prop · GR0325 · 2003-10-30 00:00:00 — För att klara detta kommer det att vara nödvändigt för dem att genomföra ganska omfattande ändringar i sina nationella lagstiftningar. Kandidatländerna har gjort betydande framsteg med att anta och tillämpa gemenskapens telekommunikationsregler så som de var före ändringarna . Genomförandet av det nya regelverket kräver dock att samtliga intressekonflikter avlägsnas genom att en tydlig åtskillnad görs mellan ansvar för reglering och operativa intressen, något som endast är delvis genomfört i kandidatländerna. Detta inbegriper skapandet av en oberoende regleringsmyndighet och en åtskillnad mellan lagstiftande organ och ägarintressen. Genom det nya som trädde 2002 skapas goda förutsättningar för att säkerställa att regelverket på telekommunikations- området tillämpas på samma sätt i de olika medlemsstaterna (vilket inte alltid varit fallet med det tidigare regelverket). Spelreglerna för näringslivet kommer att se likadana ut i alla medlemsstater, vilket kommer att göra det lättare för aktörerna att agera och konkurrera i de olika länderna. Genom att kandidatländerna ansluter sig till denna reglering kommer Prop. 2003/04:25 deras telemarknader att vara öppna för konkurrens på samma vis som i Detta torde innebära utökade möjligheter för svenska operatörer att kunna agera på dessa marknader. Sammanfattning: Samtliga kandidatländer har accepterat att tillämpa regelverket på detta område från anslutningsdagen med undantag för som medgetts en övergångslösning när det gäller gränsen för monopoltjänster. Remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan. Bakgrund: Politiken för en gradvis liberalisering av postmarknaden började ta form . En omfattande debatt fördes kring ett inledande diskussionsdokument från kommissionen som publicerades . varierade posttjänsterna starkt mellan medlemsstaterna. De kännetecknades emellertid av att de främst levererades av förlustbringande och ibland ineffektiva monopol i den offentliga sektorn, som tillhandahöll standardtjänster av vitt skiftande kvalitet och effektivitet. För att nå målen om bättre kvalitet och en inre marknad för posttjänster infördes en begränsad harmonisering av posttjänsterna genom och rådets direktiv /67/EG av om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna (postdirektivet). I direktivet ingår en definition av ett miniutbud av samhällsomfattande posttjänster, ett maximalt område för monopoltjänster, ett villkor för tillhandahållande av icke- monopoliserade tjänster och tillgång till nätet, taxeprinciper och insyn i räkenskaperna samt krav på tjänsternas kvalitet och harmonisering av tekniska standarder. Genom och rådets direktiv /39/EG av om ändring av direktiv /67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen, har gränsen för monopoltjänster i postdirektivet successivt sänkts 2006 endast finnas för brev som väger högst . Ändringsdirektivet skulle vara genomfört i medlemsstaterna . Inom EU är det endast och som har gått längre än vad EG-direktiven föreskriver och fullt ut avskaffat monopolen. I gjordes detta . Förhandlingsresultatet: Samtliga kandidatländer har accepterat att tillämpa regelverket på detta område från anslutningsdagen med undantag för som fått en övergångslösning t.o.m. när det gäller uppfyllandet av ändringsdirektivet (2002/39/EG) såvitt avser gränsen för monopoltjänster. Alltsedan den svenska postmarknaden öppnades för konkurrens har det inte funnits några hinder mot att utländska företag etablerar sig på marknaden. Det har däremot funnits hinder för de svenska operatörerna, främst , att etablera sig på de utländska marknaderna för brevtjänster. Det finns därför i princip endast positiva effekter av att de nya medlemsstaterna anpassar sin lagstiftning till den europeiska när det Prop. 2003/04:25 gäller postområdet. I och för sig innebär den europeiska liberaliseringen inte att några dramatiska brevvolymer blir tillgängliga för den som etablerar sig på en annan marknad än hemmamarknaden. av alla brev i väger, enligt uppgift från , under . Troligtvis ser marknadsbilden liknande ut i övriga . En sänkning av det tillåtna monopolområdet ner till innebär därför inte någon väsentlig möjlighet för postoperatörer att ta marknadsandelar på andra marknader än hemmamarknaden. 7.19Kultur och audiovisuella frågor Sammanfattning: Förhandlingarna har främst rört införlivandet av ett direktiv om den fria rörligheten för TV-sändningar inom unionen. Samtliga kandidatländer har accepterat att tillämpa regelverket från anslutningsdagen. Remissinstanserna: Radio- och har anfört att det är positivt, inte minst mot bakgrund av den pågående internationaliseringen av TV-marknaderna, att samtliga kandidatländer accepterat att tillämpa direktivet TV utan gränser (rådets direktiv /552/EEG av om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television) fullt ut från anslutningsdagen. Förhandlingsresultatet: Kandidatländernas införlivande av på kultur- och det audiovisuella området har främst rört hur länderna skall införliva direktivet TV utan gränser. Direktivet utgör det rättsliga ramverket för den fria rörligheten för TV- sändningar inom unionen. Direktivet omfattar bl.a. regler för sändningsverksamhet, programkvoter, reklam, listor över viktiga evenemang, skydd av minderåriga, m.m. Samtliga kandidatländer har accepterat att tillämpa regelverket i detta kapitel från anslutningsdagen. 7.20Regionalpolitik och samordning av instrument i strukturpolitiken Sammanfattning: Från anslutningsdagen gäller regelverket för struktur- och sammanhållningsfonderna i de nya medlemsstaterna. Några mindre anpassningar av gällande regelverk görs i anslutningsfördraget. Remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan. Bakgrund: Enligt artikel 158 i EG-fördraget skall gemenskapen särskilt sträva efter att minska skillnaderna mellan de olika regionernas utvecklingsnivåer och minska eftersläpningen i de minst gynnade regionerna eller öarna, inbegripet landsbygdsområdena. Regelverket på detta område består i första hand av rådets förordning (EG) nr 1260/99 av om allmänna bestämmelser för För den s.k. sammanhållningsfonden finns en särskild Prop. 2003/04:25 förordning. Regelverket avser perioden 20002006 och den budget som anslagits inkluderar de beräknade kostnaderna för en utvidgning av unionen. Fram till medlemskapet har kandidatländerna fått och får olika former av EU-stöd genom de s.k. strukturpolitiska föranslutnings- instrumenten. Förhandlingsresultatet: Från anslutningsdagen gäller regelverket för struktur- och sammanhållningsfonderna i de nya medlemsstaterna. Några mindre anpassningar av gällande regelverk görs i anslutningsfördraget. Exempelvis kommer sammanhållningsfonden att svara för en tredjedel av de medel som avsatts för strukturinsatser, vilket kan jämföras för berörda länder . Sammanhållningsfonden finansierar miljö- och infrastrukturinvesteringar. Behovet av sådana åtgärder bedöms vara stort i de nya medlemsstaterna. Ett annat motiv för att utnyttja sammanhållningsfonden i högre grad är att kommissionen svarar för hanteringen, vilket avlastar de nya medlemsstaterna som ännu har en begränsad administrativ kapacitet. Med hänsyn till den korta programperioden har vissa anpassningar också gjorts av förskottsbetalningarna från kommissionen till de nya medlemsstaterna. För de tio nya medlemsstaterna har för perioden 20042006 avsatts sammanlagt för strukturfonds- och sammanhållningsfondsinsatser. Samtliga nya medlemsstater får del av sammanhållningsfondsmedlen och med några få undantag kommer alla regioner i de nya medlemsstaterna att bli behöriga för mål 1-stöd (stöd för att främja svagt utvecklade regioner). Som på flera andra områden i utvidgningsförhandlingarna har viss tveksamhet rått om de nya medlemsstaterna har tillräcklig administrativ kapacitet för att tillämpa regelverket i alla dess delar. Samtliga länder har dock accepterat regelverket utan krav på övergångslösningar och har åtagit sig att vidta en rad åtgärder så att de från anslutningsdagen skall kunna tillämpa det fullt ut. Utvidgningen innebär inte några konsekvenser för regional- och strukturpolitiken i . I förhandlingar i den utvidgade unionen skall EU enas om regional- och strukturpolitikens omfattning och inriktning . Sammanfattning: EU:s krav bl.a. när det gäller hantering av avlopps- vatten, avfallsfrågor och frågor som påverkar luftkvaliteten har gett upphov till övergångsperioder för flera av kandidatländerna, i vissa fall Kandidatländerna kommer successivt att anpassa sig till EU:s krav när det gäller avloppsrening. De nya medlemsstaterna kommer också att få att anpassa äldre anläggningar till EU:s krav på luftutsläpp, medan nya anläggningar måste uppfylla kraven från Remissinstanserna: Kemikalieinspektionen har anfört att det inom detta område finns särskild anledning att uppmärksamma kemikalie- Enligt verket är reglerna där de mest komplexa inom miljöområdet och de står nu inför den största förändringen sedan unionen bildades. Det är, enligt verket, av stor betydelse att länderna bygger upp institutionerna för implementering och tillsyn så att inte andra länder får en ökad börda. Bakgrund: Miljöfrågorna regleras i en egen avdelning i EG-fördraget. Dessutom gäller enligt artikel 6 i EG-fördraget, som en grundläggande princip, att miljöskyddskraven skall integreras i utformningen och genomförandet av hela gemenskapens politik och verksamhet. Miljölagstiftningen inom EU täcker områden som naturvård, kemikaliehantering, avfallsfrågor, buller samt skydd av luft och vatten. Direktiven är ofta s.k. minimidirektiv, vilket innebär att medlemsstaterna kan ha en högre skyddsnivå än vad direktivet stipulerar i sina respektive nationella lagstiftningar. Totalt omfattar miljöregelverket inom EU cirka 130 grundrättsakter. Samtliga kandidatländer har åtagit sig att tillämpa på miljöområdet utom i vissa fall där övergångslösningar beviljats vilka redovisas nedan. Ett undantag har beviljats . , , , , och har i anslutningsfördraget beviljats en övergångsperiod under vilken och rådets direktiv /63/EG av om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska ämnen vid lagring av bensin och vid distribution av bensin från depåer till bensinstationer inte skall tillämpas fullt ut (t.o.m. , t.o.m. , t.o.m. , t.o.m. , t.o.m. och t.o.m. ). Övergångs- lösningarna avser att ge nämnda kandidatländer tid att hinna åtgärda system för distribution och lagring av petroleumprodukter i syfte att uppfylla de krav i direktivet som avser bl.a. bensinstationer. och rådets direktiv /81/EG av om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar uppställer utsläppstak för svaveldioxid, kväveoxid, flyktiga organiska föreningar och ammoniak. Dessa ämnen kan bl.a. bidra till marknära ozon och försurning. Utsläppstaken i direktivet grundar sig i viss mån på Göteborgsprotokollet till konventionen om långdistanstransporterade luftföroreningar. Direktivet har endast behandlats översiktligt i förhandlingarna med kandidatländerna. De högsta utsläppsvärden (takvärden) som anges för varje land i anslutningsfördraget är preliminära och avsikten är att nya gränsvärden skall uppställas i samband med den översyn av direktivets takvärden som skall ske . och har beviljats en övergångsperiod under vilken kraven i rådets direktiv /32/EG av om att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen och om ändring av direktiv Prop. 2003/04:25 93/12/EEG inte skall gälla fullt ut. Syftet är att ge och möjlighet att anpassa sina raffinaderier till direktivets krav. För del gäller övergångsperioden t.o.m. och för del t.o.m. . och har beviljats vissa undantag från rådets direktiv 99/31/EG av om deponering av avfall. övergångslösning avser att kraven rörande vattenkontroll och lakvattenhantering, skydd av mark och vatten, gaskontroll och stabilitet inte behöver tillämpas på olika kommunala anläggningar för lagring av avfall (deponier) i förrän . övergångstid som avser att kraven för flytande och frätande avfall inte skall tillämpas på oljeskifferaska som deponeras på befintliga deponier i övergångslösningar är kopplat vissa delmål. har beviljats en övergångstid t.o.m. från tillämpningen av vissa bestämmelser i rådets förordning (EEG) nr 259/93 av om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen, senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2557/2001 av . Bakgrunden är att inte klarar av att ställa om sin avfallshantering och sina deponier fram till tillträdesdagen. , och har medgetts övergångsbestämmelser i fråga om rådets direktiv /280/EEG av om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av vissa farliga ämnen till vatten som ingår i förteckning 1 i bilagan till rådets direktiv /464/EEG av om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens Bestämmelserna innebär att vissa gränsvärden för ett antal specifika ämnen inte skall tillämpas på angivna anläggningar. Övergångsbestämmelserna gäller för del t.o.m. , för del t.o.m. och för del t.o.m. Samtliga kandidatländer har medgetts långa övergångsperioder (som längst ) under vilka de inte behöver tillämpa alla bestämmelser i rådets direktiv /271/EEG av om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, ändrat genom kommissionens direktiv /15/EG av Övergångsbestämmelserna är konstruerade på likartat sätt för samtliga Kraven i direktivet skall först uppnås vad avser de större städerna, därefter de mindre städerna. , och har medgetts övergångsperioder under vilka de inte behöver tillämpa alla bestämmelser i rådets direktiv 98/83/EG av om kvaliteten på dricksvatten (t.o.m. , t.o.m. 2015 och t.o.m. ). tillåts högre värden för olika ämnen i vattnet än vad som angetts i Endast begärde och fick en övergångslösning avseende rådets direktiv /409/EEG av om bevarandet av vilda fåglar, senast ändrat genom kommissionens direktiv /49/EG av Fram t.o.m. får vissa finkarter avsiktligt fångas med användning av traditionella nät, s.k. clap-nets, på de Ett krav är att fångsten sker uteslutande i syfte att hålla finkarna i fångenskap. I övergångsbestämmelsen uppställs även delmål som skall uppfyllas. har beviljats ett undantag från direktiv /43/EEG av den om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. Undantaget ger rätt att jaga lodjur. emellertid () avge en rapport till rådet om effekterna av detta undantag. Rådet kan, om kommissionen föreslår detta, besluta att undantaget skall upphävas. Föroreningskontroll och riskhantering inom industrin En övergångslösning har medgetts i fråga om rådets direktiv 87/217/EEG av om att hindra och minska asbest- förorening i miljön. Med avvikelse från direktivet skall kraven för avfall som innehåller asbestfibrer eller asbestdamm och som deponeras inte tillämpas i t.o.m. . har medgetts en övergångslösning t.o.m. vad avser rådets direktiv /67/EG av om förbränning av farligt avfall. har medgetts en övergångslösning t.o.m. utgången av avseende och rådets direktiv 2000/76/EG av om förbränning av avfall. övergångsperioden skall vissa gränsvärden för utsläpp och kraven för mätningar på vissa specificerade förbränningsanläggningar för oljeavfall och annat flytande avfall, avfall från sjukhus och fast och flytande farligt avfall inte tillämpas. Tre länder har haft särskilda problem med att uppfylla villkoren i och rådets direktiv /80/EG av 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från För del har orsaken till detta varit den stora andelen kol som används (av elproduktionen baserar sig på kol). För del har det att göra med effekterna av avvecklingen av kärnreaktorerna i . I tar avvecklingen av Övergångstider avseende ett litet antal anläggningar av betydande storlek, byggda , har därför beviljats för dessa länder. Övergångstiderna sträcker sig t.o.m. den har dock för sina anläggningar, när det gäller utsläpp av stoft, en övergångstid som sträcker sig t.o.m. För anläggningarna finns delmål för åren 20082015. har fått särskilda gränsvärden för två av sina anläggningar. 2003/04:25 det gäller övriga kandidatländer har , , och beviljats övergångslösningar för några modernare anläggningar, byggda . För del sträcker sig övergångstiden till utgången av , för del till utgången av samt för och del till utgången av . I rådets direktiv /61/EG av om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar uppställs krav på att industrianläggningar m.m. skall ha miljötillstånd för verksamhet som motsvarar direktivets krav . har fått en övergångslösning avseende nämnda direktiv. Fram t.o.m. gäller övergångsregler för ett stort antal anläggningar i vad gäller villkor avseende utsläppsgränsvärden m.m. Före skall dock samordnade tillstånd ha utfärdats för dessa anläggningar med bindande tidsplaner för varje anläggning som syftar till att nå full överrensstämmelse med direktivet. Övergångslösningar har även medgetts för ett antal anläggningar i (som längst t.o.m. ), (som längst t.o.m. ) och (som längst t.o.m. ) på grund av särskilda förhållanden i enskilda fall. och har i anslutningsfördraget beviljats en över- gångsperiod under vilken rådets direktiv /43/Euratom av om skydd för personers hälsa mot faror vid joniserande strålning i samband med medicinsk bestrålning och om upphävande av direktiv /466/Euratom inte skall tillämpas i sin helhet. Övergångs- bestämmelserna, som för del sträcker sig till utgången av och för del till utgången av , syftar till att ge dessa kandidatländer tid att anpassa radiologisk utrustning m.m. till de krav som uppställs i direktivet. Samtliga kandidatländer utom har beviljats övergångstider, som sträcker sig såsom längst t.o.m. , innan rådets direktiv /62/EG av om förpackningar och förpackningsavfall skall börja gälla fullt ut. Enligt direktivet skall medlemsstaterna ha uppnått vissa mål för bl.a. återvinning och materialutnyttjande. Kandidatländernas övergångslösningar medger dem en viss respit vad avser uppfyllandet av vissa av dessa mål. Allmänt sett kan sägas att utvidgningen kommer att leda till en avsevärt snabbare omvandling av de nya medlemsländernas miljöarbete än vad som annars skulle vara fallet. Därigenom kommer också de gränsöverskridande utsläppen att minska. påverkas i hög grad av luftnedsläpp som härrör från våra grannländer. närings- tillstånd är också i hög grad beroende av utsläppen från , , och . En anpassning till regelverket beträffande luftutsläpp och avloppsrening kommer därför att innebära positiva effekter i . Det kommer att krävas anpassning av administrationer och stora investeringar för att anpassa miljökraven i de nya medlemsländerna till de bestämmelser som gäller enligt EU: s regelverk. utveckling, fungerande prissättning och en strukturpolitik inom EU som Prop. 2003/04:25 tar hänsyn till miljöförhållandena i de nya medlemsländerna är viktiga faktorer som kan påskynda omställningen. Den stora marknaden med mycket stora investeringsvolymer skapar också incitament för en utveckling av miljöteknik och för nya marknader för miljöteknikföretag. Sammanfattning: Kandidatländerna har redan införlivat huvuddelen av regelverket på detta område. Inte något land har begärt övergångs- lösningar. Utvecklandet av den administrativa kapaciteten i kandidat- länderna för att bedriva en effektiv marknadskontroll kommer vara av grundläggande betydelse i en utvidgad union. Remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan. Bakgrund: Gemenskapen skall enligt artikel 153 i EG-fördraget bidra till att en hög skyddsnivå uppnås för konsumenterna. Uppgifterna är att skydda hälsa, säkerhet och ekonomiska intressen samt att främja konsumentupplysning och konsumenternas rätt att organisera sig. Dessa intressen skall beaktas i all verksamhet inom gemenskapen. Åtgärderna kan bestå av lagstiftning om harmoniserade regler för den inre marknaden eller åtgärder för att komplettera medlemsstaternas nationella politik. Trots att ny gemenskapslagstiftning på området kännetecknas av att man strävar efter att harmonisera reglerna på en hög konsumentskyddsnivå, består det existerande regelverket i huvudsak av minimidirektiv. Huvuddelen av dessa direktiv berör konsumenters ekonomiska intressen. De gäller bl.a. vilseledande marknadsföring, paketresor, oskäliga avtalsvillkor, prisinformation, konsumentkrediter, garantier samt distansförsäljning. Andra direktiv rör konsumenters hälsa och säkerhet, produktsäkerhet och produktansvar. Det finns även ett direktiv som föreskriver att det skall finnas en rätt för s.k. godkända organ att under vissa förutsättningar föra talan i domstol för konsumenternas räkning. På området finns slutligen även akter av övergripande betydelse för utvecklingen av konsumentpolitiken som sådan, däribland ett beslut om upprättandet av en kommitté sammansatt av konsumentföreträdare i medlemsstaterna, konsumentpolitiska handlingsplaner och strategier samt konsumentinflytande i standardiseringsarbetet. Konsumentpolitiken på europeisk nivå utvecklas genom s.k. Kommissionen antog en ny strategi som skall gälla för tiden 20022006. Strategin har som mål en hög gemensam nivå för konsumentpolitiken, en effektiv tillsyn av konsumenternas rättigheter samt att konsumentorganisationerna skall delta i den politiska processen i EU. För att underlätta informationsutbyte och statistik har ett system upprättats inom gemenskapen för att inhämta information om olyckor i hem och under fritid. Insamling till detta system har främst skett från sjukhus, brandstationer och hjälpcentraler. Enligt ytterligare ett upprättat system skall kommissionen notifieras då en nationell myndighet ämnar vidta åtgärder med anledning av förekomsten av en farlig produkt. 2003/04:25 Kommissionen har genom en rekommendation till medlemsstaterna uppmanat dessa att upprätta nödvändig administrativ infrastruktur för att kunna identifiera farliga produkter vid gränserna. Kommissionen har även utfärdat en rekommendation om tvistlösning utanför domstol. Kandidatländerna har redan införlivat huvuddelen av regelverket på detta område. Detta har inneburit ett omfattande arbete med krav på nytänkande, eftersom konsumentpolitiken är ett förhållandevis nytt område för dessa länder. Utvecklandet av den administrativa kapaciteten för att kunna bedriva en effektiv marknadskontroll är naturligtvis av grundläggande betydelse. De länder som inte utvecklar denna kapacitet riskerar att mindre nogräknade näringsidkare väljer att marknadsföra farliga produkter i landet. Förhandlingsresultatet: Samtliga kandidatländer har accepterat att tillämpa regelverket från anslutningsdagen och inte något land har begärt övergångslösningar. Några särskilda konsekvenser för svensk del är inte att förvänta. 7.23Rättsliga och inrikes frågor Sammanfattning: En föranslutningspakt mot organiserad brottslighet tillskapades 1998. En särskild arbetsgrupp följer kandidatländernas anpassning till denna pakt. Avtal har träffats med kandidatländerna om att stärka samarbetet när det gäller bekämpning av allvarliga former av internationell brottlighet. Upphävandet av de inre gränskontrollerna mellan gamla och nya medlemsstater som deltar i kommer att ske först efter ett enhälligt beslut i ministerrådet. Remissinstanserna: bedömer att den fria rörligheten för personer medför en ökad risk för gränsöverskridande brottslighet, bland annat inriktad på handel med människor för sexuella ändamål och illegal invandring. Det krävs enligt bl.a. ett utvidgat samarbete med de nya medlemsstaterna för att möta denna befarade utveckling. delar visserligen uppfattning om att utvidgningen innebär ett ökat hot avseende gräns- överskridande brottslighet men anser ändå att utvidgningen på kan ge positiva resultat i den brottsbekämpande verksamheten.