prop · GQ0360 · 2003-03-13 00:00:00 — Kommissionens förslag till förenkling omfattade en utvidgning av bestämmelserna i förordningen (EEG) nr 1408/71 till att även gälla tredjelandsmedborgare. En sådan förenkling visade sig emellertid inte vara möjlig med den rättsliga grund som gäller för förordningen. Frågan bröts därför ut ur förenklingsarbetet varefter ett nytt förslag om tredjelandsmedborgare lades fram av kommissionen (KOM (2002) 405). Det särskilda förslaget vilar på en annan rättslig grund vilket ger Förenade , och en möjlighet att inte delta i beslutet. De tredjelandsmedborgare som lagligen är bosatta inom gemenskapen ska ha samma rätt som EU-medborgare till rättigheterna i förordning (EEG) nr 1408/71. Förslaget syftar också till att förenkla reglerna genom minskat antal nationella och internationella instrument som reglerar samordningen av de sociala trygghetssystemen för denna grupp av personer. har yttrat sig positivt över förslaget. Vid rådsmötet uppnåddes politisk enighet om förslaget. välkomnade denna utvidgning. Även Förenade och deltar i beslutet. 20.7 Nytt direktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer Kommissionen lade fram ett förslag till ett nytt direktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer (KOM (2002) 119 slutlig). tivet syftar till att ersätta samtliga direktiv om ömsesidigt erkännande av examens- och kompetensbevis. Syftet är att nå en konsolidering och för- enkling av gällande regler samt att öka rättssäkerheten för medborgarna inom EU när det gäller tillträde till yrken som är reglerade. 2002/03:60 behandlas i en rådsarbetsgrupp. 2002 höll en orienterande debatt om direktivet. Behandlingen av förslaget i beräknas vara avslutad . De nuvarande direktivens giltighet Inom gemenskapen finns ett antal direktiv som syftar till att uppnå fri rörlighet för arbetstagare, etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster. Huvuddelen av direktiven omfattar särskilda yrkesområden, främst inom hälso- och sjukvården, och innebär en harmonisering av lagstiftningen. De senare direktiven är mer generella till sin karaktär och omfattar alla andra yrken som är lagreglerade i mottagarlandet. Syftet med samtliga dessa direktiv är att undanröja de hinder för den fria rör- ligheten för personer som medlemsstaternas olika krav på kompetens- bevis för utövande av en viss yrkesverksamhet utgör. Den form av hinder som dessa personer kan möta är att ett annat land har särskilda restriktioner för ett visst yrke som innebär att yrkesutövaren måste ha ett särskilt nationellt behörighets- eller kompetensbevis. har bestämmelserna om erkännande av yrkesbehörighet ut- vecklats gradvis , vilket innebär att bestämmelser- na i de olika direktiven varierar och är svåra att överblicka för den enskilda. I det nya direktivet kvarstår de viktigaste villkoren men eftersträvas en förenkling och större enhetlighet. Förslaget innebär också enklare villkor för tillhandahållande av tjänster över gränserna , jämfört med dem som gäller för etableringsfriheten. Vidare föreslås en större flexibilitet när det gäller att uppdatera direktiven genom att vissa beslut ska kunna fattas av kommissionen efter hörande av en kommitté med representanter från medlemsstaterna. Ett nytt förslag är att yrkesorganisationerna på europeisk nivå ges en starkare ställning i erkännandeprocessen, förutsatt att de har nått en s.k. gemensam plattform för bedömning av kvalifikationer enligt gemen- samma kriterier. Om kommissionen anser att en bestämd plattform kan underlätta rörligheten ska beslut fattas enligt det förfarande som avses i artikel 54 i EG-fördraget. Vidare förslås att det automatiska erkännandet för specialistläkare enbart ska omfatta de medicinska specialiteter som är gemensamma i alla länder. Övriga ska omfattas av det generella systemet, dvs. det ska ske individuella prövningar. 21 Kamp mot diskriminering beslutade regeringen att tillkalla en utredare med uppdrag att lämna förslag till åtgärder för genomförandet i av rådets direktiv /43/EG av om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett ras eller etniskt ursprung och av rådets direktiv /78/EG av om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet. I betänkandet Ett utvidgat skydd mot diskriminering (SOU 2002:43), vilket överlämnades till regeringen , föreslås tre nya lagar med förbud mot diskriminering. Lagarna omfattar etnisk tillhörighet, religion eller övertygelse, funktionshinder och sexuell läggning. Lagarna föreslås träda i kraft . Betänkandet har remissbehandlats och regeringen avser att lägga fram en proposition till . Den delen av direktivet om likabehandling i arbetslivet som gäller diskriminering på grund av ålder ska vara genomförd i nationell rätt . En ny parlamentarisk kommitté med uppdrag att bl.a. överväga en gemensam lagstiftning mot diskriminering har fått till uppgift att lämna förslag till hur de aktuella bestämmelserna ska genomföras i (Dir 2002:11). Kommittén ska redovisa uppdraget . Kommittén ska även göra en bedömning av om ytterligare åtgärder är nödvändiga eller lämpliga med hänsyn till nuvarande och tidigare direktiv. Ett av de direktiv som ska granskas är det s.k. likabehandlings- direktivet rörande tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor (76/207/EEG), ändrat genom direktiv /73/EG. Ytterligare ett direktiv (79/7/EEG) rör social trygghet. Ett tredje direktiv (86/613/EEG) avser likabehandling av kvinnor och män med egen rörelse, bl.a. jordbruk, samt om skydd för kvinnor med egen rörelse under havandeskap och moderskap. 22.1EU:s femte handlingsprogram för jämställdhet Rådet antog det femte handlingsprogrammet för jämställdhet. Det har formen av en gemensam ramstrategi för jämställd- het liksom ett stödprogram för åren 20012005. Ramstrategin har det kombinerade arbetssättet att både arbeta med jämställdhetsintegrering i all politik och med särskilda åtgärder för att öka jämställdheten. Inom ramen för stödprogrammet har särskilt stöd beslutats Skr. 2002/03:60 för projekt på temat Förena arbete med familjeliv. 22.2Uppföljningen inom EU av i I den handlingsplan som antogs av FN:s fjärde kvinnokonferens i anges tolv områden som ska prioriteras i jämställdhetsarbetet. EU har valt att utveckla indikatorer för att följa, jämföra och effektivisera arbetet inom dessa områden. har indikatorer tagits fram och fastställts för områdena Kvinnor i beslutsprocessen, Kvinnor och ekonomi, särskilt kvinnors och mäns möjligheter att förena förvärvsarbete och föräldraskap samt Lönejämställdhet mellan kvinnor och män. Under det spanska ordförandeskapet genomfördes en studie av medlemsstaternas arbete för att motverka mäns våld mot kvinnor samt en sammanställning av goda exempel från medlemsstaterna på åtgärder för att motverka mäns våld mot kvinnor. På basis av dessa åtgärder har det danska ordförandeskapet utarbetat sju indikatorer på våld mot kvinnor i hemmet vilka noterades av rådet i de slutsatser som antogs . Indikatorerna mäter omfattningen av våld mot kvinnor i hemmet och medlemsstaternas åtgärder för att motverka våldet. Rådets slutsatser uppmuntrar medlemsstaterna att överväga att producera nationell statistik så att uppgifter om indikatorerna kan samlas in. Nästa område på vilket indikatorer ska utarbetas är kvinnor och beslutsfattande inom den privata sektorn. 22.3Integrering av ett jämställdhetsperspektiv i rådets arbete var det första ordförandeland som gjorde ansträngningar för att integrera ett jämställdhetsperspektiv i rådets arbete (). Ett flertal politikområden har granskats . Det spanska ordförandeskapet valde att uppmärksamma jämställdhets- perspektivet i miljö, jordbruks- och strukturfondspolitiken. Det danska ordförandeskapet inriktade sin granskning på en analys av hur frågan behandlats i rådet för sysselsättning och socialpolitik. Det danska ordförandeskapet tog ytterligare steg genom att presentera förslag på hur rådet ska samordna uppföljningen av jämställdhetsarbetet. I de slutsatser som antogs av rådet uppmanades kommissionen att påskynda sitt arbete med att färdigställa den studie om ett som påbörjats . Förhandlingarna inom rådet om en revidering av likabehandlings- direktivet (76/207/EEG) avslutades . innehåller bland annat en definition av sexuella trakasserier på Det nya direktivet (2002/73/EG) antogs . Se avsnitt i kapitel 21 Kamp mot diskriminering om Kommitté om Skr. 2002/03:60 ytterligare åtgärder med hänsyn till rådets direktiv. blev folkhälsa formellt ett samarbetsområde inom EG genom . Genom ikraftträdandet av Amsterdamfördraget har frågan om integrering av hälsoskyddsaspekter i all gemenskapspolitik fått ökad tyngd. I artikel 152.1 i EG-fördraget anges inledningsvis att en hög hälsoskyddsnivå ska säkerställas vid utformningen och genom- förandet av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder. Vidare ska gemenskapens insatser komplettera den nationella politiken och inriktas på att förbättra folkhälsan, förebygga ohälsa och undanröja faror för människors hälsa. När gemenskapen handlar på folkhälsoområdet ska den fullt ut respektera medlemsstaternas ansvar för att organisera och ge hälso- och sjukvård. Frågan om integrering av hälsoaspekter inom andra politikområden har lyfts fram . har aktivt verkat för att en sådan integrering måste ske på ett tidigt stadium. Många av de viktigaste och mest grundläggande bestämningsfaktorerna för hälsa ligger utanför den traditionella folkhälsopolitiken. har därför poängterat att arbetet med de sociala bestämningsfaktorerna för folkhälsan måste stärkas och ges ökad tyngd. beslutade och Europeiska unionens råd om ett nytt folkhälsoprogram som kommer att löpa mellan och (beslut nr 2002/1786/EG). Beslutet innebär att den nuvarande strukturen med flera separata program kommer att ersättas av ett samlat folkhälsoprogram. Programmet är inriktat på tre åtgärdsområden: bättre information för att förbättra folkhälsan, snabba åtgärder vid hälsorisker samt bestämningsfaktorer för folkhälsan. Inom programmet kommer stor vikt att läggas vid att minska ojämlikhet i hälsa. Programmet kommer att utgöra ett viktigt instrument i arbetet att stärka folkhälsofrågorna inom samtliga politikområden och därmed bidra till att en samlad folkhälsopolitik inom EU utvecklas. Genomförandet av folkhälsoprogrammet utgör en del av den folkhälso- strategi inom gemenskapen som kommissionen fattade beslut om (KOM (2000) 285 slutlig) och som beskriver planerna för hela folkhälsoområdet inklusive hur fördragets krav på en hög hälsoskydds- nivå i all gemenskapspolitik kan utvecklas. fäster stor vikt vid genomförandet av EU:s folkhälsoprogram för 20032008 som antogs och att inom ramen för folkhälsoprogrammet verka för en sammanhållen och stärkt Regeringen lägger stor vikt vid det internationella samarbetet på tobaksområdet. Den genomförda förstärkningen av lagstiftningen på tobaksområdet har varit angelägen. Regeringen prioriterar också arbetet med att utveckla och anta en ramkonvention inom WHO. 23.2.1WHO:s ramkonvention om tobakskontroll pågår en mellanstatlig förhandling inom ramen för () för att utarbeta en internationell ram- konvention om tobakskontroll. Ett sista förhandlingsmöte återstår och avsikten är att konventionen ska antas vid i . Kommissionen har givits mandat att förhandla de delar av konventionen som omfattas av gemenskapens kompetens och ordförandeskapet förhandlar de delar som omfattas av medlemsstaternas kompetens. Såväl rådet som måste godkänna texten innan den kan signeras. Konventionen täcker bl.a. passiv rökning, reklambegränsningar, märk- ning av tobaksprodukter samt maximigränser för farligt innehåll och regler om smugglingsbekämpning. Konventionen kommer att innehålla internationellt accepterade regler och ge ett stöd för länder att bygga upp en nationell lagstiftning. Regeringen har i arbetsprogrammet för EU-frågor 2002 prioriterat att EU ska delta i förhandlingen om ramkonventionen. Från svensk sida ses bl.a. regleringen om reklam och passiv rökning som viktiga områden. 23.2.2 Direktiv om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror antog rådet, genom en s.k. förstaläsningsöverens- kommelse med , ett direktiv (ännu inte publicerat) om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror. Direktivet innehåller förbud mot tobaksreklam i tryckta skrifter, i radiosändningar och på Internet. Vidare innehåller direktivet förbud mot tobaksrelaterad sponsring av radioprogram och av evenemang som är av gränsöverskridande karaktär samt gratisutdelning av tobaksvaror vid Direktivet syftar till att underlätta den inre marknadens genomförande med iakttagande av en hög hälsoskyddsnivå. Direktivet ska ses mot bakgrund av det tidigare direktivet om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror (direktiv /43/EG) som ogiltigförklarades av (se mål C-376/98). Det upphävda direktivet omfattade bl.a. även förbud mot reklam utan gränsöverskridande effekter, t.ex. reklam i vissa Domstolen ansåg att ett förbud mot sådan reklam inte Skr. 2002/03:60 kunde motiveras av att det var nödvändigt att undanröja hinder för den fria rörligheten för reklammedia eller den fria rörligheten för att tillhandahålla tjänster på reklamområdet eftersom ett sådant förbud inte på något sätt bidrog till att underlätta handeln med tobaksvaror. Vidare fann i dom att det inte fanns anledning att ogiltigförklara direktiv /37/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror. För en närmare redogörelse för målet, se bilaga 1 (mål C-491/01). 23.2.3Rådets rekommendation om tobaksprevention och initiativ för att förbättra tobakskontroll antog rådet ett förslag till rådsrekommendation om tobaksprevention och initiativ för att förbättra tobakskontroll. Rådsrekommendationen innehåller rekommendationer om att förhindra tobaksförsäljning till barn och ungdomar, om förslag att undvika reklam, marknadsföring och sponsring av tobaksvaror. Krav på att tillverkare, importörer och andra som handlar med tobak redovisar sina utgifter för reklam och marknadsföring, samt rekommendationer om skadan av passiv rökning och vikten av information och utbildning till barn och ungdomar om tobakens skadeverkningar. En faktapromemoria om rådsrekommendationerna överlämnades till (2002/03:FPM24). Vid anslutningen till EU fick övergångsregler på ett antal områden. återstår endast ett fåtal av dessa bl.a. på tobaksområdet. beslutade rådet att , i likhet med och , ska få fortsätta att t.o.m. ha vissa begränsningar i fråga om privatpersoners skattefria införsel av tobaksvaror. Ändringen i direktiv /12/EEG innebär att de svenska införselkvoterna successivt ska ökas och att allmänna EG-regler för privatinförsel ska gälla . har fört diskussioner med medlemsstaterna och med kommissionen om alkohol och folkhälsa. Utgångspunkten har varit att alkoholfrågan i många delar är en nationell angelägenhet, men att det finns frågor och områden som bäst kan lösas på gemenskapsnivå. det svenska ordförandeskapet arbetade fram ett förslag till rådsslutsatser om behovet av en alkoholstrategi inom EU. uppmanas kommissionen att påbörja arbetet med en strategi för att minska alkoholens skadeverkningar. Arbetet med strategin har påbörjats i kommissionens arbetsgrupp Alkohol och hälsa men något förslag har ännu ej hölls ett möte i kommissionens arbetsgrupp Skr. 2002/03:60 Alkohol och hälsa där uppföljningen av rådsrekommendationen om unga och alkohol diskuterades. Ett antal tänkbara projekt presenterades och frågorna om varningstexter på alkohol och energidrycker samt om innehållsförteckning av allergiframkallande ämnen i alkoholdrycker behandlades. Inga beslut eller ställningstaganden gjordes men kommissionen meddelade att de nu skulle intensifiera sitt arbete och arbetsgruppen skulle träffas mer regelbundet i fortsättningen. Vid anslutningen till EU fick övergångsregler på ett antal områden. återstår endast ett fåtal av dessa bl.a. på alkoholområdet. beslutade rådet att , i likhet med och , ska få fortsätta att t.o.m. ha vissa begränsningar i fråga om privatpersoners skattefria införsel av alkohol- drycker. Ändringen i direktiv /12/EEG innebär att de svenska införselkvoterna successivt ska ökas och att allmänna EG-regler för privatinförsel ska gälla . Vid ett möte godkände unionens strategi för narkotikafrågor. Strategin omfattar hela EU:s verksamhet som berör narkotikafrågor . god- kände rådet en handlingsplan som omvandlar strategin till konkreta hand- lingar. Handlingsplanen ger en vägledning för Europeiska unionens åtgärder för att följa för narkotikafrågor som kommissionen har utlovat. Handlingsplanen riktar sig inte bara till Europeiska unionens institutioner och organ utan ger också en övergripande politisk ram till stöd för nationella åtgärder. har arbetet fortskridit i enlighet med handlingsplanen. I ett meddelande till rådet (KOM (2002) 599 slutlig) har kommissionen presenterat en halvtidsutvärdering av handlingsplanen. Utvärderingen visar att MS i mångt och mycket har gjort framsteg beträffande de speciella åtgärdsområden som handlings- planen framställer. En viktig slutsats av utvärderingen är dock att det i fortsättningen (alltså för åren 20032004) bör fokuseras mer på vissa speciella åtgärdsområden. Ett sådant område som pekas ut som extra viktigt är kampen mot syntetisk narkotika. Slutsatserna från halvtidsutvärderingen kommer att vara vägledande för EU:s prioriteringar på narkotikaområdet fram t.o.m. . Rådet och fattade beslut nr 98/2119/EG om att inrätta ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar. Det finns redan att antal system för övervakning av smittsamma sjukdomar inom EU och en utvidgning av verksamheten Skr. 2002/03:60 till att omfatta jämförbara system för andra prioriterade sjukdomar pågår System för tidig varning och reaktion har upprättats och kan nu klara av sjukdomsutbrott från vilken källa som helst. har kommissionen fattat beslut nr 2002/253/EG om fastställande av falldefinitioner för rapportering av smittsamma sjukdomar inom gemenskapsnätverket. Med anledning av fallen med mjältbrand i efter händelserna har uppmärksamheten kring och behovet av beredskap mot terrorismangrepp med biologiska stridsmedel ökat. Vid rådsmötet antogs slutsatser med riktlinjer för det fortsatta arbetet inom hälsoområdet. Som stöd i genomförandet av dessa slutsatser har en särskild rådgivande kommitté inrättats som stöd till kommissionen, hälsosäkerhetskommittén. Kommittén har antagit ett program som löper för insatserna inom hälsoområdet. 23.6Nytt direktiv om blodsäkerhet antog rådet direktiv /98/EG om att fastställa höga kvalitets- och säkerhetsstandarder för insamling, bearbetning, förvaring och distribution av blod och blodkomponenter i syfte att garantera en hög hälsoskyddsnivå för människorna i gemenskapen. Förslaget syftar till att minimera risken för att sjukdomar överförs till mottagaren av blod. Genom att garantera en jämförbar kvalitets- och säkerhetsnivå för hela blodtransfusionskedjan i alla medlemsstater ska förslaget bidra till att den europeiska allmänheten får tilltro till säkerheten vid blodhanteringen inom den Europeiska gemenskapen. Förslaget kunde antas efter det att och rådet genom ett förlikningsförfarande enats om de sista utestående frågorna. Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för donation, tillvara- tagande, kontroll, bearbetning, förvaring och distribution av mänskliga vävnader och celler (KOM (2002) 319 slutlig). Förslaget syftar till att fastställa höga säkerhets- och kvalitetsnormer för mänskliga vävnader och celler för att garantera en hög hälso- skyddsnivå. Kvalitets- och säkerhetsnivåerna vid import från tredjeland ska motsvara dem som gäller inom EU. En behörig myndighet ska säkerställa att kraven i direktivet följs. Vävnadsbanker ska uppfylla i direktivet angivna krav. Frivilliga donationer utan ersättning till givaren ska främjas och skydd av uppgifter och sekretess föreslås regleras. Behandlingen av förslaget i rådet påbörjades . har generellt en positiv inställning till kommissionens förslag. 24 Hälso- och sjukvård 24.1Patienters rörlighet och utvecklingen av hälso- och sjukvård Vid rådsmötet antogs slutsatser från rådet om rörlighet för patienter och utvecklingen av hälso- och sjukvården i Europeiska unionen. Kommissionen uppmanades att i nära samarbete med rådet och samtliga medlemsstater föra diskussioner på hög nivå. Syftet med högnivåprocessen för reflektion är att hälso- och sjukvårdsministrarna tillsammans med företrädare för bl.a. patienterna, vårdpersonalen och vårdgivarna ska kunna träffas under informella former och diskutera samarbetet kring hälso- och sjukvården. Diskussionerna ska utmynna i lämpliga slutsatser för eventuella ytterligare åtgärder. Processen ska vara avslutad . 24.2Övriga hälso- och sjukvårdsfrågor har gett regeringen tillkänna (2001/02:SoU13) att den bör utreda och bedöma förutsättningarna för att dietister ska omfattas av legitimationsreglerna i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Enligt socialutskottet bör en sådan utredning, förutom frågan om vilka krav som ska ställas på utbildningens innehåll, bl.a. omfatta förskrivningsfrågor och dietisters ställning inom Europeiska unionen. Frågan bereds inom . I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möte i , sorterar konsumentfrågorna numera under rådskonstellationen Sysselsättning, socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor. Det danska ordförandeskapet valde dock att ta upp viktiga konsumentpolitiska frågor även på dagordningen för det råd som behandlar frågor som rör den inre marknaden. och har hållits löpande under- rättade om arbetet med konsumentfrågor. Kommissionen presenterade en strategi för konsumentpoli- tiken för perioden 2006 (KOM (2002) 208 slutlig). Kommission- en ställer i sin strategi upp tre mål för konsumentpolitiken inom EU, nämligen en hög gemensam nivå på konsumentskyddet, en effektiv tillämpning av konsumentskyddsbestämmelserna samt konsumentorga- nisationernas deltagande i EU:s politik. Som en av de främsta åtgärderna för att uppnå det förstnämnda målet anges uppföljningen av grönboken om konsumentskyddet inom Europeiska unionen (KOM (2001) 531 slutlig), som behandlar god sed på marknaden. En faktapromemoria om kommissionens strategi har överlämnats till (2002/03: FPM28). Rådet antog en resolution, som välkomnar kommissionens strategi och de mål och åtgärder som presenteras däri. Rådet uppmanar kommissionen att fästa särskild vikt vid vissa frågor, däribland uppföljningen av grönboken om konsumentskyddet inom EU och samarbete mellan medlemsstaterna när det gäller tillsyn. Andra frågor som särskilt tas upp är bland annat tvistlösning utanför domstol, elektronisk handel, produktsäkerhet, tjänsters säkerhet, stöd till konsu- mentorganisationer och konsumentinflytande i standardiseringsarbetet. Medlemsstaterna uppmanas att säkerställa att målen i strategin, där så är relevant, också beaktas i den nationella politiken. Kommissionen anmodas att regelbundet utvärdera effekterna av verksamheten. kunde ställa sig bakom resolutionen, som tar upp viktiga konsument- politiska frågor. 25.2.1God sed på marknaden presenterade kommissionen ett meddelande om uppföljningen av grönboken om konsumentskyddet inom Europeiska unionen (KOM (2002) 289 slutlig). behandlade bland annat frågan om nya former för marknadsrättslig reglering i form av ett ramverk om god sed på marknaden. Meddelandet behandlar de synpunkter som lämnats på grönboken. Vidare presenteras en handlingsplan för ytterligare samråd samt en uppräkning av frågor, som enligt kommissionen borde omfattas av ett ramdirektiv om god sed. Uppföljningen beskrivs närmare i den faktapromemoria (2001/02:FPM27) om kommissionens meddelande som har överlämnats till .