prop · GR0318 · 2003-10-22 00:00:00 — Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har tillstyrkt eller inte haft någon erinran mot förslaget. Kammarrätten i har anfört att en definition av begreppet utrymme bör införas i lagtexten. Skälen för regeringens förslag: För småhus-, hyreshus-, industri- och elproduktionsenheter skall delvärdena markvärde och byggnadsvärde bestämmas. Enligt 7 kap. 9 § FTL skall markvärde som huvudregel bestämmas som om taxeringsenheten var obebyggd medan byggnadsvärde enligt 7 kap. 8 § samma lag är det mervärde som taxeringsenheten har på grund av att den är bebyggd. Värdet av tomtmark ligger främst i den möjlighet som finns att bebygga tomten. I 7 kap. 10 och 11 § § FTL finns speciella värderingsregler för ägoslaget tomtmark vilket ägoslag förekommer på praktiskt taget alla bebyggda taxeringsenheter. Huvudregeln är att värdering av tomtmarken antingen den är bebyggd eller obebyggd skall ske med hänsyn till den möjlighet som föreligger att bebygga tomten. Vid bedömningen av bebyggelsemöjlighetens omfattning skall man utom i undantagsfall utgå från den pågående markanvändningen. Reglerna om tredimensionell fastighetsindelning innebär att fastigheter kan bildas som inte omfattar någon del av markytan. Även om en tredimensionell fastighet inte har någon markkontakt har den dock ett värde utöver byggnadsvärdet i form av byggrätten. Av avsnitt 4.2 framgår vidare att det under vissa, om än begränsade, förutsättningar kommer att vara möjligt att bilda tredimensionella fastigheter avsedda för planerade men ännu inte uppförda byggnader och andra anläggningar. Ett skäl till detta är att möjligheterna till belåning av ännu inte bebyggda utrymmen inte torde skilja sig särskilt mycket från möjligheterna att belåna obebyggda traditionella fastigheter. Ännu inte bebyggda tredimensionella fastigheter utan markkontakt har redan från början ett värde beroende på den byggrätt som är knuten till fastigheten. Det sagda leder till slutsatsen att tredimensionella fastigheter bör åsättas ett värde som består i den möjlighet som finns att bebygga fastigheten (byggrätten). Frågan är hur denna byggrätt systematiskt bör inordnas i FTL. För traditionella fastigheter ingår värdet av byggrätten i tomtmarksvärdet. Begreppet mark används i central fastighetsrättslig lagstiftning för att beteckna en fastighet eller del av en fastighet. Tredimensionella fastigheter kommer som sagts inte att behöva ha markkontakt. 2002/03:116 föreslås av denna anledning att det i inledningen av jordabalken respektive fastighetsbildningslagen (1970:988) skall klargöras att med mark i dessa lagar även skall avses annat utrymme som ingår i en fastighet eller är samfällt för flera fastigheter. En sådan bestämmelse bör också införas i FTL för att det byggrättsvärde som hör till utrymmet skall ingå i markvärdet och därmed Prop. 2003/04:18 i tomtmarksvärdet. Bestämmelsen innebär t.ex. att utrymme och därmed värdet av byggrätt till en tredimensionell fastighet eller ett tredimensionellt fastighetsutrymme kan indelas i ägoslaget tomtmark i 2 kap. 4 § FTL. Vidare följer att markvärde och tomtmarksvärde i 5 kap. 7 § FTL kan vara värdet av den byggrätt som hör till en tredimensionell fastighet eller ett tredimensionellt fastighetsutrymme. Termen tomt som t.ex. förekommer i 6 kap. 7 § FTL, definieras inte i lagen men anses vara en för bebyggelse avsedd enhet som tomtmark uppdelas i. Med tomt avses således ett område som är bebyggt eller avses att bebyggas med en byggnad eller med flera byggnader som tillsammans är avsedda att användas för ett ändamål. Tomt omfattar förutom byggnadsplats även till bebyggelsen hörande gårdsplan, trädgård, parkeringsplats, upplagsplats o.d. (se RSV:s 2003, Taxeringsregler s. 36 och m. fl. Av bestämmelsen att vad som sägs om mark också kommer att gälla för annat utrymme får det anses följa att utrymme liksom tomtmark kan indelas i tomter. Bestämmelsen om att utrymme skall likställas med mark införs i andra stycket av den nya 1 kap. 4 a § FTL Kammarrätten i har anfört att det i promemorians förslag inte framgår klart att med begreppet utrymme avses (s. 36 ff i promemorian) byggrätt till tredimensionell fastighet eller tredimensionellt fastighetsutrymme. En definition av begreppet bör enligt kammarrätten införas i lagtexten. Regeringen vill anföra att även om värdet av ett utrymme består av den till utrymmet knutna byggrätten är det tveksamt om man kan säga att med utrymme enbart avses byggrätt. Det saknas underlag för att i detta sammanhang föreslå en definition av begreppet utrymme. Kammarrätten i har vidare anfört att det bör övervägas om anpassning till reglerna om värdering vid tredimensionell fastighetsindelning skall göras även i de fall som avses i 15 kap. FTL. I promemorian föreslogs i 9 kap. 3 §, 10 kap. 3 § samt i 11 kap. 4 § FTL ett tillägg under värdefaktorn ålder. Som framgår av avsnitt 5.2.2 anser regeringen att tillägget inte behövs. Av detta följer att det inte heller behövs något tillägg i 15 kap. 4 § FTL. I 15 kap. 1 § tredje stycket sägs att med mark i femtonde kapitlet avses tomtmark, övrig mark, fallrätt och markanläggning som ingår i en elproduktionsanläggning. I ett nytt fjärde stycket bör ett förtydligande ske så att det framgår att även sådant utrymme som avses i 1 kap. 4 a § FTL avses. Det synes inte behövligt med ytterligare ändringar i 15 kap. 5.2.4Värde av byggrätt för hyreshus och industrier Regeringens förslag: Värde av utrymme och därmed värdet av byggrätt för hyreshus och industrier som hör till tredimensionellt avgränsade fastigheter skall bestämmas som värderingsenhetens byggrätt i kvadratmeter multiplicerad med det i riktvärdeangivelsen angivna värdet per kvadratmeter byggrätt. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte kommenterat förslaget i denna del. Skälen för regeringens förslag: Prisbildningen på tomtmark för hyreshus och industribyggnader styrs i väsentlig grad av värdet av byggrätten. Enligt 12 kap. 1 § andra stycket FTL skall riktvärdet för tomtmark för hyreshus, industribyggnad eller övrig byggnad utgöra värdet av en värderingsenhet avseende tomtmark. De värdefaktorer som enligt 12 kap. 4 § FTL skall användas vid värdering av tomtmark för hyreshus är storlek och typ av bebyggelse. Med storlek avses byggrätt i kvadratmeter (kvm). Med typ av bebyggelse avses det ändamål bebyggelsen är avsedd för, antingen bostäder eller lokaler. Vid värdering av tomtmark för industribyggnad och övrig byggnad används enligt 12 kap. 5 § FTL värdefaktorn storlek. Med storlek avses värderingsenhetens tomtmarksareal. Om särskilda skäl föreligger skall dock avses den byggrätt i kvm som värderingsenheten utnyttjas för eller är avsedd för. Här föreligger således alternativa möjligheter att beräkna värdet. Avgörande för om värdet skall beräknas per kvm byggrätt eller tomtmark är det sätt på vilket prisbildningen på den aktuella tomtmarken har utbildats. Beräkningen av riktvärde för tomtmark för hyreshus sker enligt 1 kap. 36 § första stycket FTF genom att byggrätten i kvm multipliceras med rekommenderat värde i kr/kvm. Beräkningen av riktvärde för tomtmark för industribyggnad och övrig byggnad sker enligt 1 kap. 36 § andra stycket FTF genom att tomtarealen i kvm eller byggrätten i kvm multipliceras med rekommenderat värde i kr/kvm. För värderingsenheter som ingår i tredimensionella fastigheter bör värdet alltid beräknas per kvm byggrätt, eftersom det inte finns någon tomtareal. För industrienheter kommer detta att kräva ett mera omfattande förberedelsearbete än tidigare, eftersom modellen med att beräkna riktvärdet utifrån byggrätten i praktiken inte använts vid tidigare allmänna fastighetstaxeringar. Det sagda medför att det införs ett nytt andra stycke i 12 kap. 5 § FTL. Regeringens förslag: Reglerna skall träda i kraft . Det behövs ingen särskild övergångsbestämmelse. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Förslaget har inte kommenterats i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt prop. 2002/03:116 skall de nya reglerna om tredimensionell fastighetsindelning träda i kraft den Några tredimensionella fastigheter kommer således inte att bildas före ingången av . Först fr.o.m. kan det lagligen träffas avtal om överlåtelse av tredimensionellt avgränsade utrymmen (se prop. 2002/03:116 s. 134). Uppgifter om fastighetsbildning skall registreras i fastighetsregistrets allmänna del när beslutet har vunnit laga kraft (se 19 kap. 3 § fastighetsbildningslagen, FBL). I och med registreringen är fastighetsbildningen fullbordad. Bestämmelsen i 1 kap. 2 § andra stycket FBL innebär att en fastighets tillkomst eller ändrade omfattning i faktiskt och rättsligt hänseende blir slutgiltig i och med registreringen (se - , Fastighetsbildningslagen En kommentar, 2 uppl. Även de nu föreslagna reglerna bör träda i kraft . sker dels allmän fastighetstaxering av lantbruksenheter, dels särskild fastighetstaxering av övriga taxeringsenheter enligt bestämmelserna i 16 kap. FTL. Särskild fastighetstaxering skall verkställas . Sådan taxering skall dock inte ske av taxeringsenhet som taxeras genom allmän eller förenklad fastighetstaxering . För fastigheter som inte skall nytaxeras fastställs det föregående årets taxering oförändrad. I 16 kap. 25 §§ FTL anges under vilka förutsättningar som ny taxering skall ske. Ny taxering skall bl.a. ske enligt 16 kap. 2 § FTL om ny taxeringsenhet bör bildas eller taxeringsenhet bör ombildas. Fastighetstaxering skall enligt 1 kap. 6 § FTL ske på grundval av fastighetens användning och beskaffenhet vid taxeringsårets ingång. De tredimensionella fastigheter som bildas kommer således att bli föremål för ny taxering vid särskild fastighetstaxering om de inte undantagsvis skall taxeras vid den allmänna fastighetstaxeringen för lantbruksenheter . Det behövs ingen särskild övergångsbestämmelse. 5.2.6Justering i 12 kap. FTL Regeringens förslag: Lagtexten ändras så att det framgår att riktvärdet skall utgöra värdet av varje värderingsenhet även i de fall värderingsenheten endast utgör en del av en tomt. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag förutom att justeringar även föreslogs vad avser definitionerna av värdefaktorerna vatten och avlopp samt närhet till strand. Remissinstanserna: Förslaget har inte kommenterats i denna del. Skälen för regeringens förslag: I nuvarande 12 kap. 1 § första stycket FTL sägs att riktvärdet för tomtmark för småhus skall utgöra värdet av en tomt. Enligt 6 kap. 7 § FTL gäller emellertid i de fall det föreligger byggrätt till två eller flera småhus att varje del av tomten, som omfattas av en byggrätt, får utgöra en värderingsenhet. En ändring bör ske i 12 kap. 1 § FTL så att det framgår att riktvärdet skall utgöra värdet av varje värderingsenhet även i de fall värderingsenheten endast utgör en del av en tomt. De i promemorian föreslagna justeringarna vad avser vatten och avlopp samt närhet till strand är inte nödvändiga för att detta skall framgå och bör inte införas. Regeringens bedömning: Behovet av ändringar i bestämmelser som reglerar behandlingen av fastighetstaxeringsuppgifter får övervägas i det fortsatta utvecklingsarbetet. Skälen för regeringens bedömning: , , har tagit upp en del frågor av statistisk karaktär. SCB har anfört att man måste kunna skilja på byggnader och byggnadsdelar och att del av byggnad som utgör tredimensionell fastighet måste kunna skiljas från småhusbyggnad på annans mark. Vidare vore det värdefullt att kunna urskilja enbostadshus inom tredimensionella fastigheter från andra hyreshus. SCB har också anfört att det vore värdefullt att kunna särskilja den del av markvärdet som är förknippad med byggrätten för att kunna beskriva markvärdena med eller utan tredimensionella fastigheter. Vidare borde det i fastighetstaxeringssystemet kunna skiljas på olika typer av lokaler. Regeringens vill här anföra att det i det fortsatta utvecklingsarbetet får övervägas behovet av ändringar i förordningen (2000:308) om fastighetsregister med anledning av förslaget om tredimensionella fastigheter (jfr. 2002/03:116 s. 80). Likaså får det i det sammanhanget övervägas om ändringar behöver vidtas av de bestämmelser som reglerar behandlingen av fastighetstaxeringsuppgifter. Vad härefter gäller frågan om det skall vara möjligt att skilja mellan olika typer av lokaler hör denna fråga inte speciellt samman med anpassningen av reglerna om fastighetstaxering till de nya slagen av fastigheter. Frågan får därför övervägas i ett annat sammanhang. Regeringens bedömning: Det görs ingen särskild anpassning av reglerna i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt med anledning av det nya slaget av fastigheter. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: RSV har pekat på att skattereduktion vid nybyggnation respektive om- och tillbyggnad beräknas på olika underlag och att detta framöver kan medföra att storleken av fastighetsskatten kan komma att variera beroende på om fastigheten inför en om- eller tillbyggnad delats upp tredimensionellt eller inte. Skälen för regeringens förslag: För byggnader inom tredimensionella fastigheter och tredimensionella fastighetsutrymmen kommer byggnadstypen att bestämmas särskilt. Vidare kommer byggrätt för tredimensionella fastigheter eller tredimensionella fastighetsutrymmen att ingå i markvärdet och således betecknas som tomtmark eller övrig mark vid indelning av ägoslag. Denna indelning kommer att ligga till grund för indelning i taxeringsenheter och värderingsenheter. I 9 § lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt sägs att termer och uttryck i FSL har samma betydelse och tillämpningsområden som i fastighetstaxeringslagen (1979:1152), FTL. Beskattningen av fastigheter i FSL bygger på indelningen i taxeringsenheter och värderingsenheter enligt terminologin i FTL. Någon särskild anpassning av reglerna i FSL behövs därför inte. RSV har pekat på att skattereduktion vid nybyggnation i 3 § respektive om- och tillbyggnad i 3 a §, FSL, beräknas på olika underlag och att detta tillsammans med att en byggnadskropp kan uppdelas i olika byggnader kan medföra att storleken av fastighetsskatten kan komma att variera beroende på om fastigheten inför en om- eller tillbyggnad delats upp tredimensionellt eller inte. En byggnadskropp på en fastighet kan t.ex. bestå av två våningsplan. Det första våningsplanet utnyttjas för butiker. En omfattande och genomgripande om- och tillbyggnad av plan två, som innehåller bostäder, planeras. Om det bildas en tredimensionell fastighet av detta våningsplan och om- och tillbyggnaden är tillräckligt genomgripande kan byggnaden komma att få samma värdeår som ombyggnadsåret. Vid denna bedömning tas inte hänsyn till plan ett inom samma byggnadskropp. Den nybildade fastigheten kommer att få befrielse från hel fastighetsskatt och halv fastighetskatt beräknat på både tomtmark (= utrymme) och byggnadsvärdet enligt bestämmelserna i 3 § andra stycket FSL. Om fastigheten inte uppdelas genom tredimensionell fastighetsindelning bestäms värdeåret för byggnadskroppen i sin helhet. Värdeåret kommer därför normalt inte att bestämmas till om- och tillbyggnadsåret eftersom hänsyn tas till plan ett. Ett reduceringsbelopp kan beslutas enligt 3 a § FSL, vilket motsvarar höjningen av taxeringsvärdet för bostadsbyggnaden. RSV har anfört att olikformigheten skulle kunna undvikas om bestämmelsen om reduceringsbelopp utvidgas, så att den höjning som i motsvarande fall sker av bostadsbyggnadsvärdet på en traditionell fastighet beaktas genom att till höjningsbeloppet läggs en proportionellt motsvarande andel av markvärdet för bostäderna. På detta sätt kommer inte fastighetsskatt för ny-, till- och ombyggda bostäder att falla ut olika beroende på om fastigheten inför en om- eller tillbyggnad delats upp tredimensionellt eller inte. Regeringen vill för sin del anföra att nedsättningarna även enligt gällande regler beräknas på olika underlag för hyreshus på fastigheter som enbart innehåller bostäder. En genomgripande renovering kan medföra att 3 § FSL blir tillämplig med följd att reducering sker med hela taxeringsvärdet som underlag medan en mindre omfattande renovering kan medföra att 3 a § blir tillämplig och att ett reduceringsbelopp utan hänsynstagande till markvärdet bestäms. En ändring utifrån RSV:s förslag skulle medföra en högre reduktion än enligt 3 a § FSL och kräva överväganden som ligger utanför detta lagstiftningsärende. RSV:s förslag får därför övervägas i ett annat sammanhang. Regeringen vill också anföra att det för att en tredimensionell fastighetsbildning skall kunna ske krävs att ett antal villkor är uppfyllda enligt de i prop. 2002/03:116 föreslagna bestämmelserna i fastighetsbildningslagen. Det kommer således inte att vara möjligt att av enbart skatteplaneringsskäl bilda en tredimensionell fastighet. Regeringen har för avsikt att följa utvecklingen och i den mån det visar sig att tillämpningen ger stötande resultat vidta nödvändiga åtgärder. De nya fastigheterna ger inte upphov till någon ny typ av taxeringsenheter utan taxeringsenheterna kommer som att vara indelade i småhusenheter, hyreshusenheter, industrienheter, lantbruksenheter m.m. Dessa termer förekommer även i inkomstskattelagen (1999:1229), IL, och i 2 kap. 15 § IL sägs att med småhus, småhusenhet, hyreshusenhet, industrienhet, lantbruksenhet och taxeringsenhet avses hus, fastigheter och enheter av de slag som avses i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Dessa termer behöver inte anpassas eller kompletteras med anledning av de nya fastigheterna. 5.4.1Byggnad inom tredimensionell fastighet och värdeminskningsavdrag Regeringens bedömning: Det införs ingen definition i inkomstskattelagen som definierar begreppet byggnad inom tredimensionella fastigheter eller tredimensionella fastighetsutrymmen. Det införs inga särskilda bestämmelser om värdeminskningsavdrag för tredimensionella fastigheter eller tredimensionella fastighetsutrymmen. Promemorians förslag: I promemorian föreslogs att det särskilt skulle lagstiftas om att vad som sägs om byggnad skulle gälla för varje del av en byggnadskropp om en eller flera delar av en byggnadskroppen hör till en eller flera tredimensionella fastigheter eller tredimensionella fastighetsutrymmen. Remissinstanserna: Länsrätten i har beträffande värdeminskningsavdrag ifrågasatt det lämpliga i att lämna över till rättstillämpningen i vilken mån det vid procentsatsernas bestämmande bör tas hänsyn till om och hur de olika byggnadsdelarnas livslängd påverkas av varandra. Det kan föranleda en rättsosäkerhet på området som kan ha hämmande effekter på det ursprungliga syftet med förändringen av fastighetsbegreppet i jordabalken att bl.a. stimulera nybyggnation. RSV har anfört att förslaget innebär att den som t.ex. äger del i en radhuslänga på en tredimensionell fastighet, beskattas på samma sätt som hyreshusägare i inkomstslaget näringsverksamhet. Detta får till följd att bostadsförmån ska redovisas, men medför även rätt till avdrag för reparationer och underhåll. Också avskrivning kan bli aktuell. Skälen för regeringens förslag: Termen byggnad förekommer på flera ställen i IL. I lagrådsremissen föreslogs att det i ett nytt andra stycke i 2 kap. 6 § IL skulle införas en bestämmelse som säger att vad sägs om byggnad skall gälla för byggnadsdel som hör till en tredimensionell fastighet eller ett tredimensionellt fastighetsutrymme och som skulle ha ansetts som en byggnad om den hade hört till en annan fastighet. Lagrådet har anfört att bestämmelsen torde bli överflödig om Lagrådets synpunkt beträffande 1 kap. 4 a § FTL godtas, jfr avsnitt 5.2.1. Regeringen ansluter sig till Lagrådets bedömning. Enligt 19 kap. 4 § IL dras utgifter för att anskaffa en byggnad av genom årliga värdeminskningsavdrag. Dessa skall enligt 19 kap. 5 § IL beräknas enligt avskrivningsplan efter en viss procentsats på Procentsatsen skall bestämmas med Prop. 2003/04:18 hänsyn till byggnadens ekonomiska livslängd. När det gäller byggnader inom tredimensionella fastigheter kommer dessa att kunna ingå i en del av en byggnadskropp. En byggnadskropp kan t.ex. bestå av två våningsplan där varje våningsplan hör till olika fastigheter. Våningsplan ett jämte mark hör till en traditionell fastighet kallad X. I exemplet utnyttjas våningsplanet för butiker. Våningsplan två, som är nybyggt, ingår i en tredimensionell fastighet Y och består av bostäder. Den fråga som uppkommer är om det vid beräknande av värdeminskningsavdrag skall tas hänsyn till den inverkan fastigheterna X och Y kan antas ha på varandra och om det bör lagstiftas om detta. Enligt 19 kap. 5 § IL kommer värdeminskningsavdragen att bestämmas utifrån anskaffningsvärdet för de olika våningsplanen. I promemorian anförs att i vilken mån det vid procentsatsernas bestämmande bör tas hänsyn till om och hur de olika byggnadsdelarnas livslängd påverkas av varandra får avgöras från fall till fall och att någon lagreglering av denna fråga inte bör ske. Länsrätten i har ifrågasatt det lämpliga i att lämna över till rättstillämpningen i vilken mån det vid procentsatsernas bestämmande bör tas hänsyn till om och hur de olika byggnadsdelarnas livslängd påverkas av varandra Regeringen förutser för sin del att förhållandena kommer att vara mycket skiftande i de aktuella fallen. Dagens lagstiftning där den ekonomiska förslitningen är avgörande för hur snabbt avskrivning skall ske möjliggör ett hänsynstagande till alla tänkbara skiftande förhållanden. Denna bedömning bör även i fråga om nu aktuella byggnader överlämnas till den praktiska tillämpningen. I sammanhanget bör också nämnas att RSV lämnar allmänna råd om procentsatser för värdeminskningsavdrag för byggnader i näringsverksamhet. Sådana råd lämnades (RSV 2003:6). Verket har möjlighet att om man så finner lämpligt att låta de allmänna råden omfatta värdeminskningsavdrag i dessa fall. Som RSV har anfört kommer den som t.ex. äger en andel i en tredimensionell fastighet till vilken hör en radhuslänga med fem eller flera lägenheter att beskattas på samma sätt som hyreshusägare i inkomstslaget näringsverksamhet. Detta kan få till följd att bostadsförmån skall redovisas samt medföra rätt till avdrag för reparationer, underhåll och värdeminskning. Regeringen vill tillägga att ett vanligare fall torde bli att den tredimensionella fastigheten ägs av en bostadsrättsförening och att medlemmen i föreningen beskattas enligt de regler som gäller för bostadsrättsinnehavare. Vidare kan reglerna om andelshus i 2 kap. 16 §, 19 kap. 3 och 13 §§ IL ibland bli aktuella. Regeringen kan inte se att de av RSV påtalade konsekvenserna skulle innebära några särskilda svårigheter som inte redan finns i dagens system. Förhållandet är ju detsamma för den som äger del i en hyresfastighet och genom avtal med övriga delägare disponerar en bostadslägenhet. Regeringens förslag: Vad som sägs om mark i inkomstskattelagen gäller också utrymme som ingår i en fastighet eller är samfällt för flera fastigheter. Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens förslag. Remissinstanserna: Förslaget har inte kommenterats i denna del. Skälen för regeringens förslag: Termen mark förekommer på flera ställen i IL. Som sagts i avsnitt 5.2.3 används termen i central fastighetsrättslig lagstiftning för att beteckna en fastighet eller del av fastighet. Tredimensionella fastigheter kommer att kunna existera utan att ha markkontakt. 2002/03:116 föreslås av denna anledning att det i inledningen av jordabalken respektive fastighetsbildningslagen (1970:988) skall klargöras att med begreppet mark i dessa lagar även skall avses utrymmen utan anknytning till markytan. I avsnitt 5.2.3 föreslås och motiveras att en liknande bestämmelse skall införas i FTL. Det behövs även en sådan bestämmelse i IL för att t.ex. reglerna om ersättningsfonder i 31 kap., tomtrörelse i 27 kap. och marköverföring i 45 kap. 5 § IL skall kunna tillämpas på tredimensionella fastigheter.