prop · GQ0338 · 2003-02-13 00:00:00 — tion av om samarbete i kampen mot finansiering av terroristgrupper8. (6)En tillnärmning av definitionen av terroristbrott bör ske i alla med- lemsstater, inbegripet definitionen av brott som begås av terroristgrupper. Dessutom bör påföljder och sanktioner som återspeglar allvaret i sådana brott föreskrivas för fysiska och juridiska personer som begått eller är ansvariga för sådana brott. (7)Regler om jurisdiktion bör fastställas för att säkerställa att terrorist- brottet kan bli föremål för en effektiv lagföring. (8)Offren för terroristbrott är sårbara, och särskilda åtgärder bör därför vidtas med tanke på dem. (9)Eftersom målen för den föreslagna åtgärden inte i tillräcklig grad ensidigt kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av beho- EGT C 19, 23.1.1999, s. 1. EGT C 26, 30.1.1999, s. 22. EGT L 273, 25.10.1996, s. 1. EGT L 191, , s. 4. EGT L 351, 29.12.1998, s. 1. EGT C 373, 23.12.1999, s. 1. vet av ömsesidighet bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen. I enlighet med proportio- nalitetsprincipen i samma artikel går detta rambeslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (10)Detta rambeslut respekterar de grundläggande rättigheterna, så- som de säkerställs i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna, och som de följer av de för- fattningsenliga traditioner som är gemensamma för medlemsstaterna så- som principer i gemenskapsrätten. Unionen iakttar de principer som fast- ställs i artikel 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen och avspeglas i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt kapitel VI i denna. Inget i detta rambeslut kan tolkas som om syftet vore att begränsa eller hindra de grundläggande rättigheterna eller friheterna, t.ex. strejkrätt, mötesfrihet, föreningsfrihet eller yttrandefrihet, inbegripet rätten att tillsammans med andra bilda fackföreningar och ansluta sig till sådana fackföreningar för att försvara sina intressen och den därmed sammanhängande rätten att demonstrera. (11)Detta rambeslut reglerar inte de väpnade styrkornas verksamhet under en väpnad konflikt enligt definition i internationell humanitär rätt, av vilken denna regleras, och en stats väpnade styrkors verksamhet när de utövar sina officiella uppgifter, i den mån denna regleras av andra regler i internationell lagstiftning. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Terroristbrott och rättigheter och grundläggande principer Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att de uppsåtliga handlingar som avses i punkterna ai och som genom sin art eller sitt sammanhang allvarligt kan skada ett land eller en internatio- nell organisation skall betraktas som terroristbrott i enlighet med brotts- beskrivningarna i nationell lagstiftning, när de begås i syfte att injaga allvarlig fruktan hos en befolkning, otillbörligen tvinga offentliga organ eller en internationell organisa- tion att utföra eller att avstå från att utföra en viss handling, eller allvarligt destabilisera eller förstöra de grundläggande politiska, kon- stitutionella, ekonomiska eller sociala strukturerna i ett land eller i en internationell organisation, a)angrepp mot en persons liv som kan leda till döden, b)allvarliga angrepp på en persons fysiska integritet, c) människorov eller tagande av gisslan, d) förorsakande av omfattande förstörelse av en regeringsanläggning eller offentlig anläggning, transportsystem, infrastruktur, inklusive data- system, en fast plattform belägen på kontinentalsockeln, en offentlig plats eller privat egendom, som kan komma att utsätta människoliv för fara eller förorsaka betydande ekonomiska förluster, e)kapning av luftfartyg och fartyg eller andra kollektiva transportme- del eller godstransportmedel, f)tillverkning, innehav, förvärv, transport, tillhandahållande eller an- vändning av skjutvapen, sprängämnen eller kärnvapen, av biologiska eller kemiska vapen, samt, när det gäller biologiska och kemiska vapen, forskning och utveckling, g)utsläpp av farliga ämnen eller orsakande av brand, översvämningar eller explosioner, vilka utsätter människoliv för fara, h)att störa eller avbryta försörjningen av vatten, elkraft eller andra grundläggande naturresurser, när detta utsätter människoliv för fara, i)hot om att utföra någon av de handlingar som räknas upp i punkterna Detta rambeslut skall inte kunna ha som effekt att skyldigheten att respektera de grundläggande rättigheterna och de grundläggande rätts- principerna i enlighet med vad som fastställs i artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen på något sätt ändras. Brott som begås av en terroristgrupp 1.I detta rambeslut avses med terroristgrupp en strukturerad grupp, in- rättad för , bestående av mer än två personer, som handlar i samförstånd för att begå terroristbrott. Med termen strukturerad grupp avses en grupp som inte tillkommit slumpartat i det omedelbara syftet att begå ett brott och som inte nödvändigtvis har formellt fastställda roller för medlemmarna, kontinuitet i sammansättningen eller en noggrant ut- arbetad struktur. 2.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att straffbelägga följande uppsåtliga handlingar: a)Att leda en terroristgrupp. b)Att delta i en terroristgrupps verksamhet, vari inbegripes att förse den med information eller ge den materiellt stöd eller bidra med varje form av finansiering av gruppens verksamhet, med vetskap om att delta- gandet kommer att bidra till gruppens brottsliga verksamhet. Brott med anknytning till terroristverksamhet Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att även följande handlingar skall betraktas som brott med anknytning till terro- a)Grov stöld som begås i syfte att utföra någon av de handlingar som räknas upp i artikel 1.1. b)Utpressning i syfte att begå någon av de handlingar som anges i ar- tikel 1.1. c)Upprättande av förfalskade administrativa dokument i syfte att utfö- ra någon av de handlingar, som räknas upp i artiklarna 1.1 ah och 2.2 b. Anstiftan, medhjälp, försök 1.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att straffbelägga anstiftan av eller medhjälp till ett av de brott som anges i artikel 1.1 och artiklarna 2 eller 3. 2.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att straffbelägga försök att begå ett av de brott som anges i artikel 1.1 och artikel 3, med undantag för innehav enligt artikel 1.1 f och brott enligt artikel 1.1 i. 1.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att de brott som anges i artiklarna 14 skall beläggas med effektiva, propor- och avskräckande straffrättsliga påföljder, som kan medföra ut- lämning. 2.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att terroristbrott som avses i artikel 1.1 och sådana brott som anges i artikel 4, i den mån de hänför sig till terroristbrott, skall beläggas med ett fri- hetsstraff som är strängare än det som föreskrivs i nationell lag för såda- na brott, när det inte föreligger ett sådant särskilt uppsåt som krävs enligt artikel 1.1, utom då de föreskrivna påföljderna redan är de maximistraff som kan dömas ut enligt nationell lag. 3.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att sådana brott som anges i artikel 2 skall beläggas med ett frihetsstraff med ett maximistraff för brott enligt artikel 2.2a och för brott som anges i artikel 2.2 b. som är angivet i artikel 2.2 a endast avser handlingar enligt artikel 1.1 i, skall maximistraffet vara . Varje medlemsstat får vidta de åtgärder som är nödvändiga för att de påföljder som anges i artikel 5 skall kunna lindras, om gärningsmannen a)tar avstånd från sin terroristverksamhet, och b)förser administrativa eller rättsliga myndigheter med uppgifter, som de inte skulle ha kunnat erhålla på annat sätt och som hjälper dem att i)förebygga eller mildra effekterna av brottet, ii)identifiera eller väcka åtal mot de övriga gärningsmännen, iii)finna bevis, eller iv)förebygga ytterligare brott som anges i artiklarna 14. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att juridiska personer skall kunna hållas ansvariga för något av de brott som anges i artiklarna 14, om dessa begås till deras förmån av någon person som agerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska personens organisation och som har en ledande ställning inom den juridiska perso- nen, grundad på a)befogenhet att företräda den juridiska personen, b)befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens vägnar, c)befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen. 2.Förutom de fall som angivits i punkt 1 skall varje medlemsstat vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att en juridisk person skall kunna hållas ansvarig, när brister i övervakning eller kontroll som skall utföras av en sådan person som avses i punkt 1 har gjort det möjligt för en person som är underställd den juridiska personen att till förmån för denna juridiska person begå något av de brott som anges i artiklarna 14. 3.Den juridiska personens ansvar enligt punkterna 1 och 2 skall inte utesluta lagföring av de fysiska personer som är gärningsmän, anstiftare eller medhjälpare till sådana brott som anges i artiklarna 14. Påföljder för juridiska personer Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att en juridisk person som förklarats ansvarig i enlighet med artikel 7 skall kunna bli föremål för effektiva, proportionella och avskräckande påfölj- der, som innefattar bötesstraff eller administrativa avgifter och eventuellt andra påföljder, som t.ex. a)fråntagande av rätt till offentliga förmåner eller stöd, b)tillfälligt eller permanent näringsförbud, c)rättslig övervakning, d)rättsligt beslut om upplösning av verksamheten, e)tillfällig eller permanent stängning av företag som har utnyttjats för att begå brottet. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att fastställa sin behörighet beträffande sådana brott som anges i artiklarna 14 i följande fall: a)Brottet har begåtts helt eller delvis inom dess territorium. Varje medlemsstat kan utsträcka sin behörighet om brottet har begåtts inom en medlemsstats territorium. b)Brottet har begåtts ombord på ett fartyg som för landets flagg eller ett luftfartyg registrerat i landet. c)Gärningsmannen är medborgare eller bosatt i landet. d)Brottet har begåtts till förmån för en juridisk person som är etable- rad inom dess territorium. e)Brottet har begåtts mot dess institutioner eller befolkning, eller mot en av Europeiska unionens institutioner eller ett organ som inrättats i enlighet med fördragen om upprättandet av den Europeiska gemenskapen eller Fördraget om Europeiska unionen och som har sitt säte i den med- lemsstaten. När brottet faller under fler än en medlemsstats behörighet och vil- ken som helst av dessa stater kan lagföra brottet på grundval av samma omständigheter, skall de berörda medlemsstaterna samarbeta för att be- stämma vilken av dem som skall lagföra gärningsmännen för att om möj- ligt centralisera lagföringen till en enda medlemsstat. I detta syfte kan medlemsstaterna anlita alla de organ eller mekanismer som inrättats i Europeiska unionen för att underlätta samarbetet mellan de rättsliga myndigheterna och samordningen av deras verksamhet. ständigheter skall beaktas i successiv ordning: Medlemsstaten skall vara den inom vars territorium brottet begåtts. Medlemsstaten skall vara den i vilken gärningsmannen är medborga- re eller bosatt. Medlemsstaten skall vara den som offren kommer ifrån. Medlemsstaten skall vara den på vars territorium gärningsmannen påträffats. 3.Varje medlemsstat skall även vidta de åtgärder som är nödvändiga för att fastställa sin behörighet beträffande de brott som anges i artiklarna 14 i de fall den vägrar att överlämna eller utlämna en person som miss- tänks för eller som dömts för ett sådant brott till en annan medlemsstat eller till tredje land. 4.Varje medlemsstat skall se till att dess behörighet omfattar sådana fall där ett brott som anges i artiklarna 2 och 4 helt eller delvis har be- gåtts på dess territorium, oavsett var terroristgruppen är baserad och var- ifrån den utövar sin brottsliga verksamhet. 5.Denna artikel skall inte utesluta utövandet av den straffrättsliga be- hörighet som fastställs i en medlemsstat enligt dess nationella lagstift- ning. Skydd av och stöd till brottsoffer 1.Medlemsstaterna skall säkerställa att utredning av eller åtal för de brott som omfattas av detta rambeslut inte är beroende av ett brottsoffers anmälan eller anklagelse, åtminstone om dessa handlingar utförts på medlemsstatens territorium. 2.Förutom de åtgärder som föreskrivs i rådets rambeslut /220/RIF av om brottsoffrets ställning i straffrättsliga förfaran- den9, skall varje medlemsstat om det är nödvändigt, vidta varje möjlig åtgärd för att säkerställa att brottsoffrets familj får ett lämpligt stöd. 9 EGT L 82, 22.3.2001, s. 1. 1.Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta rambeslut . 2.Medlemsstaterna skall till rådets generalsekretariat och kommissio- nen översända texten till de bestämmelser som de antar för att i den nationella lagstiftningen införa de åtaganden som följer av detta rambeslut. På grundval av en rapport som upprättas på grundval av denna information och en skriftlig rapport från kommis- sionen skall rådet bedöma om medlemssta- terna har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta ram- beslut. 3.I kommissionens rapport skall det särskilt anges hur medlemsstater- na i sin straffrätt har införlivat den skyldighet som anges i artikel 5.2. Detta rambeslut skall tillämpas på . Detta rambeslut träder i kraft som det offentliggörs i Officiel- la tidningen. M. RAJOY BREY Uttalande som tagits till rådets protokoll i samband med att rambeslutet antogs "Rådet förklarar att ett brott som avser hot enligt artikel 1. i skall an- ses vara definierat i enlighet med den nationella lagstiftningen i den be- rörda medlemsstaten. Om detta brott skulle behöva en ytterligare brotts- rubricering, ett "trovärdigt" hot, är det i enlighet med rambeslutet tillåtet att tolka rättsakten på ett sådant sätt. I det fall rambeslutet avser ledning av en terroristgrupp som aldrig begår något brott, utan endast hotar att begå sådana brott, är det i enlighet med rambeslutet tillåtet att tolka rätts- akten så att detta särskilda brott straffas med ett maximistraff ." "Rådet förklarar att rambeslutet om bekämpande av terrorism omfat- tar handlingar som av alla medlemsstater i Europeiska unionen betraktas som allvarliga överträdelser av deras straffrätt, begångna av personer vars syften utgör ett hot mot deras demokratiska samhällen, som respek- terar rättsstaten och den civilisation på vilka dessa samhällen bygger. Det måste tolkas på detta sätt och inte så att man hävdar att beteendet hos dem som har arbetat för att bevara och återupprätta dessa demokratiska värden, vilket i synnerhet var fallet i några medlemsstater under , nu kan betraktas som "terroristhandlingar". Det får inte hel- ler tolkas så att man på terroristgrunder anklagar personer som utövar sin grundläggande rätt att lägga fram sina åsikter, även om de begår brott när det utövar en sådan rätt." Uttalande från rådet om artikel 1.1 f "Rådet är överens om att rambeslutet inte ålägger medlemsstaterna en skyldighet att kriminalisera de handlingar som avses i artikel 1.1 f, om dessa inte utförs i avsikt att begå ett terroristbrott." 1 Förslag till lag om straff för terroristbrott Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser för genomförande av Europeiska unionens rambeslut om bekämpande av terrorism av (RIF/XXX/2002). Lagen syftar till att skydda grundvalarna för ett demokratiskt samhälle mot allvarliga angrepp. Lagen är inte avsedd att omfatta handlingar som innebär utövande av den grundläggande rättigheten att föra fram sin åsikt, även om ett brott begås när denna rättighet utövas. 2 § För terroristbrott döms den som begår en gärning som anges i 3 §, om gärningen allvarligt kan skada en stat eller en mellanstatlig organisa- tion och avsikten med gärningen är att 1.injaga allvarlig fruktan hos en befolkning eller en befolkningsgrupp, 2.otillbörligen tvinga offentliga organ eller en mellanstatlig organisa- tion att vidta eller att avstå från att vidta en åtgärd, eller 3.allvarligt destabilisera eller förstöra grundläggande politiska, konsti- tutionella, ekonomiska eller sociala strukturer i en stat eller i en mellan- statlig organisation. Straffet är fängelse , lägst och högst , eller på livs- tid. Är brottet mindre grovt, är straffet fängelse, lägst och högst . Straffet får inte sättas under den lägsta gräns som enligt är föreskriven för gärningen. 3 § Följande gärningar kan utgöra terroristbrott enligt denna lag: 1.mord, 3 kap. 1 § , 2.dråp, 3 kap. 2 § , 3.grov misshandel, 3 kap. 6 § , 4.människorov som inte är mindre grovt, 4 kap. 1 § första stycket , 5.olaga frihetsberövande som inte är mindre grovt, 4 kap. 2 § första stycket , 6.grov skadegörelse, 12 kap. 3 § , 7.mordbrand som inte är mindre allvarlig och grov mordbrand, 13 kap. 1 § första stycket och 2 § , 8.allmänfarlig ödeläggelse som inte är mindre allvarlig, 13 kap. 3 § första och tredje stycket , 9.sabotage och grovt sabotage, 13 kap. 4 och 5 §§ , 10.kapning och sjö- eller luftfartssabotage, 13 kap. 5 a § , 11.flygplatssabotage, 13 kap. 5 b § , 12.spridande av gift eller smitta, 13 kap. 7 § , 13.olovlig befattning med kemiska vapen, 22 kap. 6 a § , 14.grovt vapenbrott, 9 kap. 1 § andra stycket vapenlagen (1996:67), 15. brott mot 21 § tredje stycket lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor1, 16.brott mot 25 och 26 §§ lagen (1992:1300) om krigsmateriel, om brottet är grovt och avser kärnladdningar, radiologiska, biologiska och kemiska stridsmedel, apparater och andra anordningar för spridning av radiologiska, biologiska och kemiska stridsmedel samt speciella delar och substanser till sådant material, 17.grov smuggling, 5 § lagen (2000:1225) om straff för smuggling, om brottet avser sådana varor som omfattas av 1416, 18.olaga hot som är grovt, 4 kap. 5 § andra stycket , och som innebär hot om att begå någon av de gärningar som avses i 117. 4 § För försök, förberedelse eller stämpling till samt underlåtenhet att avslöja terroristbrott döms till ansvar enligt 23 kap. . 5 § Utbyte av brott enligt denna lag skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller vad någon tagit emot som ersätt- ning för kostnader i samband med sådant brott, om mottagandet utgör brott enligt denna lag. I stället för det mottagna får dess värde förklaras förverkat. 6 § Egendom som använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag el- ler som frambringats genom sådant brott får förklaras förverkad, om det behövs för att förebygga brott eller om det finns andra särskilda skäl. Detsamma gäller egendom vars användande utgör brott enligt denna lag eller med vilken annars tagits befattning som utgör sådant brott. I stället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat. Denna lag träder i kraft . 1 Träder i kraft (prop. 2001/02:59, bet. 2001/02:KU23, rskr. 2001/02:234, SFS 2002:340). 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om att 2 kap. 2 och 3 §§ samt 13 kap. 5 a § skall ha följande lydelse, För brott som begåtts utom riket dömes efter svensk lag och vid svensk domstol, om brottet begåtts 1. av svensk medborgare eller av utlänning med hemvist i , 2. av utlänning utan hemvist i 2. av utlänning utan hemvist i , som efter brottet blivit , som efter brottet blivit svensk medborgare eller tagit hem- svensk medborgare eller tagit hem- vist här i riket eller som är dansk, vist här i riket eller som är dansk, finsk, isländsk eller norsk medbor- finsk, isländsk eller norsk medbor- gare och finnes här, eller gare och finnes här, 3. av annan utlänning som finnes 3. av annan utlänning som finnes här i riket och å brottet enligt här i riket och å brottet enligt svensk lag kan följa fängelse i mer svensk lag kan följa fängelse i mer 4. i näringsverksamhet som ut- övas av en juridisk person som har sitt hemvist i . Första stycket gäller ej, om gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten eller om den begåtts inom område som ej tillhör någon stat och enligt svensk lag svårare straff än böter icke kan följa på gärningen. I fall som avses i denna paragraf må ej ådömas påföljd som är att anse som strängare än det svåraste straff som är stadgat för brottet enligt lagen på gärningsorten. För brott som begåtts utom riket döms även i annat fall än som avses i 2 § efter svensk lag och vid svensk domstol, 1.om brottet förövats på svenskt fartyg eller luftfartyg, eller om det begåtts i tjänsten av befälhavaren eller någon som tillhörde besättningen på sådant fartyg, 2.om brottet begåtts av någon som tillhör Försvarsmakten på ett om- råde där en avdelning av Försvarsmakten befann sig eller om det begåtts av någon annan på ett sådant område och avdelningen befann sig där för annat ändamål än övning, 3.om brottet begåtts vid tjänstgöring utom riket av någon som är an- ställd i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten eller som tillhör Polisens utlandsstyrka, om brottet har begåtts i tjänsten utom riket av en polisman, tull- tjänsteman eller tjänsteman vid , som utför gränsöver- Senaste lydelse 1972:812. Senaste lydelse 2001:31. skridande arbetsuppgifter enligt en internationell överenskommelse som Prop. 4. om brottet förövats mot Sveri- 4. om brottet förövats mot Sveri- ge, svensk kommun eller annan ge, svensk kommun eller annan menighet eller svensk allmän in- menighet eller svensk allmän in- rättning, eller mot en av Europeis- ka unionens institutioner eller ett organ som inrättats i enlighet med fördragen om upprättandet av den Fördraget om Europeiska unionen och som har sitt hemvist i , 5. om brottet begåtts inom område som ej tillhör någon stat och för- övats mot svensk medborgare, svensk sammanslutning eller enskild in- rättning eller mot utlänning med hemvist i , 6. om brottet är kapning, sjö- el- 6. om brottet är kapning, sjö- el- ler luftfartssabotage, flygplatssabo- ler luftfartssabotage, flygplatssabo- tage, penningförfalskning, terro- ristbrott enligt 2 § lagen (2003:xxx) om straff för terrorist- vapen, olovlig befattning med mi- brott, försök till sådana brott, folk- nor eller osann eller ovarsam utsa- ga inför en internationell domstol, kemiska vapen, olovlig befattning med minor eller osann eller ovar- sam utsaga inför en internationell 7. om det lindrigaste straff som i svensk lag är stadgat för brottet är fängelse eller däröver. Den som genom olaga tvång be- Den som genom olaga tvång be- mäktigar sig eller ingriper i manöv- mäktigar sig eller ingriper i manöv- reringen av ett luftfartyg eller ett fartyg, som används i civil yrkes- 1. ett luftfartyg, mässig sjöfart för befordran av 2. ett fartyg, som används i civil eller passagerare, bogsering, bärgning, fiske eller annan fångst, av gods eller passagerare, bogse- döms för kapning till fängelse i ring, bärgning, fiske eller annan som genom olaga tvång bemäktigar 3. en buss, en tung lastbil eller sig en plattform i havet som är av- sedd för verksamhet för utforsk- järnväg, spårväg eller tunnelbana, ning eller utvinning av naturtill- som används i förvärvsverksamhet gångar eller för något annat eko- för befordran av gods eller passa- döms för kapning till fängelse i som genom olaga tvång bemäktigar 4 Senaste lydelse 1990:416. sig en plattform i havet som är av- sedd för verksamhet för utforsk- ning eller utvinning av naturtill- gångar eller för något annat eko- Den som i annat fall 1.förstör eller allvarligt skadar ett sådant fartyg eller en sådan platt- form som anges i första stycket eller ett luftfartyg i trafik, eller