prop · GR0330 · 2003-11-13 00:00:00 — Eftersom detta fordrar beslut av , synes det böra övervägas om föreskrifter som regeringen meddelat enligt 4 § första stycket lagförslaget skall underställas för prövning, se 8 kap. 12 § regeringsformen. Det saknas skäl att frångå den bedömning som Lagrådet gjorde vid behandlingen av förslaget till bestämmelse i den gällande smittskydds- lagen. En nyhet i förhållande till bestämmelsen i den gällande smittskydds- lagen är att även om det vid tillkomsten av bilagan var känt att viss sjuk- dom uppfyllde kriterierna enligt 1 kap. 3 § andra stycket får regeringen meddela föreskrifter om att en sådan sjukdom skall omfattas av bestäm- melserna om allmänfarliga sjukdomar under förutsättning att det inte, vid lagens ikraftträdande, var känt att smittspridning av sjukdomen skulle kunna förekomma i landet. Det som åsyftas är för det första sådana sjukdomar som, såvitt är känt, har utrotats men som om de skulle återuppträda, skulle omfattas av de uppställda kriterierna i 3 §. Ett exempel är smittkoppsvirus som är utrotat . Det är dock känt att ett antal stater fort- farande förfogar över smittkoppsvirus. Det kan inte uteslutas att andra stater, organisationer, grupper eller enskilda kan komma över delar av dessa smittkoppslager med avsikten att sprida smittkoppsvirus i terror- syfte. Det är därför mycket angeläget att regeringen ges möjlighet att snabbt agera om beslut om ändring av bilagan inte kan avvaktas. För det andra åsyftas sjukdomar, som även om det är känt att de upp- fyller kriterierna i 1 kap. 3 §, är endemiska eller har ett så begränsat ut- bredningsområde att det inte är sannolikt att smittspridning skulle kunna förekomma i . Av paragrafen framgår att regeringen får föreskriva vilka smittsamma sjukdomar utöver de allmänfarliga som är anmälningspliktiga. Likaså får regeringen, eller efter regeringens bemyndigande , före- skriva om vilka smittsamma sjukdomar utöver de allmänfarliga som är smittspårningspliktiga. 4§, 5 §, 6 § Paragraferna 4 och 5 motsvarar i princip 69 § och 70 § i den gällande smittskyddslagen. I likhet med vad som sker , och bl.a. för att säkerställa en likfor- mig tillämpning av lagen, får enligt 4 § första stycket regeringen, eller efter regeringens bemyndigande , meddela de ytterligare föreskrifter som krävs för ett ändamålsenligt smittskydd samt till skydd för enskild. Föreskrifterna kan gälla inom skilda områden såsom anmäl- ningsförfarandet, journalföring, den enskilde läkarens skyldigheter gent- emot sin patient, smittskyddsläkarens myndighetsutövning etc. Föreskrif- terna kan också avse de specifika smittskyddsåtgärder som kan komma att behöva vidtagas för att förhindra smittspridning av sjukdomar som omfattas av lagen. Dessa kan vara av mer generell karaktär och röra sig om t.ex. rekommendationer om hälsoundersökning av grupper som ut- satts för hög smittrisk, skyddsåtgärder mot smitta genom blodtransfusion eller föreskrifter om vaccinationer som skall erbjudas befolkningen eller vissa riskgrupper i befolkningen. Föreskrifter kan också röra speciella situationer där man erfarenhetsmässigt vet att risk för smittoöverföring förekommer, t.ex. screening av gravida kvinnor för enskilda sjukdomar i syfte att förhindra överföring till fostret. Föreskrifter och allmänna råd kan också beröra de åtgärder som bör vidtagas kring ett eller flera in- träffade fall av smittsam sjukdom och därvid behandla skilda frågor, såsom t.ex. riktlinjer för smittspårningsarbete, medicinska förebyggande åtgärder som bör vidtagas samt förhållningsregler som kan komma i Vidare kan vägledning ges om vilka praktiska och medicinska råd som kan vara befogade vid de olika sjukdomarna. Föreskrifterna skall alltid anpassas till aktuell kunskap om de enskilda sjukdomarnas sprid- ningssätt till och mellan människor och de kan därför behöva omprövas och förnyas relativt ofta. Den föreslagna 6 § innebär en utvidgning av regeringens befogenheter jämfört med vad som har gällt. I 6 §, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, bemyndigas regeringen meddela särskilda före- skrifter om smittskyddet enligt denna lag, om det vid en fredstida kris som har betydande inverkan på möjligheterna att upprätthålla ett effektivt smittskydd finns behov av samordnade nationella åtgärder eller ur ett nationellt perspektiv av andra särskilda insatser inom smittskyddet. Meningen är att regeringen vid svåra påfrestningar på samhället i fred vid vilka akuta smittskyddsåtgärder är nödvändiga skall kunna besluta om samordnade nationella åtgärder och andra särskilda insatser inom smittskyddet. Regeringen kan därvid besluta om sjukvårdshuvud- männens, inklusive smittskyddsläkarnas, deltagande i samordnade natio- nella åtgärder till skydd för befolkningen varvid sjukvårdshuvudmännen kan åläggas att ställa personella resurser, utrustning och läkemedel till förfogande för epidemibekämpning även utanför det egna landstings- området. Regeringen kan också föreskriva att sjukvårdshuvudmännen skall erbjuda kostnadsfri vaccination eller annan tillgänglig profylax till befolkningen t.ex. i händelse av influensapandemi (global epidemi) eller utbrott av annan smittsam sjukdom där sådan profylax är medicinskt motiverad. I den allmänna motiveringen, kap. 16.2, finns en redogörelse för regeringens överväganden beträffande nationell samordning och styrning. Av 2 kap. 6 §, 8 § och 12 § regeringsformen framgår att föreskrifter som meddelas med stöd av bestämmelserna i de här föreslagna 46 §§ inte får avse begränsningar i medborgarnas grundlagsfästa skydd mot påtvingade kroppsliga ingrepp eller frihetsberövande. I denna anges att lagen träder i kraft då den gamla lagen skall upphöra att gälla. Övergångsbestämmelsen i denna punkt innebär att förhållningsregler som meddelats enligt den gamla lagen upphör att gälla . Behandlande läkare har således en skyldighet att på nytt meddela förhållningsregler till dem som bär på eller misstänks bära på en allmänfarlig sjukdom enligt 4 kap. 2 § i nya lagen Denna övergångsbestämmelse, som tillkommit efter förslag av Lagrådet, innebär att smittskyddsläkaren måste ansöka hos länsrätten om tvångsundersökning enligt 3 kap. 2 § nya lagen i de fall smittskyddsläkaren beslut om tvångsundersökning enligt 36 § gamla lagen inte har genomförts före lagens ikraftträdande. Denna övergångsbestämmelse innebär att smittskyddsläkaren senast den måste ansöka om isolering hos länsrätten enligt den nya lagen för de som är tvångsisolerade vid ikraftträdandet. I annat fall upphör isoleringen och den isolerade får inte längre hållas kvar på vårdinrätt- ningen mot sin vilja. Övergångsbestämmelsen innebär att beslut om tillfälligt omhänder- tagande enligt 39 § den gamla lagen skall anses som sådana beslut om tillfällig isolering som smittskyddsläkaren fattar enligt 5 kap. 3 § den nya Beslutet skall anses vara fattat för den nya lagens ikraftträdande, dvs. Bestämmelsen innebär att om ett mål om tvångsisolering enligt den gamla lagen inte slutligt har avgjorts av domstolen vid ikraftträdandet av den nya lagen skall den nya lagens bestämmelser om förutsättningarna för isolering och tillfällig isolering tillämpas. I denna bestämmelse anges att bestämmelserna i den gamla lagen fort- farande gäller i fråga om kostnader som har uppkommit före ikraft- 23.2Förslaget till lag om ändring i Paragrafen är ny men motsvarar till viss del 12 § första stycket andra meningen i gällande smittskyddslag. Paragrafen är ny. Den klarlägger för kommunen när ett ansvar för smitt- skyddsåtgärder senast inträder. När kommunen får uppgifter som tyder på att en smittkälla i miljön, mot vilken det åligger myndigheten att ingripa, sprider eller misstänks sprida en allvarlig smittsam sjukdom har kommunen enligt första stycket ett ansvar för att behövliga smittskyddsåtgärder vidtas. Som exempel på sådan allvarlig smittsam sjukdom kan vissa av de smittsamma sjukdomar som i smittskyddslagen betecknas som allmänfarliga sjukdomar nämnas, däribland salmonellainfektion, kolera, infektion med enterohemorragisk E.coli och mjältbrand. Därutöver bör vissa andra smittsamma sjukdomar kunna betecknas som allvarliga i mening, t.ex. legionella och papegojsjuka. De åtgärder som avses är såväl utrednings- som be- kämpningsåtgärder. I de flesta fall är det smittskyddsläkaren som under- rättar kommunen om förhållanden som han eller hon bedömer påkallar åtgärder från deras sida. Smittskyddsläkaren kan aktualisera smittskydds- ansvaret hos olika berörda myndigheter . kan bli aktuellt t.ex. vid ett utbrott där flera objekt är tänkbara som smitt- Kommunens ansvar för att vidta åtgärder inträder senast när den fått kännedom om förhållanden som den bedömer påkallar ett ingripande. Kommunernas ingripanden för att lokalisera smittkälla hos djur och förhindra att smitta sprids från dessa med stöd av bestämmelserna i aktualiseras framför allt såvitt gäller sällskapsdjur som inne- has av privatpersoner. Med sällskapsdjur avses i första hand djur som hålls i människans bostad. En strikt begränsning till dessa har dock inte Exempelvis bör även hund som bor i en hundkoja om- fattas av bestämmelsen. Sällskapsdjur som är föremål för yrkesmässig uppfödning eller yrkesmässig försäljning faller emellertid utanför till- Genom den föreslagna bestämmelsen kommer så- ledes djur i zoobutiker till skillnad från vad som gäller enligt nuvarande smittskyddslag och enligt praxis i fortsättningen inte att ingå i det När det gäller andra djur än sådana säll- skapsdjur som innehas av privatpersoner är normalt Kommunen ges också en uttrycklig rätt att avliva sällskapsdjur som innehas av privatpersoner. En rätt att avliva sällskapsdjur finns också uttryckligt angiven i nuvarande smittskyddslag. Denna rätt avser såväl sällskapsdjur som innehas av privatpersoner som andra sällskapsdjur. Med hänsyn till att hälsoskyddsregler endast omfattar säll- skapsdjur som innehas av privatpersoner begränsas den nu föreslagna bestämmelsen till att endast avse dessa djur. Åtgärden att avliva sällskapsdjur hos privatpersoner torde mycket sällan behöva tillgripas eftersom smittspridning bör kunna förhindras på Ett samråd med smittskyddsläkaren bör alltid föregå en sådan Beslut om förstöring och beslut om avlivning begränsas till att omfatta endast allvarliga smittsamma sjukdomar. Enligt andra stycket, som utformats efter förslag av Lagrådet, skall den som har drabbats av ett beslut enligt första stycket andra meningen har rätt till skälig ersätt- ning av kommunen. Myndigheter som har ett ansvar att vidta åtgärder i fall då sällskapsdjur är eller misstänks vara smittade av sjukdom pekas ut, förutom i , i livsmedelslagen, lagen om provtagning på djur, m.m., epizootilagen och zoonoslagen. åvilar kommunerna, medan ansvaret enligt de andra lagarna åvilar Jord- bruksverket, och, i viss mån, länsstyrelserna. stycket införs för att tydliggöra att kommunernas ansvar enligt miljö- balken för utredning och bekämpande av smitta eller sjukdom hos säll- skapsdjur, som kan medföra olägenhet för människors hälsa, föreligger då bestämmelser härom saknas i speciallagstiftning. 23.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar beslutade (prop. 2002/03:53, bet.2002/03:SoU15, rskr. 2002/03:225) ändring i 18 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Ändringen har trätt i kraft 2003 (SFS 2003/409). Genom riksdagsbeslutet kom 18 § att få ett felaktigt innehåll på grund av att det tredje stycket i paragrafens före den gällande lydelse felaktigt återgavs i regeringes lagförslag (se 2002/03:53 s. 20 f, jfr SFS 2002:997). Det är angeläget att felaktigheten rättas till. Bestämmelsen har därför justerats och återfått sin I paragrafens fjärde stycke görs en följdändring med anledning av den 23.4 Förslaget till lag om ändring i livsmedelslagen (1971:511) Paragrafen är ny. Bestämmelsen om skyldighet att vidta behövliga åt- gärder efter en underrättelse från smittskyddsläkaren ingår som ett led i den reglering som har till syfte att förbättra samordningen av olika smitt- skyddsinsatser. 23.5 Förslaget till lag om ändring i sjömanslagen (1973:282) I paragrafens andra stycke görs en följdändring med anledning av den ändrade sjukdomsindelningen i smittskyddslagen. I bestämmelsen finns en hänvisning till 1.1 och 1.2 bilagan till gäl- lande smittskyddslag. I bilagan finns en uppräkning av smittsamma sjuk- domar som kan spridas i , men även flera smittsamma sjukdomar som normalt sett endast sprids utomlands, t.ex. fläckfeber och återfalls- feber. I den nya smittskyddslagen har man däremot vid bedömningen av om en sjukdom skall finnas med bland uppräkningen av allmänfarliga sjuk- domar utgått från att de upptagna sjukdomarna skall kunna spridas i . Det innebär att sjukdomar som endast sprids utomlands inte längre finns med i uppräkningen av allmänfarliga sjukdomar i smitt- skyddslagen. Någon materiell ändring av innehållet i den aktuella paragrafen i sjö- manslagen är inte avsedd. Eftersom uppräkningen av smittsamma sjuk- domar i den nya smittskyddslagen inskränks, så som angetts ovan, och indelningen ändras måste det emellertid i sjömanslagen nu särskilt anges vilka smittsamma sjukdomar som avses där. 23.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt I paragrafens första stycke görs en följdändring med anledning av den ändrade sjukdomsindelningen i smittskyddslagen. heten enligt paragrafen bör begränsas till vad som i smittskyddslagen definieras som allmänfarliga sjukdomar. Kriteriet för när upplysnings- skyldigheten inträder ändras också så att det motsvarar vad som gäller enligt 26 a § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall och 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. ringen av paragrafen innebär att styresmannen vid kriminalvårdsanstalten som huvudregel skall underrättas om en intagen är smittad av en allmän- I övrigt görs, i konsekvens med hur motsvarande bestämmelser har utformats i 26 a § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga och 19 § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård, en språklig justering genom att underrättas om detta ersätts med under- rättas. 23.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. I paragrafens andra stycke görs en följdändring med anledning av den ändrade sjukdomsindelningen i smittskyddslagen. Upplysningsskyldig- heten enligt paragrafen bör begränsas till vad som i smittskyddslagen definieras som allmänfarliga sjukdomar. Kriteriet för när upplysnings- skyldighetens inträder ändras också så att det motsvarar vad som gäller enligt 26 a § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall och 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Änd- ringen av paragrafen innebär att chefen för förvaringslokalen som huvud- regel skall underrättas om en häktad är smittad av en allmänfarlig sjuk- dom. I övrigt görs, i konsekvens med hur motsvarande bestämmelser har utformats i 26 a § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga och 19 § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård, en språklig justering genom att underrättas om detta ersätts med under- rättas. 23.8 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Paragrafens första och fjärde stycke har gjorts könsneutral. I paragrafens fjärde stycke görs också en följdändring med anledning av den nya smitt- skyddslagen och ändringen av rubriken för lagen om undersökning be- träffande HIV-smitta i brottmål. Bestämmelsen om undantag från hälso- och sjukvårdssekretessen i para- grafens första stycke 2 omfattar beslut om frihetsberövande åtgärd vid de sjukdomar som räknas upp i bilagan till smittskyddslagen. bl.a. beslut som avser frihetsberövande åtgärd vid hivinfektion omfattas Beslut som berörs av bestämmelsen är isolering och tillfällig isolering. Utöver beslut om att någon skall isoleras omfattar bestämmelsen beslut om isoleringens upphörande, tillstånd att vistas utanför vårdinrättningens område och inskränkningar i den isolerades rättigheter. Liksom enligt nu gällande bestämmelse gäller undantaget från sekre- tess endast sådana uppgifter som tas in i beslutet. väganden redovisas i avsnitt 19. Ett tillägg föreslås i paragrafens femte stycke. Tillägget innebär att sekre- tess inte hindrar att uppgift som gäller misstanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse och som avser över- föring eller försök till överföring av sådan allmänfarlig sjukdom som om- fattas av bestämmelserna i smittskyddslagen (se 1 kap. 3 § samt bilagan) lämnas till åklagar- eller polismyndighet. träffande sekretess vid brottsutredning redovisas i den allmänna motive- ringen, avsnitt 17. 23.9 Förslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) I paragrafen görs följdändringar med hänsyn till de nya bestämmelserna i smittskyddslagen. 23.10Förslaget till lag om upphävande av lagen (1987:375) om förbud mot s.k. bastuklubbar och andra liknande verksamheter Förslaget innebär att lagen upphör att gälla vid utgången av juni månad . 23.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall I paragrafen görs en följdändring med anledning av den ändrade sjuk- domsindelningen i smittskyddslagen. Upplysningsskyldigheten enligt paragrafen bör begränsas till vad som i smittskyddslagen definieras som allmänfarliga sjukdomar. Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1473) om undersökning beträffande HIV-smitta i brottmål Möjligheten till provtagning utvidgas till att omfatta något fler sjukdomar än hivinfektion. De sjukdomar som kan komma ifråga för provtagning är, förutom hivinfektion, allvarliga s.k. blodsmittor (dvs. sådana sjukdomar som bl.a. kan överföras genom att målsäganden kommer i kontakt med gärningsmannens blod). Begreppet rymmer hepatit B och C. Någon änd- ring av övriga kriterier som krävs för att provtagning skall kunna komma till stånd är inte avsedd. Den aktuella lydelsen innebär framförallt att skyddet för dem som i sitt arbete kan utsättas för särskild risk att smittas av allvarliga sjukdomar stärks. Paragrafen har justerats språkligt genom att infektion av HIV (humant immunbristvirus) bytts ut mot hivinfektion. Lagen skall som en konsekvens av det utvidgade området för provtag- ning rubriceras på så sätt att det av rubriken framgår att lagen omfattar fler smittsamma sjukdomar än hivinfektion. HIV-smitta ersätts således med vissa smittsamma sjukdomar. 23.13Förslaget till lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare I paragrafen görs en följdändring med anledning av den nya smitt- skyddslagen. I paragrafen görs en följdändring med anledning av den nya smitt- skyddslagen. I övrigt görs en språklig justering genom att getts ersätts med med- delats. I paragrafen görs en följdändring med anledning av den nya smitt- skyddslagen. 23.14Förslaget till lag om ändring i karantänslagen (1989:290) 1 §, 3 § I paragraferna görs följdändringar med anledning av den nya smitt- skyddslagen. I paragrafen görs följdändringar med hänsyn till de nya bestämmelserna om isolering i smittskyddslagen. Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga I paragrafen görs en följdändring med anledning av den ändrade sjuk- domsindelningen i smittskyddslagen. Upplysningsskyldigheten enligt paragrafen bör begränsas till vad som i smittskyddslagen definieras som allmänfarliga sjukdomar. 23.16Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:981) om besöksinskränkningar vid viss tvångsvård I paragrafen görs följdändringar med hänsyn till de nya bestämmelserna om isolering i smittskyddslagen. I paragrafen görs en följdändring med anledning av den nya smitt- skyddslagen. Paragrafen motsvarar i stort 43 a § i gällande smittskyddslag. 23.17Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring I paragrafen görs en följdändring med anledning av den nya smitt- skyddslagen. 23.18Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:982) om anmälan av vissa allvarliga sjukdomar I lagen görs en följdändring med anledning av den nya smittskyddslagen. 23.19Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område I paragrafen görs en följdändring med anledning av den nya smitt- skyddslagen. 23.20 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:544) om Prop. 2003/04:30 vårdregister I paragrafen görs en följdändring med anledning av den nya smitt- skyddslagen. 23.21Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård I paragrafen görs en följdändring med anledning av den ändrade sjuk- domsindelningen i smittskyddslagen. Upplysningsskyldigheten enligt paragrafen bör begränsas till vad som i smittskyddslagen definieras som allmänfarliga sjukdomar. 23.22Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:1656) om patientnämndsverksamhet I paragrafen görs en följdändring med anledning av förslaget om stöd- personer.