prop · GQ0360 · 2003-03-13 00:00:00 — Vid rådets möte nåddes en principöverenskommelse om innehållet i rambeslutet. har vissa tekniska frågor diskuterats. Rambeslutet ställer krav på lagstiftning och måste därför godkänna rambeslutet innan kan rösta för ett antagande i rådet. Regeringen avser att lämna en proposition till om godkännande av rambeslutet. I propositionen kommer regeringen att redovisa den lagstiftning som rambeslutet föranleder, men förslag till lagstiftning kommer inte att läggas fram i propositionen. Regeringen avser i stället att återkomma till med sådana förslag vid ett Rambeslutet kommer med största sannolikhet att antas Skr. 2002/03:60 under det grekiska ordförandeskapet 2003. 16.2.5Ömsesidigt erkännande och verkställighet av bötesstraff tog tillsammans med och ett initiativ till utkast till rambeslut om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff. I rambeslutet regleras verkställighet i en medlemsstat av bötesstraff som har beslutats i en annan medlemsstat. Enligt förslaget ska bötesstraff som har beslutats av antingen en domstol eller en viss myndighet i en medlemsstat kunna erkännas och verkställas i en annan medlemsstat. Vårt system med strafförelägganden och ordningsbot omfattas av instrumentet. Den verkställande staten ska utan några större formaliteter erkänna beslutet och skyndsamt verkställa bötesstraffet. Verkställigheten ska ske på samma sätt som för ett inhemskt bötesstraff. och hela 2002 diskuterades rambeslutet inom rådsstrukturen. Även rådet har diskuterat instrumentet. Flera svåra frågor, t.ex. frågan om dubbel straffbarhet, resulterade i att någon politisk överenskommelse ännu inte uppnåtts . Förhoppningen är emellertid att medlemsstaterna ska nå en politisk överenskommelse om förslaget under det grekiska ordförandeskapet . Eftersom ett genomförande av rambeslutet torde kräva lagstiftning kommer rambeslutet, under dessa förutsättningar, inte att kunna antas förrän har lämnat sitt godkännande om ett sådant antagande. Det bör kunna ske . 16.2.6Ömsesidigt erkännande och verkställighet av beslut om förverkande Det danska ordförandeskapet tog initiativ till ett utkast till rambeslut om verkställighet av beslut om förverkande. I utkastet regleras erkännande och verkställighet i en medlemsstat av beslut om förverkande som har meddelats i en annan medlemsstat. Förslaget syftar till att underlätta samarbetet mellan medlemsstaterna för att kunna omhänderta de vinster som brottslighet ger. Initiativet följer i stora delar den struktur och det innehåll som finns i de tidigare nämnda rambesluten. Förfaranderegler samt regler om tillämplig lag och vägransskälen är exempel på sådana bestämmelser i rambeslutet som återfinns i t.ex. rambeslutet om den europeiska arresteringsordern eller rambeslutet om verkställighet av beslut om frysning av egendom eller bevismaterial. Förslaget innehåller även regler om hur den förverkade egendomen ska delas mellan de berörda staterna. Instrumentet har huvudsakligen diskuterats på tjänstemannanivå . En politisk överenskommelse kan förväntas först . Förstärkt samarbete angående beslut om förlust av Det danska ordförandeskapet tog också initiativ till ett rådsbeslut om att kunna samarbeta när det gäller beslut som fattats av en medlemsstat om en persons förlust av vissa rättigheter (diskvalifikationer). De diskvalifikationer som avses är beslut som inskränker en persons möjligheter till yrkesutövning. En förutsättning är att ett sådant beslut meddelats av en domstol i samband med en brottmålsdom eller beslut som fattats av annan myndighet som en automatisk följd av brottmålsdomen. De diskvalifikationer som kan vara aktuella för svensk del är t.ex. näringsförbud. Rådsbeslutet syftar främst till att medlemsstaterna ska informera varandra om sina beslut om diskvalifikationer. En medlemsstat ska överlämna information när det begärs av en annan medlemsstat i enskilt ärende. Vidare ska en medlemsstat regelbundet överlämna information om beslutade diskvalifikationer till en annan medlemsstat som gäller den sistnämnda statens medborgare. Tanken är också att medlemsstaterna enligt nationell rätt ska verkställa andra staters beslut om diskvalifikationer. Rådsbeslutet diskuterades på tjänstemannanivå. Arbetet väntas huvudsakligen inrikta sig på att medlemsstaterna informerar om och analyserar varandras system i detta avseende. Därefter kan förhandlingarna om instrumentet återigen komma igång. Mot bakgrund av händelserna i tog , , och initiativ till ett rambeslut om gemensamma utredningsgrupper. Rambeslutet innehåller bestämmelser om att brottsutredande myndigheter i medlemsstaterna gemensamt kan inrätta en utredningsgrupp för att samordna brottsutredningar som har kopplingar till flera medlemsstater. Bestämmelserna är i sak identiska med artikel 13 samt delar av artiklarna 15 och 16 i konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål (se avsnitt 16.2.1) Ram- beslutet innebär endast att genomförandet av dessa artiklar tidigareläggs. godkände regeringens proposition 2001/02:71 antagande av rambeslut om gemensamma utredningsgrupper (bet. 2001/02: JuU15, rskr. 2001/02:151). antog rådet rambeslutet. har remitterat en promemoria med förslag till lagstiftning som rambeslutet föranleder. Remisstiden gick ut . Regeringen avser att lämna en proposition till . Lagstiftningen föreslås träda i kraft . 16.2.9Ett europeiskt rättsligt nätverk på straffrättens område Nätverket tillkom efter ett beslut av rådet om en gemensam åtgärd om att inrätta ett europeiskt rättsligt nätverk. består av företrädare för nationella myndigheter som arbetar med internationellt straffrättsligt samarbete. Varje medlemsstat har utsett ett Skr. 2002/03:60 antal kontaktpunkter. har tio kontaktpunkter; en vid centralmyndigheten på , två vid Riksåklagaren, en vid och en vid varje internationell åklagarkam- mare. Kontaktpunkterna ska vara aktiva mellanhänder för att underlätta det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller bekämpan- det av, framför allt, grov brottslighet. De ska tillhandahålla information till rättsliga myndigheter i det egna landet och till kontaktpunkter och rättsliga myndigheter i andra medlemsstater i juridiska och praktiska frågor och främja samordningen av det rättsliga samarbetet. Nätverket ska enligt den gemensamma åtgärden mötas regelbundet för att kontaktpunkterna ska kunna byta erfarenheter och diskutera praktiska och rättsliga problem. Relevanta erfarenheter som görs inom nätverket ska vidarebefordras till behöriga arbetsgrupper inom Europeiska unionen. Nätverket möttes vid tre ordinarie möten; två gånger under det spanska ordförandeskapet samt en gång under det danska ordförande- skapet. Vid det första mötet under det spanska ordförandeskapet disku- terades framför allt de instrument som står till nätverkets förfogande och de instrument som är under utarbetande, bl.a. den europeiska rättsliga atlasen (ett teknologiskt informationssystem som gör det möjligt att identifiera myndigheter i andra stater som är behöriga att ta emot ansökningar om rättslig hjälp) och (ett språklexikon över rättsliga termer). Under det andra mötet diskuterades framför allt förhållandet mellan det rättsliga nätverket och Eurojust. Dessutom presenterades arbetet med Compendium (ett datoriserat verktyg som ska underlätta för åklagare och domstolar vid utarbetandet av en ansökan om rättslig hjälp). Vid mötet under det danska ordförandeskapet fortsatte diskussionerna om samarbetet mellan nätverket och Eurojust. Utöver de ordinarie mötena hölls ett extra möte i och ett i . fattade rådet beslut om att inrätta Eurojust, ett organ för förbättrat åklagarsamarbete vid gränsöverskridande brottsutredningar (2002/187/RIF). Eurojust ersatte den provisoriska enheten för rättsligt samarbete (Pro-Eurojust) som funnits . flyttade Eurojust från till nya lokaler i . Eurojust har inrättats för att underlätta och förbättra samordning och samarbete mellan medlemsstaterna när det gäller utredning och åtal av grov brottslighet, särskilt i de fall där den är organiserad. Eurojust ska bl.a. bistå medlemsstaterna i det rättsliga samarbetet i frågor om t.ex. internationell rättslig hjälp och utlämning. Eurojust kan på begäran av ett medlemsstat också bistå i utredningar och åtal som rör ett medlemsstat och ett land utanför EU, förutsatt att ett samarbetsavtal finns med detta land. Eurojust har möjlighet att agera vid ett stort antal brottstyper under förutsättning att det handlar om utredning av grov brottslighet som rör två eller fler medlemsstater. Det handlar bl.a. om terrorism, narkotika- handel, människohandel, mord, grov misshandel, människorov, utpress- ning, rasism, bedrägeri, korruption, penningtvätt samt databrottslighet. 2002/03:60 Denna behörighet överensstämmer i stor utsträckning med Europols. har kvalitén på enhetens samordningsärenden höjts. har svenska åklagare mycket aktivt medverkat i större samordningsoperationer via Eurojust. En budgetordning och en arbets- ordning har arbetats fram. En administrativ direktör har anställts och kommer ytterligare personer inom administra- tionen att anställas. Straffrättsligt samarbete mellan EU och tredjeland Mot bakgrund av och deltagande i och genom associeringsavtalet mellan och och om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utveck- lingen av , kommer vissa bestämmelser i konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål och tilläggsprotokollet (se avsnitt 16.2.1) att bli tillämpliga i förhållande till och . tog under sitt ordförandeskap initiativ till att samtliga övriga bestämmelser i nämnda konvention och bestämmelserna i konventioner om ett förenklat förfarande för utlämning och 1996 om utlämning ska kunna tillämpas gentemot och , bl.a. genom ett avtal enligt artikel 38 i Fördraget om Europeiska unionen. Rådet antog , efter danskt initiativ, ett mandat som ska ge samma resultat när det gäller tilläggsprotokollet till EU:s konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål och vissa delar av den europeiska arresteringsordern. Förhandlingar för att möjliggöra och tillämpning av nämnda instrument kan förväntas påbörjas under det grekiska ordför- Efter händelserna var rådet tidigt enigt om att det straffrättsliga samarbetet med skulle förbättras och att förhand- lingar skulle inledas mellan och i den frågan. antog rådet ett mandat för ordförandeskapet att inleda förhand- Dessa förhandlingar inleddes formellt . De huvudsakliga förhandlingarna ägde dock rum . Förhandlingarna syftade främst till att ta fram ett avtal mellan EU och som berör såväl rättslig hjälp som utlämning. punkt i förhandlingarna för EU var att det nya avtalet ska skapa ett mervärde i förhållande till de bilaterala avtal som medlemsstaterna redan träffat med samt att säkerställa att medlemsstaterna kan kräva vissa garantier innan hjälp lämnas, t.ex. mot att dödsstraffet används. kom parterna överens om vilka frågor som ska regleras i det nya avtalet. Flertalet av dem är av teknisk karaktär, t.ex. att förenkla förfarandet vid ansökningar om hjälp. Frågor som återstår att lösa och Skr. 2002/03:60 som kommer att diskuteras vidare är bl.a. vilka garantier en medlemsstat ska kunna kräva vid utlämning när det finns en risk att ett dödsstraff döms ut. 16.3.1Människohandel, sexuell exploatering av barn och barnpornografi har ett rambeslut om bekämpande av människohandel antagits, med minimikrav på medlemsstaternas straffrättsliga lagstiftning. Vidare har rådet nått en principöverenskommelse om innehållet i ett motsvarande rambeslut om åtgärder för att bekämpa sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi. Kommissionen föreslog i ett meddelande till rådet och (KOM (2000) 854 slutlig) dels ett ram- beslut om åtgärder för att bekämpa människohandel, dels ett rambeslut om åtgärder för att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnporno- grafi. Arbetet mot människohandel var en av de högst prioriterade frågorna för regeringen under ordförandeskap i rådet . Vid rådsmötet nåddes en princip- överenskommelse om merparten av innehållet i rambeslutet om bekäm- pande av människohandel. En principöverenskommelse om resterande del, om tillämpliga straffskalor, nåddes . Regeringen överlämnade en proposition (prop. 2001/02:99) till med förslag att skulle godkänna utkastet till rambeslut. Detta gjorde (bet. 2001/02: JuU28, rskr. 2001/02:219). Rambeslutet antogs därefter av rådet (2002/629/RIF). Som framgår av faktapromemorian (2001/02:FPM41) omfattar rambeslutet människohandel för dels arbetskraftsexploatering, dels sexuell exploatering. Det behandlar bland annat definitioner av straffbar människohandel, lägsta maximistraff och vad som ska anses utgöra försvårande omständigheter, ansvar och påföljder för juridiska personer, jurisdiktion och brottsoffer. Medlems- staterna ska före ha vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att följa rambeslutet. En departementspromemoria, med förslag till bl.a. lagändringar som krävs för att ska uppfylla åtagandena i rambeslutet, utarbetas inom och beräknas kunna skickas ut på remiss . Vid rådsmötet nåddes en principöverenskommelse om innehållet i rambeslutet om åtgärder för att bekämpa sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi. I det utkast som upprättats återfinns bestämmelser om vad som ska vara straffbart sexuellt utnytt- jande av barn och straffbara förfaranden med barnpornografi samt vilka straffrättsliga påföljder som dessa gärningar ska kunna leda till. Dessutom innehåller utkastet bestämmelser om bl.a. ansvar och påföljder för juridiska personer, jurisdiktion och brottsoffer. Rambeslutet är nu Skr. 2002/03:60 klart för antagande av rådet så snart det har godkänts av berörda Regeringen har för avsikt att lämna en proposition till med förslag att ska godkänna utkastet till rambeslut. Vid rådsmötet antogs ett direktiv (2002/90/EG) och ett rambeslut (2002/946/RIF) i syfte att förstärka kampen mot olaglig invandring och människosmuggling. Avsikten med direktivet och rambeslutet är att vidareutveckla och att fastställa effektiva straffrättsliga påföljder för människosmuggling. Direktivet anger vilka handlingar som ska vara förbjudna medan rambeslutet innehåller bestämmelser om vilka påföljder som ska kunna dömas ut, bl.a. ska det vara möjligt att döma till fängelse om människo- smuggling skett i organiserade former eller om de personer som smugglats utsatts för livsfara. Dessutom innehåller rambeslutet bestäm- melser om domsrätt, utlämning och åtal. En principöverenskommelse om innehållet i direktivet och rambeslutet nåddes under det svenska ordförandeskapet och beslutade att ska rösta för ett antagande av rambeslutet (prop. 2001/02:37, bet. 2001/02:SfU6, rskr. 2001/02:71). Regeringen beslutade att ge en parlamentarisk kommitté i uppdrag att bl.a. göra en översyn av utlänningslagen (1998:529) samt bestämmelser om straff för människo- smuggling. Kommittén lämnade sitt slutbetänkande Människo- smuggling och offer för människohandel (SOU 2002:69). Såväl ram- beslutet som direktivet har beaktats av kommittén vid översynen av straffbestämmelserna i utlänningslagen. Betänkandet har remissbehand- lats och en lagrådsremiss förbereds av Utrikesdeparte- mentet. presenterade 1999 ett förslag till rambeslut om straffrättsligt skydd av miljön som syftar till att komplettera konvention på samma område . Enligt förslaget ska, som framgår av faktapromemorian, medlemsstaterna åta sig att kriminalisera allvarliga former av överträdelser av miljölagstiftningen och förse dem med effektiva, proportionella och avskräckande påföljder. håller förslaget bestämmelser om domsrätt och utlämning. En principöverenskommelse om innehållet träffades under det svenska Kommissionen och även Europaparla- mentet anser emellertid att det finns straffrättslig kompetens inom ramen för EG-samarbetet (den s.k. första pelaren). presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om straffrättslig tillnärmning av medlemsstaternas miljölagstiftning som omfattar i princip samma regelverk som rambeslutet. Vid behandlingen av detta förklarade emellertid samtliga medlemsstater att straffrättslig lagstiftning endast kan beslutas inom ramen för EU-samarbetet i rättsliga Skr. 2002/03:60 och inrikes frågor (den s.k. tredje pelaren). kommissionens förslag och uttalade att rambeslutet ska antas. Regeringen har gjort den bedömningen att svensk lagstiftning upp- fyller rambeslutets krav och att några lagstiftningsåtgärder därför inte krävs. Rambeslutet har ännu inte kunnat antas av rådet, eftersom en parlamentarisk granskningsreservation alltjämt kvarstår. Vid rådsmötet antogs ett rambeslut om bekämpande av terrorism (2002/475/RIF). Rambeslutet är den första internationella överenskommelse som innehåller en definition av vilka gärningar som ska anses utgöra terroristbrott. Som framgår av faktapromemorian (2001/02:FPM14), bygger rambe- slutet på ett förslag som kommissionen presenterade . Förutom en definition av terroristbrott innehåller rambeslutet bestämmelser om vilka straff som ska kunna dömas ut för sådana brott. Därutöver innehåller det bl.a. bestämmelser om ansvar och påföljder för juridiska personer, jurisdiktion, utlämning och åtal samt skydd och stöd till brottsoffer. Rådet träffade en politisk överenskommelse om innehållet i rambe- slutet vid sitt möte . god- kände detta förslag . godkände rambe- slutet (prop. 2001/02:135, bet. 2001/02:JuU22, rskr. 2001/02:267). Inom utarbetades en departementspromemoria, Straffansvar för terroristbrott (Ds 2002:35). Departementspromemorian innehåller förslag till de lagändringar som bedöms nödvändiga för att ska uppfylla åtagandena i rambeslutet. Promemorian remiss- behandlades. Regeringen beslutade därefter att inhämta lagrådets yttrande över de förslag till lagändringar man anser nödvändiga för att svensk lagstiftning ska uppfylla rambeslutets krav. Bland annat föreslås en ny lag om straff för terroristbrott. Man beräknar lämna en proposition till . Kommissionen presenterade ett förslag till rambeslut om kriminalisering och påföljder för olaglig narkotikahandel (KOM (2001) 259 slutlig). Förslaget har förhandlats i arbetsgruppen Materiell straffrätt men man har också konsulterat den pelarövergripande horisontella narkotikagruppen. Som framgår av den faktapromemoria (2001/02:FPM31), som öve- lämnades till anger förslaget vilka handlingar som ska anses utgöra olaglig narkotikahandel och därmed vara straffbara i samtliga medlemsstater samt vilka straff som dessa brott ska kunna leda till. Förslaget innehåller också bestämmelser om ansvar och påföljder för juridiska personer, jurisdiktion och åtal. En oenighet uppstod mellan medlemsstaterna under förhandlings- Skr. 2002/03:60 arbetet när det gäller frågan huruvida överlåtelser av små mängder narkotika skulle undantas från rambeslutets påföljdsbestämmelser. motsatte sig bestämt, med starkt stöd från flera andra medlems- stater, att sådana brott skulle falla utanför påföljdsbestämmelsernas tillämpningsområde. Frågan behandlades av rådet vid ett flertal tillfällen under den . Ordförandeskapet presenterade olika kompromissförslag. Inget av dessa kunde dock godtas av samtliga medlemsstater. Ordförandeskapet valde mot bakgrund av de svårigheter som uppstått i förhandlingsarbetet att inte behandla rambeslutet vid rådsmötet . hölls löpande informerad om de förslag som lämnades från ordförandeskapet. Ett förslag till rambeslut med minimikrav på medlemsstaternas straff- rättsliga lagstiftning mot rasism och främlingsfientlighet förhandlades . Förhandlingarna kommer att fortsätta . Kommissionen föreslog i ett meddelande till rådet och (KOM (2001) 664 slutlig) ett rambeslut om bekämpande av rasism och främlingsfientlighet. Som framgår av över- lämnad faktapromemoria (2001/02:FPM45), innehåller förslaget bestäm- melser om vilka rasistiska och främlingsfientliga handlingar som ska vara straffbara. Vidare finns bestämmelser om påföljder och om rasis- tiska och främlingsfientliga motiv. Förslaget innehåller också regler om ansvar och påföljder för juridiska personer, inledande av rättsliga åtgärder och domsrätt m.m. 16.3.7Förverkande av av brott presenterade ett förslag till rambeslut om förver- kande av av egendom som härrör från brott samt hjälpmedel som använts vid brott (2002/C 184/03). Förslaget syftar till att i ett övergripande instrument utveckla medlems- staternas skyldigheter enligt konvention av om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av av brott samt rådets rambeslut av om penningtvätt, identifiering, spårande, spärrande, beslag och förverkande av hjälpmedel och av brott (01/500/RIF). Enligt förslaget ska, som framgår av faktapromemorian (2001/02:FPM119), medlemsstaterna säkerställa att det blir möjligt att helt eller delvis förverka hjälpmedel och som härrör från brott som kan leda till frihetsberövande , eller egendom vars värde motsvarar sådan . Huvudnumret i förslaget är emellertid att medlemsstaterna ska se till att det blir möjligt att förverka egendom från personer som dömts för vissa särskilt allvarliga brott även om det inte kan konstateras att egendomen härrör från just det brott personerna dömts för (s.k. utvidgat förverkande). Förslaget till rambeslut har under förhandlingsarbetet genomgått vissa förändringar. dock en bestämmelse om utvidgat förverkande. En politisk överenskom- Skr. 2002/03:60 melse nåddes vid rådets möte . 16.3.8Korruption i den privata sektorn presenterade ett förslag till rambeslut där medlemsstaterna ska åta sig att kriminalisera korruption i den privata sektorn. Rambeslutet bygger i stora delar på en gemensam åtgärd (98/742/RIF). Som framgår av överlämnad faktapromemoria (2001/02:FPM116), innehåller förslaget bestämmelser om kriminalisering av bestickning och mutbrott i den privata sektorn samt påföljder för sådana brott. Rambeslutet går längre än den gemensamma åtgärden eftersom kriminaliseringen enligt den gemensamma åtgärden kunde begränsas till sådana handlingar som riskerar att skada konkurrensen på den inre marknaden som helhet. nåddes en politisk överenskommelse om innehållet i ram- beslutet. presenterade kommissionen ett förslag till rambeslut om angrepp mot informationssystem (KOM (2002) 173 slutlig). Syftet med förslaget är att tillnärma medlemsstateras straffrättsliga lag- stiftning när det gäller angrepp mot informationssystem. Enligt förslaget ska, som framgår av faktapromemorian (2001/02:FPM110), medlems- staterna se till att olagliga och uppsåtliga intrång i ett informationssystem under vissa förutsättningar ska vara straffbart. Vidare ska olika typer av olagliga störningar av informationssystemens struktur vara straffbara. Tanken är att rambeslutet ska överensstämma med synen på datarela- terade brott enligt konvention om IT-relaterad brottslighet. Förslaget anger också vilka påföljder som brotten ska kunna leda till. Vidare innehåller förslaget bl.a. bestämmelser om vilka omständigheter som ska anses vara försvårande och därmed utgöra grund för skärpning av påföljderna. Därutöver innehåller det bestämmelser om ansvar och påföljder för juridiska personer, domsrätt och åtal samt samarbete mellan medlemsstaterna. Europol är Europeiska unionens brottsförebyggande och brottsbekämp- ande polisbyrå. Europols främsta uppgift är att vara ett kriminalunderrätt- elseorgan för medlemsstaternas polis- och tullmyndigheter. Europol biträder medlemsstaterna i enlighet med nationell rätt med informations- utbyte, operativa analyser, strategiska rapporter samt expertstöd i olika former. Europol verkar också för att öka medvetenheten om värdet av brottsanalyser och där det behövs harmonisering av utredningsmetoder. Målsättningen är att förbättra effektiviteten och samarbetet mellan Skr. 2002/03:60 medlemsstaternas behöriga myndigheter i kampen mot allvarlig gräns- överskridande brottslighet med inriktning på brottsorganisationer. Arbetet var, i likhet med föregående år, främst inriktat på ökad operativ relevans och ökat informationsflöde från medlemsstaterna till Europol. Med Europols medverkan avslöjades ett flertal fall av organiserad gränsöverskridande brottslighet.