prop · GQ03132 · 2003-06-11 00:00:00 — ter enligt denna lag samverka i syfte att uppnå en effektivare syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. användning av tillgängliga resurser. skall bidra till finan- skall bidra till finan- sieringen av sådan verksamhet som sieringen av sådan verksamhet som bedrivs i samverkan. arbetsnämnd, kommun och lands- siell samordning inom rehabili- teringsområdet. 1 Senaste lydelse 2002:1028. får granska sådan verksamhet som bedrivits i sam- verkan med och delvis finansierats av eller läns- arbetsnämnden. Vid en sådan granskning har rätt att ta del av de uppgifter som behövs för att granska verksamheten. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i 1330 §§ gäller inte sådana ärenden hos myndigheter i kommuner och landsting där besluten kan över- klagas enligt 10 kap. kommunal- lagen (1991:900).Vad som föreskrivs i första stycket tillämpas även för samord- ningsförbund som avses i 4 § lagen (2003:000) om finansiell samord- ning mellan allmän försäkrings- kassa, länsarbetsnämnd, landsting och kommun. 2.4Förslag till lag om ändring i förvaltningslagen (1986:223) Härigenom föreskrivs att 31 § förvaltningslagen (1986:223) skall ha följande lydelse. 31 §1 Bestämmelserna i 1330 §§ gäller inte sådana ärenden hos myndigheter i kommuner och landsting där besluten kan över- klagas enligt 10 kap. kommunal- lagen (1991:900). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1999:940. 2.5Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229) skall ha följande lydelse. Helt undantagna från skatt- Helt undantagna från skatt- 1. staten, 1. staten, (1967:531) om tryggande av pen- (1967:531) om tryggande av pen- sionsutfästelse m.m., och i 4 § lagen finansiell samordning mellan all- nämnd, landsting och kommun. I lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel finns be- stämmelser om avkastningsskatt för pensionsstiftelser. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 2.6Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 § socialtjänstlagen (2001:453) skall ha följande lydelse. uppgifter, samverka i syfte att uppgifter, samverka i syfte att uppnå en effektivare användning av uppnå en effektivare användning av skall bidra till finansieringen av skall bidra till finansieringen av sådan verksamhet som bedrivs i sådan verksamhet som bedrivs i samordning mellan allmän försäk- ringskassa, länsarbetsnämnd, kom- mun och landsting får kommunen delta i finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. får granska sådan verksamhet som bedrivits i sam- verkan med och delvis finansierats av eller länsarbets- nämnden. Vid en sådan granskning har rätt att ta del av de uppgifter som behövs för att granska verksamheten. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2002:1039. 2.7Förslag till lag om ändring i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter skall ha följande lydelse. 4 § Sjukförsäkringsavgifter skall också finansiera 1.Centrala kostnader med anledning av att studielån som avser en sjukperiod inte behöver återbetalas enligt studie- stödslagen (1999:1395) eller bestämmelser som har meddelats med stöd av den lagen, 2.kostnader enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, 3.den allmänna försäkringens kostnader enligt lagen (1991:1047) om sjuklön, 4. vissa av de allmänna för- 4. vissa av de allmänna för- nader och kostnader för att delta i finansiell samordning inom reha- (2003:000) om finansiell samord- ning mellan allmän försäkrings- kassa, länsarbetsnämnd, och landsting, samt 5. sådana statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift som betalas för förmåner enligt 1 och 2 ovan samt 3 §. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången på avgifter som beräknas för . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , regeringsrådet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om finansiell samordning mellan allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, landsting och kommun, 2.lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3.lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 4.lag om ändring i förvaltningslagen (1986:223), 5.lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 6.lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453), 7.lag om ändring i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnessakkunnige Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om finansiell samordning mellan allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, landsting och kommun Av den föreslagna rubriken framgår inte vad den finansiella samordning som behandlas i lagen skall avse. Lagrådet föreslår att detta klargörs genom att rubriken får följande lydelse: lag om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser mellan allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommun och landsting I paragrafen anges att finansiell samordning får bedrivas endast om en försäkringskassa, en länsarbetsnämnd, ett landsting och minst en kom- mun deltar. Lagrådet vill erinra om att saknar landsting och att en särregel därför behövs om , på samma sätt som andra kom- muner, skall kunna delta i samarbete av detta slag. 5 och 6 §§ I 6 § finns bestämmelser om fördelningen av det ekonomiska ansvaret för samordningen. Enligt vad som sägs i första stycket första meningen skall var och en av de samverkande parterna bidra med lika stor andel av medlen till samordningen. Formuleringen är missvisande. Av remissen framgår att länsarbetsnämnd aldrig skall bidra med några medel och i övrigt synes den avsedda fördelningen vara att alltid skall bidra med hälften av medlen, med en fjärdedel samt den eller de kommuner som deltar med en fjärdedel. Om flera kommuner deltar skall en fördelning dem emellan ske enligt en särskild överens- kommelse. Lagrådet förordar att den avsedda fördelningen kommer till direkt uttryck i lagtexten. Lagrådet erinrar också om att det på samma sätt som i 3 § finns behov av en särregel för . I 5 § finns bestämmelser om rätt för en samverkande part att föra över medel för den finansiella samordningen. Bestämmelsen anknyter till den skyldighet att svara för ett förbunds kostnader som regleras i 6 § och bör enligt Lagrådet lämpligen placeras efter den paragrafen. Lagrådet för- ordar alltså att paragraferna får byta plats. Om fördelningen på sätt som Lagrådet förordar regleras uttryckligen, kan i 5 § orden för sin och länsarbetsnämndens medverkan i finansiell samordning utgå. Lagrådet vill i sammanhanget också peka på de föreslagna bestämmel- serna i 23 § och 10 § 8 om förbundsmedlemmarnas andelar i förbundets tillgångar och skulder. Något skäl för att i detta hänseende avvika från den fördelning av det ekonomiska ansvaret som är avsedd att gälla enligt förslaget till 6 § synes inte föreligga. En samordning bör därför ske av bestämmelserna. I paragrafen anges att andra författningar i viss utsträckning skall gälla när ett samordningsförbund har hand om angelägenheter som är regle- rade i sådana författningar. Vad som här åsyftas är enligt författnings- kommentaren att samordningsförbunden skall vara bundna av den s.k. likabehandlingsprincipen inom hälso- och sjukvården och den s.k. lik- ställighetsprincipen i kommunallagen. Det synes emellertid inte an- komma på samordningsförbundet utan på dess medlemmar att fatta beslut i de ärenden där tillämpning av dessa principer aktualiseras. Para- grafen bör därför kunna utgå. Lagrådet hänvisar beträffande punkt 8 till vad som anförts under 5 och 6 §§. Enligt punkt 9 skall i förbundsordningen anges de begränsningar som förbundsmedlemmarna har kommit överens om när det gäller förbundets rätt att sätta sig i skuld enligt 22 §. Vid föredragningen har emellertid upplysts att någon skuldsättning inte skall få ske annat än i form av sed- vanliga krediter (se härom nedan i anslutning till 22 §). För att undvika missförstånd rörande förbundsmedlemmarnas möjligheter att reglera frå- gor om skuldsättning synes det lämpligt att formulera punkt 9 på följande sätt: 9. eventuella begränsningar av förbundets rätt enligt 22 § till skuld- sättning genom sedvanliga krediter. 14 och 15 §§ Enligt 14 § andra stycket gäller som huvudregel att mandattiden för le- damöter och ersättare i samordningsförbundet räknas från ingången av året efter det då ordinarie val till kommun- och hållits. Av 15 § första stycket följer att , genom den styrelse som regeringen utsett enligt 18 kap. 31 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, AFL, skall utse sina ledamöter och ersättare i förbun- det under sitt första verksamhetsår, dvs. efter nämnda valår. Eftersom funktionen som ledamot eller ersättare inte kan utövas retroaktivt går bestämmelserna i 14 och 15 §§ inte att förena. Problemet kan lösas på olika sätt. En lösning är att mandattiden för ledamot och ersättare som utses av den allmänna sär- regleras, t.ex. så att mandattiden i detta fall får börja t.ex. året efter valåret (jfr 11 § första stycket Socsam-lagen /SFS 1994:566/, jfr också 18 kap. 33 § AFL). Vill man å andra sidan att mandattiden skall börja för samtliga ledamöter och ersättare dvs. även för dem som har utsetts av kommun eller landsting får den ge- mensamma starttidpunkten senareläggas något i förhållande till vad som föreslagits i 14 §. Bestämmelserna i 4 kap. 7 § kommunallagen (1991:900) tar sikte på fall där omval skett till kommun- eller eller ny röstsammanräkning ägt rum. Att tillämpa bestämmelserna analogt på styrelsen i en allmän försäkringskassa, som i sin helhet utses av regeringen, låter sig inte göra. Andra meningen i 15 § andra stycket bör därför utgå. Paragrafen gäller ansvaret för tillsynen av att ett samordningsförbund fullgör sina skyldigheter enligt arkivlagen (1990:782). Detta ansvar skall läggas på en kommun som är medlem av förbundet. Om endast en kom- mun ingår i förbundet, blir det alltså denna kommun som har ansvaret. Om flera kommuner deltar, har inte angivits vilken kommun som skall fullgöra denna uppgift. Det synes rimligt att anförtro åt de berörda kom- munerna att själva träffa överenskommelse härom (jfr 8 § tredje stycket arkivlagen). Lagrådet förordar att paragrafen får följande utformning: Ansvaret för tillsynen av att samordningsförbundet fullgör sina skyl- digheter enligt arkivlagen (1990:782) skall åvila kommunstyrelsen i en kommun som är medlem av förbundet. Kommunstyrelsen skall därvid samråda med . Om mer än en kommun ingår i förbundet, skall de berörda kommunerna komma överens om vilken av dem som skall ansvara för tillsynen. Kommunfullmäktige i den ansvariga kommunen får - - - kommunfull- mäktige. I andra stycket anges att ett samordningsförbund inte får sätta sig i skuld i annat fall än när det gäller sedvanliga krediter för verksamheten. I en sista mening tilläggs att i övrigt de begränsningar som anges i förbunds- ordningen skall gälla i fråga om skuldsättning. Vid föredragningen har emellertid upplysts att avsikten är att ingen skuldsättning utöver sedvan- liga krediter skall få förekomma. Den sista meningen är därför vilse- ledande och bör utgå. Lagrådet hänvisar till vad som anförts under 5 och 6 §§. I paragrafen sägs under rubriken skadeståndsansvar att samtliga ledamöter och ersättare i förbundsstyrelsen ansvarar för skada som uppkommit med anledning av uppdraget. givits en utformning som ger intrycket att det är fråga om en mycket långtgående materiell skadeståndsskyldighet utan krav på uppsåt eller Författningskommentaren tyder emellertid närmast på att avsikten inte varit att åstadkomma en särskild materiell reglering utan endast att göra ett förtydligande av vad som ändå skulle gälla i skade- Såvitt Lagrådet kan förstå är det skadeståndsskyldigheten gentemot samordningsförbundet som den föreslagna paragrafen avser. kan i sammanhanget erinra om de skadeståndsbestämmelser som finns i exempelvis 15 kap. 1 § aktiebolagslagen (1975:1385), 13 kap. 1 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar och 18 kap. 37 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Om det anses att en särskild skadeståndsregel av nu berört slag bör införas bör detta också motiveras särskilt. däremot är att frågan om skadestånd skall bedömas enligt allmänna reg- ler på området framstår det närmast som förvirrande med en särskild pa- ragraf om skadestånd, åtminstone i den utformning som föreslås i remis- Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , ., , , Andnor, Nuder, Föredragande: statsrådet . Regeringen beslutar proposition Finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet