prop · GQ03117d2 · 2003-05-16 00:00:00 — Ett samhälle med giftfria och resurssnåla kretslopp Sammanfattning av regeringens proposition 2002/03:117 Producerad av Grask formgivning: Navigare.nu Text: : , Papper: Scandia 2000 Foto: . //Artikelnummer: M 2003:03 FÖR ATT UPPNÅ MILJÖMÅLEN blir ansvarig för kretsloppsstrategin Pågående arbete med anknytning till kretsloppsstrategin ETT EKOLOGISKT OMHÄNDERTAGANDE AV AVFALL En avfallspolitik för att uppnå ett giftfritt och resurssnålt kretslopp Bättre materialåtervinning av avfall AVFALLSHANTERING EN DEL AV SAMHÄLLETS INFRASTRUKTUR Ett råd för avfallsfrågor bildas Avfallsplanering på , regional och nationell nivå stärks Producentansvar för förpackningar och returpapper Bättre hantering av farligt avfall från hushållen Kommunernas ensamrätt till hanteringen av farligt avfall utreds Avfallslagstiftningen och definitionen av avfall Stärkt tillsyn och vägledning SÄRSKILT OM VISSA PRODUKTGRUPPER OCH AVFALLSSLAG Ökade krav på producenters varor Ekonomiska garantier för producentansvar Utökat system för returförpackningar Utvecklat producentansvar för bilar Bättre omhändertagande av bygg- och rivningsavfall FÖRSÄLJNING AV STATENS AKTIE I Regeringen föreslår i propositionen 2002/03:117 mål, strategier och åtgärder för att få ett samhälle med giftfria och resurssnåla kretslopp. Vår ekonomiska utveckling bygger till stor del på produktion och konsumtion av produkter. Dessa förbrukar material och energi. Att få balans i hur vi utnyttjar våra gemensamma resurser är avgörande för att skapa ett hållbart samhälle. Det är också en del i arbetet med att uppnå många av de miljökvalitetsmål beslutat om. Vår produktion och konsumtion leder till stora mängder avfall. En viktig del i kretsloppsarbetet är därför en ekologiskt god avfallshantering. Genom propositionen fortsätter regeringen utvecklingen av avfallspolitiken. Av- fallshanteringen är en nödvändig infrastruktur som måste fungera i samhället. Många nya styrmedel har beslutats som engagemanget hos olika aktörer har ökat kraftigt. Det ställer stora krav på system som är trovärdiga och lättillgängliga för såväl producenter som konsumenter. Regeringen kommer att utse Na- turvårdsverket som huvudansvarig för samordning av strategin för att nå ett samhälle med giftfria och resurssnåla kretslopp. bör få till uppgift att koordinera insatserna hos alla aktörer som arbetar med kretsloppsfrågor i samhället. För att närma sig ett ekologiskt omhändertagande av avfall är det nödvändigt att mängden avfall minskar. Producenter måste redan vid tillverk- ningen av en produkt tänka över dess miljöpåverkan i ett livscykelperspektiv. Såväl konstruktion och materialval som energiförbrukning vid tillverkning och användning måste vägas in. Hållbara kretslopp går dessutom bara att nå om en större andel avfall kan återanvändas och återvinnas. Det sparar såväl material som energi, som miljöproblem från avfallshanteringen kan minska. Lagstiftningen om producentansvar och förbud mot deponering av avfall är delar i regeringens arbete inom området. Det nns anledning att komplettera dagens styrmedel. Propositionen vidareutvecklar producentansvaret för förpackningar och returpapper. Kommunerna får ett större inytande över informationen och planeringen kring producentansvaret. Även retursystemet för aluminiumburkar och PET-askor utvecklas vidare och utökas det till alla plast- och metallförpackningar för konsumtionsfärdiga drycker. Regeringen föreslår också nya delmål kring ökad biologisk behandling för att bättre ta tillvara näringsämnen och fosfor ur matavfall. En viktig del i arbetet med att styra över avfallshanteringen till att bli ekologiskt hållbar är att minska det farliga avfallet. Hälsofarliga eller på andra sätt skadliga ämnen måste bort från kretsloppen. Här kommer regeringen bland annat att göra kommunernas ansvar för hushållens farliga avfall tydligare. Regeringen kommer också att ställa krav på att långtidsförvara kvicksilver djupt ner i berg. Propositionen, som bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen, och , behandlar följande utredningsförslag och rapporter. Utredningarna och uppdragen har initierats av regeringen. (M 2000:01) har på regeringens uppdrag utvärderat gällande producentansvar för förpackningar, returpapper, däck och bilar. Även systemen för returdryckesförpackningar och de frivilliga åtagandena om kontorspapper respektive bygg- och rivningsavfall har setts över. Ut- redningens förslag har presenterats i betänkandet Resurs i retur (SOU 2001:102). avfallsskatteutredning har på regeringens uppdrag utvärderat hur systemet med avfallsbeskattning fungerar samt utvärderat och analyserat de ekonomiska och miljömässiga konsekvenserna av att införa en skatt på avfall som förbränns. presenterats i betänkandet Skatt på avfall och (SOU 2002:9). (M 1999:01) har på regeringens uppdrag tillkallats för att samordna och utreda det fortsatta nationella arbetet med slutförvaring av kvicksilverhaltigt avfall i bergförvar. Utredningens förslag har presenterats i betänkandet Kvicksilver i säkert förvar (SOU 2001:58). uppdrag utvärderat hur avfallshanteringen har utvecklats . I rapporten ekologiskt hållbart omhändertagande av avfall (rapport 5177) redovisas resultaten av utvärderingen. Rapporten innehåller även förslag till förändringar och kompletteringar av dagens lagstiftning om omhändertagande av avfall. har på regeringens uppdrag redovisat rapporten in, återvinn! Uppföljning av producentansvaret , men också mycket mer (rapport 5237) som innehåller en uppföljning av producentansvaret samt förslag till ändringar i bilskrotningslagen (1975:343). har på regeringens uppdrag redovisat rapporten väg mot miljöanpassade produkter (rapport 5225). uppdrag var att ta fram underlag för den fortsatta utvecklingen av den miljöorienterade produktpolitiken. har på regeringens uppdrag redovisat rapporten om deponering av avfall i glesbebyggelse som behandlar lämpligheten att tillämpa undantagsmöjligheten för glesbebyggelse enligt deponeringsdirektivets denition. har på regeringens uppdrag redovisat rapporten av deponeringsförbuden över utvecklingen och efterlevnaden av deponeringsförbuden för brännbart och organiskt avfall. har i samråd med och lämnat förslag till lagändringar för komplettering av reglerna vid uttag av skrotningsavgiften. Regeringen beslutade att be Lagrådet att yttra sig över de lagförslag som nns i propositionen. Lagrådets yttrande har resulterat i smärre justeringar av lagförslagen. Den svenska miljöpolitiken miljökvalitetsmålen och åtgärdsstrategierna Den svenska miljöpolitiken miljökvalitetsmålen och åtgärdsstrategierna För att vägleda arbetet mot ett hållbart samhälle har beslutat om 15 nationella miljökvalitetsmål. De visar på hur den svenska miljön ska se ut inom en generation. Målen anger också kursen för miljöarbetet på alla nivåer i och även för arbetet i internationella sammanhang. De 15 målen är formulerade utifrån hur mycket miljön tål och vilar på fem grundläggande värden. Miljökvalitetsmålen syftar till att: främja människors hälsa. värna den biologiska mångfalden och naturmiljön. ta tillvara kulturmiljön och de kulturhistoriska värdena. bevara ekosystemens långsiktiga produktionsförmåga. trygga en god hushållning med naturresurserna. har utöver de nationella målen även beslutat om ett antal delmål för vart och ett av miljökvalitetsmålen. Delmålen ska hjälpa till med att avgöra om omställningen till ett hållbart samhället inom en generation går åt rätt håll. Delmålen är mätbara och ska nås . I samhället nns några aktiviteter som orsakar era av dagens miljöproblem, till exempel transporter, energianvändning och öden av varor, material och kemikalier. Regeringen har föreslagit tre åtgärdsstrategier för dessa områden för att samla insatserna att uppnå era av miljömålen. Vägledande strategier för att uppnå miljökvalitetsmålen: En strategi för effektivare energianvändning och transporter. En strategi för giftfria och resurssnåla kretslopp (Kretsloppsstrategin). En strategi för hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö. Kretsloppsstrategin vägledande för att uppnå miljömålen Kretsloppsstrategin vägledande för att uppnå miljömålen Varor som cirkulerar i samhället innehåller mängder av olika material. Många är energikrävande att producera och innehåller ämnen som nns i begränsad mängd. uppnå hållbara kretslopp i samhället är det därför nödvändigt att vi förvaltar gemensamma resurser på ett långsiktigt sätt. I många varor nns dessutom ämnen som är giftiga eller farliga och inte bör komma ut i miljön. Det ställer krav på en utfasning av de mest skadliga ämnena, och att ämnen som fortfarande används hanteras på ett säkert sätt. Kretsloppsstrategin syftar till att få ett samhälle med giftfria och resurssnåla kretslopp. Här ingår bland annat ändrade konsumtionsmönster, effektivare produktionsmetoder och en avfallshantering med ökat sikte på återvinning. Kretsloppsstrategin ser på material och produkter under hela deras livscykel för att ge en så komplett bild som möjligt av deras miljöpåverkan. Även energiförbrukningen för en produkt ska vägas in i den bedömningen. Regeringen bedömer att kretsloppsarbetet behöver utvecklas, bland annat genom samordning av olika myndigheters insatser inom produktpolitik och avfallshantering. Den stora rörligheten för varor över länders gränser gör även att behovet av gemensamma initiativ på ett internationellt plan är stort. Bland annat pågår arbete med en miljöorienterad produktpolitik inom EU. Kretsloppsstrategin utgör även en viktig del i det svenska arbetet efter om hållbar utveckling i . blir ansvarig för kretsloppsstrategin Regeringens bedömning: bör ges huvudansvaret för samordning och utveckling av strategin för giftfria och resurssnåla kretslopp. Regeringen avser att ge i uppdrag att återkomma med förslag på hur strategin kan utvecklas vidare. Arbetet med att skapa resurssnåla och giftfria kretslopp kräver samarbete inom era områden. Många av de miljömål och åtgärdsstrategier som olika myndigheter arbetar mot, angränsar till kretsloppsstrategin. För att kretsloppsarbetet ska nå sina mål krävs en utökad samordning av insatserna. Därför utser regeringen till ansvarig myndighet för kretsloppsstrategin. är ansvarig myndighet för de övergripande miljömålsfrågorna. Rollen som samordningsansvarig för kretsloppsstrategin innebär dock inte att övertar ansvaret från de olika miljömålsmyndigheterna. Pågående arbete med anknytning till kretsloppsstrategin Insatser för att skapa en miljöorienterad produktpolitik En produkt påverkar miljön under hela sin livscykel. Energi och resurser förbrukas under allt från framställning och Kretsloppsstrategin vägledande för att uppnå miljömålen tillverkning av råvaror till produktens användning och slutliga omhändertagande som avfall. För att få en helhetsbild av en produkts miljöpåverkan är ett sådant livscykelsperspektiv nödvändigt. Arbetet med en miljöorienterad produktpolitik bedrivs nationellt av bland annat . Även inom EU pågår ett arbete med att ta fram ett förslag om en gemensam miljöanpassad produktpolitik, den så kallade integrerade produktpolicyn (IPP). Syftet med denna är att minska miljöbelastningen från varor under varornas hela livscykel och att göra användningen av resurser mer effektiv. Regeringen anser att det gemensamma arbetet särskilt behöver rikta in sig på att hitta vägar för att bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och negativa miljökonsekvenser. Även uppgiften att skapa en mer attraktiv marknad för återvunna material är viktig. Det pågår också ett viktigt arbete på global nivå. Vid världstoppmötet i enades deltagarna om att bygga upp ett tioårigt ramverk av program för hållbar produktion och konsumtion. För del har regeringen presenterat förslag för att utveckla goda exempel på arbete med en miljöorienterad produktpolitik. Vi ska dessutom delta i tekniksamarbete och annat erfarenhetsutbyte med olika utvecklingsländer. För näringslivet innebär miljöanpassningen av varor och tjänster nya affärsmöjligheter. Svenska företag ligger redan långt fram inom området. Företagens och den offentliga sektorns arbete med miljöledningssystem, miljövarudeklarationer och miljökrav vid upphandling är också viktiga hjälpmedel i arbetet för hållbara konsumtions- och produktionsmönster. ska få en aktivare roll inom området och bland annat arbeta med miljökrav vid offentlig upphandling. arbetar rådet med EU:s frivilliga miljöledningssystem (EMAS) och certierade miljövarudeklarationer (EPD). Ny kemikaliepolitik inom EU En ny kemikaliepolitik är under utveckling inom EU. Den innebär en nydaning som länge eftersträvat. Principer om att kontinuerligt byta ut farliga ämnen och tillämpa försiktighetsprincipen vid riskbedömningar blir allmänt rådande i den nya politiken. Dessa åtgärder är också centrala i den svenska kemikaliepolitiken. Bland annat ska nya ämnen och redan existerande ämnen omfattas av samma system för registrering, bedömning och godkännande av kemikalier (REACH). Ansvaret för att ta fram kunskap om ämnens egenskaper läggs på industrin. Denna information ska registreras i ett gemensamt EU-register. har antagit grunderna för den framtida kemikaliepolitiken och Europeiska kommissionen arbetar vidare med den slutliga utformningen. bör i det fortsatta arbetet verka för att den nya europeiska politiken blir ett effektivt verktyg för att komma till rätta med problem inom kemikalieområdet. har en tradition av aktiv och nytänkande miljöpolitik. Den har gått hand i hand med stora satsningar på infrastrukturer, till exempel reningsutrustning för avlopp och förbränningsanläggningar samt tekniker för materialåtervinning. Kretsloppsstrategin vägledande för att uppnå miljömålen Satsningen på tekniska lösningar inom miljöområdet har lett till att svenska miljöteknikföretag ligger bland de främsta i världen. Den globala marknaden för miljöteknik växer snabbt. beräknas den uppgå till 6 000 Trots den stora kompetensen i har svenska företag bara en mycket liten del av den marknaden. uppgick exporten av miljöteknik till . En ökad export av svensk miljöteknik skulle gynna såväl miljön som tillväxten i miljöteknikbranschen i För att stödja företagen i deras exportsatsningar arbetar med aktiviteter i bland annat , och övriga EU-kandidatlän- der samt . Dessa bedöms som blivande exportmarknader med stora behov av system för avfallshantering. För att ytterligare stödja företagen vill regeringen etablera ett nationellt centrum för utveckling, entreprenörskap och export av miljöteknik. Det ska ta tillvara branschens försprång och arbeta för att ytterligare främja kommersialisering och export av miljöteknik. Ett ekologiskt omhändertagande av avfall En avfallspolitik för att uppnå ett giftfritt och resurssnålt kretslopp Avfall kan vara både en resurs och ett miljöproblem. En dåligt fungerande hantering av avfall innebär ett stort slöseri med värdefullt material och kan även leda till miljö- och hälsoproblem. Målet är att i så hög grad som möjligt ta tillvara de resurser som nns i avfall. är det viktigt att minska negativa effekter i form av utsläpp av metangas från deponering och koldioxid från förbränning samt utsläpp av tungmetaller och organiska miljögifter. Det nns en hierarki för hur avfall ska hanteras. I första hand innebär den att vi ska försöka producera så lite och så ofarligt avfall som möjligt. För avfall som ändå uppstår prioriteras materialåtervinning framför energiåtervinning när detta är miljömässigt motiverat. I sista hand ska avfallet tas omhand genom deponering. I valet mellan materialåtervinning och förbränning nns inga självklara svar på vilken metod som är att föredra för alla typer av avfall. Generellt stödjer era analyser materialåtervinning som låter material och näringsämnen ingå i ett kretslopp. Regeringen har vidtagit ett stort antal åtgärder på avfallsområdet för att styra mot hållbara kretslopp. Exempel på ny reglering inom avfallsområdet: Producentansvar för förpackningar, returpapper och däck . Producentansvar för bilar . Skatt på avfall . Producentansvar för elektriska och elektroniska produkter från . Förbud mot deponering av utsorterat brännbart avfall . Förbud mot deponering av organiskt avfall träder i kraft . Regeringen vill fortsätta sina insatser inom avfallspolitiken och anser att en viktig del i det arbetet är ett tydligare konsumentperspektiv. Det måste bli enklare för hushållen att sortera och lämna sitt avfall för att på så sätt öka andelen avfall som återvinns. Det är också viktigt med information om syftet med och nyttan av hushållens deltagande. Regeringen ser också ett behov av bättre samordning av de olika systemen för insamling, till exempel för förpackningar, returpapper, hushållsavfall, farligt avfall, batterier och grovsopor. En övergripande förändring som krävs för att vi ska närma oss ett ekologiskt omhändertagande av avfall är att mängden avfall och dess farlighet minskar. Detta kan inte bara nås genom åtgärder i avfallsledet utan är till stor del beroende av att produktionen och konsumtionen av varor förändras. ökar avfallsmängderna i takt med den ekonomiska utvecklingen. Grundläggande för att kunna nå målet om hållbara kretslopp är en resurssnålare produktion och konsumtion som bryter det sambandet. Här har företag som Ett ekologiskt omhändertagande av avfall utformar och tillverkar produkter ett stort ansvar för att se över produkternas miljöpåverkan under hela deras livscykel, att använda mer återvunnet material och att tänka på framtida återvinning av produkterna. sumenterna har en viktig roll i valet av produkter och hur man använder dem. Inom arbetar för en miljöorienterad produktpolitik. Liknande arbete pågår inom EU och på ett internationellt plan. Mindre mängd och ofarligt avfall sänker förbrukningen av resurser och spridningen av giftiga ämnen. sparar resurser och energi jämfört med användning av nya råvaror. Förbränning tar tillvara energin i avfallet som inte lönar sig att materialåtervinna. är sista valet när varken återvinning av material eller energi är möjlig. EU:s medlemsstater har enats om en hierarki för hur avfall ska tas omhand på ett ekologiskt sätt. I första hand ska uppkomsten av avfall förebyggas. En miljöbedömning avgör på vilket sätt det avfall som ändå uppkommer ska tas omhand. Ett ekologiskt omhändertagande av avfall Bättre materialåtervinning av avfall Ett helhetsperspektiv på avfallsområdet krävs för att uppnå en ekologisk avfallshantering. Olika åtgärder som minskar avfallsmängderna och styr över ödena enligt hierarkin för olika behandlingsmetoder krävs. Centralt är att öka materialåtervinningen av avfall. Återvunnen råvara sparar energi jämfört med användning av ny råvara, dessutom leder materialåtervinning ofta till lägre utsläpp jämfört med andra behandlingsmetoder. När producenter börjar återvinna material uppstår även en värdefull koppling till en miljöorienterad produktutveckling för att effektivisera tillverkningen. Regeringen avser att förstärka den struktur av materialåtervinning som utvecklats under en lång rad år. Biologiska behandlingsmetoder är ett område där regeringen bedömer att det nns behov av stödjande åtgärder. Här föreslås nya delmål för matavfall och avfall från livsmedelsindustrin. Ansvaret för olika delar i avfallshanteringen behöver dessutom bli tydligare. Ett tydligare ansvar för avfallsinnehavaren betyder att industrier och andra verksamheter måste överväga att använda möjligheter till materialåtervinning. Det behövs också åtgärder för att förbättra hushållens insamling av förpackningar och returpapper. Den omfattande förbränningen av avfall bör också ses över. Industrier och andra verksamheter måste överväga och använda olika metoder för materialåtervinning. Regeringen ska utreda om skatt på avfall som förbränns bör införas, för att stimulera ökad materialåtervinning. Utöver de delmål om biologisk be- handling av matavfall nns intresse för ytterligare ett delmål som rör hushållning med material och energi för varor och tjänster i ett livscykelperspektiv. Ett delmål inom området måste dock uppfylla samma kriterier som gäller för de andra delmålen, nämligen att vara mätbar och utsatt att nås . Regeringen anser att Na- turvårdsverket, som blivande ansvarig samordningsmyndighet för kretsloppsstrategin, tillsammans med bör få i uppdrag att komma med förslag till regeringen inför nästa miljömålsproposition . Delmål för återvinning av matavfall Regeringens förslag: Två delmål läggs till de bentliga delmålen under det nationella miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö: ska av matavfallet från hushåll, restauranger, storkök och butiker återvinnas genom biologisk behandling. Målet avser källsorterat matavfall till såväl hemkompostering som central behandling. ska matavfall och därmed jämförligt avfall från livsmedelsindustrier m.m. återvinnas genom biologisk behandling. Målet avser sådant avfall som förekommer utan att vara blandat med annat avfall och är av en sådan kvalitet att det är lämpligt att efter behandling återföra till växtodling. Biologiskt avfall från hushåll, restauranger och livsmedelsbutiker innehåller växtnäring och andra värdefulla ämnen. Det här lätt nedbrytbara avfallet kan efter biologisk behandling återvinnas och återföras till växtodling. Ett ekologiskt omhändertagande av avfall innebära era fördelar jämfört med dagens deponering och förbränning. Bland annat kan grundämnet fosfor som är en ändlig resurs ingå i ett kretslopp. Regeringens förslag till delmål för matavfall innebär att den mängd som behandlas biologiskt beräknas öka från dagens till . Detta är ett nationellt delmål. I kommuner där engagemanget är stort och förutsättningarna goda för att nå kretslopp av näringsämnen väntas man nå högre resultat. I kommuner med sämre förutsättningar kan en lägre nivå av återföring accepteras. Även biologiskt avfall från livsmedelsindustrier bör ingå i kretsloppet. Det gäller dock inte avfall som innehåller smittämnen eller föroreningar, och därmed inte kan uppnå en kvalitet som lämpar sig för återföring till odling. Det gäller heller inte matavfall som är blandat med annat avfall. För att få ett biologiskt avfall som håller tillräckligt hög kvalitet för att efter behandling kunna användas till livsmedelsodling krävs låga halter av miljögifter och smittämnen. För detta krävs ett utvecklat samarbete i hela kedjan från kök till växtodling. ett samarbete mellan alla som sorterar avfallet, både kommuner med ansvar för insamlingen och de som slutligen ska använda kompost eller rötrester. För att underlätta för de ofta mer kostsamma och arbetskrävande biologiska metoderna krävs också olika typer av styrmedel som gör att metoden verkligen används när det är miljömässigt motiverat. uppskattar att målet för matavfall innebär en merkostnad på när det är uppnått. Denna består till stor del av extra kostnader för kärl, påsar och insamling. Kostnaden kommer att tas ut genom kommunens renhållningsavgift. En stödjande åtgärd som regeringen arbetar för är en förlängd skattebefrielse på drivmedel som utgörs av biogas från biologisk behandling. Dagens skattebefrielse gäller fram . Ett fortsatt sådant undantag måste godkännas av Europeiska kommissionen. En del i återföringen av fosfor och andra växtnäringsämnen är även frågan om ökad användning av avloppsslam inom jordbruket. har föreslagit mål för återföring av fosfor till mark från avloppsslam och regeringen arbetar med frågan. Regeringens bedömning: Avfallsförbränning med energiutvinning är en metod för att hantera sådant avfall som inte lämpar sig för materialåtervinning eller biologisk behandling. Avfall som avses att brännas bör vara väl sorterat, karakteriserat och kontrollerat. Farligt avfall bör inte föras till förbränning blandat med annat avfall. Vidare bör avfall som lämpar sig för materialåtervinning, biologisk behandling eller som inte är brännbart vara utsorterat.