prop · GR0349 · 2003-12-18 00:00:00 — Handlingsprogram yttre miljö, insatsen som syftar till bättre och tryggare boendemiljö och närmiljö genom samverkan mellan ansvariga aktörer // med en fokusering på att samverka mellan alla aktörer, trygghetsskapande och brottsförebyggande åtgärder, och genomförande av förslag från boende. Källa: Åtgärdsplan , 2003. En slutsats som dragits av flera forskare är att bostadsföretagen borde Skr. 2003/04:49 ges en tydlig roll i den samhälleliga integrationsprocessen. utgör visserligen inte ett primärt mål för bostadsföretagen. Men ekono- miska realiteter bidrar till att bostadsföretag har starkt incitament till att verka för ökad trivsel i området. För bostadsföretagen innebär tomma lägenheter, skadegörelse och stor flyttbenägenhet en ökad kostnad. Bo- stadsföretagens arbete för att bli bättre som bostadsförvaltare bidrar även till en positiv integrationsutveckling. Dessa hävdar att det är viktigt att ta vara på att bostadsföretagen via sin frontpersonal, som med sin ständiga närvaro i området, kan få en mycket nära kontakt med och god kännedom om de boende. Bostadsföretagen kan skapa obyråkratiska och ofta informella relationer till de boende. står detta i kontrast till de större och mera opersonliga system som samhällsapparaten i övrigt består av. Några forskare menar dessutom att kommunala verksamheter ofta skulle kunna bli effektivare om de lärde sig ta hjälp av den förmedlande länk som husvärdarna kan utgöra. Exempel på lokalt utvecklingsarbete vänner är ett nätverk med syftet att göra och bostadsområde till ett attraktivt område att bo i, verka inom, uppleva och besöka. Källa: Åtgärdsplan , 2003. Historiskt har deltagande i arbetslivet varit den viktigaste grunden för människors integration i samhället. Det problematiska är att det är omvittnat svårt för framför allt invandrare att komma in i arbetslivet. Det vore oklokt och samhällsekonomiskt irrationellt att inte utnyttja det bi- drag till integrationen som bostadsföretagen kan ge. Att minska brottsligheten och öka människors trygghet i de berörda om- rådena är ett viktigt delmål för att lyckas nå de övergripande målen med storstadsarbetet, att öka tillväxten och minska segregationen. Om männi- skor inte trivs och vill bo kvar i sitt område är risken stor att en del av de insatser som vidtas inom storstadsarbetet bara medför att en omflytt- ningsspiral sätts igång, med negativa följdverkningar för området. Risken är att de invånare som förbättrat sin situation och sin möjlighet till följd av de insatser som vidtagits inom ramen för arbetet med de lokala ut- vecklingsavtalen flyttar från området, och att en ny resurssvag grupp flyt- tar in. För att så långt som möjligt undvika en sådan utveckling är det av stor vikt att områdena uppfattas som trygga av dess invånare och att brottsligheten i områdena inte ökar. Det brottsförebyggande och trygg- hetsskapande arbetet bör ur detta perspektiv ses som en viktig bas för det övriga utvecklingsarbetet inom ramen för storstadsarbetet. Detta har ock- så uppmärksammat i sin rapportserie (2001:09). Exempel på lokalt utvecklingsarbete har flera ungdomar engagerat sig för ett tryggare . fanns drygt 40 utbildade och diplomerade Lugna gatan juniorvärdar, boende i , med lokal i . Ungdomar har också på eget initiativ ansökt och erhållit medel ur utvecklingsfonden för att arbeta med frågor som behandlar såväl deras egen som områdets trygghet, hälsa och trivsel. Källa: Åtgärdsplan , 2003. BRÅ har ända sedan storstadsarbetet inleddes, deltagit aktivt för att be- lysa och lyfta fram de brottsförebyggande och trygghetsskapande aspek- terna. I regleringsbrevet har myndigheten som återrapporte- ringskrav att redovisa vilka åtgärder man vidtar inom ramen för stor- stadsarbetet. fick BRÅ i uppdrag att genomföra en stu- die av de brottsförebyggande frågornas betydelse inom ramen för stor- stadsarbetet. Uppdraget omfattade dels en kartläggning, dels en analys av hur det brottsförebyggande storstadsarbetet lämpligen skulle kunna ut- vecklas . Vidare gick uppdraget ut på att göra en fördjupad kartläggning av tre bostadsområden. BRÅ konstaterar i studien att de brottsförebyggande frågorna har be- drivits på många skilda sätt i de berörda områdena. De insatser och åt- gärder som vidtagits ligger ofta inom flera olika målområden. Det mål- område som närmast har koppling till brottsförebyggande insatser är det nationella delmålet Trygghet och trivsel, men relevanta åtgärder åter- finns även under målområden som Folkhälsa och Grundskola. Un- dersökningen visar att de brottsförebyggande frågornas betydelse inom storstadsarbetet har ökat i omfattning . Totalt av insatser- na som genomfördes var inriktade mot att minska brottsligheten och/eller öka tryggheten. av de brottsförebyggande insatserna har emellertid införlivats i den reguljära verksamheten eller fått extern finansiering, vilket tyder på ett problem med långsiktigheten. Exempel på lokalt utvecklingsarbete Trygghetsgruppen, vi skall utöva tillsyn av de olika offentliga miljöerna i . Vida- re skall vi skapa relationer med de boende. Viktigaste målgruppen är barn och ungdomar. Vi skall vidare ge de boende service i form av eskort, promenader, rådgivning samt ta emot samtal från de boende. Vi skall vara goda lyssnare med ett bra bemötande som hjälper och hänvisar boende. Källa: Åtgärdsplan , 2003. Det är förenat med särskilda svårigheter att etablera lokala brottsföre- byggande råd i storstäderna men mycket tyder på att storstadsarbetet haft en positiv inverkan på inrättandet av de lokala råden. I vissa kommuner har det emellertid inrättats en samordnare för brottsförebyggande arbete inom ramen för storstadsarbetet, parallellt med de lokala råden, vilket på vissa håll medfört onödigt dubbelarbete. BRÅ menar att de lokala brotts- förebyggande råden borde få en tydligt uttalad och central position i det framtida storstadsarbetet. BRÅ:s studie visar att polisens roll i storstads- arbetet inledningsvis varit otydlig. har polisen som återrapporteringskrav i regleringsbrevet att redovisa vilka åtgärder man vidtagit till följd av de lokala utvecklingsavtalen. BRÅ konstaterar att polisens delaktighet och engagemang varierar stort mellan de olika om- rådena. Man har varit mest kritisk i de områden där närpolisens närvaro minskat. BRÅ föreslår att polisen bör få en tydligare roll i storstadsarbe- tet. Enligt regeringens uppfattning skall den kritik som framkommer i BRÅ:s rapport tas på allvar men inte överdrivas. Polisen ägnar sig sedan långt tid tillbaka åt de områden som omfattas av storstadspolitik. BRÅ:s studie gäller endast de insatser som görs inom ramen för de lokala ut- vecklingsavtalen och ger därför ingen rättvisande bild av polisens verk- samhet totalt sett i de aktuella områdena. Exempel på lokalt utvecklingsarbete Medborgarvärdarna främsta roll i stadsdelen är att ge stadsdelens medborgare, verk- samma och besökare service och trygghet. Värdarna arbetar både kvällar och . De rör sig över hela stadsdelen och inte enbart i centrummiljöer vilket många kan tro. Till uppgift har de att förebygga otrygghet och brott genom att befinna sig på otrygga eller brottsbelas- tade platser. Källa: Åtgärdsplan , 2003. Vidare visar studien att flera kommuner sällan gjort systematiska kart- läggningar och analyser av problembilderna innan insatser vidtagits. har åtgärder vidtagits utan någon övergripande strategi för arbetet, vilket inneburit att åtgärderna stannat vid enstaka punktinsatser i stället för att vara ett led i en övergripande strategi för att nå gemensam- ma mål. BRÅ hävdar att det brottsförebyggande arbetet har bättre förut- sättningar att nå framgång om man lär sig att kartlägga problemen och utarbeta övergripande strategier och handlingsplaner innan fler insatser och åtgärder vidtas. Enligt BRÅ är det en viktig fråga för hela storstads- arbetet på alla målområden och någonting man bör se över på övergri- pande nivå. Kultur i vid mening är ett viktigt redskap i arbetet för minskad segrega- tion och ökad tillväxt. Genom ett aktivt kulturdeltagande och skapande formas förståelse och kunskap om vår omvärld och vårt samhälle inte minst för barn och ungdomar. I storstadspropositionen slogs det fast att minst 10 miljoner skulle fördelas till kulturverksamhet för att förbättra barns och ungdomars uppväxtvillkor och stimulera deras ut- veckling. Enligt de första utvärderingarna från storstadsarbetet har kom- munerna i själva verket satsat betydligt mer på kultursatsningar än dessa öronmärkta medel. Framgångsrika och utåt sett synliga kultursatsningar inom storstadsar- betet är exempelvis Cirkus Cirkörs pedagogiska verksamhet för barn och unga i , museers olika satsningar, bl.a. i ; Drömmarnas hus i och vidareutvecklingen av Internationella Barnkonstmuseet i . Andra satsningar med mer lokal genom- slagskraft men av lika stor vikt är en rad olika aktiviteter inom teater, skolbibliotek, satsningar på musikstudios, kulturhus och bio. Samtliga projekt presenteras utförligare i Mångkulturellt centrums . Exempel på lokalt utvecklingsarbete I projektet under en mörk himmel arbetar olika ungdomar och ungdomsgäng tillsammans med ett professionellt filmteam, för att skildra sin egen verklighet, sina idéer och visioner, tankar och förhoppningar. Ungdomarna är delaktiga i hela processen, från filmning till redigering. I arbete skapas möten mellan de olika ung- domsgäng som medverkar i projektet. Källa: Åtgärdsplan , 2003 Kulturens drivkraft i samhället illustreras kanske tydligast genom de storstadsinsatser som gjorts för att stärka det svenska språkets ställning bland barn och ungdomar. Tillgången till språket blir allt väsentligare för Skr. 2003/04:49 den enskildes delaktighet i kunskapssamhället. En viktig del av utveck- lingsarbetet i storstadskommunerna handlar därför om språkutveckling i förskola och skola. I flera av de stadsdelar som ingår i storstadsarbetet förekommer därför omfattande litteratursatsningar i förskola och skola. Kulturarvet utgör en stor och viktig del av vår livsmiljö och genom sin historiska dimension kan kulturarvet ge perspektiv på både den egna och andras verklighet. Kulturarvet är bandet till det förflutna som skapar identitet och ger sammanhang. Detta gäller både genom bevarande av det gamla och genom eget skapande av och inverkan på framtidens kultur- arv. Exempel på lokalt utvecklingsarbete Bostadsmuseum, projektet drivs av de två föreningarna Kulturbo och Jordbrorå- det, under kultursamordarens ansvar Åtgärdsplan , 2003. Fysiska lämningar från forntiden, befintlig bebyggelse, industrisamhäl- lets kulturarv - industrier, lagerlokaler, butiker, sjukhus, folkbibliotek m.m. liksom husen vi bor, arbetar och lever i och deras kringmiljö allt är det en del av den kulturmiljö och det kulturarv som omger oss och som påverkar oss. Det immateriella kulturarvet i form av t.ex. berättelser och musik kan också vara delar av människors identitetsskapande. Exempel på lokalt utvecklingsarbete har skapat ett gemensamt forum för olika utbildningar och olika kulturel- la och samhälliga arrangemang där föreningar kan mötas och samarbeta med varandra Källa: Åtgärdsplan , 2003. Kultur i vid mening är ett viktigt instrument för att nå de övergripande målen inom Storstadspolitiken. Kulturens roll inom arbetet har varit månghövdad. Kulturarvet och kulturmiljön har varit en del. Det historis- ka perspektivet på kultur och dess yttringar har bland annat reflekterats genom synen på förorten som en hembygd med kontinuitet bakåt; sam- hällen som formats av både gemensam och individuell historia, från forn- tid ända in i samtiden. Storstadspolitiken har medverkat till att storstadsområdenas egna kul- turmiljövärden har uppmärksammats. Exempelvis bedrevs en särskild satsning på storstadens arkitektur och kulturmiljö i ett samarbete mellan och länsstyrelserna i de tre storstadsregionerna. Syftet med arbetet, som införlivats i ämbetets ordinarie verksamhet, är att öka kunskapen om efterkrigstidens bebyg- gelse, vidareutveckla metoder och kunskap kring varsam förändring av de s.k. miljonprogrammens bebyggelse samt hitta nya former för sam- verkan med medborgarna. Att de som bor i bostadsområdena skall kunna öka sitt inflytande över miljön, så att identiteten och hembygdskänslan kan stärkas har varit ett viktigt led i arbetet. En av de stora insatserna som har gjorts är en omfattande inventering av efterkrigstidens bebyggel- se i , och kommuner, med fokus på ytter- Skr. 2003/04:49 områdena. Under det av regeringen aviserade särskilda gjor- des också flera insatser för att skapa positiv uppmärksamhet kring föror- terna och rekordårens boendemiljöer och bebyggelse. Regeringen har närmare redogjort för insatserna inom detta område i skrivelsen Arkitek- tur, form och design (skr.2002/03:129). 4.2.7Bilden av storstadens miljöer i media De allmänt förekommande negativa föreställningarna om förorten kan försvåra arbetet med att motverka segregation i storstäderna. En bidragande orsak kan vara kritiska beskrivningar som syns i media, inte minst av kulturmiljön - bebyggelsen och arkitekturen. och har gjort en gemensam studie kring bilden i media av rekordårens bostadsområden och bebyg- gelse, med syfte att ge en djupare förståelse av vilka processer som ger upphov till dessa negativa föreställningar. En rapport publicerades med titeln och media föreställningar om förorten och dess invånare. Särskilda studier av medias betydelse för ett område har även gjorts av Mångkulturellt centrum i . infördes lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst. Lagen är tidsbegränsad och gäller efter förlängning till och med utgången av 2003. Med stöd av denna lag pågår för- sök med finansiell samordning (Socsam) i sex kommuner, bland annat i kommun som även tecknat lokalt utvecklingsavtal med staten inom ramen för storstadspolitiken. I budgetpropositionen för (prop. 2003/04:1) föreslår regeringen att denna lokala försöksverksamhet skall förlängas . Exempel på lokalt utvecklingsarbete Aktiv sjukskrivning, målet med insatsen är att förkorta handläggningstiderna för personer som sjukskrivs vid , så att de snabbare skall kunna återgå till arbete. Initiativet har tagits av , och diskussioner förs med Vårdcentralen. Källa: Åtgärdsplan , 2003. föreslog att regeringen un- der borde återkomma med förslag om finansiell samordning mellan socialförsäkringen, hälso- och sjukvården, och ar- betsmarknadsmyndigheterna. Med anledning av tillkännagivande bildades inom en arbetsgrupp med företrädare för berörda departement. Med utgångspunkt i beställning har arbetsgruppen utarbetat ett förslag om finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. För- slaget redovisades i departementspromemorian Finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet (Ds 2003: 2). överlämnade regeringen propositionen Finansiell sam- Skr. 2003/04:49 ordning inom rehabiliteringsområdet (prop. 2002/03:132) till . propositionen lämnas förslag till utformning av en permanent finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. Finansiell samordning föreslås kunna ske frivilligt mellan en försäkringskassa, ett landsting, en länsar- betsnämnd samt en eller flera kommuner. I den ovannämnda propositionen har regeringen föreslagit att försäk- ringskassorna skall ha möjlighet att disponera högst av de budgete- rade utgifterna för sjukpenning för samverkan inom rehabiliteringsområ- det. Exempel på lokalt utvecklingsarbete Familjecentralerna bygger på samverkan mellan Barnavårdscentral, Mödravårdcentral, öppna förskolan och individ- och familjeomsorgshandläggare. Inom familjecentralens väg- gar kommer samverkan mellan dessa aktörer att ske, i syfte att åstadkomma ett förebyggan- de hälsoarbete med fokus på familj, barn och ungdom. Källa: Åtgärdsplan , 2003. Målgruppen för den föreslagna finansiella samordningen utgörs av människor som är i behov av samordnade rehabiliteringsinsatser från flera av de samverkande parterna för att uppnå eller förbättra sin förmåga till förvärvsarbete. De åtgärder som får finansieras genom den finansiella samordningen skall ligga inom de samverkande parternas samlade an- svarsområde och syfta till att återställa eller öka den enskildes funktions- och arbetsförmåga. Nuvarande grundläggande principer om likabehand- ling av människor skall upprätthållas även inom ramen för en finansiell samordning. Allt rehabiliteringsarbete, all planering och all uppföljning och utvärdering skall därför genomsyras av ett tydligt köns- och integra- tionsperspektiv. I propositionen betonas vikten av att den finansiella samordningen följs upp och utvärderas på både lokal och nationell nivå. Samverkans- parterna föreslås få ansvaret för lokal uppföljning och utvärdering. Den myndighet regeringen senare bestämmer bör få ansvaret för den nationel- la uppföljningen och utvärderingen av finansiell samordning. Exempel på lokalt utvecklingsarbete Friskverkstan är en del i storstadsarbetet som fokuserar på hälsofrämjande insatser rikta- de till stadsdelens invånare. Friskverkstan har ett nära samarbete med förvaltningens perso- nalfriskvård. Utbud och val av aktiviteter sker genom dialog med brukarna. Källa: Åtgärdsplan , 2003 Den utökade möjligheten till finansiell samordning mellan olika hu- vudmän inom rehabiliteringsområdet bedöms även kunna bidra till att vidareutveckla den samverkan som sker på lokal nivå i de kommu- ner där staten tecknat lokala utvecklingsavtal inom ramen för storstads- politiken. Det demokratiska deltagandet och delaktigheten utgör både mål och me- del i storstadspolitiken. Som medel framhålls underifrånperspektivet som den kanske viktigaste metoden för en långsiktig, uthållig och framgångs- rik utveckling av storstadsarbetet. Insatser inom övriga områden påverkar Skr. 2003/04:49 direkt eller indirekt delaktigheten och det demokratiska deltagandet i de Kommunerna lyfter själva fram bland annat kulturinsat- ser som viktiga i strävan att öka delaktighet i samhällslivet och stärka demokratin, exempelvis genom att skapa sociala nätverk. Det har visat sig att boende är mer benägna att engagera sig i frågor som berör deras konkreta vardag än i arbetet med att formulera mål och strategier för stadsdelens lokala åtgärdsplaner. Kommunerna har emeller- tid tagit flera initiativ för att stimulera ökat boendedeltagande. genomförde till exempel 2002 ett val i dess stadsdelar till boenderåd vil- ka nu utgör en del i demokratiska beslutsstruktur. Bland an- nat är boenderåden med i fastställandet av de lokala åtgärdsplanerna. Boenderepresentanter för stadsdelarna har även träffats under fem så kallade boendedialogkonferenser; Ronna (1999), (2000), Rinke- by (2001), (2002) och (2003). Syftet med boendedialog- konferenserna har bland annat varit att skapa ett nätverk för boende som har en aktiv roll i det lokala utvecklingsarbetet. En ökad delaktighet är en framgångsfaktor för övriga målområden. Flera insatser görs i syfte att stärka dialogen mellan de boende och de lokala aktörerna i stadsdelarna. Det är viktigt att långsiktigt förändra strukturer och hitta former för ökad kommunikation och inflytande. Utredningen städer, En storstadspolitik för hela landet (SOU 1998:25) som låg till grund för storstadspropositionen visar på ett sjun- kande valdeltagandet i de utsatta stadsdelarna. Utredningen menar att det inte är en tillfällig svacka i valdeltagandet utan en fördjupning av den trend som förra redan observerade i slutet av 1980- talet. finns försiktiga positiva tecken på att denna utveck- ling vänt i några stadsdelar. Inom de lokala utvecklingsavtalen har insat- ser gjorts i flera stadsdelar för att öka valdeltagandet. Diagram 6 visar deltagandet val till kommunfullmäktige i de stadsdelar som omfattas av lokala utvecklingsavtal. Procentuell förändring i valdeltagande riksdagsvalet 19982002 För , , Västra , Vårbygård finns inget underlag för jämförelse. I drygt hälften av stadsdelarna har valdeltagandet ökat val jämfört med valet . De största förändringarna noteras i där valdeltagandet ökat , och i Fornhöjden som redovi- sar en ökning . 10 stadsdelar har liksom fem av kommunerna i sin helhet haft en minskning av valdeltagandet med mel- lan . Regeringens bedömning: Storstadspolitiken har gett positiva resultat. Utvecklingen i de 24 stadsdelar som är delaktiga i det lokala utvecklingsarbetet är starkare än i stor- stadsområdena generellt. Därför kan inte förbättringen i berörda stadsdelar ses som ett resultat av den allmänna konjunkturutvecklingen. Det finns en stor uppslutning kring avtalsformen som instrument bland berörda parter. Utvecklingsarbetet för att bryta segregationen går in i en andra fas som innebär att framgångsrika insatser skall göras permanenta och inordnas i ordinarie strukturer. Det storstadspolitiska arbetet har visat att det går att åstadkomma en positiv förändring i kommuner och stadsdelar som länge kämpat mot en negativ utveckling. De förändringar som flera storstadskommuner upple- ver kan inte endast reduceras till en fråga om konjunkturvariation. Det storstadsarbete som har bedrivits har visat att det lönar sig att tän- ka nytt och att lära av positiva erfarenheter. Den nationella storstadspolitikens första fas, 19992003, har inneburit att ett nytt instrument - lokala utvecklingsavtal - tagits fram och etable- rats av i syfte att bryta den negativa segregationen. Särskilda medel motsvarande i statliga åtagan- den har använts för en långsiktigt hållbar utveckling av utsatta stadsdelar. Kommunerna har tillskjutit motsvarande resurser, vilket givit en sam- manlagd utvecklingsresurs på . Flera negativa trender har brutits bl.a. vad gäller sysselsättningsnivåer och socialbi- dragsberoende. Glappet till de genomsnittliga nivåer som gäller i övrigt är dock fortfarande mycket stort och det är angeläget att utveck- lingsarbetet fullföljs. Uppslutningen bland kommuner bakom avtalskonstruktionen är stor. Även internationellt har avtalsformen som instrument för att samordna olika samhällsnivåers utvecklingsarbete rönt ett allt större intresse och presentationer av instrumentet har gjorts under såväl det grekiska som det italienska ordförandeskapet. De lokala utvecklingsavtalen har dessut- om skickats in som svenskt bidrag till så kallade , ett program som kommissionen avser starta . Pro- grammet syftar till att värdera politikens och institutionernas effektivitet samt att stimulera spridning av goda exempel bland medlemsstaterna inom ramen för mot fattigdom och social utestängning. Utvecklingsarbetet för att bryta den negativa segregationen går in i sin andra fas som innebär att framgångsrika insatser skall permanentas och inordnas i ordinarie strukturer. Det gäller för såväl kommuner som statliga myndigheter och andra involverade aktörer. ekono- miska vårproposition och i budgetpropositionen har regeringen redovisat inriktningen på hur storstadspolitiken övergår till den andra Statliga myndigheter skall ges tydliga mandat och riktlinjer för att storstadspolitikens tvärsektoriella mål skall uppnås. Vidare skall ett antal Skr. 2003/04:49 myndigheter ges i uppdrag att vidareutveckla de samverkansöverens- kommelser som finns i de lokala utvecklingsavtalen. De som anslagits på tilläggsbudgeten 2003 skall användas såväl till att främja arbetet med framtidsscenarier som till att underlätta koordinering och infasning i ordinarie strukturer. Infasningen bedöms medföra ett ökat behov av att strategiskt koordinera insatser på lokal, regional och nationell nivå. Regeringen avser mot den bakgrunden stödja övergången till fas två genom att förstärka det koordinerande arbe- tet. Avsikten är permanentning av framgångsrika insatser, omvandling av erfarenheter till kunskapsstrukturer, fortsatt metodutveckling och bättre anpassade organisatoriska lösningar inom stat, kommun och samverkan- de parter i syfte att undvika ett kortsiktigt projekttänkande till förmån för det som är individers och stadsdelars långsiktiga behov.