prop · GQ0353d2 · 2003-02-21 00:00:00 — Bestämmelserna i 2629 §§ rättshjälpslagen (1996:1619) om förordnande och byte av rättshjälpsbiträde och om ersättning till rättshjälpsbiträde skall tillämpas i fråga om offentligt biträde. Skall offentligt biträde förordnas för underårig enligt 39 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga får endast den förordnas som på grund av sina kunskaper och erfarenheter samt personliga egenskaper är särskilt lämplig för uppdraget. Denna lag träder i kraft den . Remissinstanser till betänkandet Omhändertagen (SOU 2000:77) Remissinstanser som avgivit yttrande: (), Hovrätten för Nedre , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Länsrätten i län, Länsrätten i , Länsrätten i , Tingsrätten i , Tingsrätten i , (), (SoS), (), (SiS), , , , Länsstyrelserna i , , , , , , , , och , Landstingen i , (SLL) och , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , och kommun, , , Familjehemmens (FaCO), rättigheter (RFFR), Mental Hälsa (RSMH), , Föreningen inom (), vid , , , , , . Remissinstanser som inte avgivit yttrande: , i , , , , Sala kommun, , för utvecklingsstörda Barn, Ungdomar och Vuxna, Familjehemmens (), Nätverket för barn och ungdomar i familjehemsvården (NBUFF), , , , Tema Barn vid . Övriga remissyttranden: , Föreningen (), och Ungdomar, , (). Sammanfattning av promemorian Kommunernas ansvar i vissa barn- och ungdomsärenden (Ds 2001:47) Nuvarande regler och erfarenheter Utredningsuppdraget har inneburit att granska hur kommunerna löser ansvaret när en familj flyttar under en pågående utredning om barn och ungdomsvård eller när vårdnadshavaren har flyttat under en pågående placering och en omplacering blir aktuell. Sedan socialtjänstlagens tillkomst och alltjämt (2 kap. 1 § SoL) är det vistelsekommunen som har ansvaret för att den enskilde får den hjälp och det stöd han behöver. Med vistelsekommun menas då den kommun där den enskilde befinner sig när hjälpbehovet inträder. Enligt 16 kap. 1 § SoL kan ett ärende som avser vård eller någon annan åtgärd i fråga om en enskild person flyttas över till en annan socialnämnd, om denna samtycker till det. Den grundläggande regeln om vistelsekommunens ansvar har efterhand kompletterats med särskilda bestämmelser för olika situationer. Enligt 11 kap. 4 § SoL är socialnämnden skyldig att slutföra en utredning av om ett barn behöver skydd och stöd även om barnet byter vistelsekommun. Detsamma gäller om ärendet avser vård av missbrukare. 16 kap. 2 § första stycket SoL föreskriver att den kommun som har beslutat att någon skall vistas i ett familjehem, hem för vård eller boende eller en annan angiven boendeform eller bostad i en annan kommun också har ansvar för bistånd, stöd och andra sociala tjänster som den enskilde kan behöva. Vidare gäller enligt 16 kap. 2 § andra stycket SoL att den kommun där den enskilde är folkbokförd har samma ansvar som en placeringskommun för bistånd, stöd och sociala tjänster under kriminalvård i anstalt, under vård på sjukhus eller som aktualiseras under avslutningen av sådan nämnd vård. Ytterligare kan nämnas att en person som önskar flytta till en annan kommun men till följd av ålderdom, funktionshinder eller allvarlig sjukdom har ett varaktigt behov av omfattande vård- och omsorgsinsatser och därför inte kan bosätta sig där utan att inflyttningskommunen erbjuder behövliga insatser, får ansöka hos den kommunen om sådana insatser (2 kap. 2 § SoL). För att få en bild av erfarenheterna av hur nuvarande regler fungerar när det gäller ärenden om barn- och ungdomsvård har synpunkter inhämtats från socialdirektörerna i landets länsstyrelser. Samråd har skett med bl.a. och . Synpunkter har också inhämtats från enskilda företrädare för vissa länsstyrelser och kommuner. Det är en samstämmig uppfattning att bestämmelsen i 16 kap 1 § SoL om överflyttning av ett ärende inte fungerar. På ekonomiska grunder avslås framställningar om överflyttning regelmässigt. Utvecklingen har lett till att det därför numera sällan eller aldrig görs några försök att få ett Det har vidare framkommit att det nuvarande regelsystemet med den grundläggande bestämmelsen om vistelsekommunens ansvar i många fall inte ger entydiga besked om vilken kommun som bör ha ansvaret och i Bland annat i enkätsvaren ges en lång rad exempel på både konkreta fall i tillämpningen och typfall där det uppkommit eller uppkommer tvist i ansvarsfrågan mellan kommunerna eller där kommu- nerna inte vill ta sitt ansvar och den hjälpbehövande familjen eller den unge blir utan det stöd och den hjälp de har rätt till. När SoL kom till löste sig ansvarsfrågorna ganska är läget annorlunda. Kommuner liksom kommundelar med självständig social och ekonomisk förvaltning tvistar inte sällan om vem som skall ta ansvar för utredning och insatser i en familj som har sociala Särskilt länsstyrelserna i större och folkrikare län får ofta eller regelbundet frågor om vilken kommun eller kommundel som skall svara för åtgärder enligt SoL. Tvister om ansvarig huvudman förekom- mer även när det gäller gränsdragningen till hälso- och sjukvården och till lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). De ekonomiska skälen för att inte utan tvingande skäl ta över exempelvis ett större barnavårdsärende är i och för sig begripliga. En enstaka familj med stora sociala svårigheter och många barn kan komma att kosta kommunen 10-tals miljoner för längre tids vård utanför det egna hemmet eller omfattande annat stöd, och detta kan få allvarliga konsekvenser för hela den sociala budgeten. Det är emellertid långtifrån alla ärenden som har en sådan stor ekonomisk betydelse för kommunen. Det vore här önskvärt att fokus i större utsträckning kunde flyttas från kommunens behov och till den enskildes behov av hjälp och stöd. De grundläggande principer som vilar på i socialtjänstlagen med en tonvikt på kontinuitet och helhetssyn och på ett demokratiskt förhållningssätt där den enskildes egna önskemål skall respekteras så långt möjligt borde åter få vara vägledande i större utsträckning. Konsekvenserna av försenad eller utebliven hjälp kan också bli stora för eller för en annan huvudman. Huvudregeln om vistelsekommunens ansvar bör finnas kvar. I avvaktan på att kommunerna återgår till en sådan mer generös hållning som man räknade med vid socialtjänstlagens tillkomst bör det vara möjligt att med några kompletterande regler göra det nuvarande ansvarssystemet både enklare och tydligare. Man kan därmed undvika många av de tvister som kostar mycket tid och pengar och även få till stånd en ansvarsfördelning som ter sig riktigare från sakliga synpunkter i det enskilda fallet. Den största vinsten skulle det innebära för de enskilda och familjer som riskerar att inte få den hjälp de behöver och har rätt till i tillräcklig tid och omfattning. En annan väg är att införa regler som gör det möjligt att flytta över ärenden från en kommun till en annan när detta inte gått att genomföra på frivillig väg. De förslag som läggs fram får i vissa fall betydelse också för andra ärenden inom än ärenden om barn- och ungdomsvård. Tvister mellan självständiga kommundelar får som lösas av kommunerna internt, men förslagen kan givetvis få indirekt betydelse även för dem. Däremot får tvistefrågor om ansvaret gentemot annan huvudman än lösas i annan ordning. I utredningen föreslås att ett förslag om förenkling som ursprungligen lades fram av nu genomförs. Det innebär att regeln om att det är vårdnadshavarens hemvistkommun som skall medge att ett hem får ta emot annans barn för stadigvarande vård och fostran begränsas till placeringar på enskilt initiativ. Det medför att vistelsekommunen som placerar ett barn i ett hem i en annan kommun än den där vårdnadshavaren bor beslutar om lämpligt hem och svarar för alla insatser i samband därmed. Beslutet skall dock föregås av information och samråd med den kommun där hemmet är beläget. En viktig grupp av fall där kommunerna inte sällan tvistar gäller medverkan i utredningar när familjerna flyttar. Här föreslås en uttrycklig regel om att inflyttningskommunen är skyldig att på begäran av utflyttningskommunen medverka i utredningen när det gäller förhållandena i den nya kommunen. Ofta gäller tvistefrågorna hur länge vistelsekommunens ansvar skall gälla i de fall ett barn är placerat i en annan kommun och vårdnadshavaren har flyttat från vistelsekommunen. Här föreslås en schablonregel för det fall kommunerna inte kommer överens om något annat. Den innebär att ansvaret för insatser för barnet flyttas till vårdnadshavaren nya hemvistkommun . Undantag från regeln föreslås när det föreligger särskilda skäl. Det kan vara barnet som genom släkt och anhöriga har starka band med placeringskommunen. Det vara modern som har skyddad identitet och är bosatt i annan kommun än den där hon är folkbokförd. Här bör kvinnans behov av att kunna bevara sin skyddade identitet gå före kommunens. Det föreslås också en särskild regel för det fall att ett barn på grund av sin skolgång är bosatt i en annan kommun än föräldrarnas hemvistkommun. Enligt förslaget skall föräldrarnas hemvistkommun ha ansvaret för barnets behov av stöd och hjälp. Vidare föreslås att ett ärende skall kunna flyttas över efter beslut av länsrätten. Detta är ett förslag som ursprungligen lades fram av Socialberedningen och som senare anslöt sig till. Förutsättningen skall vara att den som berörs av ärendet har starkast anknytning till den andra kommunen och att det med hänsyn till den enskildes önskemål och varaktigheten av hjälpbehovet framstår som lämpligt. Bestämmelsen skall inte bara gälla ärenden om barn- och ungdomsvård utan föreslås bli tillämplig på alla ärenden i socialnämnden. Slutligen föreslås att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer, dvs. lämpligen , få meddela ytterligare föreskrifter om fördelningen av kommunernas ansvar i vissa fall. bör också meddela allmänna råd i dessa frågor. Möjligheten att flytta över ärenden efter beslut av länsrätten väntas endast leda till en marginell målökning i de allmänna förvaltningsdomstolarna. Förslagen i övrigt bör medföra minskade administrationskostnader för kommuner och länsstyrelser och till minskade kostnader för kommunernas socialtjänst i dess helhet. får inte lämna medgivande utan att förhållandena i det enskilda hemmet och förutsättningarna för vård i hemmet är utredda. Om nämndens prövning gäller ett hem i en annan kommun, skall nämnden informera och samråda med den kommunen innan den fattar sitt beslut. Författningsförslag i utredningen ansvar i vissa barn- och ungdomsärenden (Ds 2001:47) Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2 §, 6 kap. 6 och 9 §§, 11 kap. 1 § samt 16 kap. 1 och 2 §§ skall ha följande lydelse Kommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Detta ansvar innebär ingen inskränkning i det ansvar som vilar på andra huvudmän. Barn och unga som har sitt egentliga hemvist hos sina föräldrar men som på grund av skolgång är bosatta på annat håll är socialnämndens ansvar i den kommun där föräldrarna har sitt hem vist. Är den unge gäller dock detta endast så länge han eller hon genomgår grund- eller gymnasieutbildning eller motsvarande utbildning. I fråga om den som omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. finns särskilda bestämmelser i den lagen. I 3 § och 16 kap. 2 § finns särskilda föreskrifter om ansvar i vissa fall för annan kommun än den som den enskilde vistas i. Ett barn får inte utan socialnämndens medgivande tas emot för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller någon annan som har vårdnaden om honom eller henne. Som ett medgivande anses socialnämndens beslut att bereda barnet vård i ett visst hem. får inte lämna medgivande utan att förhållandena i det enskilda hemmet och förutsättningarna för vård i hemmet är utredda. Ett medgivande enligt 6 § att ta Ett medgivande enligt 6 § att ta emot ett barn för stadigvarande emot ett barn för stadigvarande vård och fostran meddelas av vård och fostran på initiativ av enskild meddelas av socialnämn- den i vårdnadshavarens hemkom- Om nämndens prövning gäller ett hem i en annan kommun, skall nämnden informera och samråda med den kommunen innan den fattar sitt beslut. skall utan dröjsmål inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Gäller utredningen en enskild eller en familj som tillfälligt eller stadigvarande har flyttat från kommunen, är socialnämnden i den nya kommunen skyldig att på begäran medverka i utredningen när det gäller förhållandena i kommunen. Vad som har kommit fram vid utredning och som har betydelse för ett ärendes avgörande skall tillvaratas på ett betryggande sätt. Ett ärende som avser vård eller någon annan åtgärd i fråga om en enskild person kan flyttas över till en annan socialnämnd, om denna nämnd samtycker till det. Om vårdnadshavaren till ett barn, som av socialnämnden I en kommun har placerats utanför det egna hemmet eller meddelats öppenvårdsinsatser, har bosatt sig i en annan kommun, skall om ärendet inte har flyttats över eller kommunerna kommer överens om annat eller det annars föreligger särskilda skäl, ärendet flyttas över till vårdnadshavarens nya kommun när vård- nadshavaren har vistats i den nya kommunen. sagts nu gäller också vid place- ringar utanför det egna hemmet av unga i åldern . fattas av den socialnämnd som har ansvar för ärendet efter infor- Prop. 2002/03:53 mation och samråd med nämnden i Bilaga 8 den andra kommunen. Ett ärende kan också flyttas över efter beslut av allmän förvaltningsdomstol, om den som berörs av ärendet har starkast anknytning till den andra kommunen och det med hänsyn till den enskildes önskemål och varaktigheten av hjälpbehovet framstår som lämpligt. Talan om överflyttning väckes av socialnämnden i den kommun där frågan om överflyttning har kommit upp. Uppgifter som behövs för att en socialnämnd skall kunna ta över ett ärende skall lämnas ut av den socialnämnd som har beslutat om överflyttning eller väckt talan om detta. Om någon efter beslut av en socialnämnd vistas i en annan kommun i familjehem, hem för vård eller boende eller sådan boendeform eller bostad som avses i 5 kap. 5 § andra stycket, 7 § tredje stycket och 7 kap. 1 § första stycket 2, har den kommun som beslutat om vistelsen ansvaret för det bistånd enligt 4 kap. 1 § samt det individuellt behovsprövade stöd och de individuellt behovsprövade sociala tjänster enligt 3 kap. 6 § och 5 kap. 1 och 9 §§ som den enskilde kan behöva. Placeringskommunens ansvar upphör om ärendet överflyttas enligt 1 §. Den kommun där den enskilde är folkbokförd har samma ansvar som en placeringskommun enligt första stycket för bistånd, stöd och sociala tjänster 1.under kriminalvård i anstalt, 2.under vård på sjukhus eller i annan sjukvårdsinrättning på initiativ av någon annan än en kommun, 3.som aktualiserats inför avslutningen av vård enligt 1 eller 2. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om fördelningen av kommunernas ansvar i vissa fall. Denna lag träder i kraft . Remissinstanser till promemorian Kommunernas ansvar i vissa barn- och ungdomsärenden (Ds 2001:47) Remissinstanser som avgivit yttrande: (), Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i län, Länsrätten i , , , , , i , i län, i , i , , vid , , kommun, kommun, , kommun, kommun, , kommun, kommun, , Rädda barnen och . Remissinstanser som inte avgivit yttrande: vid , Tema Barn vid , , , , , Familjehemmens , rättigheter, Föreningen inom , Föreningen , , , . Övriga remissyttranden: . Remissinstanser till skrivelsen Begreppet vård i avskildhet vid vård i särskilda ungdomshem och LVM-hem Remissinstanser som avgivit yttrande: Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Härigenom föreskrivs att 1, 2, 11, 13, 14, 15 b, 15 c, 17, 19, 21, 22, 24, 31, 36, 40, 42 och 43 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga skall ha följande lydelse. barn och ungdom skall göras i barn och unga skall göras i sam- samförstånd med den unge och förstånd med den unge och hans hans vårdnadshavare enligt be- eller hennes vårdnadshavare enligt (2001:453). (2001:453). las av respekt för den unges män- niskovärde och integritet. Den som är skall Den som är skall dock beredas vård enligt denna dock beredas vård enligt denna lag, om någon av de situationer lag, om någon av de situationer som anges i 2 eller 3 § föreligger som anges i 2 eller 3 § föreligger och det kan antas att behövlig vård och det kan antas att behövlig vård inte kan ges den unge med sam- inte kan ges den unge med sam- tycke av den eller dem som har tycke av den eller dem som har vårdnaden om honom och, när den vårdnaden om honom eller henne unge har fyllt , av honom och, när den unge har fyllt , av honom eller henne själv. Vård med stöd av 3 § får även beredas den som har fyllt 18 men inte , om sådan vård med hänsyn till den unges behov och personliga förhållanden i övrigt är lämpligare än någon annan vård och det kan antas att behövlig vård inte kan ges med den unges samtycke. Vissa åtgärder får vidtas utan samtycke enligt 22 och 24 §§. Vid beslut enligt denna lag skall vad som är bäst för den unge vara avgörande. Den unges inställning skall så långt möjligt klarläggas. Hänsyn skall tas till den unges vilja med beaktande av hans eller hennes ålder och mognad. Vård skall beslutas om det på grund av misshandel, otillbörligt Vård skall beslutas om det på grund av fysisk eller psykisk 1 Senaste lydelse 2001:466. Nämnden eller den åt vilken nämnden har uppdragit vården skall ha uppsikt över den unge och, i den utsträckning det behövs för att genomföra vården, bestämma om hans eller hennes personliga förhållanden.Nämnden har samma ansvar som vårdnadshavaren för att den unges grundläggande rättigheter enligt 6 kap. 1 § tillgodoses. utnyttjande, brister i omsorgen misshandel, otillbörligt utnyttjan- eller något annat förhållande i de, brister i omsorgen eller något hemmet finns en påtaglig risk för annat förhållande i hemmet finns att den unges hälsa eller utveck- en påtaglig risk för att den unges hälsa eller utveckling skadas. vården av den unge skall ordnas vården av den unge skall ordnas och var han skall vistas under och var han eller hon skall vistas Nämnden får medge att den Nämnden får medge att den unge vistas i sitt eget hem, om unge vistas i sitt eget hem, om detta kan antas vara bäst ägnat att detta kan antas vara bäst ägnat att främja vården av honom. främja vården av honom eller med stöd av denna lag skall dock Vård med stöd av denna alltid inledas utanför den unges lag skall dock alltid inledas utanför den unges eget hem. Om nämndens beslut enligt första eller andra stycket inte kan avvaktas, får ordföranden eller någon annan ledamot som nämnden har förordnat besluta i frågan. Beslutet skall anmälas vid nämndens nästa sammanträde. Nämnden eller den åt vilken nämnden har uppdragit vården skall ha uppsikt över den unge och, i den utsträckning det behövs för att genomföra vården, bestämma om hans personliga förhållanden. skall noga följa vården av den som får vård med stöd av denna lag. Har den unge beretts vård med stöd av 2 §, skall socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vård enligt lagen fortfarande behövs. Har den unge beretts vård med stöd av 3 §, skall socialnämnden för verkställighet av vårdbeslutet pröva om vård med stöd av lagen skall upphöra. Denna fråga skall därefter prövas fortlöpande från senaste prövning. När den unge har varit placerad i samma familjehem från det att placeringen verkställdes, skall socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om vårdnadsöverflyttning Om det behövs särskilt med hänsyn till den intagnes speciella behov av vård, hans eller hennes säkerhet eller övriga intagnas säkerhet, får en intagen på en sådan enhet hindras från att träffa andra intagna. Den intagne får dock inte hållas inlåst ensam.Den intagne får vårdas vid en sådan enhet i följd. Om särskilda behandlingsskäl föranleder det, får dock vården vid enheten pågå , förutsatt att något av de fall som anges i första stycket fortfarande föreligger och att den intagne ges möjlighet till enligt 6 kap. 8 § . för att den unges behov av um- för att den unges behov av um- gänge med föräldrar eller andra gänge med föräldrar och vård- som har vårdnaden om honom så nadshavare så långt möjligt till- långt möjligt tillgodoses. Om det är nödvändigt med hän- Om det är nödvändigt med hän- syn till ändamålet med vård enligt syn till ändamålet med vård enligt denna lag, får socialnämnden denna lag, får socialnämnden 1. besluta hur den unges um- 1. besluta hur den unges um- gänge med föräldrar eller andra gänge med vårdnadshavare och som har vårdnaden om honom med föräldrar som har um- skall utövas, eller gängesrätt reglerad genom dom eller avtal skall utövas, eller 2. besluta att den unges vistelseort inte skall röjas för föräldrar eller vårdnadshavare. skall minst en gång överväga om ett sådant beslut som avses i andra stycket fortfarande behövs. 15 b §2 Den intagne får beredas vård vid en enhet inom hemmet som är låsbar eller på annat sätt inrättad för särskilt noggrann tillsyn, om det är nödvändigt med hänsyn till den intagnes, övriga intagnas eller personalens säkerhet, eller om det är nödvändigt för att förhindra att den intagne avviker eller för att i övrigt genomföra vården. Den intagne får vårdas vid en sådan enhet i följd. Om särskilda behandlingsskäl föranleder det, får dock vården vid enheten pågå , förutsatt att något av de fall som anges i första stycket fortfarande föreligger och att den intagne ges möjlighet till 2 Senaste lydelse 2001:466. vistelse i öppnare former eller utanför hemmet. vistelse i öppnare former eller utanför hemmet. Beslut om att den intagne skall hindras från att träffa andra intagna skall omprövas löpande och med högst sju dagars mellanrum. Om det är särskilt påkallat på Om det är särskilt påkallat på grund av att den intagne uppträder grund av att den intagne uppträder våldsamt eller är så påverkad av våldsamt eller är så påverkad av berusningsmedel att han eller hon berusningsmedel att han eller hon inte kan hållas till ordningen, får inte kan hållas till ordningen, får den intagne hållas avskild från de den intagne hållas i avskildhet. övriga vid hemmet. Han eller hon skall då stå under skall då stå under fortlöpande fortlöpande uppsikt av personalen. uppsikt av personalen. Den intagne får dock inte hållas i tagne får dock inte hållas i sådan sådan avskildhet än vad avskildhet än vad som är som är oundgängligen nödvändigt och inte i något fall under längre inte i något fall än Är den intagne under skall läkare skyndsamt yttra sig om varje åtgärd som vidtas enligt första stycket. Om läkaren begär det skall åtgärden genast avbrytas. Om det anses påkallat, får den Om det anses påkallat, får en som omfattas av bestämmelserna i intagen som omfattas av bestäm- 15 § kroppsvisiteras eller ytligt melserna i 15 § kroppsvisiteras kroppsbesiktigas, när han kommer eller ytligt kroppsbesiktigas, när till hemmet, för kontroll av att han den intagne kommer till hemmet, inte bär på sig något som han inte för kontroll av att den intagne inte får inneha där. bär på sig något som han eller hon om det under vistelsen i hemmet inte får inneha där. gäller om det under vistelsen i hemmet uppkommer misstanke att sådan egendom skall påträffas hos honom eller henne. Kroppsvisitation och ytlig kroppsbesiktning får inte göras mer ingående än vad ändamålet med åtgärden kräver. All den hänsyn som omständigheterna medger skall iakttas. Om möjligt skall ett vittne närvara. Den som omfattas av bestämmelserna i 15 § får underkastas övervakning av sina brev och andra försändelser, om detta är påkallat med hänsyn till ordningen vid hemmet eller till den unges särskilda förhållanden.