prop · GQ031d8 · 2003-01-01 00:00:00 — har nya anvisningar för enskilda organisationers informationsarbete med bidrag från Sida utarbetats. De nya anvisningarna ser i större utsträckning än tidigare till de specifika roller de enskilda organisationerna har i informations- och bildningsverksamheten i . Regeringen fattade beslut om att inrätta ett idé- och utbildningsinstitut i . Institutet skall fokusera sin verksamhet på det civila samhällets roll i utvecklingsfrågor och vänder sig främst till svenska organisationer och folkrörelser. Information, rekrytering och resursbasutveckling/Övrigt Målet för informationsverksamheten är att bidra till att öka kunskaperna om och intresset för globala utvecklingsfrågor och långsiktigt utvecklingssamarbete hos allmänheten i , samt att främja en debatt om dessa frågor. Den svenska biståndsviljan är fortsatt hög och ligger kvar på samma nivå som ; tycker att det är viktigt att bidrar till utveckling i . tror att det inte skett några stora förbättringar i (1999). Det är vanligare bland högutbildade att tro att få förbättringar skett. Mätningar om inställningen till det övergripande Millennieutvecklingsmålet att halvera fattigdomen till 2015, visar att tycker det är viktigt att gör ansträngningar för att målet ska nås, medan inte tror att man kommer att lyckas nå målet. Resultaten kan delvis förklaras av den starka fokuseringen på elände, krig och konflikter i mediabilden av u-världen. Fattigdomsfrågorna har lyfts fram tydligare i informationen mot allmänheten. Utgångspunkten är de internationellt antagna Millennieutvecklingsmålen. Sida lyfter i årligt återkommande informationssatsningar fram de olika Millennieutvecklingsmålen och dess koppling till fattigdom. tema var utbildningens roll för fattigdomsbekämpning och årets tema är hälsa. Satsningen kulminerar i en konferens på Världsfattigdomsdagen . nåddes ca två miljoner mediekonsumenter av inslagen runt konferensen. spreds en särskild bilaga via dagspress och särskild annonsering gjordes i TV4. En webbsajt på temat skapades och fattigdomsbekämpning lyftes också fram i lärarfortbildning. Uppföljning visar att satsningen varit effektiv. av de tillfrågade hade uppmärksammat informationen och andelen svenskar som prioriterar utbildningens roll för fattigdomsbekämpning ökade från . Att synliggöra utvecklingssamarbetets möjligheter och att visa på fattigdomens orsaker är en fortsatt viktig uppgift för Sida. Särskild uppmärksamhet skall ges Millennieutvecklingsmålen. Informationen skall rikta sig mot hela samhället med ungdomar som en särskilt prioriterad grupp. Sidas roll är, förutom att informera om det svenska utvecklingssamarbetet, att skapa förutsättningar för andra aktörer i informationsarbetet. I det senare ingår utbildning, bidrag och kompetensutveckling. För att förbättra informationen om det multilaterala samarbetet och EU:s utvecklingssamarbete, har Sida nu givit personal särskild utbildning om sådana frågor. I informationscentret planeras två datorer att bara vara uppkopplade mot FN respektive EU för att underlätta informationssökning om dessas verksamhet. Målet för verksamheten inom rekrytering och resursbasutveckling samt utbildning är att aktivt verka för att öka andelen kvalificerad svensk personal i prioriterade internationella organisationer samt EU:s institutioner. Vidare är målet att utvidga, utbilda och öka utnyttjandet av den svenska resursbasen i det bilaterala och multilaterala utvecklingssamarbetet. Utvecklingen av resursbas och utnyttjande av svensk expertis på området demokrati och mänskliga rättigheter ges hög prioritet. Utöver arbetet med de generella programmen, riktade mot den svenska resursbasen, prioriterar Sida även insatser för att stärka kompetensen hos de aktörer, exempelvis myndigheter, konsultföretag och andra organisationer, som är engagerade i svenskt utvecklingssamarbete. Programmet för Junior Professional Officer () är ett viktigt instrument för att öka andelen svensk personal i internationella organisationer. JPO-instrumentet utgör även fortsatt det största resursbasprogrammet med mer än . Det totala antalet anställda inom JPO-programmet fortsatte att öka . Även rekryteringen av bilaterala biträdande experter () har ökat. tillsattes 14 nya tjänster, vilket är en ökning mot . började det nyinrättade utbytesprogrammet att genomföras. Efterfrågan på programmet har varit stort. Vad gäller programmet (MFS) låg antalet deltagare på en likvärdig nivå 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 programmet administreras av internationella programkontoret och gäller detta även programmet för . Ytterligare ett utbytesprogram som påbörjades är Utbyten inom utvecklingssamarbete en metod för internationalisering. Syftet är att ge nya grupper ur det svenska samhället möjlighet till internationell utbytesverksamhet med utvecklingsländer. /SALA och administrerar verksamheten . bildades på Sida en grupp med syfte att förstärka arbetet med rekrytering till FN och andra prioriterade organisationer. Gruppen har inlett ett arbete med att ta fram en tydlig strategi för verksamheten. 3.5.2.1 Samarbetet med länder och regioner Konflikter har försvårat utvecklingen och förvärrat fattigdomen i . Det gäller t.ex. , , /, och (, och ) och på nytt . Ett fredsavtal har dock slutits mellan och och andra konflikter närmar sig sin lösning. Trots att underliggande motsättningar kan komma att bestå finns det därför positiva faktorer att ta fasta på. De afrikanska organisationernas ökande ansvarstagande är exempel på detta liksom samarbetet mellan FN och dessa organisationer. Utifrån en gemensam ståndpunkt om förebyggande, hantering och lösning av konflikter i bidrar också EU till att lösa konflikter i . strävar efter att stärka afrikanska regionala och subregionala organisationers förmåga att förebygga och hantera konflikter. Inom ramen för utvecklingssamarbetet fortsätter att bidra till att stävja orsakerna till konflikter och uppmärksammar detta bl.a. då landstrategier utarbetas. Ökad uppmärksamhet kommer att ägnas s.k. postkonfliktsituationer då fredsavtal slutits men det finns behov av politiskt och ekonomiskt stöd för att stabilisera utvecklingen. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Den djupa fattigdomen präglar alltjämt . Hiv/aids drabbar många hårt och är inte längre en isolerad hälsofråga utan ett brett hot mot utvecklingen. För att uppnå Millenniedeklarationens mål att halvera andelen fattiga och uppnå deklarationens sociala mål behövs bl.a. en tillväxttakt om jämfört med . En rad genomför emellertid reformer som kan bidra till att få upp tillväxten och frigöra resurser för investeringar och social utveckling. För svenskt utvecklingssamarbete är det en central uppgift att stödja sådana reformer. Det partnerskapsinriktade samarbetet bör därför utgå från de strategier för att bekämpa fattigdomen som våra samarbetsländer utarbetar. Ökad betoning på insatser för att stärka uppbyggnaden av samarbetsländernas egna institutioner och kompetens måste vara viktiga inslag i samarbetet liksom ökad användning av sektor- och budgetstöd. Det är angeläget att Sida gör upp en plan för hur sektor- och budgetstöd i ökad utsträckning kan användas i samarbetet med . står inför sin allvarligaste livsmedelskris . Omkring 14 miljoner människor beräknas vara i akut behov av livsmedel i , , , , och . Det handlar om en komplex katastrof en kombination av klimat samt politiska och ekonomiska faktorer. Konfiskationen av stora lantegendomar i hotar landets livsmedelsförsörjning . Livsmedelskrisen förvärras av det genomslag som hiv/aids har i regionen. har svarat generöst på FN:s samlade appell och står beredd att bidra med fortsatta insatser. En mindre grupp presenterade 2001 en egen sammanhållen vision om utveckling och de åtgärder som krävs för att påskynda utvecklingen New Partnership for 's Development (NEPAD). Grundtanken är att måste ta ansvaret för sin egen utveckling. Det långsiktiga målet är att utrota fattigdomen och stoppa marginalisering i globaliseringsprocessen. Centralt är betoningen på bättre politisk och ekonomisk samhällsstyrning. Man förutser ett nytt partnerskap med i-länder och internationella organisationer som skall bygga på ökat marknadstillträde, mer bistånd och privata investeringar samt skuldlättnader. Får NEPAD bred uppslutning kan initiativet bidra till att vända utveckling. Regeringen uppmärksammar därför möjligheterna att bidra till att NEPAD genomförs framförallt genom insatser på nationell nivå men även genom stöd till regionalt samarbete. Regeringen presenterade 1998 för en skrivelse om en förnyad svensk Afrikapolitik (skr 1997/98:122). har en uppföljning av skrivelsen gjorts och presenterats i departementspromemorian "i förändring en uppföljning av regeringens Afrikaskrivelse" (Ds 2002:36). Denna rapport ger en bild av utvecklingen i och några av de grundläggande utvecklingsproblem som står inför. Vidare redovisas hur den svenska politiken utvecklats för att genomföra intentionerna i Afrikaskrivelsen. Det gäller sådana områden som fattigdom och tillväxt, demokrati, mänskliga rättigheter och god samhällsstyrning, fred och säkerhet, hiv/aids samt naturresurser och miljö. i EU- samarbetet, och den internationella handeln och ökat regionalt samarbete är andra områden som uppmärksammas. Det gäller också att fortsätta utveckla samarbetet i partnerskapsformer, öka det ekonomiska utbytet med och bredda samhällskontakterna mellan och ytterligare. Sammanfattningsvis visar rapporten att det är angeläget att fortsätta stärka samarbetet med på en rad områden. Den vikt regeringen tillmäter stödet till återspeglas också i anslagsutvecklingen. I stabila länder där förutsättningar finns för partnerskap baserat på en gemensam värdegrund ökar samarbetet. I länder med mer osäkra förhållanden blir samarbetet mer begränsat med en blandning av insatser som syftar till att förstärka reformprocesser, främja demokrati, motverka konflikter och tillgodose grundläggande sociala behov. Stöd till regionalt samarbete kommer att öka. Förutsättningarna för utvecklingssamarbetet i delar av är goda. Arbete med en strategi för samarbetet i regionen inleds . Det bilaterala utvecklingssamarbetet med och fördjupas och stöd till fortsätter. I fortsätter stöd till stärkande av demokrati och mänskliga rättigheter. Stor vikt läggs vid humanitärt stöd i Möjligheterna att ge stöd till ökad regional integration kommer att undersökas. Fredsprocessen i Stora sjöregionen (, och ) utvecklas långsamt positivt men något avgörande genombrott har ännu inte skett. Grundtanken i regeringens strategi för regionen, dvs. att fördjupa engagemanget där den politiska utvecklingen tillåter det, har därför ej kunnat realiseras. Konflikterna innebär oerhört mänskligt lidande och även om läget stabiliseras kommer humanitärt bistånd att utgöra en central del av det svenska biståndet. Kriget mellan och ledde till en kraftig neddragning av det svenska biståndet till . Förutsättningarna har ändrats och har därutöver lagt fram en ambitiös fattigdomspolitik. Mot den bakgrunden förutses regeringen fastställa en landstrategi för utvecklingssamarbetet med med ett ökat bistånd som en följd. Kriget ledde till att drog ner biståndet också till . Den politiska utvecklingen i mot ett ökat totalitärt styre innebär att förutsättningarna för långsiktigt utvecklingssamarbete f.n. inte föreligger. Det långvariga inbördeskriget i har av allt att döma nått sitt slut och en mödosam fredsprocess har inletts. De stora humanitära behoven kvarstår och insatser kommer att krävas för att stärka freden, respekten för de mänskliga rättigheterna, demokrati och återuppbyggnaden av landet. Regeringen avser att stödja denna process. Det mer långsiktiga utvecklingssamarbetet blir avhängigt den angolanska regeringens vilja att föra en utvecklingspolitik för minskad fattigdom. En landstrategi för det svenska samarbetet förutses bli fastställd . är en av de största mottagarna av svenskt bistånd. Samarbetet vägleds av en landstrategi för inriktad på demokratisk samhällsutveckling och uthållig ekonomisk tillväxt för att höja de fattigas levnadsnivå. utvecklingspolitik har en tydlig inriktning på att bekämpa fattigdom genom att främja tillväxt och stärka utbudet av sociala tjänster. Ett alltmer öppet politiskt klimat hämmas dock av det system som bygger på en enda politisk rörelse och som hindrar fri partibildning. Ett ökat biståndssamarbete förutses 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 men görs avhängigt årliga konsultationer med . Politisk och ekonomisk stabilitet tillsammans med fattigdomsinriktad utvecklingspolitik innebär att förutsättningarna för ett fortsatt gott samarbete med är goda. I förutses allmänna val hållas och en ny president kommer att väljas. Det svenska biståndssamarbetets inriktning och volym får bedömas utifrån vilka åtgärder som landets nya ledning kommer att ta för att övervinna problem med korruption samt förmågan att föra en fattigdomsinriktad politik. inleds en ny landsstrategiprocess. gick till presidentval . Valet präglades av våld mot oppositionen, oegentligheter och av allt att döma rent valfusk och fördömdes av EU samt det internationella samfundet. avbröt utvecklingssamarbetet med . Samarbetet genom oberoende organisationer fortsätter och syftar till att främja en demokratisk samhällsutveckling och respekt för mänskliga rättigheter. Stödet för bekämpning av spridningen av hiv/aids fortsätter också. höll president-, parlaments- och lokalval. Valprocessen rönte kritik och är föremål för domstolsprövning. Den nya regeringen har dock gjort åtaganden i kampen mot korruption och vad gäller fattigdomsbekämpning. Givarsamfundet fortsätter att noga följa utvecklingen i . En landstrategi för utvecklingssamarbetet med håller på att utarbetas. Samarbetet mellan och har utvecklats till ett brett partnerskap vilket återspeglas av det arbete som utförs inom ramen för en bilateral kommission. inleds en ny landstrategiprocess som innebär en översyn av utvecklingssamarbetets omfattning och inriktning. Målet är att biståndet till skall övergå i andra former av samarbete. När utvecklingssamarbetet med inleddes efter självständigheten var utgångspunkten att biståndet skulle fasas ut p.g.a. landets relativa rikedom. Mot den bakgrunden kommer en översyn av samarbetet att göras i den landstrategiprocess som påbörjas . Regionalt samarbete är centralt för att främja politisk stabilitet och ekonomisk utveckling. Intresset för sådant samarbete har ökat i . Regeringen har antagit en fördjupad strategi för 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 svenskt stöd till regionalt och subregionalt utvecklingssamarbete i söder om för . Det gäller bl.a. ökat stöd till samarbete beträffande konfliktförebyggande och konflikthantering, ekonomiskt samarbete och integration samt gemensam infrastruktur och naturresurser. Strategin ger möjligheter att bidra till utvecklingen av s.k. regionala kollektiva nyttigheter Demokrati och mänskliga rättigheter i Bilden av demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna i är långt ifrån entydig. Den politiska kartan visar prov på auktoritära och semiauktoritära stater präglade av politiskt förtryck men också på länder med folkvalda regeringar och fungerande opposition. Ett dynamiskt samhällsliv med öppen debatt brottas på många håll med en auktoritär politisk kultur, ofta förstärkt av en traditionell syn på manligt ledarskap. De demokratiska processerna i har att övervinna starkt rotade uppfattningar om innebörden av politisk verksamhet och om statsmaktens roll och användbarhet. Det politiska livet i många kretsar kring lojalitet mot den egna gruppen snarare än kring ideologier eller politiska program. I politiska system baserade på klientelism blir korruptionen en närmast oundgänglig del. I dessa politiska skeenden dras många förvaltningar alltjämt med tungrodd kolonial tradition eller är institutionerna så svaga att de inte förmår stå emot tendenser till godtyckligt styre. Många länder har ett oberoende rättsväsende men bristfällig kapacitet inom de rättsvårdande myndigheterna gör att rättssäkerheten blir lidande. Respekten för de mänskliga rättigheterna är på många håll i fortsatt allvarligt åsidosatta. En viktig orsak är givetvis den likgiltighet som auktoritära politiska ledare på sina håll visar inför den enskildes rättigheter. Men till orsakerna hör också institutionella svagheter inklusive svaga rättssystem och avsaknaden av en demokratisk tradition. I de allvarliga konflikter som fortfarande plågar kontinenten åsidosätts grundläggande mänskliga rättigheter grovt. Det bör dock framhållas att det afrikanska samfundet har ett relativt väl utbyggt regionalt normsystem för de mänskliga rättigheterna i huvudsaklig överensstämmelse med de internationella normerna. Frågan om människohandel, i synnerhet med barn, är ett allvarligt problem i . Det finns både intresse för frågan och oro över situationen, särskilt i . Inom ramen för den s.k. Kairo-processen, dvs. uppföljningen av Afrika- (EU) toppmötet i , är drivande i utarbetandet av en gemensam handlingsplan för att bekämpa människohandel. Utvecklingen i är djupt oroväckande. President vann presidentvalet men det skedde efter en valprocess präglad av systematiskt våld, manipulationer och av allt att döma rent valfusk. För sin politiska överlevnad har han tillgripit ett omfattande förtryck mot misstänkt oppositionella och drivit landet in i armod och ekonomisk kris. Grannländerna har varit starkt engagerade i att lösa krisen i men frågor har rests i vad mån de tillräckligt hävdat betydelsen av att grundläggande värden respekteras. I gav ett omstritt val till resultat att president har att leva med ett av oppositionen dominerat parlament. En långsam demokratisering kan skönjas i men fortsatt allvarliga övergrepp raporteras. Utvecklingen i inger stor oro. har president fängslat politiska meningsmotståndare och journalister och hans maktutövning bär alltmer totalitära drag. Det politiska livet i kännetecknas av ökad mångfald men president enpartimodell framstår alltmer som en tvångströja. illustrerar väl förhållandet av å ena sidan en livaktig politisk debatt om framförallt konstitutionella frågor och sociala frågor, ett rikt civilt samhälle och allmänna val och å andra sidan ett korrumperat politiskt liv med inslag av strukturerat våld och starka etniska förtecken. I har den demokratiska utvecklingen, med några undantag, varit positiv. har demokratiska val i medfört maktskifte. I medförde parlamentsvalen en stor framgång för oppositionen och i hölls de första demokratiska president- och parlamentsvalen efter inbördeskriget. har andra viktiga framsteg gjorts. Militärdiktaturen i har ersatts av ett civilt styre under president . , , och har politiska ledare trätt tillbaka, eller aviserat att de avser göra så, till förmån för en yngre generation. I och har den demokratiska processen konsoliderats genom att tidigare statsbärande partier förlorat val, överlämnat makten och verkar i opposition. Det svenska utvecklingssamarbetet med är mångfacetterat medan genomsyras av fattigdomsbekämpning. Genomgående inslag är institutionsuppbyggnad och katalytiskt stöd för reformprocesser. Insatser för god samhällsstyrning, främjandet av mänskliga rättigheter och demokrati samt insatser på miljöområdet är andra centrala element. Utvecklingssamarbetet utgör ett huvudelement i Asienstrategin (rskr.1998/99:61) som behandlade . Strategin slår fast att utvecklingssamarbetet är en betydelsefull dimension av relationer med och bör så vara också . genomfördes en uppföljning av Asienstrategin vilken presenteras i departementspromemorian "Framtid med en uppföljning av regeringens Asienstrategi" (Ds 2002:24). Uppföljningen analyserar de senaste tre årens utveckling på en rad centrala områden och gör en genomgång av vilka åtgärder som genomförts med anledning av strategins prioriteringar. Därtill presenteras förslag till förändringar och tillägg till den ursprungliga strategin varav flera är direkt relaterade till utvecklingssamarbetet. Uppföljningen konstaterar att utbredd fattigdom kvarstår som största utmaning. Trots de senaste decenniernas betydande ekonomiska framsteg som lyft miljontals människor ur fattigdom, lever två tredjedelar av jordens fattiga i . Det motsvarar ca 750 miljoner människor, varav de flesta är kvinnor och barn. Takten i fattigdomsminskning har emellertid avtagit vilket främst finner sin förklaring i lägre inkomsttillväxt på landsbygden, där en majoritet av de fattiga bor. Befolkningsökningen och effekterna av den finansiella krisen som drabbade 1997 har dessutom inneburit att antalet fattiga ökat . Om millenniemålet om halverad fattigdom ska uppnås måste kampen mot fattigdom vara framgångsrik i , särskilt i där 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 utmaningen är som störst. För att lyckas krävs en kombination av kraftfulla effektiva inhemska och internationella åtgärder. Det finns flera exempel på länder i där fattigdom har halverats och i det närmaste utrotats på mindre än (och ) medan och har halverat andelen fattiga bara det . Det är emellertid viktigt att notera att situationen varierar mycket inom olika regioner, länder och sektorer i . De största framstegen har gjorts i där antalet fattiga har minskat från 450 miljoner 1990 till 260 miljoner 2000, varav merparten i . Grovt gjorda prognoser visar att som region är på god väg att uppnå målet om halverad andel fattiga . I , som är den fattigaste regionen i världen räknat i BNP/capita, går utvecklingen dessvärre långsammare. har antalet fattiga minskat endast marginellt och lever närmare en halv miljard fattiga i . Med nuvarande takt kommer inte på långt när att uppnå millenniemålet om halverad andel fattiga . Särskilt oroande är kvinnornas situation, manifesterad i mycket hög mödradödlighet och låg läskunnighet. Därför är det angeläget att samarbetet med länderna i intensifieras. I de länder där förutsättningarna finns för effektivt stöd till fattigdomsbekämpning förväntas utvecklingssamarbetet att öka i omfattning. Det faktum att huvuddelen av jordens fattiga befolkning finns i motiverar ett substantiellt utvecklingssamarbete. Men behov allena är inte en tillräcklig, om än nödvändig, förutsättning för ett långsiktigt utvecklingssamarbete. har alltmer uppmärksamhet riktats mot effektiviteten i utvecklingssamarbete. Det visar att förutsättningarna för att minska fattigdom och bedriva ett effektivt utvecklingssamarbete är gynnsamma i . Bidragande faktorer till detta är en reforminriktad politik, högt inhemskt sparande, makroekonomisk stabilitet, en förhållandevis jämn inkomstfördelning och en väl utvecklad exportsektor. I flera fall, mest påtagligt i , har svenska insatser varit ett viktigt katalytiskt stöd till ländernas egna ansträngningar i att minska fattigdomen. Fortgående reformer är emellertid en förutsättning för en gynnsam ekonomisk utveckling, en förbättrad miljö, fördjupad demokratisering och fattigdomsminskning. För att effektivisera insatserna i 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 fattigdomsbekämpning utarbetar ett tiotal låginkomstländer i (, , , , , , , , och ) nationella fattigdomsstrategier. Erfarenheterna är goda och det samarbete som växer fram i exempelvis mellan likasinnade givare för att harmonisera biståndet kan tjäna som modell. I takt med att de nationella fattigdomsstrategierna färdigställs kommer de svenska insatserna att anpassas därefter. Sammantaget pekar såväl stora behov som hög effektivitet för ett ökat utvecklingssamarbete med Uppföljningen konstaterar vidare att spridningen av hiv/aids i har ökat kraftigare än vad tidigare befarats. Smittspridningen är snabb och det finns fortfarande ett oroväckande mönster av förnekan kring sjukdomen från alltför många regeringars sida. Om ingenting görs för att bekämpa den snabbt ökande spridningen i riskerar 40 till 50 miljoner asiater vara smittade , fler personer än vad som lever med hiv/aids i hela världen. Hiv/aids är med andra ord ett allvarligt hot mot ekonomiska och sociala utveckling, särskilt som epidemin drabbar den fattiga delen av befolkningen hårdast. En konferens om hiv/aids i hölls i Sidas regi .