prop · GQ0344 · 2003-03-07 00:00:00 — Utan änd- ring av dagens regler skulle i så fall den nya dagpenningen och normal- arbetstiden bestämmas med utgångspunkt i det nya arbetet. Detta är också den huvudregel som föreslås i promemorian. I promemorian föreslås att deltidsarbete skall vara tillräckligt för ett nytt arbetsvillkor. Men för att säkerställa att sökanden inte skall tvingas att lämna aktivitetsgarantin utan försörjning anges i promemorian att sö- kanden bör erbjudas att vara kvar i aktivitetsgarantin till dess han eller hon har rätt till arbetslöshersersättning. I promemorian föreslås också att en sökande som uppfyllt ett arbetsvillkor inom aktivitetsgarantin skall få en dagpenning från arbetslöshetsförsäkringen som motsvarar aktivitets- stödet. Förslaget innebär att sökandens normalarbetstid skall dock fast- ställas med utgångspunkt i det arbete med vilket det nya arbetsvillkoret uppfyllts. Det innebär att den som fortsatt med deltidsarbete i samma omfattning inte skall få arbetslöshetsersättning för skillnaden mellan ut- fört arbete i det nya arbetsvillkoret och sökandens normalarbetstid base- rad på tidigare arbete. LO har föreslagit att en sökande som i aktivitetsgarantin endast kunnat finna arbete i mindre omfattning än sitt arbetsutbud skall få möjlighet till fortsatt deltagande i garantin till dess att han eller hon kommer tillrätta också med sin deltidsarbetslöshet. Detta har också före- slagits i promemorian. Regeringen anser att denna modell har många fördelar och regeringen har därför, som framgår av avsnitt 7.2.2. för av- sikt att göra en ändring i förordningen (2000:634) om arbetsmarknads- politiska program som innebär att sökanden som uppfyllt ett arbetsvillkor inom aktivitetsgarantin med deltidsarbete, som är av mindre omfattning än sökandens arbetsutbud, får välja om han eller hon vill ha fortsatt stöd inom ramen för aktivitetsgarantin eller lämna densamma. bud avses här den vanliga betydelsen nämligen hur mycket sökanden vill Prop. 2002/03:44 och är oförhindrad att arbeta. Om hur mycket sökanden vill och är oför- hindrad att arbeta inte sammanfaller utgör det lägsta värdet sökandens arbetsutbud. Huvudregeln i arbetslöshetsförsäkringen blir även fortsättningsvis att sökanden får sin normalarbetstid och sin dagpenning baserad på det ar- bete med vilket arbetsvillkoret är uppfyllt. Även om arbetsvillkoret är uppfyllt med arbete i enlighet med sökan- dens arbetsutbud kan dagpenning baserad på detta arbete bli lägre än er- sättningen i aktivitetsgarantin. I promemorian framhålls att detta kan leda till att sökanden avstår från att ta ett arbete om han eller hon riskerar att få en lägre ersättning än vad som erhållits i aktivitetsstöd. Regeringen delar denna bedömning och föreslår att en sökande som deltagit i aktivi- tetsgarantin, om det är förmånligare, som arbetslöshetsersättning skall få ett belopp motsvarande aktivitetsstödet om arbetsvillkoret för den nya ersättningsperioden med arbetslöshetsförsäkring är uppfyllt med arbete som motsvarar minst sökandens senaste arbetsutbud i aktivitetsgarantin. De allmänna regler som gäller i arbetslöshetsförsäkringen skall därvid tillämpas t.ex. krav på att medlemsvillkoret är uppfyllt för att en inkomst- relaterad ersättning skall lämnas. Denna möjlighet bör kvarstå 12 månader efter det att sökanden lämnade aktivitetsgarantin. Har mer än 12 månader förflutit sedan sökanden lämnade aktivitetsgarantin får sö- kanden anses ha anpassat sig till den nya ersättningsnivån. Det finns då inte längre skäl att falla tillbaka på den äldre ersättningsnivån. Regeringen har mot bakgrund av remisskritiken valt att inte föreslå nå- got speciellt arbetsvillkor för den som hoppar av aktivitetsgarantin jäm- fört med den som uppfyller arbetsvillkoret inom aktivitetsgarantin. För- månen att få samma dagpenning i arbetslöshetsförsäkringen efter delta- gande i aktivitetsgarantin som i aktivitetsgarantin föreslås därför gälla när en sökande uppfyllt arbetsvillkoret med arbete i enlighet med sitt arbetsutbud och detta är minst detsamma som sökandens senaste utbud inom aktivitetsgarantin. Det kommer alltså att sakna betydelse om arbetet utförts inom, delvis inom och delvis efter eller helt efter deltagandet i aktivitetsgarantin. Vidare föreslås att förmånen skall gälla om ansökan om arbetslöshetsersättning sker från det sökanden läm- nade aktivitetsgarantin. Har det gått mer än 12 månader från det att sö- kanden lämnade aktivitetsgarantin får sökanden anses ha anpassat sig till den nya situationen och dagpenningen beräknas då enligt reglerna i 25 29 §§ lagen om arbetslöshetsförsäkring. Regeringen finner inte skäl att, som LO föreslagit, en andra gång lämna förhöjd ersättning baserad på ett arbete som ligger långt före del- tagandet i aktivitetsgarantin. Villkor för ny arbetslöshetsersättning efter studier Regeringens förslag: Ett särskilt studerandevillkor införs för en arbets- sökande som i enlighet med den individuella handlingsplan som upprät- tats i samråd med den sökande lämnat aktivitetsgarantin för heltidsstu- dier. Arbetslöshetsersättning lämnas utan att sökanden uppfyllt arbets- villkoret om sökanden genomgått och avslutat en utbildning på heltid som omfattar minst ett läsår och som berättigar till studiestöd enligt stu- diestödslagen (1999:1395). Ersättning kan lämnas enligt grundförsäk- ringen eller enligt inkomstbortfallsförsäkringen. I det särskilda studerandevillkoret skall ingen kvalifikationstid finnas. Ersättningen skall sökas från det att studierna avsluta- des. Denna frist kan förlängas med överhoppningsbar tid som anges i 18 § andra stycket lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- ens. Remissinstanserna: De flesta är mycket positiva till att ett särskilt stu- derandevillkor införs. , , , , och SO är dock kritiska till att studierna skall vara i enlighet med den individuella handlingsplanen som upprättats i samråd med sö- kanden. LO föreslår även en ändring av vilka studier som bör ingå i stu- derandevillkoret. TCO anser att kravet på att studierna skall vara i enlig- het med handlingsplanen skall ersättas med att studierna skall berättiga till studiemedel och leda till yrken där det råder brist eller stor efterfrågan på arbetskraft. JämO anser att även folkhögskolestudier vars läsår är kortare än i andra studieformer bör omfattas. Bakgrund: Enligt studerandevillkoret i 18 § lagen (1997:238) om ar- betslöshetsförsäkring kan den som inte uppfyller ett arbetsvillkor, men som avslutat viss utbildning, beviljas ersättning motsvarande grundbeloppet. Grundbeloppet är per dag . Den avslutade utbildningen skall ha bedrivits på heltid under minst ett läsår och berättiga till studiesocialt stöd. Med studiesocialt stöd i detta sammanhang menas statligt studiestöd, exklusive aktivitetsstöd. Orsaken till att utbildningar med aktivitetsstöd inte ingår i studerande- villkoret är att tid med aktivitetsstöd i viss utsträckning, när studerande- villkoret tillkom, jämställdes med arbete. Det är typen av studier som är avgörande, inte om sökanden faktiskt uppburit studiestöd. För rätt till ersättning krävs vidare att den sökande skall ha varit an- mäld som arbetslös arbetssökande eller utfört förvärvsarbete under minst under en ramtid av 10 månader i anslutning till att ut- bildningen avslutades. I ramtiden räknas inte in tid då den sökande varit hindrad att stå till arbetsmarknadens förfogande på grund av bl.a. sjukdom, totalförsvarsplikt eller vård av eget barn som inte fyllt . I 23 § förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program anges tre vägar ut ur aktivitetsgarantin: Den arbetssökande deltar i aktivitetsgarantin till dess att han eller hon har haft ett reguljärt arbete utan att parallellt med arbete ha deltagit i andra aktiviteter inom ramen för aktivitetsgarantin, har påbörjat andra studier än arbetsmarknadsutbildning, eller har själv valt att lämna de arbetsmarknadspolitiska systemen. Skälen för regeringens förslag: Reglerna i 18 § lagen om arbetslös- hetsförsäkring innebär att en arbetslös som varit etablerad på arbets- marknaden och lämnar aktivitetsgarantin för studier som också avslutas får en arbetslöshetsersättning i form av grundbelopp efter 90 dagars kva- lifikationstid. I promemorian har anförts att denna ordning knappast ökar intresset för arbetssökande som deltar i aktivitetsgarantin att påbörja stu- dier utanför arbetsmarknadspolitiken. För denna grupp av arbetslösa har därför i promemorian föreslagits ett särskilt studerandevillkor som inne- bär att kvalifikationstiden slopas och att sökande kan få en högre arbetslöshetsersättning än grundbeloppet efter avslutade studier. I promemorian har föreslagits följande. Det särskilda studerandevillko- ret skall endast gälla för deltagare i aktivitetsgarantin vars individuella handlingsplan innehåller en överenskommelse om att deltagaren skall lämna aktivitetsgarantin för heltidsstudier. Det innebär att studierna är orsaken till att sökanden lämnar aktivitetsgarantin. Av den individuella handlingsplanen bör framgå att det är överenskommet att sökanden läm- nar aktivitetsgarantin på grund av studier på heltid under en samman- hängande tid av minst ett läsår. Det medför också att sökanden inte längre skall kvarstå i aktivitetsgarantin utan avskrivas från aktivitetsga- rantin när han eller hon börjar sådana studier. Skulle i något fall den situ- ationen uppstå att den sökande avbryter studierna finns möjlighet att vid arbetslöshet, om så bedöms lämpligt, åter erbjuda den sökande att delta i aktivitetsgarantin med den ersättning som då kan bli aktuell. Regeringen delar den uppfattning som framförs i promemorian att det, för att uppmuntra till studier, behövs ett särskilt studerandevillkor efter deltagande i aktivitetsgarantin. De som deltar i aktivitetsgarantin har haft en viss etablering på arbetsmarknaden och har ett in- komstrelaterat aktivitetsstöd. De tar steget att med studiemedel eller egna medel finansiera en utbildning och tar själva ansvaret för sin ekonomi . Regeringen anser det rimligt med en viss garanterad inkomstnivå efter studierna om dessa inte leder till arbete. Regeringen föreslår därför att en sökande som i akti- vitetsgarantin hade en inkomstrelaterad ersättning och som uppfyllt det särskilda studerandevillkoret är berättigad till ersättning enligt inkomst- bortfallsförsäkringen. För beräkningen av sådan ersättning se avsnitt 7.2.5. JämO anser att även folkhögskolestudier vars läsår är kortare än i andra studieformer bör ge ersättning enligt det särskilda studerandevill- koret. Detta torde inte vara något problem eftersom i AMS vägledning för tillämpningen av studerandevillkoret finns anvisningar om längden på läsåret där hänsyn tas till att vissa studieformer, däribland folkhögskolor, har ett kortare läsår än andra. LO föreslår att Svenska för invandrare (SFI) bör grunda rätt till det särskilda studerandevillkoret. Regeringen vill påminna om att det vanliga studerandevillkoret kommer att finnas kvar och i sak vara oförändrat. Regeringen anser det vara an- geläget att ett särskilt studerandevillkor införs. Det är emellertid viktigt, både för dem som skall tillämpa reglerna och för de sökande, att skillna- derna mellan dessa båda studerandevillkor är så få som möjligt. I promemorian har föreslagits att rätten till en inkomstrelaterad ersätt- ning samt en förmånligare kvalifikationstid efter studierna skall gälla under förutsättning att studierna följer den individuella handlingsplanen. 2002/03:44 Flera av remissinstanserna anser att det viktiga är att studier genomförts och att om det varit enligt handlingsplanen eller ej är av underordnad betydelse. Regeringen menar emellertid att det är angeläget att det finns en koppling mellan att lämna aktivitetsgarantin och de studier som senare läggs till grund för det särskilda studerandevillkoret. Sådan koppling kan knappast anses föreligga i de fall sökanden hoppar av aktivitetsgarantin kanske för att arbeta deltid trots att personen sagt sig ha ett större arbetsutbud och väljer att heltidsstudera med stu- diemedel. I kravet på koppling till aktivitetsgarantin och den individuella handlingsplanen ligger också att det inte skett omotiverade avbrott i hel- tidsutbildningen. Det är alltså inte tillräckligt att ett av flera läsår har va- rit på heltid. TCO har föreslagit att studier i enlighet med handlingsplanen bör kunna ersättas med att studierna berättigat till studiemedel och som leder till yrken där det råder brist eller stor efterfrågan på arbetskraft. Mot detta förslag talar dels vad regeringen anfört ovan om behovet av att minimera skillnaderna mellan de båda studerandevillkoren, dels den risk för osä- kerhet vid bedömningen av vilka utbildningar som skall höra till den ena eller andra kategorin. Det är självklart en stor fördel om sökanden väljer en utbildning där det råder stor brist på arbetskraft, särskilt som någon arbetslöshet då som regel inte uppstår. För dem som inte följer hand- lingsplanen utan väljer att på egen hand lägga upp sina studier bör det vanliga studerandevillkoret därför gälla. Regeringen anser att skillnaderna mellan det nuvarande studerande- villkoret och det särskilda studerandevillkoret bör begränsas till kvalifi- kationstid samt dagpenningen för den som har haft ett aktivitetsstöd som baserats på en inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning. Ersättningen skall sökas från det att studierna avslutades. Denna frist förlängs med sådan överhoppningsbar tid som anges i 18 § samma lag. Samma regler bör gälla för studiernas typ och omfattning och karens. Det särskilda studerandevillkoret skall, i likhet med det vanliga stude- randevillkoret, också bara tillämpas i de fall den sökande inte uppfyller ett nytt arbetsvillkor. 7.2.5Dagpenning och normalarbetstid efter studier Regeringens förslag: Ersättning till den som efter deltagande i akti- vitetsgarantin beviljats arbetslöshetsersättning enligt det särskilda stu- derandevillkoret skall lämnas med ett belopp som motsvarar den in- komstrelaterade ersättning som senast lämnades i form av aktivitets- stöd under deltagandet i aktivitetsgarantin. Till övriga som uppfyller det särskilda studerandevillkoret lämnas grundbeloppet. Normalarbetstiden skall bestämmas till motsvarande sökan- dens arbetsutbud. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig i frågan är genomgående positiva till förslaget. SO anser också att sökandens ersätt- ning i det särskilda studerandevillkoret bör baseras på inkomsten före arbetslösheten så att sökanden kan få en förhöjd ersättning under 100 Prop. 2002/03:44 ersättningsdagar. Skälen för regeringens förslag: Som framhållits i avsnitt 7.2.4 ovan innebär studerandevillkoret i 18 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsför- säkring att till den som uppfyllt studerandevillkoret lämnas ersättning motsvarande grundbeloppet. Regeringen anser att den som deltar i aktivitetsgarantin och som ett led i den individuella handlingsplanen kommer fram till att heltidsstudier under minst ett läsår i det reguljära utbildningsväsendet är den bästa vä- gen ur arbetslöshet bör stödjas. Gällande ordning där ersättning endast lämnas med ett belopp motsvarande grundbeloppet i arbetslöshetsförsäk- ringen kan motverka att personer som omfattas av aktivitetsgarantin skaf- far sig en kompetens genom utbildning. För den person som hade en dagpenning på t.ex. i arbetslöshetsersättning och motsvarande belopp i form av aktivitetsstöd i aktivitetsgarantin är det knappast attrak- tivt att efter heltidsstudier på ett läsår eller mer få en arbetslöshetsersätt- ning i form av grundbelopp som är per dag. Genom det nya särskilda studerandevillkoret bör det göras ekonomiskt neutralt att i enlighet med den individuella handlingsplanen avsluta sin tid i aktivitetsgarantin med anledning av heltidsstudier som omfattar minst ett läsår jämfört med att kvarstå i aktivitetsgarantin. Idén är att sö- kanden inte skall förlora ekonomiskt på att ha studerat. Regeringen före- slår därför att arbetslöshetsersättningen till den som uppfyller det sär- skilda studerandevillkoret skall lämnas enligt följande modell. Har en sökande under aktivitetsgarantin haft aktivitetsstöd som grundats på en inkomstrelaterad ersättning lämnas en dagpenning som motsvarar det belopp som lämnades under deltagandet i aktivitetsgarantin. Om sökanden under aktivitetsgarantin haft aktivitetsstöd som varit ba- serad på grundbeloppet eller haft aktivitetsstöd som saknat koppling till arbetslöshetsersättningen lämnas ersättning enligt grundförsäkringen med grundbeloppet. För ersättningen gäller i övrigt bestämmelserna i lagen om arbetslös- hetsförsäkring inklusive krav på medlemskap i en arbetslöshetskassa för rätt till inkomstrelaterad ersättning. Någon förhöjd ersättning av den nya ersättningsperioden, som SO föreslagit, bör inte införas. Regeringen ser inget skäl att ytterligare en gång med förhöjt belopp kompensera sökanden för ett inkomstbortfall som i de flesta fall ligger långt före den tid vid vilken prövning sker av det särskilda studerandevillkoret. För den som har uppfyllt det vanliga studerandevillkoret i 18 § lagen om arbetslöshetsförsäkring gäller att den sökandes normalarbetstid bestäms till tid motsvarande sökandens arbets- utbud enligt AMS föreskrift (AMSFS 1997:13, 47 §). Samma ordning föreslås gälla för det särskilda studerandevillkoret. Regeringens bedömning: Reglerna om aktivitetsgarantin bör ändras enligt följande. Om en anvisning till aktivitetsgarantin har återkallats på grund av att deltagaren utan godtagbart skäl har avvisat ett erbjudande om lämpligt arbete eller insats inom aktivitetsgarantin, skall en ny anvis- ning till garantin göras. Detta skall ske när den enskilde har varit anmäld som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen under 45 da- gar, för vilka aktivitetsstöd skulle ha lämnats om återkallelsen inte hade skett. Sökanden får vid återanvisningen till aktivitetsgarantin aktivitetsstöd med det belopp som motsvarar vad han eller hon skulle ha fått om beslut om återkallelse inte hade fattats. Detta gäller dock endast om sökanden har anmält sig som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen från återkallelsen av anvisningen. Skälen för regeringens bedömning: I promemorian Ändringar i lagen om arbetslöshetsförsäkring med anledning av aktivitetsgarantin (Ds 2001:39) redovisades vilka krav på utfört arbete respektive genomförda studier som skulle gälla för att uppfylla villkoren för ny arbetslöshetser- sättning. Förslagen innebär att återgång till en påbörjad ersättningsperiod i aktivitetsgarantin inte längre blir aktuell varför det ur ar- betslöshetsförsäkringens perspektiv i princip saknade betydelse om sö- kanden av något skäl fått lämna garantin. På vilket sätt verksamheten inom aktivitetsgarantin bedrivs, vilka krav som bör ställas på sökande under hans eller hennes tid i aktivitetsgarantin berördes inte eftersom sökanden i garantin inte uppbär arbetslöshetsersättning. Vid remissbehandlingen av promemorian jämförde bl.a. LO och TCO sanktionsbestämmelserna som gäller aktivitetsgarantin och med sank- tionsreglerna inom arbetslöshetsförsäkringen. LO anser att den som inte vill delta i aktivitet inom aktivitetsgarantin inte helt skall stängas av från ersättning till dess han eller hon uppfyllt ett nytt arbetsvillkor. TCO anser att den som tackar nej till erbjudande om arbete eller program inom akti- vitetsgarantin skall behandlas enligt samma sanktionsregler som övriga arbetslösa. I lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring finns regler om sanktio- ner för den som avvisar ett lämpligt arbete utan godtagbart skäl. Sanktio- nen i ett sådant fall är nedsättning av ersättningen i ett visst antal dagar. Vid första avvisandetillfället sätts ersättningen ned , vid andra och vid tredje tillfället avstängs den arbetslöse in- till dess han eller hon har uppfyllt ett nytt arbetsvillkor. I lagen finns också regler om avstängning från arbetslöshetsersättning för den som utan giltig anledning frivilligt lämnar ett arbete eller ett ar- betsmarknadspolitiskt program. Sanktionen är i detta fall normalt av- stängning från rätt till ersättning . Då räknas endast dagar för vilka arbetslöshetsersättning skulle ha lämnats om inte avstängningen hade skett eller dagar under vilka den sökande utfört förvärvsarbete. Sanktionerna nedsättning respektive avstängning saknas i de arbetsmarknadspolitiska programmen inklusive aktivitetsgarantin. Akti- vitetsstödet kan inte sättas ned och den enskilde kan inte avstängas från aktivitetsstödet Sökanden anvisas till arbetsmarknadspolitiskt program och anvisningen kan återkallas. I och med en återkallelse av en anvisning till ett program upphör också rätten till aktivitetsstöd. För den som deltar i ett program utanför aktivitetsgarantin innebär ett återkallande att han eller hon normalt återgår till arbetslöshetsersättningen, eventuellt efter viss tids avstängning från ersättning eller med nedsatt ersättning . För den som har fått sin anvisning till aktivitetsgarantin återkal- lad och inte uppfyller ett nytt arbetsvillkor i arbetslöshetsförsäkringen blir sanktionen mer ingripande. Sökanden får varken aktivitetsstöd eller arbetslöshetsersättning efter återkallelsen. Regeringen har tagit till sig remissinstansernas kritik i detta avseende och avser, under förutsättning att antar de nu föreslagna änd- ringarna i lagen om arbetslöshetsförsäkring, att göra vissa ändringar i reglerna för aktivitetsgarantin för att få en större överensstämmelse mel- lan sanktionerna inom de arbetsmarknadspolitiska programmen och ar- betslöshetsförsäkringen. Aktivitetsgarantin har karaktären av ett yttersta ekonomiskt skydd bland de arbetsmarknadspolitiska medlen för den som är eller riskerar att bli långtidsinskriven. Sökanden bör därför i princip ha rätt att delta i ak- tivitetsgarantin till dess att han eller hon finner en lösning på sin arbets- löshetssituation under förutsättning han eller hon på ett aktivt sätt med- verkar till en sådan lösning. Det normala är och skall vara att sökanden och arbetsförmedlingen inom aktivitetsgarantin kommer överens om vä- garna ur arbetslösheten. Den som har fått sin anvisning till aktivitetsgarantin återkallad på grund av att han eller hon har avvisat ett erbjudande om lämpligt arbete eller insats inom aktivitetsgarantin skall därför erbjudas en ny anvisning till garantin. En anpassning skall ske till reglerna inom arbetslöshetsför- säkringen genom att i bestämmelsen om återkallelse på grund av avvi- sande av erbjudande om lämpligt arbete eller insats införs ett krav på att avvisandet skall ha skett utan godtagbart skäl. Ordalydelsen överens- stämmer därmed med motsvarande bestämmelse i försäkringen. Som en följd av denna anpassning av bestämmelserna i de båda ersättningssy- stemen skall också samma tillämpning av bestämmelserna gälla, dvs. begreppen lämpligt arbete och godtagbart skäl skall tolkas på samma sätt vad gäller aktivitetsstödet som gäller i fråga om arbetslöshetsersätt- ningen. Regeringen kommer således att införa en möjlighet för den som har fått sin anvisning till aktivitetsgarantin återkallad att på nytt anvisas till garantin enligt följande. Om arbetsförmedlingen har återkallat anvis- ningen till aktivitetsgarantin på grund av att sökanden utan godtagbart skäl har avvisat erbjudande om lämpligt arbete eller insats inom garantin skall sökanden, när han eller hon har varit aktivt arbetssökande efter återanmälan hos den offentliga arbetsförmedlingen som ar- betslös arbetssökande, på nytt anvisas till aktivitetsgarantin. De 45 da- garna skall vara sådana dagar då aktivitetsstöd skulle ha lämnats om sö- kanden hade fortsatt att delta i garantin eller då sökanden utfört förvärvs- arbete. Regeln kommer att motsvara den avstängning under 45 ersätt- ningsdagar som finns inom arbetslöshetsförsäkringen och som är den normala sanktionen för den som har lämnat sitt arbete eller ett arbets- marknadspolitiskt program utan giltig anledning.