prop · GQ0396d2 · 2003-03-18 00:00:00 — 6.De nya bestämmelserna tillämpas såvitt avser förvaltningsföretag första gången på beskattningsår som börjar eller . Äldre bestämmelser tillämpas på beskattningsår som påbörjats före utgången av 2003. Överlåter ett företag som före ikraftträdandet var ett förvaltningsföretag enligt den äldre lydelsen av 24 kap. 14 § före utgången av 2004 en andel i ett aktiebolag eller en ekonomisk förening för ett pris som motsvarar det skattemässiga värdet men som understiger marknadsvärdet, till en fysisk person som är delägare i företaget, skall uttagsbeskattning enligt bestämmelserna i 22 kap. inte ske. Förvärvaren skall inte beskattas i inkomstslaget kapital på grund av förvärvet. En förvärvare som inte beskattats på grund av förvärvet skall anses ha anskaffat andelen för det skattemässiga värdet hos företaget. Medför förvärvet att ett belopp tas upp i inkomstslaget tjänst hos förvärvaren enligt bestämmelserna i 57 kap., skall anskaffningsvärdet för andelen anses utgöras av summan av det skattemässiga värdet hos det överlåtande företaget och det belopp som skall tas upp i inkomstslaget tjänst hos förvärvaren. 7.Om ett fåmansföretag eller ett dotterföretag till ett fåmansföretag före utgången av överlåter en fastighet, som före överlåtelsen till huvudsaklig del har använts som bostad för en delägare eller en närstående till en delägare i fåmansföretaget, till en fysisk person som är delägare i fåmansföretaget för ett pris som motsvarar det skattemässiga värdet men som understiger marknadsvärdet, skall uttagsbeskattning enligt bestämmelserna i 22 kap. inte ske. Bestämmelsen om återföring av avdrag i 26 kap. 2 § första stycket 5 skall inte tillämpas på utgifter för förbättrande reparationer och underhåll som nedlagts före utgången av . Förvärvaren skall inte beskattas i inkomstslaget kapital på grund av förvärvet. En förvärvare som inte beskattats på grund av förvärvet skall anses ha anskaffat fastigheten för det skattemässiga värdet hos det överlåtande företaget. Medför förvärvet att ett belopp tas upp i inkomstslaget tjänst hos förvärvaren enligt bestämmelserna i 57 kap., skall anskaffningsvärdet för fastigheten anses utgöras av summan av det skattemässiga värdet hos det överlåtande företaget och det belopp som tas upp i inkomstslaget tjänst hos förvärvaren. Det som sägs om fastighet gäller även andel i privatbostadsföretag om den till andelen knutna lägenheten har använts på angivet sätt. 8.Vid tillämpningen av bestämmelsen i 25 a kap. 28 § 4 beaktas inte avyttringar av underliggande tillgångar som skett före . 9.Vid tillämpningen av bestämmelserna i 25 a kap. 29 § beaktas inte värdeförändringar på sådana tillgångar som avses i 25 a kap. 27 och 28§§ om tillgången avyttrats före . 10.Den nya bestämmelsen i 39 kap. 14 § tillämpas första gången på beskattningsår som börjar eller . Äldre bestämmelser tillämpas på beskattningsår som påbörjats före utgången av 2003. 11.Bestämmelserna i 48 kap. 26 och 27 §§ i deras äldre lydelser tillämpas på kapitalförluster på delägarrätter som avyttrats före men där avdragsrätten inte har kunnat eller kan utnyttjas enligt dessa bestämmelser. Bestämmelserna i 48 kap. 26 och 27 §§ i deras nuvarande lydelser tillämpas även på kapitalförluster på delägarrätter som avyttrats före men där den omständighet som utlöser en uppskjuten avdragsrätt enligt 25 kap. 30 § i sin äldre lydelse inträffat eller . 12.Bestämmelserna i de upphävda bestämmelserna i 50 kap. 12 och 13§§ tillämpas på kapitalförluster på andelar i svenska handelsbolag som avyttrats före men där avdragsrätten inte har kunnat eller kan utnyttjas enligt dessa bestämmelser. De upphävda bestämmelserna tillämpas också på kapitalförluster på andelar som avyttrats före men där den omständighet som utlöser en uppskjuten avdragsrätt enligt 25 kap. 30 § i sin äldre lydelse inträffat den 1juli 2003 eller . 13.Bestämmelserna i 49 kap. 19 a § tillämpas inte om den avyttring som uppskovet avser har skett den och, om bestämmelserna i 25 a kap. hade varit tillämpliga , ersättningen skulle ha tagits upp som kapitalvinst på enligt bestämmelsen om skalbolagsbeskattning i 25 a kap. 13 §. Om det säljande företaget är ett svenskt handelsbolag skall ett uppskovsbelopp enligt 49 kap. inte tas upp om en mottagen andel avyttrats genom en koncernintern avyttring före , och a.en kapitalvinst vid en efterföljande avyttring inte skall tas upp enligt bestämmelserna i 25 a kap., eller b.ersättningen vid den efterföljande avyttringen skall tas upp som kapitalvinst enligt bestämmelsen om skalbolagsbeskattning i 25 a kap. 13 §. 14.Bestämmelserna i 52 kap. 8 § i dess äldre lydelse tillämpas på kapitalförluster på andelar i utländska juridiska personer som anges i 6 kap. 14 § och som avyttrats före men där avdragsrätten inte har kunnat eller kan utnyttjas enligt bestämmelsen. De upphävda bestämmelserna tillämpas också på kapitalförluster på andelar i svenska handelsbolag som avyttrats före men där den omständighet som utlöser en uppskjuten avdragsrätt enligt 25 kap. 30 § i sin äldre lydelse inträffat eller . Förslag till lag om ändring i lagen (1999:1230) om ikraftträdande av inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 4 kap. 86 § lagen (1999:1230) om ikraftträdande av inkomstskattelagen (1999:1229) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I fråga om sådana internationella andelsbyten som avses i den upphävda lagen (1994:1854) om inkomstbeskattningen vid gränsöverskridande omstruktureringar inom EG och som har skett , tillämpas den upphävda lagen och bestämmelsen i 6 § 1 mom. i den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i dess lydelse före ikraftträdandet av lagen (1998:1606) om ändring i sistnämnda lag. Om det av bestämmelsen i första stycket följer att vid en avyttring av en andel ett belopp som avser realisationsvinst på grund av avyttring av andelar i det förvärvade bolaget vid ett internationellt andelsbyte skall tas upp, gäller följande. Beloppet skall inte tas upp om en kapitalvinst på grund av avyttringen av andelen inte skall tas upp enligt bestämmelserna i 25 a kap eller om ersättningen skall tas upp som kapitalvinst enligt bestämmelsen om skalbolagsbeskattning i 25 a kap. 13 § inkomstskattelagen (1999:1229). Har en kapitalvinst inte uppkommit, gäller detsamma om, för det fall att en sådan vinst uppkommit, denna inte skulle ha beskattats enligt de nämnda bestämmelserna. Denna lag träder i kraft och tillämpas på avyttringar som gjorts eller . Äldre bestämmelser skall tillämpas på avyttringar före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624) Härigenom föreskrivs att 4 § kupongskattelagen (1970:624) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Skattskyldighet föreligger för utdelningsberättigad om denne är fysisk person, som är begränsat skattskyldig, dödsbo efter sådan person eller utländsk juridisk person, och utdelningen ej är hänförlig till inkomst av näringsverksamhet som bedrivits från fast driftställe här i riket. Skattskyldighet föreligger dock inte för utdelningsberättigad utländsk juridisk person för sådan utdelning som delägarna är skattskyldiga för enligt 6 kap. 1315 §§ inkomstskattelagen (1999:1229). För handelsbolag, europeisk ekonomisk intressegruppering, kommanditbolag och rederi föreligger skattskyldighet för den del av utdelningen som ej är hänförlig till inkomst av näringsverksamhet som bedrivits från fast driftställe här i riket och som belöper på delägare eller medlem som är begränsat skattskyldig. Skattskyldighet föreligger slutligen för utdelningsberättigad, som innehar aktie under sådana förhållanden, att annan därigenom obehörigen beredes förmån vid taxering till inkomstskatt eller vinner befrielse från kupongskatt. Skattskyldighet föreligger inte för person som avses i 3 kap. 17 § 24 inkomstskattelagen. Skattskyldighet föreligger inte heller för en juridisk person i en främmande stat som är medlem i Europeiska gemenskapen, om den innehar eller mer av andelskapitalet i det utdelande bolaget och uppfyller villkoren i artikel 2 i det av Europeiska gemenskapernas råd antagna direktivet om en gemensam ordning för beskattning avseende moder- och dotterbolag i olika medlemsstater i direktivets lydelse (90/435/EEG). heller för utländskt bolag som heller för utländskt bolag som avses i 6 kap. avses i 6 kap. 9 § och 10 § inkomstskattelagen eller 10 § inkomstskattelagen och utdelning på aktier och andelar, som motsvarar ett sådant svenskt om det utländska bolaget innehar företag som avses i 24 kap. 14 § 14 samma lag, för utdelning på som avses i 24 kap. 13 § första gäller att en utdelning eller en 77 Senaste lydelse 2000:1348. bestämmelserna i 24 kap. eller 25 a kap. 9, 10 skulle ha tagits upp om det utländska bolaget varit ett svenskt I fråga om innehavstid inkomstskattelagen gäller dock att andelen alltid skall ha innehafts vid utdelningstillfället. 1.Denna lag träder i kraft . 2.För utdelning som avses i 2 § andra stycket med undantag för sådana utbetalningar som anges nedan i punkten 3, gäller de nya bestämmelserna i fråga om utdelning som lämnas efter ikraftträdandet. 3.För utbetalningar vid nedsättning av aktiekapitalet genom minskning av aktiernas nominella belopp, vid nedsättning av reservfonden eller överkursfonden samt för annan utdelning än sådan som avses ovan i punkten 2, gäller de nya bestämmelserna i fråga om utdelning som lämnas eller . Har utdelning lämnats men före ikraftträdandet tillämpas dock äldre bestämmelser om den skattskyldige begär det. Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs i fråga om skattebetalningslagen (1997:483) dels att nuvarande 11 kap. 12 § skall betecknas 11 kap. 11 §, dels att 10 kap. 8 a och 8 c §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 11 kap. 11 c och 11 d §§ och 12 kap. 8 c §, samt närmast före 12 kap. 8 c § en ny rubrik av följande lydelse. Om 49 a kap. 13 § Om 25 a kap. 25 § inkomstskattelagen (1999:1229) 49 a kap. 13 § inkomstskattelagen skall tillämpas skall det avyttrade (1999:1229) skall tillämpas företaget lämna en skalbolags- det avyttrade företaget lämna en Om det är en andel i ett handelsbolag som har avyttrats skall i stället den delägare som har avyttrat andelen lämna en skalbolagsdeklaration. Handelsbolaget skall till delägaren lämna de uppgifter som framgår av 3 kap. 18 § lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter som behövs för dennes skalbolagsdeklaration. En skalbolagsdeklaration skall innehålla de uppgifter som avses i 3 kap. 5 § lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter. 78Senaste lydelse 2002:538. 79Senaste lydelse 2002:538. När bestämmelsen i 25 a kap. 25 § inkomstskattelagen (1999:1229) tillämpas skall skalbolagsdeklarationen även innehålla nödvändiga identifikationsuppgifter för både den som avyttrat andelen och den som förvärvat den. Om en skalbolagsdeklaration med sådana uppgifter som avses i 25 a kap. 25 § inkomstskattelagen (1999:1229) har lämnats får skattemyndigheten begära att säkerhet ställs. Vid prövningen skall beaktas om säkerhet har ställts tidigare enligt denna bestämmelse eller enligt 11 b §. Ansvar enligt 12 kap. 8 c § skall beaktas på samma sätt. Storleken av sådan säkerhet som avses i första stycket skall i ett särskilt beslut bestämmas till det belopp som motsvarar summan av företagets obetalda inkomstskatt för närmast föregående beskattningsår och av det överskott som har redovisats i skalbolagsdeklarationen. Om flera skalbolagsdeklarationer lämnas in skall kompletterande säkerhet ställas för den ökning av överskottet som redovisas i förhållande till en tidigare deklaration. Om skattemyndigheten inte begär att säkerhet ställs gäller bestämmelserna i 12 kap. 8 c §. En sådan säkerhet som avses i 11 c § skall vara en av bank utfärdad garantiförbindelse och avse det belopp som bestämts med stöd av samma paragraf. Ställd säkerhet får tas i anspråk om den slutliga skatten inte betalas. Har flera säkerheter ställts och överstiger säkerheterna den slutliga skatten skall ianspråktagandet av säkerheterna fördelas efter skälig grund. I övrigt skall bestämmelserna om säkerhet i 10 12 §§ och 13 § 2 lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. tillämpas. Vad som sägs där om kronofogdemyndigheten gäller då i stället skattemyndigheten. Om säkerheten inte behöver tas i anspråk, skall skälig kostnad för ställd säkerhet ersättas av staten. Bestämmelsen i 611 §§ lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. skall tillämpas. Ansvar för den som har avyttrat ett skalbolag Om skattemyndigheten inte har begärt ställande av sådan säkerhet som avses i 11 kap. 11 c § är den som avyttrat andelen eller den aktiehärledda delägarrätten i företaget tillsammans med företaget skyldig att betala företagets slutliga skatt, dock högst med det belopp för vilket säkerhet skulle ha ställts om sådan hade begärts. Säkerhet som avses i 11 kap. 11 b eller 11 c § skall tas i anspråk för företagets slutliga skatt innan krav enligt första stycket ställs mot någon som avyttrat andelen eller den aktiehärledda delägarrätten. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter dels att 3 kap. 9 a § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 3 kap. 7 a §, och närmast före den nya paragrafen en ny rubrik av följande lydelse. Näringsbetingade andelar och vissa andra tillgångar Den som har fått utdelning på en näringsbetingad andel som är marknadsnoterad skall lämna uppgift om utdelningen om andelen har innehafts än när utdelningen rätteligen skulle ha tagits upp i räkenskaperna. Den som har avyttrat en näringsbetingade andel eller en aktiehärledd näringsbetingad delägarrätt som är marknadsnoterad skall lämna uppgift om avyttringen om andelen eller delägarrätten har innehafts än . Den som har förvärvat tillgångar enligt 49 a kap. 10 § inkomstskattelagen (1999:1229) skall lämna uppgift om detta. Den som har förvärvat tillgångar enligt 25 a kap. 19 § eller 49 a kap. 10 § inkomstskattelagen (1999:1229) skall lämna uppgift om detta. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 80 Senaste lydelse 2002:539. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , regeringsrådet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 2.lag om ändring i lagen (1999:1230) om ikraftträdande av inkomstskattelagen, 3.lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624), 4.lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483), 5.lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Per och kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Remissen innehåller bl.a. förslag om skattefria kapitalvinster på näringsbetingade andelar. I motiven anges att bestämmelserna härom måste kombineras med regler som motverkar att den svenska bolagsskattebasen urholkas genom olika former av oönskad skatteplanering och att regeringen därför avser att lämna ett förslag till nya regler om beskattning av s.k. CFC-bolag (CFC = controlled foreign company). Avsikten är att de två regelkomplexen skall komplettera varandra. Lagrådet finner det otillfredsställande att skatteregler som har ett nära samband med varandra och som inte anses böra tillämpas fristående från varandra på detta sätt delas upp i två separata lagstiftningsärenden. Detta försvårar både för Lagrådet och för andra som medverkar i lagstiftningsprocessen att göra en helhetsbedömning av det tilltänkta systemet och att ta ställning till om det nu framlagda förslaget till lagändringar är så utformat att det tillgodoser angivna syften (jfr 8 kap. 18 § regeringsformen). Vid föredragningen av remissen har vidare upplysts att vissa av de lagbestämmelser som föreslagits kommer att behöva ändras i samband med lagstiftningen om CFC-bolag och att avsikten är att , när den mot slutet av vårsessionen 2003 väntas fatta beslut med anledning av propositionen om de lagändringar som behandlas i den nu framlagda remissen, kommer att ha tillgång även till propositionen om CFC- reglerna men att beslutet med anledning av denna proposition kommer att kunna fattas först . Eftersom det i den senare propositionen torde komma att ingå förslag till ändringar i vissa av de lagbestämmelser som föreslagits i den första propositionen, blir resultatet att förväntas fatta beslut om ny lagstiftning i vetskap om att vissa däri ingående lagbestämmelser sannolikt kommer att upphävas därefter. Detta kan enligt Lagrådets mening inte anses vara en lämplig lagstiftningsmetod. De förslagna lagändringarna är av komplicerat slag. Inte minst gäller det de bestämmelser som syftar till att hindra att skattefriheten för kapitalvinster på näringsbetingade andelar utnyttjas genom olika arrangemang med handelsbolag m.m. Regleringen i remissen har emellertid blivit mer svårtillgänglig än bestämmelserna som sådana motiverar. Det har inte inom ramen för Lagrådets granskning varit möjligt att i mer än begränsad utsträckning arbeta om bestämmelserna. Som underlag för fortsatta överväganden har emellertid inom Lagrådet utarbetats ett utkast till nya bestämmelser i 24 kap., 25 kap., 25 a kap. samt (som motsvarighet till 20 a kap. i remissen) 40 a kap. inkomstskattelagen. I utkastet har också de paragrafer inarbetats i vilka det inte föreslagits någon ändring. Utkastet bifogas som bilaga till detta yttrande. Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen 2 kap. 1 och 4 a §§ avses enligt nuvarande 24 kap. 14 § ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som förvaltar värdepapper eller liknande tillgångar och som i övrigt varken direkt eller indirekt bedriver näringsverksamhet i mer än obetydlig omfattning. För förvaltningsföretag gäller att mottagen utdelning är skattefri i den mån den vidareutdelas (nuvarande 24 kap. 13 §). Denna särregel skall enligt förslaget tas bort. Om vissa tidsmässiga villkor är uppfyllda skall utdelning på näringsbetingade andelar för alla företag inte bara för traditionellt rörelsedrivande bli skattefri. Skälet till att begreppet förvaltningsföretag ändå skulle behållas i inkomstskattelagen är enligt remissen att begreppet näringsbetingad skulle behöva ges en särskild innebörd om andelarna (delägarrätterna) ägs av ett företag som enligt nuvarande regler är ett förvaltningsföretag. En möjlighet enligt föreslagna 24 kap. 13 § att få ett andelsinnehav klassificerat som näringsbetingat är att innehavet betingas av rörelse som bedrivs av ägarföretaget eller ett på visst sätt närstående företag (första stycket 3). Den bestämmelsen skall enligt remissen inte tillämpas på förvaltningsföretag (andra stycket). I remissen hänvisas till att, såvitt gäller den aktuella punkten, placeringar betingade av rörelsen och kapitalplaceringar torde sammanfalla. skattereform har aktiebolag och ekonomiska föreningar bara ett inkomstslag (näringsverksamhet) och inte som tidigare flera (rörelse, kapital, tillfällig förvärvsverksamhet etc.). Rättsfallet RÅ 2001 ref. 6 bekräftar att med rörelse avses något annat och mindre än näringsverksamhet och att förvaltning av värdepapper inte utgör rörelse. Några särskilda tolkningsproblem torde därför inte uppkomma om 24 kap. 13 § första stycket 3 får omfatta även sådana företag som är förvaltningsföretag. I ett föreslaget tillägg till 39 kap. 14 § knyts beskattningen av investmentföretag som innehar andelar och aktiehärledda delägarrätter (det begreppet definieras i 25 a kap. 3 §) till vad som skulle gälla om tillgångarna hade innehafts och avyttrats av ett förvaltningsföretag. Lagrådet återkommer till är det, med den bedömning som Lagrådet gjort här, inte nödvändigt att hänvisa till ett förvaltningsföretag som referensföretag. Inte heller 39 kap. 14 § motiverar därför att begreppet förvaltningsföretag behålls. Lagrådet anser således att reglerna om förvaltningsföretag i 24 kap. 13 § och 39 kap. 14 §, liksom definitionsbestämmelserna i 2 kap. 1 och 4 a §§, bör utgå. I 20 a kap., som är nytt, regleras hur anskaffningsvärden och anskaffningsutgifter skall bestämmas då en tidigare till annat land knuten näringsverksamhet, eller tillgång i en sådan verksamhet, hos samma innehavare blir underkastad svensk beskattning. Reglerna skiljer sig åt för olika tillgångsslag men innebär för t.ex. byggnader och inventarier att schablonmässiga, fiktiva värdeminskningsavdrag skall anses ha gjorts på den ursprungliga anskaffningsutgiften. Det beräknade restvärdet när tillgången underkastas svensk beskattning får bilda underlag för fortsatta värdeminskningsavdrag enligt inkomstskattelagen. En reglering föreslås också för förpliktelser i näringsverksamhet. I fråga om kapitaltillgångar får de värden som bestäms betydelse vid tillämpningen av kapitalvinstreglerna när tillgången omsider avyttras. Dessa regler finns nu i 25 kap. Enligt Lagrådets mening är det naturligt att placera de nya bestämmelserna i ett efterföljande kapitel, t.ex. i ett sista kapitel i avdelningen för inkomstslaget näringsverksamhet. I de föreslagna bestämmelserna i 20 a kap. beskrivs de skilda fall som är aktuella. Beskrivningarna kan i och för sig vara upplysande men de kräver ganska mycket av läsaren. Lagrådet anser att regleringen kan göras betydligt enklare utan att texten egentligen blir mindre informativ om man i den inledande paragrafen beskriver de två typfallen. Det ena av dessa typfall är att skattskyldighet i inte förelegat enligt svenska interna regler men sådan skattskyldighet inträder. Det andra är att en inkomst är undantagen från beskattning i och undantaget upphör. I sammanhanget bör framhållas att termen skattskyldighet knyter an till den interna rätten. Skattskyldighet i föreligger således även om, till följd av innehållet i ett skatteavtal, någon svensk beskattning inte aktualiseras. I remissens lagförslag används inte termen i denna strikta bemärkelse, något som kan leda till felaktiga slutsatser om till vilket värde och en tillgång skall anses ha anskaffats (jfr 2 § med hänvisningar till 6-9 §§). En terminologisk fråga av mindre betydelse är användningen av begreppet karaktärsbyte (jfr rubriken till kapitlet). Begreppet används i bl.a. 41 kap. 6 § (jfr också 14 kap. 16 § och 18 kap. 10 § samt rubriken före 19 kap. 16 § och 20 kap. 14 §). Den situation som avses i 41 kap. 6 § är att en tillgång i samme ägares hand inte längre skall beskattas i inkomstslaget kapital utan i inkomstslaget näringsverksamhet. Remissförslaget tar däremot sikte på en situation där det i utgångsläget inte förekommer någon svensk beskattning alls. Lagrådet förordar att begreppet beskattningsinträde används i stället för karaktärsbyte. Enligt 5 § skall vid vissa överföringar av tillgångar en beskattning i det andra landet komma näringsidkaren till godo på det sättet att tillgången enligt inkomstskattelagen skall anses ha anskaffats för ett belopp som svarar mot det i det andra landet avskattade beloppet (förutsatt att detta beräknas motsvara marknadsvärdet). Det synes rimligt att detta får gälla också om beskattning skett i samband med en överföring som avsett inte bara enstaka tillgångar utan hela verksamheten. I 8 § finns bestämmelser om vad övriga tillgångar, dvs. tillgångar som inte är lager, inventarier, byggnader eller markanläggningar, skall anses ha anskaffats för. Huvudregeln är att anskaffningen skall anses ha skett till omkostnadsbeloppet vid beskattningsinträdet, minskat med värdeminskningsavdrag m.m. eller liknande avdrag som kan ha gjorts i räkenskaper hos den skattskyldige. Genom användningen av ordet omkostnadsbeloppet får paragrafens tillämpningsområde anses ha begränsats till kapitaltillgångar (jfr 25 kap. 3 § samt 44 kap. 13 och 14 §§).