prop · GQ03110 · 2003-03-27 00:00:00 — 6 kap. 1 § Definitionen av elektroniskt meddelande motsvarar definitionen för kommunikation i artikel 2 i direktivet om integritet och elektronisk En annan term har valts för att undvika samman- blandning med elektronisk kommunikation som ingår i andra definitio- Definitionen av elektroniskt meddelande är sådan att den bara kan gälla för 6 kap. Den gäller nämligen bara information som utbyts eller överförs mellan ett begränsat antal parter genom en allmänt tillgänglig vidare information som överförs som del av en sändningstjänst för ljud- radio eller TV till allmänheten via ett elektroniskt kommunikationsnät endast om informationen kan sättas i samband med den enskilde abon- nenten eller användaren av informationen. Ett exempel kan vara betal-TV-tjänster. Även tjänster med villkorad tillgång kan falla in under definitionen på grund av att åtkomstkontrollen medger identifiering av abonnenten. En ytterligare förutsättning för att det skall vara fråga om ett elektroniskt meddelande är dock att den över- förda informationen kan sättas i samband med abonnemanget. Begreppet trafikuppgift är hämtat från artikel 2 i direktivet om integri- tet och elektronisk kommunikation. Det avser en uppgift som behandlas i syfte att överföra ett elektroniskt meddelande via ett elektroniskt kommunikationsnät eller för att fakturera det. nition finns inte i telelagen. I princip torde det dock avse samma slag av uppgifter som avses i 49 § telelagen, när där talas om uppgifter som an- Prop. 2002/03:110 går ett särskilt telemeddelande. Begreppen behandling, personuppgiftsansvarig och samtycke har samma innebörd i detta kapitel som i personuppgiftslagen (1998:204). Definitionerna finns i 3 § personuppgiftslagen. I ingresspunkt 17 i direktivet om integritet och elektronisk kommuni- kation klargörs att samtycke kan lämnas i varje lämplig form, bl.a. ge- nom markering i en ruta vid besök på en webbsida. Genom bestämmelsen genomförs, tillsammans med de definitioner som tagits med i 1 kap. 7 §, artikel 2 i direktivet. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.2. Förhållande till annan lag 6 kap. 2 § Första stycket och andra stycket motsvarar 69 § telelagen och klargör förhållandet mellan personuppgiftslagen och denna lag. Det som inte är särskilt reglerat beträffande integritetsskydd i denna lag kan omfattas av bestämmelserna om behandling av personuppgifter i personuppgifts- lagen. Detta överensstämmer med förhållandet mellan det allmänna data- skyddsdirektivet (95/46/EG) och direktivet om integritet och elektronisk kommunikation. Genom bestämmelsen genomförs i denna del artikel 1.2 första meningen i sistnämnda direktiv. Tredje stycket motsvarar 53 § första stycket telelagen. I stället för reg- lerna om tystnadsplikt i 2023 §§ gäller reglerna om sekretess och tystnadsplikt i sekretesslagen (1980:100) i det allmännas verksamhet. 6 kap. 3 § Artikel 4.1 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation är en grundläggande bestämmelse som genomförs genom denna paragraf. Regeln förklaras ytterligare i ingresspunkt 20 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation. Avsikten med bestämmelsen är att det skall finnas ett grundskydd för behandling av uppgifter vid tillhanda- hållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster. Detta skydd är av tvingande karaktär och är således inte möjligt att avtala bort. Bestämmelsen gäller inte tjänster som tillhandahålls i enskilda nät. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.3. 6 kap. 4 § Bestämmelsen motsvaras i telelagen av 48 §. Genom bestämmelsen genomförs artikel 4.2 i direktivet om integritet och elektronisk kommu- nikation. Även om säkerhetsnivån enligt föregående paragraf är uppfylld kan det i fråga om vissa elektroniska kommunikationstjänster föreligga särskilda risker för bristande skydd av behandlade uppgifter. punkt 20 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation om- nämns Internet och analog mobiltelefoni särskilt i detta sammanhang. 2002/03:110 Abonnenten skall då informeras om riskerna, hur de kan avhjälpas och vilka kostnader det skulle medföra. Någon informationsskyldighet mot användare och andra som inte är abonnenter föreskrivs inte. Det fordras inte att exakta prisuppgifter lämnas utan det är endast fråga om uppskatt- ningar av kostnaderna för åtgärderna. I artikeln talas om sannolika kost- nader. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.3. 6 kap. 5 § Genom paragrafen genomförs artikel 6.1 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation. Den motsvaras i telelagen av 49 § första stycket. När en trafikuppgift inte längre behövs för överföring av ett elektroniskt meddelande får den inte längre bevaras, om den inte av- identifieras. I ingresspunkt 28 i direktivet förklaras att skyldigheten att utplåna trafikuppgifter eller att avidentifiera dem, när de inte längre be- hövs för överföring av ett elektroniskt meddelande, inte står i strid med sådana förfaranden på Internet som s.k. cachelagring av IP-adresser i domännamnssystemet, eller cachelagring av IP-adressers koppling till fysiska adresser, eller användning av inloggningsinformation för att kon- trollera rätten till tillträde till nät eller tjänster. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.6. 6 kap. 6 § Enligt första stycket, som har stöd i artikel 6.2 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation, får uppgifter som krävs för abonnent- fakturering och betalning av avgifter för samtrafik behandlas till dess att fordran är betald eller preskription inträtt och det inte längre lagligen går att göra invändningar mot faktureringen eller avgiften. omformulerats efter Lagrådets påpekanden. En betalning av en fordran behöver inte hindra att reklamation kan ske i efterhand mot en faktura. Betalning av fordran bör således inte vara en slutpunkt för hur länge uppgifterna får behandlas. Inte heller bör det i ett sådant fall vara en slut- punkt när preskription inträder, eftersom någon preskription av ford- ringen inte aktualiseras i ett sådant fall. Det är i stället den tidpunkt när det inte längre går att med framgång reklamera mot fordringsanspråket som bör vara slutpunkten i ett fall där fordringen är betald. att avvakta preskriptionens inträde gör att trafikuppgifter får sparas även efter att en faktura betalts, om det alltjämt är möjligt enligt lag och avtal att göra invändningar mot fakturan. Enligt andra stycket, som grundas på artikel 6.3 i direktivet, får den som tillhandahåller en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikations- tjänst behandla de uppgifter som avses i 5 § för att marknadsföra elektro- niska kommunikationstjänster eller för att tillhandahålla sådana tjänster där uppgifterna behövs, under förutsättning att den abonnent eller använ- dare som uppgifterna avser har samtyckt till det. terna benämns i direktivet mervärdestjänster. I ingresspunkt 31 anges att Prop. 2002/03:110 huruvida det är användaren eller abonnenten som bör ge sitt samtycke till behandlingen av personuppgifter när en särskild mervärdestjänst till- handahålls, beror på vilka uppgifter som skall behandlas, vilken tjänst som erbjuds och om det är tekniskt, formellt och avtalsmässigt möjligt att skilja mellan en enskild persons användning av en elektronisk kommunikationstjänst och den juridiska eller fysiska person som har abonnerat på den. Beträffande sådana trafikuppgifter som är person- uppgifter bör, med hänsyn till att samtycke i lagen skall ha samma inne- börd som i PUL, utgångspunkten vara att samtycke skall ges av den fy- siska person vars personuppgifter skall behandlas. Detta är uttryckt ge- nom att kravet på samtycke och information gäller i förhållande till den uppgiften rör. Uppgifterna får, om samtycke föreligger, behandlas för marknadsföring inte endast av tjänster som tillhandahålls av den som tillhandahåller den elektroniska kommunikationstjänsten utan också av andras mervärdestjänster där uppgifterna behövs. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt 24 § meddela närmare föreskrifter om vilka uppgifter som får behandlas. I tredje stycket, genom vilken artikel 6.4 i direktivet genomförs, stad- gas att den uppgiften rör måste informeras om vilka typer av trafik- uppgifter som behandlas och uppgifter behandlas, in- nan samtycke inhämtas. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.6. 6 kap. 7 § Av paragrafen, som innebär att artikel 6.5 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation genomförs, framgår vilka personer som får ta befattning med uppgifterna enligt 5 och 6 §§. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.6. 6 kap. 8 § I paragrafen görs undantag från reglerna i 57 §§ för vissa fall beträf- fande rätten att behandla trafikuppgifter. Genom punkten 1 genomförs artikel 6.6 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation. Punkten 2 och 3 motsvaras i telelagen av 50 § första stycket 1 och 2. Stöd för undantagen finns i artikel 15.1 i direktivet. Beträffande punk- ten 3 får trafikuppgifter sparas för där angivna ändamål, t.ex. för att säkerställa straff- eller civilrättslig lagföring. Uppgifterna får inte sparas längre än vad som är nödvändigt för syftet. Längre än bör inte godtas, om det inte föreligger särskild anledning, såsom att tvist upp- kommit eller förundersökning inletts i ett särskilt fall. Förevarande para- graf omfattar även lagring av uppgifter för utredning och lagföring av brott, förutsatt att det sker i syfte att förhindra eller avslöja en obehörig användning av nätet eller tjänsten i fråga. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.6. Lokaliseringsuppgifter som inte är trafikuppgifter 6 kap. 9 § I paragrafens första stycke anges under vilka förutsättningar lokaliseringsuppgifter som inte är trafikuppgifter får behandlas. Detta får ske för tillhandahållande av sådana tjänster där uppgifterna behövs (mervärdestjänster enligt direktivet om integritet och elektronisk kom- munikation). Här avses även tjänster som tillhandahålls av annan än den som tillhandahåller det allmänna kommunikationsnät eller den allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänst i vilket lokaliserings- uppgifterna behandlas (jfr kommentaren till 6 §). Det förutsätter dock att uppgifterna är avidentifierade eller att samtycke har lämnats av använda- ren eller abonnenten. Av andra stycket framgår att innan samtycket lämnas måste den som tillhandahåller tjänsten till abonnenten eller användaren lämnat viss in- formation. Samtycket kan enligt tredje stycket återkallas när som helst. Vidare skall ett samtycke enligt fjärde stycket inte hindra att abonnenten eller användaren vid vissa enstaka tillfällen motsätter sig att uppgifterna be- handlas. Genom bestämmelsen, tillsammans med 10 §, genomförs artikel 9 i di- rektivet om integritet och elektronisk kommunikation. Jfr 5 kap. 7 §. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.7. 6 kap. 10 § Av paragrafen, genom vilken artikel 9.3 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation genomförs, framgår vilka personer som får ta befattning med uppgifterna enligt 9 §. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.7. Ospecificerade räkningar och nummerpresentation 6 kap. 11 § Bestämmelsen motsvaras i telelagen av 29 § första stycket första me- ningen sista satsen. Genom bestämmelsen genomförs artikel 7.1 i direk- tivet om integritet och elektronisk kommunikation. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.8. 6 kap. 12 § Bestämmelserna i paragrafens första och andra stycke motsvaras av be- stämmelser i teleförordningen. Genom bestämmelserna genomförs arti- kel 8.18.6 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt 24 § i fråga om behandling av uppgifter för elektronisk kommunikation meddela närmare föreskrifter om de krav som skall ställas på en allmänt tillgänglig telefonitjänst som medger identifiering av det anropande eller Prop. 2002/03:110 uppkopplade telefonnumret. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.8. Undantag som gäller nummerpresentation och lokaliseringsuppgifter 6 kap. 13 § Genom bestämmelsen genomförs artikel 10 i direktivet om integritet och Bestämmelsen i punkten 1 avser möjlighet att temporärt åsidosätta skydd mot nummerpresentation för att spåra störande samtal. melsen motsvaras i telelagen av 50 § första stycket 3 och andra stycket, som dock har ett vidare tillämpningsområde. Det kan vara fråga om hot- fulla samtal eller rena okynnessamtal. Om en abonnent begär spårning av sådana samtal, får operatören lagra sådana uppgifter som identifierar den anropande abonnenten och hålla dem tillgängliga för abonnenten på be- Det är således fråga om ytterligare ett undantag från huvudregeln i 5 § om att trafikuppgifter skall utplånas eller avidentifieras när de inte längre behövs för att överföra ett elektroniskt meddelande. Punkten 2 avser möjlighet för den som tillhandahåller ett allmänt kommunikationstjänst att åsidosätta skydd mot nummerpresentation och utan samtycke eller trots vägran från abonnenten eller användaren till- handahålla lokaliseringsuppgifter vid nödsamtal för Polisen eller en re- gional alarmeringscentral som avses i lagen (1981:1104) om verksam- heten hos vissa regionala alarmeringscentraler. I 1 § den lagen anges att lagen gäller verksamheten hos regionala alarmeringscentraler som har till syfte att möjliggöra snabba och effektiva hjälpinsatser i nödsituationer och som har upprättats efter avtal med staten. Ett sådant avtal finns f.n. mellan staten och . Paragrafen är bara tillämplig på telefoni, eftersom den gäller samtal. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 19.9. 6 kap. 14 § En motsvarande bestämmelse finns i teleförordningen efter bemyn- digande i 52 § 2 telelagen. Genom bestämmelsen genomförs artikel 11 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt 24 § meddela när- mare föreskrifter om vidarekoppling. 6 kap. 15 § En bestämmelse om personuppgifter i allmänt tillgängliga kataloger finns Genom bestämmelsen genomförs artikel 12.1 i direk- tivet om integritet och elektronisk kommunikation. Bestämmelsen har Prop. 2002/03:110 behandlats i avsnitt 19.10. 6 kap. 16 § Genom bestämmelsen införs krav på samtycke från abonnent som är fy- sisk person innan behandling av personuppgifter om abonnenten sker i en allmänt tillgänglig abonnentförteckning, varmed även avses en förteck- ning ur vilken uppgifter kan erhållas genom abonnentupplysning. Sam- tycke bör kunna innefatta också att uppgifterna får överlåtas vidare till andra abonnentupplysningsföretag för att tillhandahålla allmänt tillgäng- liga abonnentförteckningar eller abonnentupplysning. Abonnentens möj- lighet att utan kostnad kontrollera uppgifterna om honom eller henne och få rättelse av felaktiga uppgifter samt att få uppgifter borttagna ur för- teckningen så snart det är möjligt måste dock upprätthållas vid sådan överlåtelse. Beträffande uppgifter som tagits in i abonnentförteckningar med stöd av nuvarande bestämmelser gäller särskilda övergångs- bestämmelser i lagen om införande av lagen om elektronisk kommunika- tion. Genom bestämmelsen genomförs artikel 12.2 i direktivet om integ- ritet och elektronisk kommunikation. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.10. Förbud mot avlyssning m.m. 6 kap. 17 § Första stycket innehåller den grundläggande bestämmelsen till skydd för hemligheten för elektroniska meddelanden. Med detta avses motsvarig- heten till telehemligheten på hela området för elektronisk kommunika- tion. Hemligheten är då knuten till begreppet elektroniskt meddelande som definieras i 1 §. Det är behandlingen av uppgifter om detta som skyddas. Av ingresspunkt 22 till direktivet om integritet och elektronisk kom- munikation framgår att förbudet mot lagring av kommunikationer och tillhörande trafikuppgifter av andra än användarna eller utan deras sam- tycke inte är avsett att förbjuda någon automatisk, mellanliggande och tillfällig lagring av informationen, i den mån lagringen enbart görs för att utföra överföringen i det elektroniska kommunikationsnätet och under förutsättning att informationen inte lagras längre än vad som är nödvän- digt för överföringen och trafikstyrningen och att konfidentialiteten för- blir garanterad . Vidare anges att om det är nöd- vändigt för att effektivisera den fortsatta överföringen av allmänt till- gänglig information till andra mottagare av tjänsten på deras begäran, bör direktivet inte förhindra att sådan information får lagras längre, förutsatt att informationen i alla händelser skulle vara tillgänglig för allmänheten utan begränsning och att alla uppgifter som hänvisar till vilka enskilda abonnenter eller användare som begär sådan information utplånas. I andra stycket görs i punkten 1 undantag för mellanlagring som är nödvändig för överföringen av tekniska skäl (s.k. buffring) samt för så- dan trafikstyrning och annan kontroll som är nödvändig för driften av ett elektroniskt kommunikationsnät eller en elektronisk kommunikations- Prop. 2002/03:110 tjänst. I punkten 2 behandlas mellanlagring som i och för sig inte är nödvän- dig men som effektiviserar överföringen. Det är då fråga om s.k. cach- ning. För att sådan behandling skall vara tillåten fordras att informatio- nen är allmänt tillgänglig samt att uppgifter om vem som begärt infor- mationen utplånas. I punkten 3 klargörs den gällande principen om att etern är fri och att var och en i princip fritt kan lyssna till radiobefordrade meddelanden i en radiomottagare. Reglerna om tystnadsplikt kan dock vara tillämpliga, se 23 §. Bestämmelsen är inte avsedd att hindra hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning. Bestämmelsen är straffsanktionerad i 7 kap. 15 §, i den mån ansvar för handlingen inte är föreskriven i . Genom bestämmelsen genomförs artikel 5 punkterna 1 och 2 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.4. 6 kap. 18 § Genom bestämmelsen, som behandlar s.k. cookies, genomförs artikel 5.3 i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation. Det är tillräckligt att information om sådana åtgärder som anges i para- grafen ges till användaren eller abonnenten och att möjlighet att vägra sådan behandling ges under den ifrågavarande sessionen. Det erfordras inte att användaren eller abonnenten först skall ha accepterat åtgärderna, förutsatt att normala rutiner används, så att användaren eller abonnenten genom att ställa in sin webbläsare kan förhindra sådan användning redan från början och att normala förfrågningsrutiner används när datafiler pla- ceras i mottagarterminalen (cookies). Om användaren eller abonnenten uttryckligen har begärt att få tillgång till en tjänst som t.ex. en banktjänst över Internet och tjänsten är be- roende av att information lagras i användarens eller abonnentens termi- nal, är detta tillåtet. Cachning som är nödvändig av tekniska skäl eller för att underlätta överföring är också tillåten. Bestämmelsen är straffsanktionerad i 7 kap. 15 §, i den mån ansvar för handlingen inte är föreskriven i . Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 19.5. 6 kap. 19 § Bestämmelsen har behandlats utförligt i avsnitt 19.12. Bestämmelsen är avsedd att så nära som möjligt täcka samma område för vilket anpassningsskyldigheten gällt enligt 17 § telelagen. Punkten 1 i första stycket motsvarar därvid verksamhet som består i att tillhandahålla nätkapacitet i ett allmänt tillgängligt telenät enligt tele- lagen. Någon begränsning i skyldigheten beträffande mindre operatörer före- Prop. 2002/03:110 slås inte. Skulle skyldigheten vara för betungande för en mindre operatör får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den myndighet som regeringen bestämmer i stället medge undantag från skyldigheten enligt vad som anges i fjärde stycket. Regeringen eller, efter regeringens be- myndigande, den myndighet som regeringen bestämmer kan dessutom utfärda föreskrifter om frågor som avses i första och andra styckena. 6 kap. 2023 §§ Bestämmelserna i 2023 §§ motsvaras i telelagen av 4547 samt 54 §§. En anpassning av terminologin till den nya lagens begrepp har skett. Be- greppet telemeddelande definieras i 19 §. Begreppet har samma innebörd i 23 §. I enlighet med vad Lagrådet föreslagit har 47 § telelagen andra stycket överförts oförändrad till ett andra stycke i 6 kap. 22 §. 6 kap. 24 § Genom bestämmelsen ges regeringen eller, efter dess bemyndigande, en myndighet möjlighet att meddela särskilda föreskrifter om bl.a. vilka trafikuppgifter som får behandlas för faktureringsändamål. 7 kap. 1 § Den eller de myndigheter som regeringen bestämmer skall se till att den som bedriver verksamhet som omfattas av regleringen efterlever lagen och de skyldigheter, villkor och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Bestämmelsen har sitt ursprung i 57 § telelagen och 5 § lagen om radiokommunikation (LRK). Bestämmelsen har berörts i avsnitt 22.1 och 22.2. 7 kap. 2 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 22.2. Första stycket har sin motsvarighet i 57 § andra stycket 2 telelagen och 5 § tredje stycket 2 LRK. Bestämmelsen bör tillämpas med särskild för- siktighet i fråga om tillträde till lokaler och andra utrymmen för verk- samhet som omfattas av grundlagsskydd, t.ex. redaktionslokaler för massmedia. Andra stycket har överflyttats från 57 § tredje stycket telelagen och 5 § femte stycket LRK utan ändring i sak. Av tredje stycket framgår att uppgifter som skall hållas tillgängliga en- ligt 5 kap. 6 § får kontrolleras på operatörens bekostnad. bestämmelse, som saknar motsvarighet i telelagen, genomförs arti- kel 11.6 i USO-direktivet. Beträffande uppgifter enligt 5 kap. 6 § hänvi- sas till avsnitt 18.1. Förelägganden och förbud m.m. 7 kap. 3 § Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 22.2 Enligt första stycket ges tillsynsmyndigheten rätt att genom före- läggande kräva in sådana upplysningar och handlingar som behövs för Bestämmelsen motsvaras av 57 § andra stycket 2 telelagen och 5 § tredje stycket 1 LRK. Bestämmelsen har stöd i artikel 10.1 i Av andra stycket framgår att ett föreläggande att tillhandahålla myn- digheten information får förenas med vite. Bestämmelsen har stöd i arti- kel 10.4 i auktorisationsdirektivet. Av tredje stycket framgår att information som skall hållas allmänt till- gänglig i enlighet med skyldigheter i lagen eller som en följd av skyldig- heter, villkor eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, skall tillställas myndigheten utan att särskild begäran härom skall krävas. stämmelsen avser all information som skall hållas allmänt tillgänglig, och begränsas inte i enlighet med uppräkningen i första stycket. 7 kap. 4 § Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 22.2. Den saknar direkt motsva- righet i telelagen och LRK. Genom bestämmelsen genomförs artikel 10.2 En underrättelse enligt denna bestämmelse innebär att den som är aktuell för en tillsynsåtgärd, först ges en rimlig tid att frivilligt vidta de åtgärder som krävs för att uppfylla krav enligt lagen eller skyldigheter, villkor och föreskrifter meddelade med stöd av lagen. Underrättelsen innefattar också en möjlighet för den berörda parten att lämna synpunkter och kommentera myndighetens tillsyn. underrättelse enligt denna bestämmelse går inte att överklaga (se 8 kap. 21 §). Den omständigheten att part inte yttrat sig inom den tid som myn- digheten angivit, hindrar inte att myndigheten går vidare i tillsynen. heller behöver upprepade eller ständigt nya och förändrade inlagor till myndigheten innebära att denna inte kan gå vidare i tillsynen, om det inte inom angiven tid står klart att ytterligare tillsynsåtgärd är obehövlig. 7 kap. 5 § Bestämmelsen har kommenterats närmare i avsnitt 22.2. står i överensstämmelse med artikel 10.3 och 10.5 i auktorisations- direktivet och artikel 5.4 i tillträdesdirektivet. av tillstånd eller ändring av tillståndsvillkor avser, om inget annat sägs, både tillstånd att använda radiosändare och tillstånd att använda nummer ur nationell nummerplan. Förelägganden eller förbud enligt denna be-