prop · GQ0331 · 2003-01-08 00:00:00 — krävs förändrade värden och attityder hos konsumenter för att de skall Undersökningarna visar att trots att positiva miljöattityder är vanligt förekommande i många länder, är ett icke- miljöanpassat beteende fortfarande förekommande i stor omfattning. att skapa en förändring krävs snarare en kombination av attitydförändring och förbättrade förutsättningar för konsumenterna att agera Studierna visar nämligen att miljöpositiva beteende- förändringar som konsumenter önskar göra ofta är blockerade av institutionella och strukturella barriärer, av att det är dyrt att ändra beteendet och av att det är svårt att nå fram till individer med information om att vissa beteenden är bra för miljön. I rapporten dras slutsatsen att en av de mest fundamentala barriärer som hindrar konsumenter att agera miljöanpassat, är bristande möjligheter eller förutsättningar. på att även sociala normer är betydelsefulla. Finns det en tydlig och allmänt accepterad bild av det önskvärda miljöanpassade beteendet ökar sannolikheten för att individen skall ta till sig beteendet. vara synlig för att påverka beteendet på ett effektivt sätt. beteendet lyfts fram med hjälp av skyltar vid återvinningsplatserna som säger att Det här kvarteret sorterar sitt hushållsavfall kan det bidra till att skapa en social norm och få människor att känna att de bör medverka Kunskapsmålet kom till som ett nytt mål i konsumentpolitiken i handlingsplanen för perioden 20012005 (prop. 2000/01:135, bet. 2000/01:LU02, rskr. 2001/02:51). Målet är att konsumenterna skall ha tillgång till god vägledning, information och utbildning och omfattar alla området, dvs. Regeringen gör bedömningen att Skr. 2002/03:31 arbetet inom ramen för miljömålet i konsumentpolitiken fortsättningsvis bör koncentreras till att förbättra förutsättningarna för konsumenter att leva och agera miljömässigt. Miljömålet för konsumentpolitiken bör därför utvecklas genom nya delmål. För att delmålen tydligt skall förankras i regeringens konsumentpolitiska arbete, har regeringen för avsikt att se till att de avspeglas i regleringsbrev. I inledningen till avsnitt 3 har konstaterats att det varit svårt att följa upp det arbete som gjorts inom ramen för 1998-års miljömål. För att se till att det skall bli lättare att genomföra en sådan uppföljning och utvärdering kommer arbetet bedrivas utifrån delmål (se avsnitt 4.1) och med hjälp av indikatorer (se avsnitt 4.2). Regeringens bedömning: Konsumentpolitikens verksamhetsinriktning inom miljöarbetet för perioden 20032005 bör anges genom följande delmål: Det skall vara prisvärt och enkelt att agera på ett för miljön positivt sätt. Det skall finnas många konkreta exempel på positiva miljöeffekter av ett ändrat beteende. Miljömärkningen och den etiska märkningen skall ha en stor spridning. Regeringen har för avsikt att ge i uppdrag att göra en kartläggning av definitionen och spridningen av etisk märkning. De nya delmålen syftar till att bidra till att det övergripande miljömålet för konsumentpolitiken uppnås och anger den inriktning verksamheten skall ha . Delmålen är generella för politikområdet, men tar framför allt sikte på arbete och dess roll som sektorsansvarig myndighet. Målen har en övergripande karaktär och måste brytas ner på verksamhetsnivå för att kunna följas upp och mätas. De är formulerade som effektmål och uttrycker den effekt eller den påverkan som skall uppnås. Tonvikten läggs på effekten och inte på de medel som används för att nå effekten. Det övergripande miljömålet för konsumentpolitiken syftar till att påverka konsumenterna att sträva mot hållbara konsumtionsmönster. För att konsumtionsmönstren skall kunna förändras i den riktningen, krävs att konsumenterna har förutsättningar att agera på ett för miljön positivt sätt. Men det krävs också att fler aktörer tar sitt ansvar för att målen skall kunna uppnås. Som sagts visar undersökningarna i handla rätt från början (Rapport 5226, ) att önskvärda miljöpositiva beteendeförändringar ofta är blockerade av institutionella och strukturella hinder, av att det är dyrt att ändra beteendet och av att det är svårt att nå fram till individer med information om att vissa beteenden är bra för miljön. De delmål som regeringen redogör för i den här skrivelsen tar sikte på några av dessa slutsatser. En förutsättning för att miljömålet skall kunna uppnås är att konsumenterna har möjlighet att agera miljömedvetet, dvs. institutionella och strukturella hinder som finns undanröjs. till uttryck i delmålet att det skall vara prisvärt och enkelt att agera på ett för miljön positivt sätt. En annan förutsättning är att konsumenterna har incitament att agera. Det andra delmålet är därför att det skall finnas många konkreta exempel på positiva miljöeffekter av ett ändrat beteende. En tredje förutsättning är att konsumenterna har tillgång till relevanta verktyg som hjälper dem att agera på ett för miljön positivt sätt. tredje delmålet är därför att miljömärkningen och den etiska märkningen skall ha en stor spridning. Delmålen förutsätter ett brett angreppssätt, där konsumentens hela livssituation vägs in. Dessutom krävs att arbetet bedrivs med inriktning på att utbudet blir mer miljöanpassat. Med utgångspunkt i att förändra konsumenternas förutsättningar att agera mer miljömedvetet har regeringen således formulerat de delmål som skall gälla för miljömålet i Det skall vara prisvärt och enkelt att agera på ett för miljön positivt sätt Som tidigare konstaterats måste konsumenterna ges reella möjligheter att agera på ett för miljön positivt sätt. Hindren för ett miljöanpassat beteende består dels av hinder inom individen (vanor, attityder, inre motivation), dels av yttre hinder, som kan bestå av sociala normer samt institutionella och strukturella hinder. De inre och de yttre hindren är nära kopplade till varandra genom att de påverkar varandra ömsesidigt. Om en konsument t.ex. inte har för vana att källsortera, uppfattas också aktiviteten att källsortera som obekväm. Som tidigare nämnts visar undersökningar att de inre hindren inte är lika stora som de yttre. också konstateras att det delvis är regeringens uppgift att se till att så många institutionella och strukturella hinder som möjligt undanröjs. studie Mitt hem är ingen sopstation (Rapport 2001:11) baseras på en kvalitativ undersökning som genomförts i ett Studien presenterades och talar för att det måste vara enkelt att som privatperson agera på ett från miljösynpunkt mer hållbart sätt samt att det inte får kosta mer eller ta mer tid i anspråk. Undersökningen tyder bl.a. på att konsumenternas beteende i störst utsträckning styrs av priser, tid och bekvämlighet. Undersökningen tar fasta på att om det inte kostar mer, om det inte tar och om det inte innebär alltför mycket besvär, är sannolikheten mycket större att konsumenterna agerar miljömässigt. alltså en större inverkan på beteendet än exempelvis miljöanpassning av Liknande slutsatser dras i handla rätt från början (Rapport 2002). I rapporten presenteras olika studier som visar att konsumenternas miljöbeteende i stor utsträckning påverkas av faktorer som bekvämlighet och hushållens ekonomiska situation. Studierna har bl.a. sin grund i undersökningar som visar att genom att göra miljöhandlingar, t.ex. att källsortera och åka kommunalt, mer bekväma har också andelen konsumenter som valt detta ökat. normer är också betydelsefulla. Om det finns en tydlig och allmänt accepterad bild av ett önskvärt miljöanpassat beteende, ökar sannolikheten för att konsumenten skall ta till sig det beteendet. Mot bakgrund av att konsumenter i allmänhet eftersträvar att minska hushållskostnaderna styrs de i många fall av priset på varan eller tjänsten. är många konsumenter måna om att köpa varor av god kvalitet och kan föredra en dyrare vara om kvaliteten är god. därför dras att för att få konsumenter att agera på ett för miljön positivt sätt genom att välja miljöanpassade alternativ, måste det miljöanpassade alternativet vara lika prisvärt som övriga alternativ. innebär dock inte alltid att lägsta pris eftersträvas. sammanvägning av pris och kvalitet kan det miljöanpassade alternativet vara väl värt sitt pris, även om det är nominellt högre än andra alternativ, genom att det kan ge ett mervärde för konsumenten att miljöbelastningen Här har studier visat att en persons inre motivation är av central En hög grad av inre motivation hjälper konsumenten att klara av svåra beteenden, som att till exempel välja bort bilen. sammanhanget bör även frågan om design nämnas som en viktig faktor för konsumentens val. Konsumenterna styrs också av bekvämlighet och tid. vara enkelt att som konsument ändra sitt beteende så att det är till gagn Begreppet enkelt innebär i det här sammanhanget dels att det inte tar för mycket tid, dels att det skall vara lättillgängligt. inte ta för mycket tid i anspråk eller vara svårtillgängligt att bidra till återvinningen av varor, att sortera avfall eller att köpa miljöanpassade För att minska hindren gör regeringen bedömningen att det första delmålet för miljöarbetet inom konsumentpolitiken bör vara att det skall vara prisvärt och enkelt att agera på ett för miljön positivt sätt. Det skall finnas många konkreta exempel på positiva miljöeffekter av ett Som konstaterats ovan är en annan förutsättning för att få konsumenterna att agera miljöanpassat, att de har tydliga incitament att göra så. incitament avses här uppgifter eller åtgärder som stimulerar konsumenterna att ändra sitt beteende. Incitament kan t.ex. utgöras av tydlig information om de effekter ett I studie Mitt hem är ingen sopstation (Rapport 2001:11) framhålls att konsumenter saknar konkreta, positiva exempel på vilka effekter ett mer miljöinriktat beteende har på miljön och samhället. Bristen på positiva exempel skapar enligt undersökningen en känsla av maktlöshet, som bidrar till att konsumenterna uppfattar de personliga miljöinsatserna som meningslösa i relation till de globala miljöproblemen. Liknande slutsats dras i handla rätt från början (Rapport 5226, år I rapporten diskuteras undersökningsresultat som visar att den uppfattade konsumenteffektiviteten (perceived consumer effectiveness) spelar en viktig roll för det individuella beteendet. att konsumentens uppfattning om de egna möjligheterna att effektivt bidra till en lösning på miljöproblemen tydligt påverkade om han eller hon också utförde de för miljön positiva handlingarna. därför att konsumenter behöver stärkas i tron på sina egna möjligheter att Skr. 2002/03:31 bidra till en hållbar utveckling och i att förstå att de är kapabla att I rapporten resoneras vidare om det är möjligt eller inte att öka konsumenternas förståelse genom information. Det slås dock fast att det i sådant fall är viktigt att konsumenterna har lätt att ta till sig informationen. Detta kan exempelvis ske genom att konsumenten identifierar sig med någon som har ett positivt miljöbeteenden eller att informationen presenteras i en sådan situation eller under de förutsättningar där konsumentens miljöbeteendet är aktuellt. Ett sätt att öka konsumenternas incitament att agera på ett för miljön positivt sätt är enligt regeringens bedömning att öka tillgången på konkreta exempel på de positiva miljöeffekter som ett ändrat beteende har på den globala och/eller lokala miljön. Regeringen gör därför bedömningen att det andra delmålet för miljöarbetet inom konsumentpolitiken bör vara att det skall finnas många konkreta exempel på positiva miljöeffekter av ett ändrat beteende. Miljömärkningen och den etiska märkningen skall ha en stor spridning Som uttalades tidigare är en förutsättning för konsumenterna att agera miljöanpassat att de har tillgång till relevanta verktyg. Verktygen syftar till att hjälpa och underlätta för konsumenterna att agera miljöanpassat. I propositionen Handlingsplan för konsumentpolitiken 20012005 (prop. 2000/01:135, bet. 2000/01:LU02, rskr. 2001/02:51) gjorde regeringen dessutom bedömningen att miljömärkning och etisk märkning är viktiga verktyg för att konsumenterna skall kunna göra väl överlagda val på marknaden. Miljömärkningen är ett viktigt verktyg för att uppnå miljömålet inom konsumentpolitiken, eftersom den ger konsumenterna möjlighet att aktivt välja produkter som ur miljöhänseende utgör bättre alternativ. Därigenom kan produktutvecklingen påverkas i en mer miljöanpassad riktning. Det finns flera olika märkningsordningar för s.k. frivillig, positiv miljömärkning, t.ex. Svanen, EU-blomman, Bra miljöval och KRAV-märkningen. Etisk märkning är ett viktigt medel för att konsumenter som vill göra val utifrån etiska aspekter skall kunna göra det. Med etisk märkning avses olika former av etisk och social märkning som fokuserar på mänskliga rättigheter som t.ex. Rättvisemärkt gör. En ökad spridning av den etiska märkningen är ett mål som ligger i linje med regeringens nationella strategi för hållbar utveckling. Konsumentpolitikens mål om hållbara konsumtions- och produktionsmönster skall inte endast innefatta den ekologiska dimensionen, utan även den sociala och den ekonomiska dimensionen. Därför är det relevant att under detta mål formulera ett delmål som återspeglar den tolkningen av begreppet hållbar utveckling. Ett exempel på hur man kan gå till väga är det sätt man valt i , där man har lagstiftat om social/etisk märkning. Lagen skall göra det möjligt att ställa krav på företagen att ta ett större socialt ansvar. Krav ställs bl.a. på att följs. En kommitté skall avgöra om tillverkningen klarar de uppställda kraven, där även utländska märken skall kunna godkännas. Systemet är frivilligt. organisationer har visat intresse för märkningen. De flesta företag som Skr. 2002/03:31 valt att märka sina produkter finns inom servicenäringen. Regeringen gör bedömningen att det tredje delmålet för miljöarbetet inom konsumentpolitiken bör vara att miljömärkningen och den etiska märkningen skall ha en stor spridning. Arbetet med den etiska märkningen bör i ett första steg utgöras av en kartläggning av vad som omfattas av begreppet och en analys av hur det framtida arbetet med den etiska märkningen bör bedrivas. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att göra en sådan kartläggning. Regeringens bedömning: Åtgärder som vidtas inom ramen för miljömålet bör följas upp och utvärderas i större utsträckning. Det bör ske med utgångspunkt i bl.a. de indikatorer som utarbetats för delmålen. Som påpekats i inledningen av avsnitt 3 har avsaknaden av uppföljningar av vissa vidtagna åtgärder försvårat arbetet med effektredovisningen. Det är därför i många fall svårt att fastställa vilka effekter som kan ha uppnåtts. För att kunna bedöma om de nu föreslagna delmålen är tillräckliga för att nå det övergripande miljömålet i konsumentpolitiken, och därigenom bidra till regeringens övergripande miljömål, är det viktigt att effekterna av arbetet följs upp och utvärderas. bör kontinuerligt följa upp sitt arbete och sina insatser, bl.a. genom att i sin årsredovisning redovisa vilket arbete som genomförts och vilket resultat arbetet har haft. Det är därefter regeringens ansvar att utvärdera det arbete som myndigheten gjort. I den processen kan nästa steg tas i fråga om att förbättra och förfina indikatorerna på miljöområdet inom konsumentpolitiken. Arbetet med uppföljning och utvärdering av effekterna av miljömålet bör ha sin utgångspunkt i särskilda indikatorer. Att arbeta utifrån indikatorer bidrar till att åskådliggöra den mer detaljerade och mångfacetterade information som finns att få från bl.a. miljöövervakningen, miljöstatistik och andra grunddata. En redovisning baserad på indikatorer är inte heltäckande, men visar ett urval av karakteristiska frågor på en detaljnivå, som i de flesta fall räcker för att åskådliggöra om miljöarbetet går i rätt riktning och i rätt takt. Regeringen har utarbetat indikatorer som inledningsvis bör vara utgångspunkten för arbete med att följa upp de nya delmålen för miljömålet. Indikatorerna tar inte enbart sikte på insatser som själva arbetar med, utan också på sådan information om insatser som kan hämtas från andra myndigheter. De nedan angivna indikatorerna täcker endast en del av arbetet inom respektive delmål. För del innebär det att delmålen bör brytas ner på verksamhetsnivå så att alla eventuella insatser och Skr. 2002/03:31 åtgärder under respektive delmål täcks in. De här redovisade indikatorerna utgör ett första steg i arbetet med hur delmålen bör följas upp. Arbetet med att ta fram fler indikatorer skall fortgå. Regeringen avser därför ge i uppdrag att inventera och sammanställa förekomsten av konsument- och miljörelaterade indikatorer inom några relevanta sektorer. Det är särskilt intressant att få fram inom vilka områden och sektorer indikatorer saknas eller behöver utvecklas. Indikatorerna bör ha en regional dimension. De bör kunna brytas ned på regioner för att lyfta fram eventuella regionala skillnader. Delmål 1: Det skall vara prisvärt och enkelt att agera på ett för miljön positivt sätt N Pris på miljömärkta varor jämfört med icke-miljömärkta alternativ. N Närhet till källsortering. Delmål 2: Det skall finnas många konkreta exempel på positiva miljöeffekter av ett ändrat beteende N Antalet konkreta exempel på positiva miljöeffekter av ett ändrat beteende som publiceras på webbplats. N Antalet konkreta exempel på positiva miljöeffekter av ett ändrat beteende som publiceras i Råd & Rön. N Antalet konkreta exempel som finns tillgängliga i butik. Delmål 3: Miljömärkningen och den etiska märkningen skall ha en stor spridning. N Inköp av miljömärkta varor och tjänster uttryckt i procent av total privat konsumtion. Regeringens bedömning: bör utveckla sitt sektorsansvar bl.a. genom att öka och fördjupa samarbetet med andra myndigheter och organisationer. Som tidigare nämnts har miljömålet för konsumentpolitiken sin grund i regeringens övergripande miljömål. Det innebär att det krävs samarbete mellan politikområden och myndigheter för att målet skall nås. är sektorsansvarig för miljöpolitiken och bör utveckla sitt sektorsansvar främst genom utökad samverkan, påverkan och dialog. Ett första steg är att öka och fördjupa samarbetet med myndigheter samt lokala och regionala organisationer. bör fördjupa Skr. 2002/03:31 samarbete om miljöfrågor med ansvariga myndigheter inom livsmedels-, transport- och boendesektorn. Det är inom dessa sektorer som den privata konsumtionen utgör det största hotet mot en hållbar konsumtion. Diskussioner om ett fördjupat samarbete bör syfta till att klargöra gränsdragningen mellan myndigheterna rörande ansvarsområdena i arbetet för en hållbar konsumtion. Dessutom bör samarbetet med t.ex. miljö- och konsumentorganisationer samt övriga berörda organisationer, dagligvarubranschen och Agenda 21-samordnarna utvecklas. Resultaten av det utvecklade samarbetet bör återspeglas i den löpande verksamheten. I avsnitt 3.4 beskrivs de åtgärder som vidtagits rörande antibakteriella produkter riktade till konsumenter. Målet att få bort dessa produkter från marknaden nåddes, med vissa undantag, genom aktivt samarbete mellan myndigheter och genom dialog med olika företag. Att frågan fick ett stort genomslag i massmedia hade naturligtvis stor betydelse för handelns agerande. Det konstateras också att arbetet är ett bra exempel på utövandet av sektorsansvar. Exemplet kan ligga till grund för fortsatta utvecklande av detta ansvar. En handlingsplan för hållbar konsumtion Regeringens bedömning: En särskild utredare bör tillsättas för att föreslå en handlingsplan med fokus på att precisera begreppet hållbar konsumtion samt åtgärder för hur hållbar konsumtion skall uppnås. sociala, ekonomiska och ekologiska aspekterna bör vägas samman i Vid toppmötet i enades man bl.a. om att åtgärder måste vidtas för att främja inkluderande av sociala aspekter och miljökostnader i priset på varor och tjänster. Dagens samlade produktion och konsumtion överstiger jordens ekologiska kapacitet , vilket innebär att vi förstör våra naturresurser i en ohållbar takt. för hur vi skall kunna bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och miljöpåverkan vilar främst på de industrialiserade länderna. För att uppnå en hållbar utveckling krävs även åtgärder som riktar sig Verktyg och informationsinsatser i form av miljömärkning, miljövarudeklarationer m.m. har utvecklats i syfte att komplettera en effektiv produktion. Det krävs dock bredare insatser för att öka kunskap och insikt om effekterna av konsumtion och hur enskilda konsumenter, företag och organisationer kan bidra till att minska de negativa effekterna av sin konsumtion. Individens val i vardagen är inte alltid frivilligt utan konsumtionsmönster beror också på infrastrukturella, tekniska, kulturella, sociala, historiska, geografiska och socioekonomiska Att ändra människors värderingar och attityder är inte Kunskap är heller ingen garanti för ett miljöanpassat beteende, men en viktig förutsättning. Att identifiera, förstå och förändra situationer eller hinder och skapa incitament (t.ex. ekonomiska) är ofta en mer framgångsrik väg. Det kan gälla att utveckla ett väl fungerande källsorteringssystem, fungerande kollektivtrafik, eller att likställa Skr. 2002/03:31 miljöanpassade och konventionella produkter ekonomiskt. viktigt att framhålla att det inte alltid krävs stora uppoffringar för att agera miljöanpassat, utan det kan räcka med små medel. Information kan också bli mycket mer effektiv om den ges i den situation och under de förhållanden där handlingen skall utföras och inte bara i form av allmän information. Även inom EU och i grönboken om Integrerad produktpolitik KOM (2001) 68 slutlig betonas vikten av att arbeta med konsumtion och med att konsumenterna får tillgång till lättbegriplig, relevant och trovärdig information. Även här redovisas en rad hinder som begränsar det informativa styrmedlets effekt, såsom livssituation, sociala normer, infrastruktur etc. (United Nations Environmental Program) pekar i sin rapport , Consumption Opportunities, på att hållbar konsumtion har uppmärksammats för lite av regeringar och uppmanar till att nationella handlingsplaner tas fram. Åtgärder bör inte endast riktas mot individer, utan ett antal olika aktörer måste involveras. För att den miljöorienterade produktpolitiken skall bidra till en hållbar utveckling krävs ett brett spektrum av åtgärder som utformas så att konsumtionen och produktionen förändras så att bl.a. energi- och materialanvändning samt utsläpp av skadliga ämnen totalt sett begränsas. Det är viktigt att betona skillnaden mellan att minska de miljöproblem som orsakas av produkter och att minska de miljöproblem som förknippas med konsumtion. Kunskapen om konsumtionsmönster och hur de kan förändras och bidra till ett hållbart samhälle är dock otillräcklig. En särskild utredare bör därför tillkallas för att föreslå en handlingsplan för hållbar konsumtion. Utredaren bör utgå från befintlig kunskap samt från skrivelserna Konsumenterna och miljön en handlingsplan för hållbar utveckling (skr. 1997/98:67, bet. 1997/98:LU21, rskr. 1997/98:220), Konsumenterna och miljön (skr. 2001/02:68, bet. 2001/02:LU18, rskr. 2001/02:207) samt denna skrivelse. Såväl sociala, ekologiska som ekonomiska aspekter bör integreras i handlingsplanen. I uppdraget bör ingå att: precisera begreppet hållbar konsumtion och hållbara konsumtionsmönster och hur dessa kan integreras med åtgärder för hållbar produktion, vidga synen på vad hållbar konsumtion kan komma att innebära globalt, nationellt och på individnivå, redogöra för vilka aktörer som berörs och vilka som har ett särskilt ansvar samt undersöka på vilket sätt de kan involveras, särskilt belysa statens roll för att skapa förutsättningar, samt föreslå strategiska områden och åtgärder för hållbar konsumtion. De föreslagna ändringarna av delmålen för konsumentområdets miljömål berör framförallt verksamhet. kommer förändringarna att innebära att delvis ändrade krav ställs på Skr. 2002/03:31 verksamheten. Den ändrade inriktningen skall göras inom den tilldelade