prop · GQ0383 · 2003-03-13 00:00:00 — presenterar en resolution i om konventionen om särskilt inhumana vapen. Resolutionen har kunnat antas utan omröstning 2000, 2001 och 2002. Vid konventionens översynskonferens beslutades att utöka konventionens tillämplighet att även omfatta interna väpnade konflikter. Vid partsmötet beslutades att påbörja förhandlingar om reglering av vapen och ammunition som kan ge upphov till s.k. explosiva lämningar av krig och ge effekter liknande truppminornas. För att bl.a. förbättra samordningen av det svenska agerandet avseende minhantering i olika internationella fora, inkl. FN, arbetade regeringen fram en samlad syn på minhantering som presenterades för . Den samlade synen syftar till att beskriva och förklara inriktningen och målet med den svenska verksamheten inom området. FN har kommit att ägna lätta vapen allt större uppmärksamhet. Medvetenheten kring den destabiliserande verkan som lätta vapen kan ha i konfliktregioner har också ökat. I takt med detta har också det internationella engagemanget förstärkts. hölls en första för att diskutera illegal handel med lätta vapen. Konferensen resulterade i en handlingsplan där alla stater åtar sig att genomföra en rad åtgärder på nationell, regional och global nivå. Handlingsplanen behandlar bl.a. vapenlagstiftning, exportkontroll, förstöring av vapen och internationellt samarbete. EU har överlag spelat en framträdande roll i nedrustningsarbetet inom FN och har, med undantag av kärnvapenfrågorna, visat stor samstämmighet i arbetet inom generalförsamlingens första utskott. Den humanitära globala verksamheten har knutits allt närmare den säkerhetspolitiska dagordningen i takt med att denna har breddats. Tematiska frågor med tydlig civil/humanitär anknytning såsom exempelvis; barn i väpnade konflikter; kvinnor och fred; HIV/AIDS; skydd av civila; förebyggande av väpnade konflikter; flyktingar och Skr.2002/03:83 internflyktingar samt skydd av humanitär personal är exempel på att FN arbetar med ett bredare säkerhetsbegrepp som belyser de globala utmaningar som världssamfundet står inför. dagordning är bredare . Hotet mot mänsklig säkerhet har alltmer kommit att accepteras som ett hot också mot nationers säkerhet och fredlig mellanstatlig samexistens och omfattas därmed av säkerhetsrådets centrala mandat kring fred och säkerhet. betonar behovet av att finna bättre och effektivare skydds- och biståndsformer för de mest utsatta människorna. En av de frågor som drivit under de gångna två åren är frågan om internflyktingar - som måste ges bättre skydd. Arbetet med detta drivs bland annat inom ramen för ett av delfinansierat projekt i OCHA som är särskilt inrättat för arbete med internflyktingfrågor. har verkat för att det humanitära segmentet i FN:s ekonomiska och sociala råd (ECOSOC) skall främja den internationella dialogen kring angelägna humanitära frågor med aktivare roll för u-landsgruppen. Med utgångspunkt i generalsekreterarens årliga rapport om humanitär samordning utgör ECOSOC en viktig vägvisare för OCHA och dess ledningsansvar för FN-systemets samordningsforum () bidrar till OCHA:s budget som finansieras dels inom ramen för FN:s reguljära resurser och dels genom frivilliga bidrag. Trots åtstramningen i FN:s generella budgetutrymme menar att OCHA:s andel av den reguljära budgeten gradvis bör öka för att tydligare markera att FN:s humanitära ansvar har en universell prägel. är en av de största givarna till OCHA:s kärnbudget. har givit starkt stöd till UNHCR:s verksamhet för skydd och bistånd till flyktingar och andra behövande. UNHCR har en viktig uppgift att, i samverkan med andra relevanta organisationer, söka finna varaktiga lösningar på flyktingproblematiken i första hand genom frivillig återflyttning under säkra förhållanden. har spelat en aktiv roll i arbetet inom . har varit ordförande i . har bidragit till arbetet med att formulera en strategi för UNHCR:s framtid "UNHCR 2004". har även aktivt deltagit i de av UNHCR ledda internationella konsultationer som lett fram till en global agenda för stärkandet av internationella flyktingars skydd. UNHCR lider, trots omfattande budgetära nedskärningar och rationaliseringar, av en kraftigt underfinansierad verksamhetsbudget. är en av UNHCR:s största givare. ansvarade även för de nordiska ländernas räkning för två resolutioner om UNHCR under . för palestinaflyktingar (UNRWA) har med sin Skr.2002/03:83 unika ställning i förhållande till de palestinska flyktingarna i en viktig roll i den rådande svåra situationen i regionen främst den mycket svåra situationen i de ockuperade palestinska områdena. har verkat för att UNRWA skall få en mer förutsägbar, tillräcklig och stabil finansiering så att organisationen kan genomföra sitt mandat och möta de palestinska flyktingarnas grundläggande humanitära behov och därmed bidra till försöken att skapa stabilitet och fred i regionen. är en av de största bidragsgivarna till UNRWA. 6 Ekonomiska, sociala och miljömässiga frågor Sedan förra FN-skrivelsen till har FN:s medlemsländer enats om en gemensam dagordning för den ekonomiska, sociala och miljömässiga utvecklingen i världen. Hållpunkterna för denna dagordning är de överenskommelser som träffades i FN:s regi på millennietoppmötet i , på världskonferensen om utvecklingsfinansiering i i och på världstoppmötet om hållbar utveckling i . Överenskommelsen i om en ny förhandlingsrunda inom WTO:s ram, specialsessionerna i generalförsamlingen om gender, hiv/aids, boende och bosättning samt barn bör också nämnas i detta sammanhang, liksom det av FAO sammankallade Världslivsmedelstoppmötet , . Millennietoppmötet var en milstolpe för . Världens stats- och regeringschefer kom då överens om den så kallade Millenniedeklarationen. I deklarationen ges klara riktlinjer för hur FN ska anpassas till det nya århundradets krav. Den etablerade också gemensamma utvecklingsmål för världssamfundet. Dessa mål sammanfattade i mångt och mycket den samsyn om den globala utvecklingen som vuxit fram genom FN:s stora världskonferenser . Millenniedeklarationens målsättningar konkretiserades och tidsfästes i de åtta så kallade millennieutvecklingsmålen. Det första målet är att fram ha halverat den andel människor som lever i absolut fattigdom. FN:s medlemsländer har åtagit sig att bidra till förverkligandet av millennieutvecklingsmålen. I antogs en deklaration som tar ett samlat grepp om hur olika finansieringskällor, såväl offentliga som privata, måste samverka för att millennieutvecklingsmålen ska uppnås. Särskilt betydelsefullt var utvecklingsländernas erkännande av det egna ansvaret för sin utveckling, till exempel vad gäller att skapa ett gynnsamt klimat för mobilisering av inhemska resurser. För i-länderna innebär dokumentet krav på större resursöverföringar och ökad biståndseffektivitet, bland annat genom harmonisering av givarprocedurer och avbindning av biståndet. Såväl EU Skr.2002/03:83 som utfäste sig att öka sitt offentliga bistånd till . Genom världstoppmötet i har begreppet hållbar utveckling med dess tre dimensioner ekonomiska, sociala och miljömässiga blivit definitivt erkänt. Toppmötet bidrog till att mobilisera ny energi i arbetet med att genomföra . Handlingsprogrammet från berör stora delar av utvecklingssamarbetet och är ett viktigt komplement till millennieutvecklingsmålen. Till exempel överenskoms om tidsfästa mål vad gäller dricksvattenförsörjning och sanitet. Mötet i pekade också på den viktiga roll det civila samhället och näringslivet spelar för en hållbar utveckling. FN:s kommission för hållbar utveckling (CSD) utgjorde den förberedande kommittén för världstoppmötet i . verkar för att CSD får en central roll i uppföljningen och förverkligandet av såväl genomförandeplanen från som de partnerskapsinitiativ mellan regeringar, organisationer och företag som lanserades på toppmötet. Regeringen stödjer fortsatt det arbete med att förankra och vidareutveckla företagens sociala och miljömässiga ansvar som bedrivs av FN:s Global Compact-kontor i samarbete med , , OHCHR och UNDP. En mer komplett redogörelse av konferensen görs i regeringens skrivelse till om (Skr 2002/03:29). FN:s främsta utmaning på utvecklingsområdet är att bidra till genomförandet av den överenskomna dagordningen. Fokus behöver skifta från normativt arbete på central nivå till det operativa arbetet i samarbetsländerna och uppföljning av de åtaganden som medlemsländerna gjort i ovan nämnda överenskommelser. är pådrivande, främst genom EU, för att FN:s uppföljning av världskonferenserna sker på ett integrerat sätt och inom befintliga organ. 6.1 Ekonomiska och handelsrelaterade frågor och Johannesburgskonferenserna (liksom 2001), har inneburit en fortsatt rörelse i riktning mot förbättrad samstämmighet och kommunikation mellan WTO och FN-systemet. Kopplingarna mellan regelverken på handelsområdet och den bredare globala dagordningen för fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling Fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling har blivit en del av den handelspolitiska agendan. har varit pådrivande i dessa strävanden då det ligger i linje med vår politik till exempel omskrivs detta i den så kallade Globkom, utredningen där svensk uppföljning av millenniedeklarationen behandlas. innehöll åtaganden om att underlätta investeringsflöden till och att förbättra förutsättningarna för utvecklingsländer på handelsområdet, bland annnat genom förbättrat marknadstillträde och stärkt handelsrelaterat tekniskt bistånd. resulterade också i Skr.2002/03:83 ömsesidiga åtaganden från i- och att bekämpa korruption. erbjöd en möjlighet att behandla handelsfrågorna inom ramen för den framväxande globaliseringsdiskussionen. Handlingsplanen från innehåller bl.a. rekommendationer kring företagens ansvar, liksom att arbete med den sociala dimensionen av globalisering ges fortsatt stöd. Handlingsplanen framhåller också att de internationella regelverken på handels- och miljöområdet bör vara ömsesidigt stödjande, samt att hållbar utveckling skall integreras i regionala handels- och samarbetsavtal. arbetar aktivt inom , om handel och utveckling, för att främja ekonomiska och handelspolitiska intressen i den pågående processen mot ökat handelsutbyte och en närmare integration av länderna i världsekonomin. Från svensk sida stödjer vi organisationens arbete genom finansiella bidrag till program för tekniskt bistånd, avseende motverkande av korruption och främjande av transparens och öppenhet i investeringssammanhang. bidrar även till program för kapacitetsuppbyggnad inför förhandlingar om investeringsavtal i WTO. Från svensk sida ser vi vidare positivt på arbete med att utforma s k Investment Guides avseende olika . Svenska finansiella bidrag utgår till . ser ITC () som ett bra instrument att stödja u-landsexportörers möjligheter att utnyttja marknadstillträdet till EU. ITC är ansvarigt för att tillsammans med och genomföra JITAP-programmet (Joint Integrated Technical Assistance Programme). Detta program syftar till att i ett antal stärka nationell kapacitet för förhandlingar i WTO, kunskap om det multilaterala handelssystemet, förbättrad utbudskapacitet och kunskap om andra marknader. De reformer av ECOSOC som redovisades i förra FN-skrivelsen har bidragit till att effektivisera rådets arbete. Men ytterligare förbättringar behövs. ECOSOC har fått en central roll i uppföljningen av FN:s världskonferenser. Rådets årliga vårmöte med , IMF och WTO hoppas vi ska få ökad betydelse, bland annat som forum för diskussioner kring uppföljningen av konferensen i om finansiering för utveckling. hölls ett extra möte i för att följa upp och utvärdera den andra om boendefrågor (Habitat II), som ägde rum i . Vid mötet fattades beslut om fortsatta insatser vad gäller såväl legal som fysisk infrastruktur för Skr.2002/03:83 stadsutveckling. Beslut fattades i om att omvandla FN:s kommission för boende- och bosättningsfrågor till ett särskilt FN-program för boendefrågor (UN- genomförde en specialsession på temat barn. Sessionen var en uppföljning av barntoppmötet och innebar en förnyad försäkran från världens stater att arbeta för barnets bästa. Mötet antog ett slutdokument som angav huvudmålen för det fortsatta arbetet för barn. Det togs inga avgörande steg framåt. Men mot bakgrund av att flera länder sökte få igenom textförslag som var svagare än vad som tidigare antagits, t.ex. i avgörande frågor som rättighetsperspektivet samt sexuell och reproduktiv hälsa, får slutdokumentet anses som acceptabelt. treåriga medlemskap i () styrelse avslutas . har givit starkt stöd till det reformarbete som organisationens generaldirektör initierat. WHO:s policyutveckling och operativa verksamhet på angelägna områden, t.ex. sexuell och reproduktiv hälsa, utveckling av folkhälsoarbetet, barns hälsa m.m. har fått svenska bidrag som är mer än dubbelt så stora som den andel av WHO:s reguljära budget som utgör "medlemsavgift" till organisationen. hölls i i FAO:s regi ett toppmöte om livsmedelssäkerhet. Mötet var en uppföljning av Världslivsmedelstoppmötet som hölls 1996 då man antog en aktionsplan om att halvera antalet svältande . På toppmötet konstaterades att antalet svältande minskar alldeles för långsamt. Från EU framhölls att ökad livsmedelssäkerhet inte kan uppnås utan ett brett och samstämmigt tillvägagångssätt där frågor som handel, demokrati, mänskliga rättigheter, jämställdhet, investeringar i jordbruks- och landsbygdssektorn och hiv/aids belyses. Bland annat påpekades att jordbrukarna i utvecklingsländer i stor utsträckning är kvinnor. Konsekvenserna av att de oftast saknar adekvat tillgång till mark och andra resurser blir då avgörande för jordbrukssektorns produktivitet. Vid toppmötet beslutades att en arbetsgrupp skulle tillsättas med uppgift att utarbeta frivilliga riktlinjer om hur rätten till föda ska kunna implementeras på nationell nivå. Resultatet av förhandlingarna om den 6:e påfyllnaden av Internationella Jordbruksfonden () innebär att tillförs ca . andel uppgår till . Fonden har en viktig roll när det gäller att uppnå Millenniedeklarationens målsättning genom sin fokus på fattiga på landsbyggden. Internationella arbetsorganisationen () har flyttat fram sina Skr.2002/03:83 positioner vad gäller arbetsrätten. Globaliseringen har bidragit till ökad medvetenhet om arbetsförhållandena i fattiga länder med krav på att handelspolitiken skall ta större hänsyn till mänskliga rättigheter. Med sitt förslag om A New Global Agenda for Employment har inbjudit sina medlemsregeringar, övriga FN-systemet, Bretton Woods- institutionerna samt näringslivet att gemensamt utforma en sammanhållen, global sysselsättningspolitik för minskad fattigdom och hållbar utveckling. För att befrämja ungdomssysselsättning och genomförandet av ett av åtagandena i millenniedeklarationen har inrättats ett globalt nätverk (), till vilket lämnade ett ekonomiskt bidrag.. har länge arbetat aktivt inom FN:s narkotikabekämpningsprogram, det sk. UNDCP (numera ODC), och är en av programmets största bidragsgivare. De svenska försöken under 90- talet att tillsammans med vissa andra länder förbättra organisationens styrnings- och finansieringssystem har inte varit framgångsrika. Den nye exekutivdirektören har för medlemsländerna pekat på programmets svåra finansiella läge och lagt fram förslag till förbättringar. kommer att fortsätta sina strävanden att få till stånd en mer stabil finansiering för programmet. I syfte att stärka det internationella miljöarbetet beslutade generalförsamlingen 1999 att tillskapa ett Globalt miljöministerforum inom FN:s miljöprogram, . stod värd för det första forumet. 100 miljöministrar antog vid mötet Malmödeklarationen, som anger inriktningen för världssamfundets miljöinsatser . arbete i FN:s miljökonventioner har intensifierats och breddats. Framförallt har arbetet inriktats på att styrningen måste förstärkas, genomförandet effektiviseras och efterlevnaden förbättras. deltagande i såväl policyarbetet som genomförandet har stötts på olika sätt, bl a genom den globala miljöfonden (GEF). klimatkonvention (UNFCCC) avseende det så kallade Kyotoprotokollet. Överenskommelsen innehöll bl a beslut om att upprätta tre nya fonder för åtgärder i . Inom (UNCCD) har arbetet i den s.k. översynskommittén inletts. Den kommer att rapportera om konventionens effektivitet till nästa partsmöte som kommer att hållas i resursallokering någonsin, 474 miljoner USD . uppgår till , vilket uppgår till . Inom Skr.2002/03:83 ramen för FN:s konvention om biologisk mångfald har ett tematiskt arbetsprogram för skog utarbetats. Inom FN har även ett globalt forum för diskussion om hållbart skogsbruk (UNFF) etablerats. Forumet har mandat att arbeta fram t.o.m. . , som reglerar användningen av de s.k. POPs-substanserna (långlivade organiska föroreningar), undertecknades vid en mellanstatlig konferens i . Konventionen träder i kraft när 50 länder ratificerat den, vilket beräknas ske . GEF finansierar insatser i och länder med övergångsekonomier som syftar till att genomföra ovannämnda miljöavtal. Fonden finansierar den del av insatsen som ger global miljönytta. GEF fylldes på med nya resurser . Beloppet uppgår till ca för en fyraårsperiod. bidrag uppgår till . utökades fondens arbetsområden till att även omfatta och ökenbekämpning. 6.4 Fokus på de minst utvecklade länderna FN:s tredje världskonferens om de 49 minst utvecklade länderna ägde rum i med EU som värd. , som var EU- ordförande , var också ordförande för konferensen. FN:s medlemsländer åtog sig att verka för att främja utvecklingen i de minst utvecklade länderna. I ett handlingsprogram för nästkommande betonas vikten av åtgärder på nationell nivå för god samhällsstyrning, respekt för mänskliga rättigheter och bekämpning av korruption. Centralt i programmet är också vikten av handelsvillkor som bättre gynnar de fattigaste länderna, ökade direktinvesteringar, strävan efter en mer diversifierad ekonomi samt skapande av en hållbar miljö. OECD- länderna förpliktade sig att arbeta för ett kvot- och tullfritt marknadstillträde för de fattigaste länderna. Viktiga utfästelser var dels beslut om att avbinda allt bistånd till de minst utvecklade länderna, dels alla givarländers åtagande att nå FN:s målsättning att ge och helst av BNI i bistånd till de minst utvecklade länderna. gjorde vid konferensen en uppmärksammad utfästelse om att öka utvecklingssamarbetet med de minst utvecklade länderna till av BNI. 6.5 Den digitala klyftan De positiva effekterna av utvecklingen inom informationsteknologin har främst kommit i-länderna till del. Den så kallade digitala klyftan mellan i- och måste överbryggas. FN:s kommande världstoppmöte om informationssamhället är ett viktigt led i arbetet med att bättre ta tillvara den framväxande informationsteknologins potential i fattiga länders ekonomiska och sociala utveckling och därmed i förverkligandet av Toppmötet genomförs i två etapper, i Skr.2002/03:83 och i . En bred samhällsmedverkan förutses, bland annat från det privata näringslivet och det civila samhället. deltar aktivt i förberedelsearbetet och medverkar även i den av generalsekreteraren tillsatta arbetsgruppen för ICT-frågor (UN ICT Task Force). har fortsatt att på en rad områden betona hur kvinnors och mäns olika villkor bör uppmärksammas i FN-arbetet. I anslutning till generalförsamlingens särskilda session 2000 pekade genom EU bl a på vikten av mäns delaktighet i arbetet för jämställdhet och på betydelsen av att stärka kvinnors medverkan i alla led av beslutsfattande. har också i FN-arbetet eftersträvat mer analyser och åtgärder för att ge kvinnor ökad tillgång till resurser, både som ett mål i sig och som ett medel för att bekämpa fattigdom i stort. Kvinnors och flickors reproduktiva rättigheter har varit en fråga som stått i fokus i det svenska agerandet, och betydande uppmärksamhet har getts åt fortsatta insatser mot könsstympning genom t ex UNFPA och . Inför världstoppmötena om hållbar utveckling respektive finansieringsfrågor samt under toppmötet om livsmedelssäkerhet eftersträvade att få upp tre viktiga frågor på agendan: ökad tillgång till mark för kvinnor, ökad medverkan i beslutande processer samt åtgärder mot mäns våld mot kvinnor. Kvinnors roll i arbetet med konflikthantering och återuppbyggnad efter väpnade konflikter är frågor som uppmärksammat allt mer inte minst sedan /2002 antagit resolutioner om vikten av att FN agerar tydligare för att involvera och nå kvinnor på samma villkor som män. Svenskt stöd för FN manifesterar sig inte endast politiskt utan också i hög grad genom de stora bidrag som ger till FN-systemets utvecklingssamarbete. De största svenska bidragen allokeras till Världsbanksgruppen. Ett nära samarbete mellan och fonder och program är en förutsättning för förverkligandet av de utvecklingsmål som slogs fast i samband med Millennietoppmötet och andra FN-konferenser. Samstämmigheten i agerande i de multilaterala organisationernas styrelseorgan har ökat . har gett stöd till generalsekreterarens reforminitiativ sedan han lanserade dem 1997 med syfte att stärka FN:s operativa verksamhet i fält genom bättre samverkan och koordinering. Mycket har hänt sedan Skr.2002/03:83 dess. Gemensamma landanalyser (CCA) och ramverk för de olika fondernas och programmens landprogram (UNDAF) har utvecklats och är etablerade. Då det fortfarande kvarstår mycket innan vi kan prata om ett enat FN i fält verkar för att FN:s fonder och program ska göra ytterligare framsteg i linje med generalsekreterarens reformförslag. har genomfört en rad interna reformer. Till exempel har verksamheten koncentrerats och landkontorens kapacitet förstärkts. har arbetat aktivt för att driva på denna förändringsprocess. Det nya finansieringssystem som infördes har resulterat i en bättre dialog mellan UNDP och medlemsländerna om organisationens framtida roll. UNDP har fått större förtroende bland medlemsländerna och organisationen gör framsteg för att stärka sin förmåga att bemöta programländernas nationella behov och prioriteringar. UNDP har fått ansvar för att samordna FN:s arbete med att bidra till att millennieutvecklingsmålen uppnås. Detta är ett uttryck för det förtroende som organisationen har hos generalsekreteraren och medlemsstaterna och ger UNDP en möjlighet att återigen etablera sig som en av de ledande utvecklingsorganisationerna. I den processen anser att UNDP måste stärka sin förmåga att kommunicera med medlemsländer och utvecklingsaktörer kring frågor som rör utveckling och fattigdomsbekämpning. UNDP måste också stärka arbetet kring mänskliga rättigheter och hur dessa ska integreras i länders utvecklingsarbete. FN:s befolkningsfonds (UNFPA) verksamhet utgår från det dokument som undertecknades vid . UNFPA strävar efter en helhetssyn på befolkningsfrågor, främst vad gäller sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. UNFPA betonar särskilt individens rätt att själv styra över sin reproduktion, jämställdhet mellan könen, männens ansvar samt kvinnors självständighet. UNFPA möter stort motstånd. Till exempel anser att Kairoprogrammet uppmuntrar till aborter och sexuellt umgänge bland ungdomar utanför äktenskapet. beslutade att dra tillbaka sitt bidrag till organisationen. anser att UNFPA gör ett mycket gott arbete. Organisationen har på ett föredömligt sätt omsatt Kairoprogrammets innehåll till handling i fält. UNFPA har också varit ledande inom FN-systemet när det gäller att förebygga hiv/aids genom bland annat sexualupplysning och distribution av preventivmedel. UNFPA:s nya chef har medvetet ändrat organisationens arbetsformer i syfte att göra organisationen mer flexibel. Däremot anser att UNFPA måste stärka landkontorens kapacitet. Detta är särskilt viktigt då frågor kring sexualitet, hiv/aids, jämställdhet och reproduktiv är kontroversiella. () har som mandat att bevaka barnets rättigheter och stödjer därför en mängd insatser för barn. 2001 antog styrelsen för en ny arbetsplan för organisationen. Den fokuserar på fem Skr.2002/03:83 områden: flickors utbildning, ett barns tidiga utveckling, vaccinering, hiv/aids och skydd av barn.