prop · GQ03119 · 2003-05-28 00:00:00 — 8 § Den som leder en räddningsinsats skall fatta beslut om när insatsen avslutas och, om det är möjligt, underrätta ägaren eller innehavaren av den egendom som räddningsåtgärderna har avsett om behovet av bevak- ning, restvärdeskydd, sanering och återställning. Behövs bevakning med hänsyn till risken för nya olyckor men kommer bevakningen inte till stånd, får räddningsledaren utföra bevakningen på ägarens eller innehavarens bekostnad. skall lämna det biträde som behövs. 9 § När en räddningsinsats är avslutad skall kommunen se till att den olycka som har föranlett insatsen blir undersökt. Syftet med undersök- ningen skall vara att i skälig omfattning klarlägga orsaken till olyckan, olycksförloppet och hur insatserna har genomförts. Den som utför undersökning enligt första stycket har rätt att få tillträde till olycksplatsen. skall lämna det biträde som behövs. 10 § I varje kommun skall det finnas en eller flera nämnder för rädd- ningstjänsten. För en sådan nämnd gäller vad som är föreskrivet om nämnder i kommunallagen (1991:900). 11 § Av kommunallagen (1991:900) framgår att flera kommuner kan ha en gemensam organisation för räddningstjänsten. En kommun får också träffa avtal med en annan kommun om att de uppgifter kommunen har enligt denna lag skall skötas helt eller delvis av den andra kommunen. Genom ett sådant avtal får en kommun tillhanda- hålla tjänster åt en annan kommun. Kommunen får även efter överenskommelse med annan kommun upp- dra åt anställd i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i visst ärende eller viss grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i 6 kap. 34 § kommunallagen. Föreskrifterna i 6 kap. 2427 och 35 §§ kommu- nallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd skall tillämpas på den som fattar sådana beslut. 12 § Den personal, som för kommunens räkning har att utföra olycks- och skadeförebyggande uppgifter, att planera, leda, genomföra och följa upp räddningsinsatser, samt att utöva tillsyn, skall genom erfarenhet och utbildning ha förvärvat den kompetens som behövs i kommunen för att tillförsäkra allmänheten en rimlig säkerhetsnivå i förhållande till de ris- ker för olyckor som finns inom kommunen. 13 § Den personal som ingår i kommunens organisation för räddnings- tjänst skall vara anställd. Kommunen får överlåta åt någon annan att göra räddningsinsatser som kräver särskild kompetens. I organisationen för räddningstjänst kan också ingå räddningsvärn. räddningsvärn skall bestå av personal som har uttagits på grund av tjäns- Om det vid en anläggning inom kommunen har organiserats en sär- skild enhet för räddningsinsatser vid anläggningen, får kommunen träffa avtal med ägaren eller innehavaren av anläggningen om att enheten skall ingå i kommunens organisation för räddningstjänstverksamhet. enhets räddningsinsatser är att anse som enligt denna lag också när insatserna görs inom den egna anläggningen. 14 § Inom varje kommun skall det finnas en räddningschef som ansvarar för att räddningstjänstverksamheten är ändamålsenligt ordnad och som leder varje räddningsinsats. Räddningschefen får utse annan som uppfyl- ler de behörighetskrav som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att leda räddningsinsatser (räddningsledare). Berör en räddningsinsats mer än en kommuns område inom samma län och finns därmed flera räddningsledare för insatsen, skall bestämma vem av räddningsledarna som skall leda insatsen, om inte räddningsledarna själva har bestämt det. län, skall länsstyrelserna i motsvarande situation bestämma vem av rädd- ningsledarna som skall leda insatsen. Om ledning och samordning av omfattande räddningsinsatser finns be- stämmelser i 4 kap. 10 §. 4 kap. Statens ansvar och skyldigheter 1 § Den statliga räddningstjänsten enligt bestämmelserna i 27 §§ skall planeras och organiseras så att räddningsinsatserna kan genomföras på ett 2 § Inom fjällområden skall den myndighet som regeringen bestämmer svara för räddningstjänst (fjällräddningstjänst) som innefattar att 1.efterforska och rädda den som har försvunnit under sådana omstän- digheter att det kan befaras att det föreligger fara för dennes liv eller all- varlig risk för dennes hälsa, 2.rädda den som har råkat ut för en olycka eller drabbats av en sjuk- dom och som snabbt behöver komma under vård eller få annan hjälp. 3 § Vid flyghaverier inom Sveriges sjöterritorium, med undantag för vat- tendrag, kanaler, hamnar och andra insjöar än , och Mäla- ren, samt inom ekonomiska zon skall den myndighet som reger- ingen bestämmer svara för räddningstjänst (flygräddningstjänst). Myndigheten skall, såsom flygräddningstjänst, svara för förebyggande räddningsinsatser mot skador, när ett luftfartyg är nödställt eller när fara hotar lufttrafiken. Myndigheten skall också, såsom flygräddningstjänst, svara för efterforskning av bemannade luftfartyg som saknas. 4 § Inom Sveriges sjöterritorium, med undantag för vattendrag, kanaler, hamnar och andra insjöar än , och , samt inom ekonomiska zon skall den myndighet som regeringen bestäm- mer svara för efterforskning och räddning av människor, som är eller kan befaras vara i sjönöd, och för sjuktransporter från fartyg (sjöräddnings- tjänst). 5 § I andra fall än som avses i 24 §§ skall den myndighet som re- geringen bestämmer, såsom räddningstjänst, efterforska personer som har försvunnit under sådana omständigheter att det kan befaras att det före- ligger fara för deras liv eller allvarlig risk för deras hälsa. 6 § Inom Sveriges sjöterritorium, med undantag för vattendrag, kanaler, hamnar och andra insjöar än , och , samt inom ekonomiska zon skall den myndighet som regeringen bestäm- mer svara för räddningstjänst, när olja eller andra skadliga ämnen har kommit ut i vattnet eller det föreligger en uppenbar risk för detta (miljö- räddningstjänst till sjöss). 7 § Vid utsläpp av radioaktiva ämnen från en kärnteknisk anläggning i sådan omfattning att särskilda åtgärder krävs för att skydda allmänheten eller vid överhängande fara för ett sådant utsläpp skall den myndighet som regeringen bestämmer svara för räddningstjänst. I 10 § lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet finns bestämmelser om skyldighet för innehavare av kärnteknisk anläggning att vidta de åt- gärder som behövs för att upprätthålla säkerheten vid anläggningen. 8 § Den som leder en räddningsinsats skall fatta beslut om när insatsen avslutas och, om det är möjligt, underrätta ägaren eller innehavaren av den egendom som räddningsåtgärderna har avsett om behovet av bevak- ning, restvärdeskydd, sanering och återställning. Behövs bevakning med hänsyn till risken för nya olyckor men kommer bevakningen inte till stånd, får räddningsledaren utföra bevakningen på ägarens eller innehavarens bekostnad. skall lämna det biträde som behövs. 9 § Den myndighet som regeringen bestämmer skall svara för saneringen efter sådana utsläpp av radioaktiva ämnen från en kärnteknisk anläggning som avses i 7 § första stycket. Med sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen enligt första stycket avses sådana åtgärder som staten skall vidta för att göra det möjligt att åter använda mark, vatten, anläggningar och annan egendom som förore- nats genom utsläpp av radioaktiva ämnen Skyldighet för staten att vidta sådana åtgärder föreligger endast i den utsträckning det med hänsyn till följderna av utsläppet, det hotade intressets vikt, kostnaderna för insatsen och omständigheterna i övrigt är påkallat att staten svarar för åtgärderna. 10 § Vid varje statlig räddningsinsats skall det finnas en räddningsledare. Räddningsledaren utses av den myndighet som svarar för räddningstjäns- ten. I fråga om räddningsinsatser som är omfattande får regeringen före- skriva eller i särskilt fall bestämma, att en länsstyrelse får ta över ansva- ret för räddningstjänsten inom en eller flera kommuner. I sådana fall utses räddningsledare av den länsstyrelse som har fått an- svaret. I fråga om sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen från en kärn- teknisk anläggning får regeringen föreskriva eller i särskilda fall besluta, att en länsstyrelse skall ta över ansvaret för saneringen inom flera län eller att någon annan statlig myndighet skall ta över detta ansvar inom ett eller flera län. 11 § Inom länet utövar tillsyn över efterlevnaden av denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Den centrala tillsynen utövas av . I fråga om statlig räddnings- tjänst utövas den centrala tillsynen av den myndighet som regeringen bestämmer. Särskilda skyldigheter för enskilda och myndigheter 1 § När det behövs, är var och en som under kalenderåret fyller lägst ar- ton och högst skyldig att medverka i räddningstjänst, i den mån hans eller hennes kunskaper, hälsa och kroppskrafter tillåter det. Tjänsteplikten fullgörs på anmodan av räddningsledaren. Bland dem som är tjänstepliktiga enligt första stycket och som är bo- satta i kommunen får en sådan nämnd som avses i 3 kap. 10 § ta ut lämp- liga personer för att ingå i kommunens räddningsvärn. I första hand skall frivilliga tas ut. Ingrepp i annans rätt 2 § Om fara för liv, hälsa eller egendom eller för skada i miljön inte lämpligen kan hindras på något annat sätt, får räddningsledaren vid en räddningsinsats bereda sig och medverkande personal tillträde till annans fastighet, avspärra eller utrymma områden, använda, föra bort eller för- störa egendom samt företa andra ingrepp i annans rätt, i den mån ingrep- pet är försvarligt med hänsyn till farans beskaffenhet, den skada som vål- las genom ingreppet och omständigheterna i övrigt. också företas av den kommunala nämnden eller, i fråga om statlig rädd- ningstjänst, av den myndighet som svarar för räddningstjänsten. enligt vad som sägs i 4 kap. 10 § andra stycket har tagit över ansvaret för den kommunala räddningstjänsten, får ingrepp företas av i stället för av den kommunala nämnden. Vid sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen får, under de förut- sättningar som anges i första stycket eller om det är nödvändigt för att göra det möjligt att åter använda den förorenade egendomen, den myn- dighet som ansvarar för saneringen företa sådana ingrepp i annans rätt som anges i första stycket. skall lämna det biträde som behövs. 3 § Den som med stöd av 2 § har beslutat om avspärrning eller utrym- ning, skall hjälpa till med att ordna uppehälle för dem som till följd av åtgärden är i behov därav. 4 § Anordning som varaktigt behövs för räddningstjänsten får placeras på annans mark eller byggnad, om det inte medför inverkan av någon bety- delse på markens eller byggnadens användningssätt. Beslut om en sådan åtgärd meddelas av en sådan nämnd som avses i 3 kap. 10 § eller, i fråga om statlig räddningstjänst, av den myndighet som svarar för räddningstjänsten. Dokumentation av beslut om tjänsteplikt och om ingrepp i annans rätt 5 § Den som med stöd av 1 § har beslutat om tjänsteplikt eller med stöd av 2 § har beslutat om ingrepp i annans rätt skall dokumentera beslutet genom protokoll varav framgår vem som har fattat beslutet, skäl för be- slutet, tidpunkt för beslutet samt mot vem eller mot vad som beslutet har Skyldighet att medverka i räddningstjänst eller sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen 6 § En statlig eller myndighet är skyldig att med personal och egendom delta i en räddningsinsats på anmodan av räddningsledaren och vid sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen på anmodan av den myndighet som svarar för saneringen. En sådan skyldighet föreligger dock endast om myndigheten har lämpliga resurser och ett deltagande inte allvarligt hindrar myndighetens vanliga verksamhet. 7 § Myndigheter och enskilda skall på begäran av en myndighet som sva- rar för räddningstjänst eller sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen lämna upplysningar om personal och egendom som kan användas i rädd- ningstjänsten eller vid saneringen. Medverkan i planering av och vid övningar i räddningstjänst och för sanering vid utsläpp av radioaktiva ämnen 8 § Kommunen är skyldig att delta i planeringen av räddningstjänsten vid utsläpp av radioaktiva ämnen från kärntekniska anläggningar i landet och att medverka vid övningar i sådan räddningstjänst. Kommunen är vidare skyldig att medverka i planering och övningar för sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen från kärntekniska anläggningar. 9 § Kommunen och den statliga myndighet som svarar för räddnings- tjänst skall se till att det finns anordningar för alarmering av räddnings- organen. När ett räddningsorgan gör en räddningsinsats, skall polismyndigheten underrättas om insatsen. Om effekterna av en olycka kan kräva särskilda åtgärder till skydd för befolkningen eller miljön i ett annat land än , skall det räddnings- organ som gör räddningsinsatsen underrätta berörd myndig- het i det andra landet. Ersättning till kommun för medverkan i räddningstjänst m.m. 1 § Om en kommun har medverkat i en annan kommuns räddningstjänst, har kommunen rätt till skälig ersättning av den andra kommunen. Om en kommun har medverkat i statlig räddningstjänst eller vid sane- ring efter utsläpp av radioaktiva ämnen eller vid övningar i sådan rädd- ningstjänst eller sådan sanering, har kommunen rätt till skälig ersättning 2 § Vid med anledning av utflöde i vatten av olja eller andra skadliga ämnen har kommunen rätt till ersättning av sta- ten för den del av räddningstjänstkostnaderna som överstiger ett av reger- ingen fastställt belopp, om utflödet har inträffat utanför Sveriges sjöterri- torium eller inom en del av sjöterritorier där räddningsinsatser skall göras enligt 4 kap. 6 § eller inom , eller Om en kommun har haft kostnader för sanering med anledning av så- dant utflöde i vatten av olja eller andra skadliga ämnen som avses i första stycket har kommunen rätt till ersättning av staten för den del av sane- ringskostnaderna som överstiger ett av regeringen fastställt belopp. 3 § Om en räddningsinsats i har medfört be- tydande kostnader, har kommunen rätt till ersättning av staten för den del av räddningstjänstkostnaderna som överstiger en självrisk. beräknas enligt grunder som regeringen fastställer. 4 § Den som på grund av tjänsteplikt eller frivilligt efter anmodan av räddningsledaren har medverkat i räddningstjänst enligt denna lag eller i övning i sådan tjänst har rätt till skälig ersättning för kostnader för resa och uppehälle samt för arbete och tidsspillan enligt bestämmelser som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Denne har också rätt till ersättning för skada på kläder och andra person- Första stycket gäller inte den som har erhållit ersättning av någon an- nan eller på grund av tjänst eller annars genom avtal har rätt till ersätt- ning för medverkan i räddningstjänst. Ersättning enligt första stycket skall betalas av kommunen till den som har medverkat i eller i övning i sådan tjänst och av staten till den som har medverkat i statlig räddningstjänst eller i övning i sådan tjänst. 5 § I lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. finns bestäm- melser om ersättning vid personskada till den som har medverkat i rädd- ningstjänst enligt denna lag eller i övning i sådan tjänst. 6 § Har utrustning för räddningstjänst eller sanering efter utsläpp av radi- oaktiva ämnen tillhandahållits frivilligt eller tagits i anspråk med stöd av 5 kap. 2 §, har egendomens ägare eller innehavare rätt till ersättning för skada på eller försämring av egendomen, förlorad avkastning eller nytta av egendomen och kostnad med anledning av att egendomen har tillhan- Första stycket gäller inte den som har erhållit ersättning av någon an- nan eller på grund av tjänst eller annars genom avtal har rätt till ersätt- ning för att tillhandahålla egendom för räddningstjänst eller sanering ef- ter utsläpp av radioaktiva ämnen. Första stycket gäller inte heller den som har tillhandahållit egendom för räddningstjänst, om räddningsinsat- sen har avsett att hindra eller begränsa skada på dennes egendom eller har föranletts av olycka i dennes verksamhet. 7 § Om egendom tas i anspråk genom åtgärd enligt 5 kap. 4 §, är ägaren eller innehavaren berättigad till ersättning för förlorad avkastning eller 8 § Ersättning enligt 6 och 7 §§ skall betalas av kommunen eller, i fråga om statlig räddningstjänst och sanering efter utsläpp av radioaktiva äm- nen, av staten. Bestämmelser om bemyndiganden, ansvar och överklagande 1 § Regeringen får i de avseenden som behandlas i denna lag meddela ytterligare föreskrifter som rör skydd för liv, hälsa och miljön samt ut- bildning. Regeringen får överlåta åt förvaltningsmyndighet eller kommun att meddela sådana föreskrifter. Regeringen får meddela föreskrifter om förbud helt eller delvis mot eldning utomhus och om liknande förebyggande åtgärder mot brand. Re- geringen får överlåta åt en myndighet eller åt kommun att meddela såda- na föreskrifter. 2 § Regeringen får meddela föreskrifter om begränsning i rätten för den som utför rengöring och kontroll enligt 3 kap. 3 § eller tillsyn enligt 3 kap. 4 § att driva eller annars ta befattning med näringsverksamhet som gäller handel med brand- eller livräddningsredskap eller meddelande av försäkringar som har samband med brand. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får be- sluta om att enskilda, företag, organisationer eller andra samman- slutningar skall medverka vid övningar av betydelse för befolknings- skyddet eller den räddningstjänst som skall bedrivas under höjd bered- skap. 4 § Till böter skall den dömas som 1.uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot förbud mot eldning ut- omhus som har meddelats med stöd av 1 § andra stycket, 2.uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att ge upplysningar eller lämna ut handlingar enligt 3 kap. 4 § eller 5 kap. 6 §, 3.uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig uppgift om förhål- lande av betydelse vid fullgörande av uppgiftsskyldighet som följer av 3 kap. 4 § eller 5 kap. 6 §, 4.uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att fullgöra vad som ålig- ger honom enligt 2 kap. 2 eller 6 §, 5.utan att ha laga förfall uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att fullgöra tjänsteplikt som åligger honom enligt 5 kap. 1 §, 6. uppsåtligen hindrar eller försöker hindra en åtgärd som beslutats en- ligt 5 kap. 2 § första stycket eller annars utan giltig ursäkt åsidosätter I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Till ansvar enligt första stycket skall inte dömas, om ansvar för gär- ningen kan ådömas enligt . Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud skall inte dömas till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 5 § Ett beslut om fullgörande av tjänsteplikt enligt 5 kap. 1 § eller om ingrepp i annans rätt enligt 5 kap. 2 § gäller även om det överklagas. Om det föreligger särskilda skäl, får en tillsynsmyndighet bestämma att dess beslut skall gälla även om det överklagas. 6 § Ett beslut av en räddningsledare om fullgörande av tjänsteplikt enligt 5 kap. 1 § eller om ingrepp i annans rätt enligt 5 kap. 2 § får överklagas I övrigt får räddningsledarens beslut med stöd av den- na lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen inte överkla- En nämnds beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får överklagas hos . och andra tillsynsmyndigheters beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detsamma gäller en statlig myndighets beslut enligt 5 kap. 2 och 4 §§. Prövningstillstånd krävs vid överklagande 7 § Frågor om ersättning enligt 6 kap. 4, 6 och 7 §§ prövas i fråga om eller övning i sådan tjänst av den eller de kommunala nämnder som ansvarar för räddningstjänsten, eller i fråga om statlig räddningstjänst och sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen, av den myndighet som svarar för räddningstjänsten eller saneringen. 8 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om över- klagande hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut av statlig myn- dighet än beslut enligt 6 kap. 24, 6 och 7 §§ får dock inte överklagas. Om en kommun överklagar ett beslut enligt 6 kap. 2 eller 3 §, skall Sta- tens räddningsverk vara kommunens motpart sedan handlingarna i ären- det har överlämnats till domstolen. 8 kap. Övriga bestämmelser under höjd beredskap m.m. 1 § När den totalförsvarspliktiga personal som är inskriven för civilplikt enligt 5 kap. 1 § inkallats för tjänstgöring enligt 4 kap. 7 § lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt ingår även denna personal i kommu- nens organisation för räddningstjänst. 2 § I syfte att skydda och rädda befolkningen och civil egendom från krigets verkningar skall kommunens organisation för räddningstjänst under höjd beredskap, utöver vad som i övrigt framgår av denna lag, an- 1.upptäckande, utmärkning och röjning av farliga områden, 2.indikering, sanering och andra åtgärder för skydd mot kärnvapen och kemiska stridsmedel, 3.kompletterande åtgärder som är nödvändiga för att verksamhet en- ligt denna paragraf skall kunna fullgöras. Personal inom kommunens organisation för räddningstjänst skall vidare delta i åtgärder för första hjälp åt och transport av ska- dade samt för befolkningsskydd. Vad som gäller vid skall gälla även när perso- nalen inom kommunens organisation för räddningstjänst utför uppgifter enligt första och andra styckena. 3 § Är i krig eller krigsfara eller råder det sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av att det är krig utanför gränser eller av att har varit i krig eller krigsfara, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela sådana från denna lag avvikande föreskrifter som är av betydelse för totalförsvaret eller som behövs för att nödvändig räddningstjänst i övrigt eller sanering efter ut- släpp av radioaktiva ämnen skall kunna genomföras. 4 § Under höjd beredskap får regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer besluta att personal inom kommunens organisation för räddningstjänst får tas i anspråk för uppgifter som inte rör den egna kom- munen. Om personal enligt första stycket har tagits i anspråk enligt första stycket, har kommunen rätt till ersättning av staten för skäliga kostnader. 5 § Beslut som meddelats med stöd av 4 § första stycket får inte överkla- gas. 6 § Regeringen, en kommun eller en statlig myndighet som svarar för räddningstjänst får i den utsträckning som följer av överenskommelser som ingått med , , eller begära bistånd från eller lämna bistånd till utländska myndigheter vid räddnings- insatser. I andra fall får regeringen eller den myndighet regeringen be- stämmer begära eller lämna internationellt bistånd vid räddningsinsatser enligt internationella överenskommelser som ingått. 7 § Om en utländsk fysisk eller juridisk person som saknar hemvist här i landet medverkar i en räddningsinsats i på begäran av regering- en, en kommun eller en statlig myndighet enligt 6 § skall staten i stället för den utländska personen ersätta skada som uppkommer i samband med räddningsinsatsen för vilken den utländska personen annars skulle ha varit skadeståndsskyldig enligt svensk lag. Staten skall även ersätta en utländsk fysisk eller juridisk person som saknar hemvist i och som handlar för biståndsgivarens räkning för personskada och skada på utrustning eller material som används vid biståndsgivningen, om skadan har uppkommit i i samband med 8 § Staten får kräva tillbaka ersättning som betalats enligt 7 § första stycket av den som har vållat skadan uppsåtligen eller genom grov vårds- För den som är att anse som arbetstagare skall dock ansvaret vara begränsat på det sätt som sägs i 4 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). Om rätt till återkrav för ersättning som har betalats för atomskada finns särskilda bestämmelser i atomansvarighetslagen (1968:45). Om utländskt bistånd har begärts av en kommun, får staten av denna kräva tillbaka vad staten har betalat enligt 7 § eller enligt åtagande i in- ternationella överenskommelser om sådant bistånd i den mån kostnaden jämte kommunens egna kostnader för räddningsinsatsen inte överstiger