prop · GQ0355 · 2003-03-12 00:00:00 — Det föreslås således att ålderskravet för övningskörning med ett fordon som kräver behörighet C, , klart utsägs i 4 kap. 2 § 3 körkortslagen. 4.3.3Ändring av nuvarande krav på handledare vid övningskörning m.m. Regeringens bedömning: Kravet på obrutet körkortsinnehav under viss angiven tid för den som har uppsikt över övningskörning bör kvarstå tills vidare. Kravet på att den som har uppsikt över privat övningskörning skall ha fått ett särskilt godkännande som handledare samt att handledaren skall knytas till en viss person som övningskör bör likaledes kvarstå tills vidare. Promemorians förslag: Uppsikt över privat övningskörning får endast utövas av den som fyllt , har körkort för fordon av det slag som övningskörningen avser och under sammanlagt har haft ett sådant körkort. Något krav på obrutet innehav av körkort uppställs inte. För den som har uppsikt över övningskörning inom polisväsendet eller Försvarsmakten bör det inte heller finnas krav på att körkortsinnehavet skall vara obrutet. Vid privat övningskörning skall det inte längre krävas att den som har uppsikt över övningskörningen har fått ett särskilt godkännande som Handledaren föreslås inte längre knytas till viss person som Prop. 2002/03:55 övningskör. Obrutet körkortsinnehav för handledare De flesta remissinstanser tillstyrker eller har ingen erinran mot förslaget. , och avstyrker dock förslaget. anser att förslaget innebär en risk för att personer som inte visar tillräcklig respekt eller förståelse för trafikreglerna får en möjlighet att vara handledare. För att enskilda inte skall drabbas för hårt kan det enligt styrelsens mening övervägas om inte undantag kan göras för någon enstaka kortvarig körkortsåterkallelse på grund av någon mindre allvarlig förseelse . anser att den ändring som föreslås sannolikt kommer att försämra trafiksäkerheten. Föreningen anser vidare att en handledare som förlorat sitt körkort p.g.a. trafikbrott har visat klar brist på riskmedvetenhet och omdöme och därför inte är lämplig som handledare. Kammarrätten i ifrågasätter lämpligheten i att avskaffa kravet på sammanhängande innehavstid. i anser att det bör finnas någon tidsgräns för under vilken den sammanlagda tiden kan räknas. tycker att det lägsta krav som bör ställas på handledare vid övningskörning för fordonsbehörigheterna C, CE, D eller DE är att de uppfyller kraven om yrkeskompetens enligt artikel 5.2. i rådets förordning (EG) nr 3820/85 av om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter1. tillstyrker att den nuvarande ordningen ändras i enlighet med förslaget. ställer sig bakom förslaget och menar att det inte kan anses innebära att trafiksäkerheten åsidosätts. Även i , Länsstyrelsernas arbetsgrupp för körkort och yrkesmässig trafik (LAKY) och ställer sig positiva till förslaget. Särskilt godkännande som handledare m.m. De flesta remissinstanser tillstyrker eller har ingen erinran mot förslaget. En del remissinstanser, bl.a. , anser dock att det bör införas ett krav på att privat övningskörning skall inledas med en obligatorisk handledarutbildning. tillstyrker att den nuvarande ordningen ändras i enlighet med förslaget men anser att det finns starka trafiksäkerhetsmässiga skäl som talar för en förstärkning av handledarskapet. Verket menar att detta kan ske genom att det införs ett krav på att privat övningskörning skall inledas med en obligatorisk handledarutbildning som handledaren och eleven går gemensamt. 1 EGT L 370, 31.12.1995, s.1 (Celex 31985R3820). Skälen för regeringens bedömning Regeringen finner att förslaget om att det inte längre skall krävas obrutet körkortsinnehav för handledare bör analyseras ytterligare och avstår därför tills vidare från att föreslå en sådan ändring. I några remissyttranden har redovisats tankar på en särskild Något mera genomarbetat förslag till hur en sådan utbildning skulle kunna utformas, dess effekt på trafiksäkerheten samt kostnader och andra konsekvenser för myndigheter och enskilda finns Huruvida en sådan utbildning skulle vara av värde ur trafiksäkerhetssynpunkt och hur den i så fall skulle kunna genomföras i praktiken går därför inte att bedöma . utbildning skulle bli aktuell kan det emellertid finnas behov av att få tillgång till uppgift om exempelvis vem som godkänts som handledare för den som övningskör. Kravet på att den som har uppsikt över privat övningskörningen har fått ett särskilt godkännande samt att handledaren skall knytas till viss person som övningskör bör därför kvarstå tills Att återfå körkortet efter återkallelse Regeringens förslag: Tidpunkten för en ansökan om utfärdande av körkort efter återkallelse skall inte längre inverka på om förarprov skall avläggas eller inte. För en sökande som tidigare innehaft körkort med behörighet BC, BD, BCD, BE, CE eller DE får körkort med motsvarande behörighet utfärdas på nytt oavsett hur som har förflutit sedan körkort med sådan behörighet upphörde att gälla. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har ingen erinran mot förslaget. Kammarrätten i konstaterar bl.a. att ett skäl till förslaget är situationen då ett nytt förarprov krävs p.g.a. myndigheternas långa handläggning. För att undvika att en sådan situation uppstår kan i stället, enligt kammarrättens mening, tidsfristen t.ex. förlängas eller knytas till en annan tidpunkt än just ansökan om utfärdande av körkort. Enligt kammarrätten bör det övervägas om konsekvenserna av förslaget och alternativa lösningar skall utredas i anser att tidsfristen i 5 kap. 14 § tredje stycket körkortslagen (1998:488) utgör ett stressmoment vid handläggning av ansökan om körkortstillstånd och uppger att i vissa fall varit mer eller mindre tvungen att bevilja en sådan ansökan, trots vissa brister i beslutsunderlaget, för att sökanden inte skall drabbas av krav på nytt förarprov. Skälen för regeringens förslag Enligt nuvarande ordning gäller särskilda bestämmelser för den som vill få ett nytt körkort efter en återkallelse med en spärrtid längre än . Av 5 kap. 14 § första stycket körkortslagen följer som huvudregel att ett nytt körkort då får utfärdas endast om sökanden har körkortstillstånd, har avlagt godkänt förarprov och även i övrigt uppfyller de förutsättningar för utfärdande av körkort som anges i 3 kap. 1 § körkortslagen. Även om detta systematiskt sett utgör huvudregeln kan i praktiken körkortet oftast återfås efter återkallelse utan att det krävs förarprov och/eller körkortstillstånd. Bestämmelsen om nytt körkort efter återkallelse i 5 kap. 14 § andra stycket körkortslagen innehåller ett särskilt stadgande för de fall då återkallelse har skett med stöd av 5 kap. 3 § 1, 56 körkortslagen (grov vårdslöshet i trafik, rattfylleri, grovt rattfylleri, opålitlighet i nykterhetshänseende eller allmän brottslighet) och ogiltighetstiden bestämts till högst . Även om spärrtiden har bestämts till mindre än , får i dessa situationer ett nytt körkort utfärdas endast om sökanden har körkortstillstånd. Något nytt förarprov behövs däremot i allmänhet inte. I samma stycke stadgas likaså krav på körkortstillstånd men inte förarprov för utfärdande av nytt körkort i de fall återkallelse skett med stöd av 5 kap. 3 § 78 körkortslagen (sjukdom, skada eller dylikt och underlåtenhet att följa föreläggande om läkarintyg eller förarprov). Om körkortet har återkallats enligt 5 kap. 3 § 2, 3 eller 4 körkortslagen (smitning, upprepade förseelser eller brott mot en väsentlig trafikregel) gäller att körkort efter ansökan utfärdas automatiskt, om spärrtiden är högst 12 månader. I dessa fall, som utgör sammanlagt av alla körkortsåterkallelser, krävs normalt varken körkortstillstånd eller nytt förarprov. I 5 kap. 14 § tredje stycket körkortslagen har införts tidsfrister för att andra stycket skall bli tillämpligt. Har det förflutit mer än 14 månader sedan körkortet blev ogiltigt när en ansökan om utfärdande av körkort ingavs, skall således bl.a. ett nytt förarprov avläggas. Vid återkallelse enligt 5 kap. 3 § 78 löper tiden från det att körkortshavaren fick del av beslutet. Har en ansökan om utfärdande av körkort gjorts senast efter det att beslutet om återkallelse vann laga kraft gäller dock andra stycket. Den ordning för utfärdande av körkort efter återkallelse som gäller får bedömas vara i huvudsak ändamålsenlig och väl fungerande. Körkort utfärdas således inte utan krav på olika former av aktivitet från körkortshavarens sida. Det finns inte heller någon anledning att ändra de grundläggande villkoren för utfärdande av körkort efter återkallelse. Dessa villkor fyller en viktig funktion i strävandena att vidmakthålla en god trafiksäkerhet. I beslut (dnr 2111-2000) har () dock uttalat att bestämmelserna i 5 kap. 14 § körkortslagen är komplicerade och svårtolkade i vissa delar. Enligt JO kan det trots den information som lämnar i samband med ett beslut om återkallelse uppstå problem för den enskilde att förstå vad som gäller. Ett problem som har kunnat konstateras är tidsfristen för att återfå körkort efter återkallelse, utan att de krav behöver iakttas som anges i 5 kap. 14 § första stycket körkortslagen. Personer som inte innehaft körkort kan således drabbas av konsekvensen, att de måste avlägga ett nytt förarprov, därför att fristen för ansökan om utfärdande av körkort löpt ut. Detta kan i sin tur bero på själva förfarandet för att få ett nytt körkort efter återkallelse. I vissa fall skall först lämna ett körkortstillstånd, varefter ombesörjer utfärdande av körkortet. En ansökan om körkortstillstånd får ges in tidigast , och prövas slutligt tidigast , före det att giltighetstiden för beslut om återkallelse eller spärrtid löper ut, se 3 kap. 2 § körkortsförordningen (1998:980). När meddelat körkortstillståndet skickar ett underlag för ansökan om utfärdande av körkort, s.k. grundhandling, till den sökande, se 3 kap. 15 § körkortsförordningen. handläggning av ett körkortstillståndsärende kan ta olika , vilket kan bero på att ett ärende behöver kompletteras med exempelvis läkarutlåtande eller yttrande från polismyndighet. Det kan vidare uppstå problem för den enskilde att få läkartid, om ett läkarintyg skall inges. Den sökande kan i ett sådant fall få svårt att hinna med att ge in en fullständig ansökan om utfärdande av körkort i rätt tid till . Det är givetvis av mycket stor vikt att effekten för den sökande av en bestämmelse om återfående av körkort efter återkallelse är förutsägbar. Det är vidare av vikt att länsstyrelserna inte på grund av tidspress känner sig nödgade att godta ofullständiga ansökningar om körkortstillstånd, enbart för att den enskilde inte skall behöva avlägga ett nytt förarprov. Ett sådant förfarande kan inte anses acceptabelt ur trafiksäkerhetssynpunkt. Det kan ifrågasättas om tidsgränserna kan motiveras utifrån resonemanget att sökandens bristande körvana i den särskilda situationen, när en tidsgräns försuttits, gör honom eller henne så osäker i trafiken att ett nytt förarprov är motiverat. Något preciserat krav på körvana ställs över huvud taget inte i körkortslagen. Även den som efter avlagt förarprov aldrig kört något fordon får behålla sin behörighet och får den också förnyad när så skall ske. För övrigt lär en situation där den enskilde dröjer avsevärd tid med att ansöka om nytt körkort vara ytterst ovanlig. Tvärtom torde vederbörande i normalfallet vara ytterst angelägen om att återfå sin behörighet utan dröjsmål. Regeringens bedömning är således att förslaget inte kommer att påverka trafiksäkerheten i negativ riktning. En yttersta garant för det är de krav på förarprov och körkortstillstånd i vissa situationer som fortsatt skall upprätthållas. Således gäller ju exempelvis att den som p.g.a. ett särskilt allvarligt trafikbrott fått körkortet återkallat med en spärrtid överstigande 12 månader alltid måste avlägga nytt förarprov innan körkort utfärdas. Med hänsyn till vad som anförts ovan är även den andra tidsfristen i lagrummet (beträffande laga kraft) överflödig. Det föreslås således att tidsfristerna i 5 kap. 14 § tredje stycket körkortslagen utmönstras ur Prop. 2002/03:55 lagstiftningen. Tidsfristerna i 3 kap. 6 och 7 §§ körkortslagen Körkort med behörigheten C eller D får utfärdas endast för den som har körkort med behörigheten B. Om sökanden har haft körkort med behörigheten BC, BD eller BCD får dock körkort med motsvarande behörighet utfärdas , se 3 kap. 6 § körkortslagen. Av 3 kap. 7 § samma lag framgår att körkort med behörigheten BE, CE eller DE får utfärdas endast för den som har behörighet för dragfordonet. Om sökanden har haft körkort med behörighet för dragfordon och släpfordon av det slag som ansökan avser får dock körkort med motsvarande behörighet utfärdas . Paragraferna har i huvudsak samma lydelse som artiklarna 5.1a respektive 5.1b i rådets direktiv /439/EEG av om körkort2, senast ändrat genom kommissionens direktiv /56/EG3. Tidsfristerna har dock ingen motsvarighet i nämnda direktiv. Regeringen har tidigare föreslagit att tidsfristerna i 3 kap. 1 § och 5 kap. 14 § körkortslagen skall tas bort. Att då upprätthålla tidsramarna i 3 kap. 6 och 7 §§ samma lag skulle inte vara konsekvent. Även dessa bestämmelser bör förenklas på så sätt att tidsfristerna tas bort. Regeringens förslag: Länsstyrelserna får befogenhet att efter ett beslut om återkallelse enligt 5 kap. 3 § 24 körkortslagen (1998:488), men före utfärdande av ett nytt körkort, besluta att en ansökan om körkortstillstånd skall ges in. Ett beslut får fattas om det har framkommit sådana omständigheter som ger anledning att pröva lämpligheten av att meddela körkortstillstånd. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon erinran mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 5 kap. 14 § första stycket körkortslagen får nytt körkort utfärdas efter återkallelse endast om sökanden har körkortstillstånd, har avlagt godkänt förarprov och även i övrigt uppfyller kraven i 3 kap. 1 § körkortslagen om inte annat sägs i andra eller tredje stycket eller 5 kap. 15 § körkortslagen. första meningen samma lagrum anges att har tiden för körkortets ogiltighet efter återkallelse med stöd av 5 kap. 3 § 24 körkortslagen bestämts till högst får nytt körkort utan ytterligare prövning utfärdas efter ansökan. I 5 kap. 15 § andra stycket körkortslagen stadgas att om det i beslut om återkallelse beslutas om krav som skall uppfyllas för utfärdande gäller 2 EGT L 237, 24.8. 1991, s. 1 (Celex 31991L0439) 3 EGT L 237, 21.9. 2000, s. 45 (Celex 32000L0056) dessa krav i stället för kraven enligt 5 kap. 14 § samma lag. 2002/03:55 gäller beslut av körkortsmyndighet som fattats efter beslut om återkallelse men innan giltighetstiden för återkallelse tills vidare eller spärrtiden löpt ut. Bestämmelsen får tolkas så att får besluta att ansökan om körkortstillstånd skall ges in även i de fall då körkortstillstånd normalt inte behövs, dvs. efter återkallelse med stöd av 5 kap. 3 § 24 körkortslagen då tiden för körkortets ogiltighet bestämts till högst . Det gäller således återkallelse p.g.a. exempelvis enstaka eller upprepade trafikförseelser med i flertalet fall korta spärrtider. Efter återkallelse med stöd av 5 kap. 3 § 1 eller 58 krävs dock alltid att ansökan om körkortstillstånd ges in. Om ett brott kommer till kännedom efter det att giltighetstiden eller spärrtiden löpt ut, men innan ett nytt körkort utfärdas, kan däremot inte besluta om krav på körkortstillstånd. är i stället hänvisad till att bevaka ärendet till dess att ett nytt körkort lämnas ut och då t.ex. återkalla detta. En period då inte kan besluta om ytterligare krav uppstår således när ett nytt körkort inte har blivit utfärdat när spärrtiden eller giltighetstiden löper ut. Detta beror i allmänhet på att sökanden inte har skickat in någon ansökan om utfärdande av körkort till . En sådan ansökan skall göras på en särskild blankett, en grundhandling, se 3 kap. 15 § körkortsförordningen (1998:980). Tidpunkten för utfärdande av ett nytt körkort är därmed beroende av när sökanden skickar in grundhandlingen till . Om exempelvis körkortet är återkallat med stöd av 5 kap. 3 § 24 körkortslagen och grundhandlingen kommer in till före spärrtidens utgång, utfärdas ett nytt körkort dagen efter spärrtidens utgång. Då grundhandlingen kommer in till efter spärrtidens utgång, utfärdas körkortet som ansökan kommer in, under förutsättning att det inte har förflutit mer än 14 månader från det att spärrtiden började att löpa, se nuvarande lydelse av 5 kap. 14 § tredje stycket körkortslagen. Det kan således bli olika längd på perioderna mellan spärrtidens eller giltighetstidens utgång och tidpunkten för utfärdande av ett nytt körkort. Till saken hör även att en enskild som försuttit ovan angivna tidsfrist måste avlägga ett förarprov innan nytt körkort kan utfärdas. Den tidsutdräkt som uppstår till följd av det kan dock elimineras genom regeringens förslag till ny lydelse av 5 kap. 14 § körkortslagen, se avsnitt 4.3.4. För att undvika en sådan situation som beskrivits ovan, nämligen att länsstyrelserna i vissa fall får avvakta ett utfärdande av ett nytt körkort för att genast därefter besluta om t.ex. återkallelse av körkortet, bör länsstyrelserna ges befogenhet att efter ett beslut om återkallelse enligt 5 kap. 3 § 24 men före utfärdandet av ett nytt körkort besluta om att en ansökan om körkortstillstånd skall ges in. Ett sådant beslut får fattas om det har kommit fram sådana omständigheter som ger anledning att pröva lämpligheten av att något körkortstillstånd meddelas. Bestämmelsen kan lämpligen tas in i ett nytt tredje stycke i 5 kap. 15 § körkortslagen. 4.4Beslut om villkor för automatväxlat fordon Regeringens förslag: ges befogenhet att besluta om villkor i fråga om automatväxlat fordon, om villkoret inte är medicinskt betingat. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon erinran mot förslaget. Enligt Kammarrättens i bedömning medför förslaget att beslut i aktuellt hänseende inte kommer att kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol, trots att sådana beslut kan överklagas med stöd av 8 kap. 1 § körkortslagen (1998:488). Kammarrätten konstaterar att det inte framgår av promemorian om detta är en avsedd konsekvens. tillstyrker förslaget men anser att även 7 kap. 2 § körkortslagen bör ändras eftersom mandat i samma fråga annars är oförändrat. Således bör det enligt verket framgå av 7 kap. 2 § körkortslagen att prövar ärenden om villkor utom i fall som sägs i 7 kap. 3 § andra stycket samma lag. Skälen för regeringens förslag: Den behörighet som följer av ett körkortstillstånd eller körkort får, såsom nämnts tidigare i avsnitt 4.2.4, begränsas genom villkor. Ett sådant villkor kan avse en begränsning till ett fordon med viss utrustning, exempelvis automatväxlad bil. Om förarprov avlagts med ett automatväxlat fordon begränsas behörigheten till ett sådant fordon. För att få detta villkor borttaget krävs körprov med ett manuellt växlat fordon. Enligt 34 a § i den äldre körkortsförordningen (1977:722) hävdes ett villkor om automatväxlat fordon, som inte var medicinskt betingat, automatiskt vid godkänt förarprov för manuellt växlad bil. beslutade då, utan medverkan av länsstyrelserna, om förnyelse av körkortet. Motsvarande bestämmelse finns inte i nuvarande körkortsförfattningar. För att underlätta handläggningen vid hävande av villkor för automatväxlat fordon bör i 7 kap. 3 § körkortslagen ges befogenhet att besluta, att ett villkor om automatväxlat fordon skall upphöra att gälla, om villkoret inte är medicinskt betingat och om körkortsinnehavaren avlägger ett godkänt körprov på ett manuellt växlat fordon av det slag som villkoret avser. bör också ges befogenhet att besluta om villkor innebärande krav på automatväxlat fordon om villkoret inte är medicinskt betingat. En sökande kan exempelvis infinna sig till ett körprov med ett automatväxlat fordon, utan att ett sådant villkor har meddelats i körkortstillståndet. I promemorians förslag till lagtext saknas en bestämmelse som möjliggör för den enskilde att överklaga beslut om villkor enligt 7 kap. 3 § körkortslagen. Verkets beslut torde undantagslöst vara av gynnande karaktär för den enskilde. Med hänsyn härtill saknas anledning att tillerkänna någon rätt till överklagade av verkets beslut. Detta bör tydligt komma till uttryck i lagen. I 8 kap. 2 § tredje stycket körkortslagen anges att vissa beslut inte får överklagas. Genom att där lägga till beslut om villkor enligt 7 kap. 3 § andra stycket kommer någon tvekan angående överklagbarheten inte att råda. Lagrådet konstaterar att 8 kap. 2 § tredje stycket i lagrådsremissens Prop. 2002/03:55 lagförslag har formulerats så att uppräkningen där, med avvikelse från vad som gäller enligt nuvarande lydelse, har kommit att täcka alla beslut i ärenden om utfärdande av körkort m.m., dvs. även sådana avslagsbeslut som anges i första stycket. Med hänsyn härtill förordar Lagrådet att tredje stycket i bestämmelsen utgår och att första stycket ges följande lydelse: beslut att vägra utfärda körkort enligt 3 kap. 1 § första stycket 2 får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut av verket enligt denna lag får inte överklagas. Skulle likväl den hittillsvarande utformningen av paragrafen i huvudsak behållas, anser Lagrådet att tredje stycket kan ges förslagsvis följande lydelse: beslut i ärende om godkännande av handledare får inte överklagas. Detsamma gäller andra beslut än som avses i första stycket i fråga om utfärdande av körkort eller traktorkort eller om förnyelse av körkort samt beslut i fråga om villkor enligt 7 kap. 3 § andra stycket. Regeringen finner att den hittillsvarande utformningen av bestämmelsen i stort bör bibehållas och att tredje stycket därvid bör få den lydelse som Lagrådet föreslagit. Regeringens förslag: I 10 kap. 4 § körkortslagen (1998:488) görs ett förtydligande som innebär att om en person inte är folkbokförd eller vistas i , handläggs frågan om giltighet av ett utländskt körkort eller om körkortsingripande av i det län där ett ingripande eller en straffbelagd förseelse har skett. körkortsärenden avseende personer som saknar bestämd vistelseort i handläggs av den länsstyrelse som meddelat det senast gällande körkortstillståndet eller, om något körkortstillstånd inte meddelats, av den länsstyrelse som beslutat om det senaste gällande Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har ingen erinran mot förslaget. Kammarrätten i konstaterar dock att forumfrågan inte synes regleras uttömmande i den föreslagna bestämmelsen och påpekar att en situation kan tänkas där en person med svenskt körkort men utan folkbokföring och bestämd vistelseort i begär att körkortet skall förklaras ogiltigt. En annan situation är när ett körkortsingripande aktualiseras för en person utan bestämd vistelseort på annan grund än en straffbelagd förseelse, t.ex. enligt 5 kap. 3 § första stycket 5, 7 eller 8 körkortslagen. För att i en sådan situation skall anses behörig att besluta om ett körkortsingripande förutsätts i den föreslagna bestämmelsen att ett ingripande redan har Enligt kammarrättens mening bör det övervägas att införa ytterligare ett stycke med en bestämmelse som täcker in övriga frågor Skälen för regeringens förslag: Enligt 10 kap. 4 § körkortslagen skall frågor som enligt lagen skall prövas av en länsstyrelse handläggas av i det län där personen som frågan rör är folkbokförd eller, Prop. 2002/03:55 om denne inte är folkbokförd i , av i det län där han eller hon vistas. Saknar personen bestämd vistelseort i , handläggs frågan av i det län där ett ingripande eller en straffbelagd förseelse har skett. Den sist nämnda meningen tillkom genom initiativ, se bet. 1997/98:TU11.