prop · GQ03140 · 2003-06-11 00:00:00 — Det finns därför anledning pröva om de samhällsförändringar som skett medför att jämställdhetspolitiken bör ges en annorlunda inriktning. Regeringen avser därför att tillsätta en utredning med uppgift att utvärdera jämställdhetspolitikens mål, inriktning, organisation och effektivitet. Utifrån utvärderingsresultaten skall utredningen identifiera vilket ansvar och åtagande som det offentliga i form av stat och kommun bör ha samt lämna förslag till den framtida organisationen och inriktningen på jämställdhetsarbetet. Mot bakgrund av utvecklingen sedan den nuvarande jämställdhetspolitiska inriktningen fastlades, skall utredningen analysera vilka som är de viktigaste jämställdhetspolitiska uppgifterna . Slutligen skall utredningen föreslå mål och resultatindikatorer för politikområdet jämställdhetspolitik som bygger på det ansvar och åtagande som det offentliga bör ha. En plan för arbetet med jämställdhetsintegrering i skall tas fram. Jämställdhetsintegrering innebär att ett jämställdhetsperspektiv skall finnas på alla nivåer inom samtliga politikområden och i alla steg av beslutsprocessen. Ansvaret för detta ligger inom respektive politik- område. För att skapa förutsättningar för detta krävs att arbetsformerna för jämställdhetsarbetet i utvecklas. fattade regeringen beslut om att tillsätta en styrgrupp för jämställdhetsintegrering i (N2002/11370/JÄM). I styrgruppen ingår statssekreterare från tre departement, samt förvaltningschef. Styrgruppen har uppdrag att fokusera på fyra områden: -styrningen av de jämställdhetspolitiska frågorna. En särskild jäm- ställdhetsförordning skall övervägas och en översyn av Regerings- kansliets riktlinjer skall genomföras i syfte att åstadkomma ökad tydlighet beträffande jämställdhetsintegrering, -utbildning och kompetensutveckling för politiker och tjänstemän i , -metoder för jämställdhetsanalyser skall utvecklas och utprövas inom samt -hur den centrala samordningen av de jämställdhetspolitiska frågorna skall organiseras på respektive departement. Utifrån sitt arbete skall styrgruppen senast lämna förslag till en plan för genomförande av jämställdhetsintegrering i . Planen skall innehålla mål och plan för uppföljning av arbetet och har som syfte att förbättra och stärka jämställdhets- integreringen i . Den effekt som skall uppnås är att jämställdhetsperspektivet skall finnas inom alla delar av regeringens politik. Ett viktigt led i arbetet med jämställdhetsintegrering är att sätta mål för jämställdhet på olika nivåer inom respektive politikområde, vilket inne- bär att konkretisera jämställdhetsperspektivet och visa på uppnådda resultat av insatser. Styrgruppens arbete skall utgöra en grund för regerings fortsatta arbete med att genomföra jämställdhetsanalyser, som skall ligga till grund för formulering av jämställdhetsmål inom respektive politikområde. Regeringen avser att genomföra en jämställdhetsanalys för samtliga politikområden varefter mål och indikatorer skall identifieras. I denna skrivelse redovisas hur jämställdhetsarbetet utvecklas inom respektive politikområde. Utvecklingen av regeringens arbete med jämställdhetsintegrering förutsätter en fördjupad analys av jämställdhetsperspektivet inom samtliga politikområden. kommer därför samtliga politikområden att genomföra en analys av jämställdhetsaspekterna inom politikområdet. Jämställdhetspolitiska mål och indikatorer skall identifieras där detta är möjligt. I senare skrivelser om jämställdhetspolitiken kommer resultat att redovisas utifrån dessa mål och indikatorer. Regeringen avser att stärka jämställdhetsaspekter i budgetprocessen. En väsentlig del av regeringens jämställdhetsarbete är att integrera ett jämställdhetsperspektiv i den statliga budgetprocessen Detta innebär både att utveckla jämställdhet som politikområde i budgeten och att integrera jämställdhet i budgetens övriga politikområden, bl.a. genom Skr. 2002/03:140 framtagande av mål och indikatorer enligt ovan. Ett utvecklingsarbete inleddes i med syfte att utarbeta ett förslag till struktur för hur kön skall synliggöras och jämställdhetspolitiken integreras i budgetprocessen. Vidare kommer den bilaga som finns i budget- propositionen med rubriken av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män att vidareutvecklas både innehållsmässigt och kvalitativt för att tydligare spegla jämställdhetsfrågorna. Analyser av jämställdhetskonsekvenser i utredningsbetänkanden Regeringen avser att låta utvärdera de jämställdhetspolitiska konsekvensanalyserna i utredningsbetänkanden. Regeringen beslutade om allmänna direktiv (dir. 1994:124) till samtliga kommittéer och särskilda utredare att redovisa jämställdhets- politiska konsekvenser av de förslag som presenteras. En uppföljning av hur jämställdhetsdirektivet beaktades genomfördes . Resultatet av uppföljningen visade att av de 193 utredningar som följts upp hade en tredjedel ett jämställdhetsperspektiv, en tredjedel hade angett skäl till varför jämställdhetsperspektivet inte beaktats medan de övriga utan kommentar hade försummat att ta hänsyn till jämställdhets- perspektivet. Analysen omfattade inte kvaliteten på utredningarnas jäm- ställdhetsanalyser. Det generella direktivets krav på att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser ersattes med anledning av uppföljningen av en motsvarande bestämmelse i 15 § kommittéförordningen (1998:1474). Paragrafen innebär att om förslagen i ett betänkande har betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män skall konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Riktlinjer och vägledning för sådana konsekvensanalyser infördes i kommittéhandboken . Regeringen avser därför att nu genomföra en mer omfattande utvärdering av hur kravet på beskrivningar av jämställdhetskonsekvenser uppfylls och överväga eventuella skärpningar av dessa krav. Representation i statliga styrelser och kommittéer Regeringen avser att utvärdera de arbetsformer som tillämpas i syfte att effektivisera arbetet med att säkra en jämnare representation av kvinnor och män i styrelser och kommittéer. Som framgår i denna skrivelse har överrepresentationen av män i statliga centrala och regionala styrelser minskat betydligt under 1990- talet. Männen utgjorde enligt senaste sammanräkningen 2001, i båda kategorierna. Andelen män i statliga kommittéer utgjorde . Anledningarna till framgången i detta arbete är att regeringen satt upp delmål för årtal då en viss könsfördelning skall ha uppnåtts och slutmål då en jämn könsfördelning skall ha uppnåtts, att Skr. 2002/03:140 både en kvinna och en man skall nomineras till varje plats och att alla förslag till styrelser måste beredas i (jämställdhets- enheten). Regeringen avser att utvärdera de arbetsformer som tillämpas i syfte att effektivisera arbetet med att säkra en jämn representation av kvinnor och män i styrelser och kommittéer. Regeringen avser att lämna förslag till en nationell handlingsplan för att avskaffa könsdiskriminerande löneskillnader. Effekterna av skärpningen av jämställdhetslagen skall utvärderas. Löneskillnaderna mellan kvinnor och män består. Lönebildningen är en fråga för arbetsmarknadens parter. Som framgår under politikområde 23 Arbetslivspolitik skall i samråd med JämO överlägga med parterna om jämställdhet i lönefrågor. Osakliga löneskillnader som beror på kön strider mot jämställdhets- lagen. I propositionen Ändringar i jämställdhetslagen (prop. 1999/2000:143) utlovade regeringen en uppföljning av skärpningen av jämställdhetslagen. Den nya jämställdhetslagen kräver att osakliga löne- skillnader kartläggs och åtgärdas . Regeringen avser att analysera utfallet av lagskärpningen noga. Lagen har emellertid en begränsad räckvidd, då den är ett instrument för att analysera och åtgärda löneskillnader på företagsnivå. Lagen ger inte utrymme för att förändra de stora, strukturella löneskillnader som finns mellan kvinnodominerade yrkesgrupper i den offentliga sektorn och mansdominerade grupper i den privata sektorn. Om så krävs, är regeringen beredd att skärpa lagen ytterligare. En nationell handlingsplan för att avskaffa könsdiskriminerande löne- skillnader skall därför tas fram . Mäns våld mot kvinnor Regeringen avser att fortsätta arbetet med att motverka mäns våld mot kvinnor. En utredare tillkallas för att ur ett könsmaktsperspektiv utvärdera de myndighetsgemensamma uppdragen i Kvinnofrids- propositionen. kommer en utredare att tillkallas för att utreda en ombild- ning av Rikskvinnocentrum till ett nationellt institut. Inom ramen för denna utredning skall även frågan om en nationell kristelefon ingå. Mäns våld mot kvinnor utgör ett allvarligt samhällsproblem och är det mest extrema exemplet på den obalans som råder i maktförhållandet mellan kvinnor och män i samhället. Misshandel och sexuella övergrepp är till stor del en form av dold maktutövning som sker i hemmen mellan personer som står varandra nära. Det är väl dokumenterat att det våld som män riktar mot kvinnor ofta har sitt ursprung i och finner näring ur fördomar och föreställningar om mäns överordning och kvinnors under- Skr. 2002/03:140 ordning. Våldet mot kvinnor utgör ett hinder för den enskilda kvinnans rättstrygghet och är också ett hinder för den fortsatta utvecklingen mot jämställdhet mellan kvinnor och män. Mäns våld mot kvinnor förekommer i alla samhällsklasser och yrkes- I har mäns våld mot äldre kvinnor, kvinnor med fysiska och/eller psykiska funktionshinder, kvinnor av utländsk härkomst, missbrukande kvinnor och unga flickor som riskerar hot och kontroll av anhöriga uppmärksammats. Det är önskvärt att kommunerna utökar stödet för dessa kvinnor och underlätta för dem att få ett skyddat boende. Det är även angeläget att kommunerna stödjer mansmottagningar för att motverka mäns våld mot En utredning skall följa upp och utvärdera vilka resultat som uppnåtts genom de myndighetsuppdrag som regeringen gett vissa myndigheter. regeringens förhandlingar med samarbetspartierna har fastslagits att Rikskvinnocentrum skall ombildas till ett nationellt sprida kunskap och utveckla metoder när det gäller att motverka mäns våld mot En utredare kommer därför att tillsättas för att se över formerna för denna ombildning. Utredaren skall även utreda förutsättningarna för att inrätta en nationell kristelefon vid det nationella institutet. Prostitution och handel med människor Regeringen avser att utarbeta ett förslag till en nationell handlingsplan för det fortsatta arbetet med att bekämpa prostitution och handel med människor, särskilt kvinnor och barn. rekryteras, transporteras, säljs och köps hundratusentals människor, främst kvinnor och barn, mestadels flickor, av individuella köpare, hallickar, människohandlare och medlemmar av organiserade brottsnätverk för sexuella ändamål till länder inom den Europeiska Handel med människor äger också rum för andra ändamål såsom tvångsarbete, slaveri, träldom eller avlägsnande av organ. gör bedömningen att mellan 200 och 500 kvinnor blivit utsatta för handel med människor för sexuella ändamål till Arbetet för att bekämpa prostitution och handel med människor, särskilt kvinnor och barn, har prioriterats på nationell, regional och modell för arbetet mot prostitution och handel med människor, särskilt kvinnor och barn, har rönt mycket Lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster trädde i Den ses av många som en av de viktigaste förebyggande insatserna för att motverka handel med människor för sexuella ändamål och för att skydda de kvinnor och barn som är eller riskerar att bli indragna i prostitution. Det är nu dags att gå vidare. Det fortsatta arbetet för att bekämpa prostitution och handel med människor, särskilt kvinnor och barn, kommer att omfatta många åtgärder. Det handlar om förebyggande av prostitution och handel med människor, insatser för skydd och bistånd till offren för prostitution och handel med människor, samt utveckling av Skr. 2002/03:140 arbetet inom rättsväsendet. Dessutom kommer särskilda ytterligare förebyggande åtgärder för att motverka den efterfrågan som främjar alla former av utnyttjande av människor, särskilt kvinnor och barn, som leder till handel med männ- iskor att utarbetas och genomföras. Arbetet för att bekämpa handel med människor kommer också att innefatta olika åtgärder för att utjämna de sociala, politiska och ekonomiska ojämlikheter i ursprungsländerna som utgör en grogrund för prostitution och handel med människor. Alla åtgärder som utarbetas och genomförs förväntas ha ett jämställdhets- perspektiv och skall ta offrens mänskliga rättigheter i beaktande. Effektiva insatser mot prostitution och handel med människor förutsätter samråd med ansvariga myndigheter och frivilligorganisationer och måste drivas inom olika politikområden för att vara heltäckande och verkningsfulla. Eftersom handel med människor, särskilt kvinnor och barn, är ett gränsöverskridande brott som involverar ursprungsländer, transitländer och destinationsländer måste det fortsatta arbetet dessutom drivas i samverkan över nationsgränser. Sexualiseringen av det offentliga rummet Regeringen avser att initiera en kunskapsuppbyggnad och tillsätta en expertgrupp för frågor som rör sexualiseringen av det offentliga rummet. Samhällets jämställdhetssträvanden motverkas av att starka kommersi- ella intressen bidrar till en sexualisering av det offentliga rummet. På kvinnokonferensen i enades världssamfundet om att motverka stereotypa könsskildringar i medierna. Under rubriken och media lades en mängd förslag på vad som kan göras av regeringar, medieföretag, frivilligorganisationer, mediekritiska grupper och inter- nationella organisationer. Vid kvinnokommissionens 47:e session 2003 utgjorde media och IT ett av två teman. Gemensamma slutsatser antogs om bl.a. farorna med den ökande sexualiseringen och exploateringen av kvinnor och flickor i media och IT. har antagit en resolution om behandlingen av kvinno- och mansbilder i reklam och media. 1995 enades Rådet om att Reklam- branschen och media skulle kunna bidra till förändring av samhälls- attityder, särskilt genom att återge kvinnors och mäns olika roller i det offentliga och privata livet. I ramstrategi för jämställdhet är en av fem huvudfrågor att motverka stereotypa bilder av kvinnor och män och att förändra beteenden, attityder, normer och värderingar som bestämmer och påverkar könsrollerna i samhället. Det föreligger ett stort behov av ökad kunskap om den tilltagande sexualiseringen av det offentliga rummet. Regeringen avser att inrätta en särskild expertgrupp som kan bistå regeringen med råd och idéer Regeringen avser att ta ytterligare initiativ för att föra upp frågan om män och jämställdhet i det internationella samarbetet. Regeringen har i flera sammanhang aktualiserat frågan om män och jämställdhet på den internationella arenan. I samband med FN:s Kvinno- kommissions 44:e möte i anordnade ett seminarium om män och jämställdhet. Under det svenska ordförande- skapet för EU anordnades ett likartat seminarium i EU- parlamentet i samband med . En särskild EU- konferens om män och jämställdhet arrangerades i under det svenska ordförandeskapet. Regeringen har även lämnat bidrag till som via ansökt om bidrag till projektet och våld. Projektet syftar bl.a. till att undersöka sambandet mellan manlig kultur, manliga könsrollsmönster och våld. avser regeringen att öka ansträngningarna med att lyfta upp frågan om män och jämställdhet i det internationella samarbetet. Fortsatt arbete med jämställdhetsmärkning Regeringen kommer att ytterligare överväga utredningsförslag om jämställdhetsmärkning av produkter och tjänster. Utredningen om frivillig jämställdhetsmärkning av produkter och tjänster (FRIJA) presenterade sitt slutbetänkande, Märk värdig jämställdhet (SOU 2002:30). Betänkandet har remissbehandlats. Med anledning av remissvaren kommer en interdepartemental arbets- grupp att tillsättas för att bereda utredningens förslag. 21 Utbildningspolitik (PO 25) I all utbildningsverksamhet skall kvinnors och mäns lika rätt och möjligheter aktivt och medvetet främjas och traditionella könsmönster motverkas. Alla människor skall få pröva och utveckla sina förmågor och intressen oberoende av könstillhörighet. Det är avgörande för ett fram- gångsrikt arbete att jämställdhet ses och behandlas som en fråga om demokrati och härmed som en rättvise- och rättighetsfråga i hela utbildningssystemet. Utbildningspolitiken är av stor betydelse för arbetet med att uppnå jämställdhet i det svenska samhället. Målen för jämställdhetsarbetet inom utbildningspolitiken finns tydligt formulerade i de nationella styrdokumenten och i högskolelagen. Verk- samheterna inom förskolan, skolan och vuxenutbildningen skall utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värden som all personal skall hävda. Jämställdhet ingår som en del av dessa. Myndig- heterna med ansvar för förskolan och skolväsendets olika verksamhets- former har inom ramen för sina uppdrag ett särskilt ansvar att främja Skr. 2002/03:140 båda könens lika rätt och möjligheter. Jämställdhet får inte vara en fråga om prioritering för den enskilde , läraren eller skolan. Regeringen ser allvarligt på att jäm- ställdhetsarbetet åsidosätts, väljs bort och vilar på enstaka eldsjälar. På alla nivåer i utbildningssystemet måste jämställdhetsarbetet intensifieras och effektiviseras för att bryta ojämställda maktstrukturer och förhindra könssegregering. Ledningens betydelse för jämställdhetsarbetet Det är viktigt att makten över utbildningssystemets verksamheter fördelas jämställt. Jämställdheten i utbildningssystemet garanteras dock inte enbart av att antalet kvinnor och män på ledande positioner är jämnt fördelade. Än viktigare är kunskap om och engagemang för genus- och jämställdhetsfrågor. Behovet av ledarskap med ett genusperspektiv Regeringen ser behovet av ett ledarskap präglat av ett medvetet genusperspektiv och en aktiv vilja till förändring av rådande ojäm- ställdhet som en viktig fråga för huvudmannen. Skapade könsmönster och maktstrukturer går att förändra. Ett föränd- ringsperspektiv på de olika verksamheternas kultur innebär att kom- binationen av värderingar, normer, symboler, traditioner och handlingar inte är statisk. Kulturer påverkas och förändras. Att driva ett förändrings- arbete kräver medvetenhet om maktstrukturer och ojämställdhetens mekanismer och kunskap om hur de upprätthålls och därmed kan brytas. Flera utvärderingar visar att jämställdhet är den aspekt av demokrati och värdegrund som får minst uppmärksamhet i förskolan, grund- och gymnasieskolan. Det är ofta personalens egna attityder och värderingar som avgör om jämställdhetsfrågorna uppmärksammas eller inte. Den vikt som politiska beslutsfattare ger frågan speglas inte i verksamheterna. Enligt regeringens bedömning är kommunernas och skolledarnas ansvar tydligt för att jämställdhets- och demokratifrågorna lyfts fram i förskolans, skolans och vuxenutbildningens verksamhet. Det är rektorerna som har det övergripande ansvaret för att jämställdhets- och demokratifrågorna fokuseras och behandlas på ett tillfredsställande sätt. Sned könsfördelning bland rektorer vid universitet och högskolor Regeringen har föreslagit åtgärder för att motverka sned könsfördelning bland rektorer vid universitet och högskolor och avser att noga följa universiteten och högskolorna i deras arbete att uppnå förändring på detta område. Majoriteten av landets universitets- och högskolerektorer är män och Skr. 2002/03:140 trots ansträngningar sjunker andelen kvinnor bland rektorerna. Regeringen uppmärksammade i propositionen Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15) den sneda könsfördelningen bland rektorerna och föreslog förändringar i lagstiftningen. Till följd av detta skall högskolestyrelsen, i sitt arbete med att föreslå rektorer, så långt möjligt ta fram både kvinnor och män som kandidater, och även redovisa hur jämställdhetsaspekten har beaktats. Regeringen vill här betona vikten av att ansträngningar görs av lärosätena i syfte att uppnå en högre andel kvinnor bland rektorerna. Regeringen har tidigare avsatt särskilda medel för att öka andelen kvinnor som är professorer, doktorander och forskarassistenter. EG- rätten gör det emellertid svårare med vissa former av positiv särbe- handling. Regeringen kommer därför inte att tillföra ytterligare resurser i syfte att möjliggöra anställningar främst avsedda för kvinnor, men vill betona vikten av jämn könsfördelning inom högskolan. Detta betyder dock inte att lärosätena inte kan använda positiv särbehandling som ett verktyg i arbetet mot att uppnå en bättre könsfördelning. Förskolan, skolan, vuxenutbildningen och högskolan som arbetsplats Tre frågor står i fokus för regeringens arbete inom detta område: strävan att bryta upp enkönade miljöer, åtgärder för att motverka alla former av diskriminering och kränkande behandling samt behovet av att öka kunskaperna om utsatta flickors och pojkars situation. Regeringen avser att följa skolornas och högskolornas arbete med att bryta den sneda könsfördelningen bland personalen inom hela utbildningssystemet. På en arbetsplats spelar könsfördelningen bland personalen stor roll. Flera undersökningar visar att en markant dominans av ett kön skapar bristande effektivitet och gör arbetsmiljön komplicerad för det under- representerade könet. Studier visar vidare att t.ex. de förväntningar och attityder som möter män som är förskollärare och deras förhållande till förskoleverksamheten kan vara mycket problematiska. Generellt kan sägas att kvinnor som väljer yrken som traditionellt dominerats av män möts av mer positiva reaktioner än män som gör detsamma. Det är viktigt, oavsett ålder, att ha både kvinnor och män som före- bilder. Det är också viktigt för arbetsklimatet med en jämn könsfördel- ning bland personalen. Personalen inom utbildningssystemet är starkt könsuppdelad. Det gäller såväl chefer och pedagogisk personal som inom övriga personalkategorier. Dessutom är könsfördelningen av tradition sned mellan olika kategorier av lärare. Förskolan och skolan möter barn och unga i ett känsligt skede i deras identitets- och personlighetsutveckling, då de påverkas starkt av sin omgivning. Förskolans och skolans personal och verksamhet Skr. 2002/03:140 verkar starkt mönsterbildande när det gäller jämställdhet mellan kvinnor Det är viktigt att detta uppmärksammas i personalrekryter- ingen. Männens andel av förskolans personal utgör . Så har det varit . En femtedel av fritidspedagogerna är män och utgör därmed ett undantag. Omkring en tredjedel av de kommunalt anställda lärarna är män, de är framför allt verksamma i gymnasieskolan. av grundskollärare i årskurserna 17 är män. Inom utbild- ningssystemet gäller i stort sett att ju yngre barnen är desto färre män finns det i verksamheten. Även inom högskolan är könsfördelningen bland personalen skev. Bland adjunkter är könsfördelningen i allmänhet jämn, men stora variationer finns mellan olika ämnen. Inom de lärargrupper som består av lektorer och forskarassistenter är kvinnor i minoritet. Andelen kvinnor bland professorerna är fortfarande även om stora skillnader förekommer mellan olika ämnesområden. Regeringen har satt upp rekryteringsmål för andelen kvinnor som rekryteras som professorer för de flesta universitet och högskolor. Dessa rekryteringsmål följs upp . Enligt regleringsbrev skall lärosätena dessutom fastställa egna rekryteringsmål för andelen kvinnor bland nyrekryterade lärare inom samtliga lärarkategorier. Regeringen vill poängtera vikten av att lärosätena sätter upp egna mål för övriga personalkategorier och att dessa följs upp och rapporteras till regeringen. Diskriminering och kränkande behandling Regeringen anser att förskolan, skolan, vuxenutbildningen och hög- skolan måste främja att människor av olika ursprung och bakgrund innefattas i samhällets gemenskap. Att motverka alla former av kränk- ande behandling, inklusive trakasserier på grund av kön och av sexuell natur, är ett konkret exempel på vad detta innebär.