prop · GQ03117 · 2003-05-16 00:00:00 — Olika krav i produktlagstiftning som yttre miljö, säkerhet, hälsa och arbetsmiljö bör åtminstone så långt som möjligt samordnas. En utgångspunkt bör var a att regelverket så långt möjligt ska vara gemensamt inom EU. har initierat ett forskningsprojekt var i ingår en översikt om europeisk produkt- lagstiftning och identifiering av möjliga vägar att ställa krav på miljöhänsyn. Det finns olika tänkbara möjlighet er; att införa en generell produktlagstiftning på miljöområdet, komplettera produktsäkerhetsdirektivet med miljö, komplettera befintliga produktdirektiv med miljöaspekter, användning av New Approach etc. bör verka för at t ett livscykeltänkande införs i relevanta EG- direktiv riktade mot produkter och verksamhetsutövare. bör verka för att de revidera de upphandlingsdirektiven tydligt ska ange möjligheten och skyldigheten att ställa miljökrav i enlighet med EG-fördragets intentioner och utvecklingen i rättspraxis. 2002/03:117 bör verka för att teknikupphandlingar med tydliga miljökrav Bilaga 6 kommer t illstånd på EU-nivå. ser över allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. och hur de tillämpas. anser att det måste tydliggöras att allmänna hänsynsregler omfattar ett livscykelperspektiv. Syftet med ett sådant tydliggörande är att betona att samtliga som bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd har en skyldighet att verka för att begränsa varornas och tjänsternas miljöpåverkan under hela dess livscykel. Genom att livscykelperspektivet tydliggörs kan de faser av produktens livscykel som ger upphov till de största miljöbelastningarna identifieras och därmed ge under lag för nödvändiga prioriteringar. bör se över hur ett dylikt tydliggörande kan göras. Det kan även vara lämpligt att kompletterar med allmänna råd och annan vägledning avseende balken i nu aktuellt hänseende. ser över bl.a. prövnings- ordningen enligt . bör se över om även annan verksamhet bör omfattas av anmälnings- eller prövningsplikt. En sådan översyn bör utgå från den faktiska miljöpåverkan en verksamhet har. Skatten på klimatpåverkande energikällor såsom kol och olja bör fortsätta att öka successivt. En utredning bör tillsättas som fokuserar på att utvärdera ett eventuellt införande av nya skatter på råvaror som ett led i att minska miljöbelastningen i samband med resursuttag. Ut redningen bör även se över möjligheterna att t a bort miljöskadliga subventioner samt undantagsregler, inte minst för energirelaterade skatter. Fastighetsskattens inverkan på miljöinvesteringar bör ses över i syfte att ändra utformningen så att hushållens och företagens miljöinitiativ inte mot verkas. bör i EU driva frågan om gemensamma miniminivåer för miljöskatter där miljöproblemen är internationella/globala. genom ökad dialog längs produktkedjan, ökat erfarenhetsutbyte och kunskapsöverföring samt engagemang av nya aktörer Insatser för att miljöanpassa produktion och konsumtion bedrivs i samverkan mellan stat, näringsliv och frivilligorganisationer i flera olika fora och med olika modeller för finansiering. Arbetet har kommit igång väl, men saknar resurser för att kunna utvecklas och nyttiggöras i en Staten har en viktig roll i att driva på detta arbete och under lätta vidareutvecklingen och implementeringen av de verktyg som En särskild satsning för vidareutveckling och implementering av IPP. förslår en särskild satsning där 20 miljoner omdirigeras till förebyggande arbete från återställningsanslaget. Resurserna bör riktas till de samarbetsorgan som driver miljömärkningssystemet, utvecklar miljövarudeklarationer, förvaltar EKU-delegationens informationsverktyg för offentlig upphandling etc. Därutöver behöver medel avsättas för fortsatt utvecklingsarbete inom ramen för de samarbeten kring hållbar produktion och konsumtion som deltar i. En plattform behövs för det fort satta samarbetet kring miljö- anpassning av produktion och konsumtion mellan och övriga parter med sikte på implementering, bl.a. för relevanta produktgrupper. föreslår att ett särskilt råd, knutet till verket, med representant er för berörda part er bör bildas för att styra detta arbete. En handlingsplan för hållbar konsumtion bör tas fram med fokus på att föreslå åtgärder för att uppnå, samt precisera och vidga perspektiven kring begreppet, hållbar konsumtion. Utredningen bör utgå från befintlig kunskap om konsumtionsmönster. De sociala, ekonomiska och ekologiska aspekterna av hållbar utveckling bör vägas samman i handlingsplanen. Arbetet bör ske i for m av en offentlig utredning. Utredningen bör ha ett öppet arbetssätt som stimulerar till visionsskapande och debatt. Staten bör utnyttja sin ägarroll och ta tydliga miljö- och etikhänsyn i sina verksamheter som t.ex. i pensionsfonder och fastigheter och därmed utgöra ett föredöme i arbetet för hållbar produktion och konsumtion. Behov av samordning av olika system för godstransporter har lyfts fram av dialogpartners i näringslivet. Detta gäller speciellt transporter inom . bör verka för att ut vecklingsarbete bedrivs inom EU i syfte att utveckla mindre miljöbelastande system som underlättar goda logistiska lösningar. Särskilt bör en harmonisering av järnvägssystemen i uppmärksammas. Godstransportfrågorna, som ut gör en viktig del av produkters livscykel behöver uppmärksammas i ökad grad. Det kan ske vid olika typer av dialoger med näringslivet samt vid tillämpningen av . Sammanfattning av Deponering av avfall i glesbebyggelse, 5191 Deponeringsdirektivet 1999/31/EG ger möjlighet för medlemsstaterna att efter eget val förklara att vissa delar av direktivet inte skall vara tillämpliga på deponeringsanläggningar i glesbygder, förutsatt att deponeringsanläggningen är avsedd för deponering av avfall som uteslutande uppkommit i glesbygden Regeringen har uppdragit åt att med hänsyn tagen till miljömässiga och samhällsekonomiska effekter utreda lämpligheten att tillämpa undantagsmöjligheten för glesbebyggelse enligt deponerings- direktivets definition. Undantagsmöjligheten omfattar endast de krav avseende deponier som finns formulerade i deponeringsdirektivet och inga andra nationella krav såsom förbuden om att deponera brännbart och organiskt avfall , respektive 2005. Ett undantag för glesbygds deponier utifrån deponeringsdirektivets definition innebär att en sannolik ökad lokal miljöpåverkan skall vägas mot mer mellanlagring och längre transporter till annan deponi som uppfyller kraven. I finns glesbygdområden enligt deponeringsdirektivets definition endast finns i norra och framför allt i fjällkedjan. 26 kommuner har glesbygdsområden men ingen kommun består endast av glesbygdsområde utan endast delvis. I de 26 kommunerna kan det konstateras att det endast finns 2 deponier inom de definierade glesbygdsområdena. har ett antal mycket små deponier med snarlika problem, som inte faller under definitionen glesbygd enligt deponeringsdirektivets snäva definition. De problem, som kan uppstå, kan lösas genom det enskilda avsteg som deponeringsdirektivet tillåter. Det enskilda avsteget är inte beroende av geografiskt placering av deponin, utan bedöms utifrån påverkan på hälsa och miljö. Det saknas skäl för del att utnyttja det generella undantaget för deponier i glesbebyggelse. Eftersom endast enstaka deponier finns inom sådana områden blir de samhällsekonomiska effekterna försumbara. Dessutom skulle ett sådant undantag medföra att möjligheten att ställa krav på skyddsåtgärder och att kontrollera sådana deponier minskar väsentligt. Sammanfattning av Uppföljning av deponerings- förbuden, rapport från har fått i uppdrag av regeringen att följa utvecklingen och efterlevnaden av bestämmelserna om deponeringsförbuden för brännbart och organiskt avfall. Uppdraget syftar till att verket kontinuerligt ska följa utvecklingen på området och redovisning till regeringen ska göras . Förbudet mot att deponera utsorterat brännbart avfall trädde i kraft men på grund av att det i stora delar av landet råder brist på kapacitet att återvinna avfallet, behöver viss deponering av sådant avfall fortsätta ännu . Vid brist på kapacitet att återvinna avfallet har möjlighet att meddela dispens från deponerings förbudet. har för denna redovisning låtit samtliga länsstyrelser besvara en enkät om bl.a. mängden dispenser, vilka planer på utbyggnad av återvinningskapacitet som finns i länet samt uppfattning om hur reglerna fungerar. Resultatet av enkätsvaren tyder på att behovet av återvinnings kapacitet och den planerade utbyggnaden av kapacitet stämmer väl överens med de kapacitetsutredningar som tidigare redovisat. Prognoser utifrån enkätsvaren visar att deponeringsförbudet för brännbart avfall till allra största delen kommer att vara genomfört under 2004-2006. Osäkerheten beror på om eller hur mycket avfallsmängderna kommer att öka samt i vilken takt och utsträckning som planer på ny kapacitet för förbränning och biologisk behandling realiseras. Enkätsvaren visar att det skiljer sig avsevärt mellan länen hur snabbt deponeringen av utsorterat brännbart avfall kommer att minska. Utbyggnaden av återvinningskapacitet planeras ojämnt mellan länen och regional samverkan är därför viktig för att minska deponeringen i hela landet. I vissa regioner förväntas förbränningskapaciteten att bli större än uppkommen mängd avfall i regionen. I utredningen framkommer att länsstyrelserna har en positiv uppfattning om dispensförfarandet och att de flesta anser att prövningen av dispenserna har stor effekt i att påskynda och säkerställa att beslut om ökad återvinningskapacitet fattas. anser att behov finns av att införa ett generellt krav på rapportering av mängden brännbart avfall som deponeras med dispens. I rapporten beskrivs också pådrivande och uppföljande arbete för ett ekologiskt hållbart omhändertagande av avfall. avser verket att påbörja utveckling av föreskrifter för dispensgivning och undantag från förbudet mot att deponera organiskt avfall. Verket avser även att ta fram ett förslag till förtydligande av definitionen av organiskt avfall. Sammanfattning av Aktionsplan för återföring av fosfor ur avlopp, 5214 Miljomålskommitten föreslog i sitt betänkande Framtidens miljö -Allas vårt ansvar dels att av fosforn från avfall och avlopp skulle ingå i kretsloppet mellan stad och land, dels att den beslutade kvantiteten skulle kunna återföras till jordbruksmark eller annan produktiv mark utan risk för hälsa och miljö. I den följande miljömålspropositionen gör regeringen bedömningen att fosfor från organiskt avfall och avloppsslam bör ingå i kretsloppet på det sätt som kommittén beskrev, men att det saknas tekniska underlag som möjliggör ett kvantitativt och tidsatt delmål för denna fråga. fick därför i uppdrag att i samråd med berörda myndigheter och intressenter utreda frågorna om miljö- och hälsoskyddskrav för avloppsslam och dess användning samt om återföring av fosfor. Denna aktionsplan utgör redovisningen av detta uppdrag. Övergripande mål och strategi Aktionsplanen utgår från visionen om en framtid där utvecklingen är hållbar och miljökvalitetsmålen är uppnådda. Eftersom många av de förslag och behov som presenteras i denna aktionsplan är kopplade till genomförandet av åtgärder för att uppnå miljökvalitetsmålen, så kommer nedanstående mål att ha samma tidsramar för genomförandet. Dessa ska vara uppnådda inom en generation. Arbetet med aktionsplanen har utgått från att utreda motiv för och möjligheter till återföring av fosfor från avlopp. Under arbetets gång har även indikationer på att andra näringsämnen kan vara viktiga att återföra framkommit. Det är utifrån dessa utgångspunkter som nedanstående mål, formulerat som ett tillstånd, har utarbetats. Näringen i avlopp återförs till mark, där näringen behövs, utan risk för hälsa eller miljö Detta innebär bl.a. att avloppsfraktionerna har en sådan kvalitet, med avseende på renhetsgrad, att de kan återföras utan risk för hälsa eller miljö, näringen i avlopp kan återföras både till och annan mark där näring behövs, användning av andra gödselmedel ersatts. Vad som avses med utan risk för hälsa eller miljö behandlas ytterligare i avsnitten 6.2 och 6.3, vad gäller spridning av metaller och organiska ämnen samt smittskydd. Även andra risker för hälsa och miljö ska undvikas. Detta gäller t.ex. risken för övergödning och risken för att den biologiska mångfalden påverkas negativt. På lång sikt är målet att alla näringsämnen i avlopp som det är möjligt i praktiken att återföra också återförs. Hur stor andel av näringsämnena i avlopp detta utgör beror bland annat av den långsiktiga inriktningen av systemlösningar. Som delmål på vägen mot det långsiktiga målet föreslås 2015 ska av fosforn i avlopp återföras till produktiv mark, varav minst hälften bör återföras till . Som en del i strategin för att nå det långsiktiga målet har tre inriktningar preciserats som avgörande för möjligheten att nå målet. De åtgärder som införs ska därför syfta mot: 1Ökad återföring av fosfor och andra näringsämnen från avlopp. 2Minskad mängd tillförda föroreningar till och avlopp. (För att nå överensstämmelse med det långsiktiga målet, bör ambitionen vara att denna punkt utökas från att gälla till att gälla all mark.) 3Minskad risk för smittspridning. Fem områden har identifierats som viktiga för att genomföra strategin: Stegvis utveckling mot målet Kontinuerlig uppföljning ,utvärdering och revidering Successivt höjda mål for återföring och skärpta regelverk Utveckling av system och metoder (av befintliga och nya typer av avloppssystem och metoder for behandling av avloppsfraktioner) Genomförande av kompletterande åtgärder (t.ex. informations- insatser och att åstadkomma en dialog mellan aktörer) Kommunerna kommer att ha en viktig roll i det strategiska arbetet. Som stöd för att på bästa möjliga sätt omhänderta avloppsfraktionerna, bör kommuner använda nedanstående anpassning av avfallshierarkin (Regeringens skrivelse 1998/99:63) när man beslutar hur dessa slutligen ska hanteras. Det första alternativet överensstämmer med det långsiktiga målet. Dock kommer det av olika anledningar på kort sikt, och även i vissa fall på lång sikt, att förekomma avloppsfraktioner från vilka näringsämnen inte kommer att kunna återföras, t.ex. på grund av lokala, regionala eller strukturella förhållanden, därav de övriga alternativen. Anpassning av avfallshierarkin för avloppsfraktioner Den som beslutar om hantering av avloppsfraktioner ska: 1.I första hand välja en hantering som ger återföring av näringen. Om detta ej är möjligt:* 2.I andra hand välja en hantering där åtminstone energin eller materialet utnyttjas. Om detta ej är möjligt:* *med ej möjligt menas att alternativen ar ekonomiskt oskäliga eller miljömässigt 3 I sista hand välja att låta avloppsfraktionen gå till kvittblivning, där varken näringen, energin eller materialet utnyttjas. Viktiga slutsatser i uppdraget Behov av fosforåterföring från avlopp. Återföring av fosfor från avlopp till och annan produktiv mark är av stor vikt. är främst de miljöproblem i form av övergödning som uppstår när näring från avlopp annars hamnar på annan plats, miljö- och resursproblem som är förknippade med gruvbrytning och gödselmedelstillverkning samt på lång sikt den begränsade mängd brytbar fosfatmineral som finns i Fosfor och andra näringsämnen. har fokus på återföring av fosfor. dock att det finns starka skäl till ett bredare synsätt med återföring av fler näringsämnen, förutom fosfor främst svavel, kväve och kalium. ensidig fokusering på fosfor kan leda till suboptimering i ett långsiktigt Även andra resurser i avloppet, som humusämnen och essentiella grundämnen, bör uppmärksammas som långsiktigt viktiga anser att det är av vikt att studera det totala fosforflödet i samhället och återföring från även andra källor än avlopp, liksom möjligheten att hushålla och anpassa tillförseln efter behovet. så brett angreppssätt har dock inte varit möjligt inom detta uppdrag. Tillförseln av fosforgödsel till svenskt jordbruk har minskat drastiskt , från ca 50-60 tusen ton/år till under 20 tusen ton . Den uppgödsling som skett av svensk , i kombination med den fosfor som tillförs djurgårdar via foder, är den främsta orsaken till det begränsade De klart största flödena av fosfor i organiskt material förekommer Relativt stora flöden av fosfor går från jordbruket till livsmedelsindustrin, varifrån en del återförs till jordbruket som foder. Slaktavfall m.m., som är belagt med olika användningsrestriktioner och där återvinningsmetoderna är oklara, svarar för ett stort flöde, jämförelsevis upp mot hälften av den fosfor som finns i det totala Stora mängder fosfor finns i den apatitmalm som bryts i och överstiger vida nuvarande behov. Relativt stora fosfor flöden finns också kopplade till massaindustrin och användningen av biobränslen. Försök har gjorts att kvantifiera de olika flödena, men det återstår att närmare utreda möjligheterna till en ökad återföring av och hushållning med denna fosfor. Användning på och annan mark. näringen från avloppet ska återföras till produktiv mark där tillförsel av På lång sikt kan man anta att detta i praktiken Där näring från avlopp används på sådant sätt att handelsgödsel ersätts uppnås enligt vår mening i allt väsentligt syftet med att sluta kretsloppet för näringsämnen. Minskad tillförsel av föroreningar till mark. av de avloppsfraktioner som finns , är generellt sett inte långsiktigt förenligt med miljömålet Giftfri miljö med tanke på nuvarande innehåll av föroreningar. Övergripande styrmedel såsom arbetet med miljömålet Giftfri miljö och kemikalielagstiftning förväntas samverka med förslagen i denna utredning så att användningen av avloppsfraktioner långsiktigt blir förenligt med miljömålet Giftfri miljö. Därmed bedöms användningen av avloppsfraktioner på vara acceptabel på såväl kort som lång sikt vad avser tillförda metaller och organiska föroreningar samt smittskydd. Det finns också ett stort behov av strategi och styrmedel för skydd vid övrig användning på mark. Detta behov bedöms även omfatta flera andra avfallsslag, vilket kräver att ytterligare underlag sammanställs och att fler aktörer involveras. Tillförsel av organiska föroreningar till via avloppsfraktioner bedöms inte på kortare sikt motivera krav i generella regler. I detta skede behövs mer underlag för att ta fram relevanta styrmedel riktade mot exempelvis produkter, handel och verksamheter anslutna till avloppsnätet samt användningen av avloppsfraktioner på mark. Därför förslås att en mer omfattande övervakning och kartläggning av både kända och mindre kända organiska föroreningar genomförs. I syfte att komplettera och förtydliga miljömål och lyfter fram vägledande principer för användning av avloppsfraktioner på . Långsiktigt bör halter av ej essentiella metaller i jordbruksmarken inte öka, utan balans mellan bort- och tillförsel skall råda. Som ett första delmål bör halterna i inte fördubblas i högre takt än per Tillförda grundämnen vilka medför en fördubblingstid kortare än föreslås övervakas eller regleras. bör delmål för ännu längre fördubblingstid införas. I enlighet med innebörden i Giftfri miljö ska halterna av naturfrämmande ämnen i miljön vara nära noll inom en generation. Tillförsel av metaller eller naturfrämmande ämnen får inte ske till en nivå som innebär att människors hälsa eller ekosystemets funktioner påverkas negativt. En mer restriktiv hållning föreslås gälla ämnen som kan medföra oacceptabel effekt på miljö eller människors hälsa. Långsiktiga krav på kvaliteten hos avloppsfraktioner bedöms vara viktiga att definiera. Skärpta miljö- och hälsoskyddskrav. Tillförsel av kadmium till är en ytterligare viktig aspekt vid användning av avloppsfraktioner. Studier pekar på att redan dagens kadmiumintag innebär risker för negativa hälsoeffekter. Därför föreslås gränsvärden för kadmiumtillförsel som innebär att det finns förutsättningar att uppnå balans mellan till- och bortförsel av kadmium från avloppsfraktioner i delar av landet med högre bortförsel. Balans för kadmium på bör krävas generellt utifrån regionalt eller lokalt underlag. Avloppsfraktioners bidrag till kadmiumintaget är dock mycket begräsat. Eftersom det finns andra avsevärt mer betydelsefulla åtgärdsmöjligheter för att minska befolkningens kadmiumintag än att ytterligare begränsa tillförseln till via avloppsfraktioner, anser att det finns behov av en samlad strategi för att begränsa befolkningens kadmiumintag. Vi föreslår att silver och tenn begränsas, dels genom regler för tillförsel till , dels genom regler för halter i avloppsfraktioner. Dessa regler bör införas i syfte att påbörja minskning av tillförseln respektive ökad källsortering i avloppssystemet. Silver och tenn har identifierats som potentiellt toxiska grundämnen vilka kan tillföras åkermarken i relativt stora mängder med avloppsslam. föreslås även för kvicksilver för att minska tillförseln till bedömer att nuvarande hantering av avlopps- fraktioner inte medför ett tillräckligt smittskydd och föreslår därför ökade krav på behandling och fler begränsningar vid användning på mark. Eftersom smitta kan spridas till människor och djur, oavsett användningsområde, föreslås kraven omfatta användning av avlopps- fraktioner på all mark. Det föreslås även vissa krav på smittskydds- kvaliteten på avloppsfraktioner samt på åtgärder för att hindra Återföring berör hela samhället. gränsvärden för avloppsfraktionerna krävs kraftfulla åtgärder inom ett flertal områden och av en mängd faktorer för att återföringsmålen ska Arbetet för en giftfri miljö, specifika åtgärder hos kommuner och andra aktörer, liksom ökad medvetenhet hos konsumenter och företag är exempel på förutsättningar för att målen ska kunna nås. inom EU och internationellt är också av avgörande betydelse dels för att minska mängden föroreningar i produkter som påverkar avlopps- fraktionerna, dels för att minska nedfallet av föroreningar som förutom den direkta belastningen på åkermarken även påverkar dagvattnets Arbetet med att minska föroreningarna i avloppet är en viktig drivkraft för att avgifta samhället och bidrar till uppfyllandet av miljömålet Giftfri miljö. System for återföring Det är uppfattning att återföring av näring från avlopp, med beaktande av förslag i denna utredning, kan ske genom fortsatt slamspridning. väsentliga kvalitetsförbättringar för merparten av dagens slam för att långsiktigt uppnå målet Giftfri miljö. Förutsättningarna för att uppnå dessa kvaliteter varierar och det råder därför osäkerhet om i vilken omfattning traditionell slamhantering kan utvecklas för att nå målen. annan möjlighet att uppnå målen är att bygga ut sorterande system, vilka fångar upp relativt mycket näringsämnen, men avsevärt mindre mängd föroreningar jämfört med dagens slam. Ett ytterligare alternativ är att använda sig av någon teknik som utskiljer näringsämnen ur avloppsfraktionen, antingen från avloppsvattnet, från slammet eller ur aska från slam som förbränns. behöver utvecklas Återföring av näringsämnen från avlopp kräver ett långsiktigt och målmedvetet arbete. Vi anser att arbetet med utbyggnad av näringsåterförande system måste vara välgrundat och långsiktigt hållbart, såväl miljömässigt som ekonomiskt och socialt. system som studerats inom uppdraget har olika svagheter som innebär att det finns tveksamheter om deras långsiktiga hållbarhet. forskning och teknikutveckling, och att olika system utvecklas, byggs och utvärderas i större skala, innan en mer allmän introduktion sker. beslutas lokalt Kommunerna har ansvar för att välja de lösningar som passar lokalt, den enskilda kommunens eller regionens förutsättningar, och som leder mot det långsiktiga målet. storstadsregion behöva andra lösningar än en mindre kommun, förekomst av industrier kan kräva speciella system osv. Tillgång eller brist på omgivande kan vara en annan faktor. En avgörande faktor för att nå återföringsmålen är ökad acceptans för att använda avloppsfraktioner som gödselmedel på . Acceptansfrågan är viktig och behöver vägas in i bedömningen av systems långsiktiga hållbarhet.