prop · GQ03150 · 2003-09-12 00:00:00 — anges att en vär- depappersfond inte får investera av sina tillgångar i värdepapper eller penningmarknadsinstrument som emitterats av samma organ (artikel 22.1 i UCITS-direktivet). För det första bör begreppet penningmarknadsinstrument införas i Prop. 2002/03:150 lagtexten. Innebörden av detta blir att samtliga innehav med samma emittent tas med vid beräkningen om en fond håller sig inom de procen- tuella begränsningarna. Om det t.ex. ingår såväl aktier i som penningmarknadsinstrument utfärdade av samma bank i en värdepap- persfond, måste således dessa olika innehav räknas samman. För det andra måste lagen anpassas till UCITS-direktivets hänvisning till att värdepapperen och penningmarknadsinstrumenten utfärdats av samma organ. Denna terminologi är något otydlig. I den engelska ver- sionen används begreppet body. UCITS-direktivet ger dock en defini- tion av begreppet som i princip överensstämmer med koncernbegreppet (se artikel 22.5 tredje stycket i direktivet). Hänvisning görs nämligen till det s.k. sjunde bolagsdirektivet.91 Med samma organ skulle därmed menas alla de bolag som ingår i samma grupp för sammanställd redovisning enligt det direktivet eller i enlighet med erkända internationella redovisningsregler. Den sistnämnda hänvisningen har betydelse för investeringar utanför EES. Det sjunde bolagsdirektivet är genomfört bl.a. i årsredovisningslagen (1995:1554). Koncernföretag definieras i artikel 1 i sjunde bolagsdirektivet och i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen. Definitionen motsvarar i huvudsak den som återfinns i 1 kap. 5 § aktiebolagslagen (1975:1385). Vi anser att en särskild definition bör införas i lagen om investerings- Definitionen bör omfatta definitionen i det sjunde bolagsdirekti- vet och erkända internationella redovisningsprinciper. På så sätt träffas inte bara svenska koncernförhållanden, utan även liknande förhållanden oavsett vilken marknad en fond är inriktad på. Enligt Lagrådet är det med hänsyn till bl.a. den betydelse som koncernbegreppet har i annan lagstiftning lämpligt att använda en mer neutral beteckning, förslagsvis Således bör begreppet företagsgrupp - i stället för begrep- pet koncern - användas i den särskilda definitionen i lagen om investe- Den aktuella regeln i UCITS-direktivet innebär således att begräns- ningsreglerna träffar fondpapper m.m. utgivna av ett eller flera bolag i Regeln har införts av försiktighetsskäl. nödvändigt att en för stor koncentration undviks när en fond utsätts för kreditrisker (jfr punkten 10 i ingressen till direktiv /108/EG). bolaget måste följaktligen i fortsättningen t.ex. kontrollera om de aktier eller andra fondpapper som ingår i en fond har emitterats av bolag som ingår i en och samma företagsgrupp. Den nya bestämmelsen träffar placeringar i fondpapper och penning- Enligt artikel 22.5 fjärde stycket i UCITS-direktivet får medlemsstaterna tillåta placeringar upp till en gräns på i överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument inom samma I direktivtexten anges inom samma grupp. torde dock läggas samma betydelse som koncern, dvs. en grupp av före- tag med sammanställd redovisning. 91 Rådets sjunde direktiv /349/EEG av grundat på artikel i fördraget om sammanställd redovisning, EGT L 193, , s. 1 (Celex 31983L0349), senast ändrat genom rådets direktiv /65/EG (EGT L 283, 27.10.2001, s. 28, Celex 10.5 Indexfonder Prop. Regeringens förslag: Medel i en värdepappersfond får placeras i aktier eller skuldförbindelser i syfte att efterbilda sammansättningen av ett visst aktieindex eller index för skuldförbindelser. Om har godkänt ett index för ett sådant ändamål får avsteg göras från de riskspridningsregler som annars gäller för aktier och skuldförbindelser, om detta behövs för att spegla indexet. I indexfonder får ingå aktier eller skuldförbindelser som getts ut av samma emittent eller av emittenter i en och samma företagsgrupp av fondens värde. Om det råder exceptionella marknadsförhållanden på den marknad som indexet avser får sådana placeringar, efter tillstånd av Finans- inspektionen, uppgå till av fondens värde. Placeringar upp till denna gräns får bara tillåtas i fråga om aktier eller skuldförbindelser utgivna av en enda emittent eller av emittenter inom en enda före- tagsgrupp. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: De allmänna begränsningsregler som gäller för aktier och skuldförbindelser såsom t.ex. obligationer och stats- skuldväxlar har tidigare förhindrat s.k. indexfonder där något enskilt vär- depapper haft för stor vikt i indexet. Som exempel kan tas Stockholms- börsens OMX-index per då hade en vikt på och AstraZeneca PLC en vikt på . index består av 30 aktieslag och omviktas inför varje handelsdag. hade en vikt på och AstraZeneca PLC en vikt på . Den allmänna begränsningsregeln om högst i aktier med samme emittent som återfinns i artikel 22.2 i UCITS-direktivet förhindrar således att en värdepappersfond replikerar Därtill inryms inte heller alla de aktier med en vikt över inom den stadgade 40-procentsgränsen i artikel 22.2 i UCITS- direktivet (både per och per gäller detta sex aktieslag i OMX-indexet som tillsammans har en vikt på ca I syfte att möjliggöra för indexfonder även i sådana fall tillåter numera UCITS-direktivet medlemsstaterna att ge särskilt undantag från de all- männa begränsningsreglerna (artikel 22a). I indexfonder, dvs. sådana värdepappersfonder som enligt fond- bestämmelserna åsyftar att efterbilda sammansättningen av ett visst index, får ingå aktier eller skuldförbindelse som getts ut av samma emit- tent eller av emittenter i samma företagsgrupp av fon- I artikel 22a används skrivningen emitterade av samma Begreppet organ bör tolkas likadant i artikel 22a som i arti- kel 22 (se avsnitt 10.4.2). Detta lär dock inte få någon större praktisk betydelse eftersom det nog tillhör ovanligheten att flera bolag som ingår i samma företagsgrupp ingår i samma index. Om medel i en indexfond skall placeras i ett index där ett flertal bolag i samma företagsgrupp ingår, får således fondbolaget placera maximalt av fondens värde i sådana bolag. Fonden skall syfta till att efterbilda sammansättningen av ett visst index. Detta innebär inte nödvändigtvis att det i fonden måste ingå exakt de aktier eller räntepapper som omfattas av indexet. Genom andra åtgär- der, t.ex. placeringar i derivatinstrument, kan en motsvarande samman- sättning uppnås. Däremot bör inte tillåta fond- bestämmelser för en indexfond där en fond säger sig syfta till att efter- bilda sammansättningen av ett visst index med en del av fondförmögen- heten (t.ex. att skall placeras i enlighet med OMX-index och resterande i enskilda aktier). En sådan kombination skulle kunna medföra risk för ett kringgående av de grundläggande placerings- reglerna. Däremot skulle man kunna tänka sig en konstruktion där avsikten är att följa fler än ett index. Det får dock ankomma på Finans- inspektionen att besluta om fondbestämmelserna för en sådan fond bör tillåtas eller inte. I vissa fall kan marknadsförhållandena vara sådana att inte ens en möj- lighet att placera i ett värdepapper förslår till att följa ett index. I t.ex. har Nokiaaktien en högre viktning. I arti- kel 22a.2 i UCITS-direktivet finns en regel som gör det möjligt för med- lemsstaterna att, om det föreligger exceptionella marknadsvillkor, tillåta placeringar för indexfonder av fondens värde i finansiella instrument som getts ut av en emittent eller av en annan emittent i samma företagsgrupp. I en indexfond får i så fall endast ingå ett sådant innehav. Lämpligheten av att tillåta indexfonder där ett innehav uppgår till över en tredjedel av fondens värde kan emellertid ifrågasättas. Sådana index- fonder skulle möjligtvis kunna tillåtas som specialfonder, där fondspa- rarna får en särskild fingervisning om att det är fråga om en fond med hög exponering mot ett enskilt innehav. Regeln i UCITS-direktivet kan emellertid bli föremål för skilda tolkningar i olika medlemsstater och utländska UCITS-fonder får som bekant säljas här. Efterfrågar svenska fondsparare sådana indexfonder som har en viktning på lär de också vända sig till sådana utländska indexfonder. Om får en möjlighet att godkänna sådana svenska index- fonder har inspektionen en större möjlighet att i det internationella sam- arbetet verka för en enhetlig rättstillämpning inom EES. En möjlighet att tillåta indexfonder att placera av tillgångarna i aktier eller skuldförbindelser utgivna av samma emittent eller emittenter inom samma företagsgrupp bör därför införas i lagen om investeringsfonder. Det är inte alla index som kan användas för indexfonder. Finans- inspektionen bör ges i uppgift att kontrollera och godkänna de index som en värdepappersfond skall efterbilda. En grundläggande förutsättning är att indexet är tillräckligt diversifierat. Det är givetvis inte fråga om att kräva att alla fondpapper som ingår i ett index har en vikt som följer de allmänna begränsningsreglerna. Däremot kan fondpapper med hög vikt- ning ha betydelse om indexet består av ett färre antal fondpapper. Exem- pelvis skulle ett index som består av fem fondpapper med vardera 20 procents vikt kunna anses ha en otillräcklig diversifiering. På samma sätt bör ett index där ett fondpapper har en vikt på bedömas som tillräckligt diversifierat endast om indexets sammansättning i övrigt väger upp det dominerande fondpapperet på ett fullgott sätt. Vidare skall indexet utgöra en lämplig referens för den marknad det Prop. 2002/03:150 hänför sig till samt offentliggöras på lämpligt vis. Det bör med andra ord vara endast välkända och erkända index som kan komma i fråga för vär- depappersfonder (jfr punkten 14 i ingressen till direktiv /108/EG). Härigenom underlättas för andelsägare och andra som vill jämföra olika fonder med varandra. Vilka index som bör anses som välkända och erkända är emellertid något som kan förändras över tiden genom att nya index bildas och index som förekommer förlorar sin betydelse. De mer generösa placeringsbestämmelserna som medges för indexfon- der innebär emellertid inte någon lättnad i den regel som avser att begränsa ägandet av en enskild emittent (se avsnitt 10.12). Följaktligen måste även en indexfond följa t.ex. röstbegränsningsregeln för aktier. 10.6Placeringar på konto hos kreditinstitut m.m. Regeringens förslag: Medel i en värdepappersfond får placeras på konto hos och utländska kreditinstitut med säte inom EES samt hos andra utländska kreditinstitut om dessa omfattas av tillsynsreg- ler som motsvarar dem som fastställs i gemenskapslagstiftningen. Kontot får ha en bindningstid . Oavsett bind- ningstid måste emellertid villkoren för kontot vara sådana att det finns möjlighet att genom uppsägning göra medlen tillgängliga för fonden. I en värdepappersfond får det ingå insättningar i ett och samma kre- ditinstitut eller i kreditinstitut som ingår i en och samma företagsgrupp till högst av fondens värde. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Det har förutsatts att medel i värdepappersfonder placeras i finansiella instrument och att fonden där- utöver har andra likvida medel i syfte att underlätta inlösen av andelar och betalningen av de löpande kostnaderna. En nyhet i det ändrade UCITS-direktivet är att viss inlåning, eller med andra ord, placering på konto, hos kreditinstitut likställs med investeringar i finansiella instru- ment (artikel 19.1 f i direktivet). får en värdepappersfond ha de likvida medel som behövs för verksamheten (se 18 § femte stycket lagen om värdepappersfonder och artikel 19.4 i UCITS-direktivet). En förutsättning är att dessa medel placeras så att de förräntas, antingen genom insättning på bankräkning eller genom placering i likvida instrument på penningmarknaden och liknande (prop. 1989/90:153 s. 64). Det finns inte någon gräns för hur mycket likvida medel en fond högst får ha, men enligt tidigare förarbets- uttalanden är inte avsikten att en fond skall ha en likviditetshantering som till omfattning och inriktning kan jämställas med den vanliga placeringsverksamheten (prop. 1989/90:153 s. 64). Möjligheten för en värdepappersfond att ha de likvida medel som behövs för verksamheten bör överföras till lagen om investeringsfonder. Behov av likvida medel kan uppstå för löpande och särskilda betalningar, vid försäljning av investeringstillgångar till dess fonden återinvesterat medlen samt när det Prop. 2002/03:150 är nödvändigt att avvakta med nya placeringar. Enligt nya regler i UCITS-direktivet får nu medel i värdepappersfon- der, som ett led i fondens placeringsinriktning, dessutom placeras på konto hos vissa kreditinstitut. Dock får inte av fond- medlen placeras i insättningar i samma företagsgrupp (artikel 22.1 och 22.5 tredje stycket). Någon närmare beskrivning av vad som menas med kreditinstitut åter- finns inte i UCITS-direktivet. Vad som avses med kreditinstitut framgår dock av artikel 1.1 i direktivet 2000/12/EG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut. I lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag definieras kreditinstitut som bank, kreditmarknadsföretag och Svenska skepps- hypotekskassan. Kreditmarknadsföretag är, enligt lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet, svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som har fått tillstånd att driva finansieringsverksamhet enligt lagen. Det saknas skäl att i fondlagstiftningen införa någon särskild bestämning som avviker från den allmänna. Placeringar får göras på konto hos kreditinstitutet som har sitt säte inom EES. En värdepappersfond får även i vissa fall göra placeringar på konto i kreditinstitut med säte utanför EES. Förutsättningen är dock att sådana kreditinstitut omfattas av tillsynsregler som motsvarar dem som fastställs i gemenskapslagstiftningen. Enligt vår mening är det av stor vikt att den här typen av placeringar på konto är likvida. Någon uppsägningstid för kontot bör därför inte tillåtas. Direktivtexten tillåter att medlen kan placeras på konton med en bind- ningstid på upp , men medlen måste alltid kunna göras tillgängliga för fonden. Värdepappersfonder får handla med olika derivatinstrument endast i viss begränsad omfattning. Enligt 25 § lagen om värdepappersfonder får sådan handel endast ske i syfte att effektivisera förvaltningen av fondens tillgångar eller att skydda fondens tillgångar mot valutakursförluster eller andra risker. Med derivatinstrument avses främst optioner och terminer, men även andra liknande finansiella instrument som grundar sig på en underliggande finansiell tillgång. Valutaderivat godtas dock uttryckligen. Däremot omfattas inte derivatinstrument som grundar sig på råvaror eller liknande tillgångar av regleringen. Vid införandet av nuvarande fondlagstiftning noterades att optioner och terminer var relativt nya finansiella instrument på den svenska mark- naden vilka rätt hanterade var utmärkta s.k. riskavläggningsinstru- ment (se prop. 1989/90:153 s. 35 f.). Uttrycket effektivisera förvalt- ningen, som är hämtat från UCITS-direktivet (artikel 21), ansågs emel- lertid inte bara omfatta situationer där ett innehav garderas. Uttrycket ansågs även omfatta åtgärder som syftar till att öka avkastningen på till- gångarna i en fond. har i sina föreskrifter särskilt reglerat handeln med derivatinstrument (se kapitel 6 i Finansinspektio- nens föreskrifter [FFFS 1997:11] om värdepappersfonder). Regeringens förslag: Medel i en värdepappersfond får placeras i deri- vatinstrument, om dessa omsätts på en reglerad marknad och 1.underliggande tillgångar utgörs av eller hänför sig till fondpapper, penningmarknadsinstrument, finansiella index, räntesatser, växelkurser eller utländska valutor, och 2.sådana underliggande tillgångar enligt fondbestämmelserna får ingå I lagen om investeringsfonder införs en särskild definition av begrep- pet derivatinstrument. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förutom såvitt avser förslaget om att införa en definition av begreppet derivat- instrument. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Sjunde AP-fonden anser dock att svenska värdepappersfonder bör ges möjlighet att också placera i derivat baserade på index som bygger på priser på råvaruderivat under förutsättning att derivaten handlas på en fungerande finansiell marknad. Enligt UCITS-direktivet tillåts investe- ringar i derivat med finansiella index som underliggande tillgång. Flera råvaruderivat torde enligt Sjunde AP-fondens uppfattning falla in inom begreppet finansiella index. Den underliggande tillgången är nämligen ett index baserat på priser på finansiella instrument, råvaruderivat. Indexet är således baserat på finansiella priser, inte råvarupriser. Skälen för regeringens förslag: Enligt det ändrade UCITS-direktivet finns möjlighet att placera i olika derivatinstrument som ett led i fondens placeringsinriktning. Det är främst fråga om sådana derivatinstrument som handlas på en reglerad marknad (artikel med hänvisning till artikel 19.1 a-c i direktivet). Med reglerad marknad avses detsamma som för noterade fondpapper och penningmarknadsinstrument i avsnitt 10.4.1. Vilka typer av derivatinstrument som medel i en värdepappersfond får placeras i bestäms genom en uppräkning i direktivet av de underliggande tillgångar som kan komma i fråga. En förutsättning för placeringar i derivatinstrument är att fondmedlen kan placeras i dessa underliggande tillgångar utifrån den placeringsinriktning som angetts i fondbestämmel- serna. I begreppet finansiella derivatinstrument inkluderas enligt artikeltexten även motsvarande kontantavräknade instrument. Kontantavräkning är mycket vanligt vid handel med derivat på en derivatbörs. Det innebär att om den underliggande tillgången är exempelvis en aktie, så kommer leverans aldrig ske av aktien utan i stället betalas ett kontant belopp mot- svarande skillnaden mellan lösenpriset och marknadspriset. Av artikel framgår att en UCITS-fond bl.a. kan investera i deri- vatinstrument som har ett finansiellt index som underliggande tillgång. Någon definition av vad som skall anses som finansiella index anges dock inte i direktivet. Ett finansiellt index i UCITS-direktivets mening torde emellertid vara ett index baserat på sådana tillgångar som medel i en värdepappersfond får placeras i. Vi delar således inte Sjunde AP-fondens uppfattning att även index Prop. 2002/03:150 baserade på priser på råvaruderivat bör anses utgöra ett sådant finansiellt index som avses i artikel i UCITS-direktivet. I lagen om investeringsfonder bör definieras särskilt att med derivat- instrument förstås optioner, terminer och swappar samt andra liknande finansiella instrument. Regeringens förslag: Medel i en värdepappersfond får placeras i derivatinstrument som handlas direkt mellan parterna (s.k. OTC-derivat). Motparten vid en OTC-affär skall omfattas av tillsyn och tillhöra en kategori av företag som godkänts som motparter av . OTC-derivaten skall vara föremål för daglig, tillförlitlig och kontrollerbar värdering och skall , på fondbolagets initiativ, kunna säljas, lösas in eller avslutas genom en utjämnande transaktion till ett rimligt värde. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Vid sidan av marknadshandlade deri- vatinstrument får medel i värdepappersfonder enligt UCITS-direktivet (artikel ) även placeras i s.k. OTC-derivat. Begreppet är en för- kortning av uttrycket over-the-counter och avser sådana derivatinstru- ment som handlas direkt mellan parterna och inte på en reglerad mark- nad. Att derivatet skall handlas direkt mellan parterna skall dock inte tas allt för bokstavligt. genomförs sådana affärer via en mellan- hand på den finansiella marknaden. OTC-derivat kan vara skräddarsydda för en viss affär, men kan också följa en fastställd standard. Medel i en värdepappersfond får, enligt vad som föreskrivs i UCITS- direktivet, placeras i OTC-derivat som uppfyller vissa krav. En grund- läggande förutsättning är, som för noterade derivatinstrument, att under- liggande tillgångar utgörs av eller hänför sig till fondpapper, penning- marknadsinstrument, finansiella index, räntesatser, växelkurser eller utländska valutor. En ytterligare förutsättning är att medlen i värdepap- persfonden får placeras i dessa underliggande tillgångar utifrån den placeringsinriktning som angetts i fondbestämmelserna. Vidare uppställs krav på en lämplighetsbedömning av motparten, lik- viditet och fortlöpande värdering av positionen. Genom dessa krav begränsas riskerna vid placeringar i OTC-derivat. Följaktligen fordras att motparten omfattas av tillsyn och tillhör de kategorier av företag som godkänts av . Därvid avses sådana finansiella företag som fått tillstånd av inspektionen att bedriva verksamhet i vilken handel med derivatinstrument ingår. Vidare krävs att OTC-derivaten är föremål för regelbunden, tillförlitlig och verifierbar värdering. Denna värdering skall enligt direktivet ske från dag till dag, dvs. det är fråga om en daglig marknadsvärdering. OTC-derivaten skall vidare , på fondbolagets initiativ, kunna säljas, lösas in eller avslutas genom en utjämnande transaktion (kvittning) till ett rimligt Regeringens förslag: Placeringar i derivatinstrument får göras endast om fondens exponering mot de underliggande tillgångarna inte sam- manlagt överstiger de gränser som föreskrivs för placeringar i sådana tillgångar. En värdepappersfonds totala exponering som hänför sig till derivat- instrument får inte överskrida fondportföljens totala nettovärde. Expone- ringen skall beräknas med hänsyn till värdet av de underliggande till- gångarna, motpartsrisken, kommande marknadsrörelser, derivatinstru- mentens återstående löptid och den tid som behövs för att avsluta posi- tionerna. Riskexponeringen mot en fonds motpart vid en transaktion med OTC- derivat får vidare inte överstiga av fondens tillgångar, när motparten är ett kreditinstitut. I andra fall får denna riskexponering inte överstiga av fondens värde. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Värdepappersfonder vars medel får placeras i derivatinstrument är enligt UCITS-direktivet underkastade flera olika riskspridningsregler. En förutsättning för placeringar i deri- vatinstrument är att dessa måste tas med i beräkningen av fondens totala riskexponering mot en enskild emittent (artikel 21.3 tredje stycket i UCITS-direktivet). De positioner som uppkommer för en fond genom en placering i ett derivatinstrument skall således läggas samman med de direkta innehaven i den underliggande tillgången. Denna regel avser även de begränsningar som gäller för olika kombinationer av investeringar och som behandlas närmare i avsnitt 10.9 nedan. Om medel som ingår i en fond har placerats till av fondens värde i t.ex. Volvoaktier, är det inte tillåtet att placera fondmedel i t.ex. optioner med rätt att köpa Volvoaktier. Däremot kan givetvis fondmedel placeras i optioner med rätt att sälja Volvoaktier. Vid bedömningen om en placering i ett deri- vatinstrument faller inom ramarna skall också noteras att det är fråga om den sammanlagda exponeringarna som hänför sig till instrument som getts ut av alla emittenter som ingår i en och samma företagsgrupp. Enligt UCITS-direktivet får medlemsstaterna medge undantag från de allmänna begränsningsreglerna om fonden avser att efterbilda samman- sättningen av ett visst index (avsnitt 10.5). På samma sätt bör Finans- inspektionen kunna tillåta att fondmedlen placeras i derivatinstrument trots att gränserna överskrids, om det är fråga om indexbaserade derivat- instrument (artikel 21.3 tredje stycket i UCITS-direktivet).