prop · GR039 · 2003-10-29 00:00:00 — Miljöpolitiken inom unionen har stor betydelse inte bara för miljö utan även för det svenska agerandet internationellt. Betydelsen av samverkan i olika ländergrupperingar ökar i internationella sammanhang. Tillsammans med övriga EU-länder kan driva på det globala och regionala miljöarbetet. EU samordnar sina ståndpunkter inom ramen för internationella förhandlingar. Nedan ges exempel från FN:s miljöprogram () och FN:s kommission för hållbar utveckling (CSD). Även inom internationella miljökonventioner är EU:s agerande av stor vikt. Genom samordning kan EU bli en stark aktör i förhandlingarna. Ett tydligt exempel är Klimatkonventionen och Kyotoprotokollet där EU:s agerande har varit avgörande. , under det svenska ordförandeskapet i EU, meddelade att de avsåg att lämna Kyotoprotokollet. Genom ett snabbt agerande av ett enat EU, som stod fast vid sina åtaganden enligt protokollet, kunde övriga parter övertygas att fortsätta förhandlingarna. Den ledande globala auktoriteten på miljöområdet är FN:s miljöprogram, . I allmänhet är EU den ländergrupp inom som tar flest initiativ och ger starkast politiskt stöd. Detta ger stora möjligheter att föra upp svenska prioriteringar på global nivå och att verka för uppfyllande av de svenska miljömålen. UNEP- sekretariatet övervakar miljötillståndet i världen och ger policyvägledning för andra FN-organs och regeringars miljöinsatser. EU- länderna står gemensamt för omkring hälften av det finansiella stödet till Miljöfonden, som är regeringars frivilliga bidrag till reguljära budget. EU var en pådrivande aktör i förberedelserna och genomförandet av Världstoppmötet om hållbar utveckling i . Unionen påverkade också i hög grad toppmötets dagordning och den antagna genomförandeplanen. I det fortsatta arbetet har FN:s kommission för hållbar utveckling, CSD, en väsentlig roll för uppmuntran till och övervakning av genomförandet av åtagandena från toppmötet. Vid CSD:s elfte årliga möte, , beslutades om ett arbetsprogram för de kommande 15 åren. Programmet innebär att Johannesburgplanen kommer att behandlas tematiskt i tvåårscykler. År 20042005 står markanvändnings- och sötvattenfrågor i förgrunden. Därefter är fokus på energi och klimat 20062007, jordbruk och torka 20082009, hållbara konsumtions- och produktionsmönster 20102011, skog och biomångfald 20122013 samt frågor och Skr. 2003/04:9 naturkatastrofer 20142015. Utbildning är ett sektorsövergripande tema som skall behandlas i varje tvåårscykel. Arbetet i CSD skall inriktas på att följa och förstärka verksamhet på alla nivåer och uppmuntra partnerskap för genomförande. kan genom EU driva på utvecklingen inom CSD. I beslutades att ett internationellt tioårigt ramverk av program för hållbar konsumtion och produktion skall utvecklas. De industrialiserade länderna har ett särskilt ansvar för detta. EU:s arbete med att förändra sina egna konsumtions- och produktionsmönster samt EU:s medverkan och ledarskap i det internationella ramverket är centralt. driver på för att EU skall ta en ledande roll i utvecklandet och genomförandet av ramverket. bör verka för att få gehör för livs- cykelperspektivet och att involvera alla relevanta samhällsaktörer i arbetet. Stöd för renare produktion, kapacitetsuppbyggnad och teknikutbyte med utvecklingsländer och övergångsekonomier bör prioriteras. Dessutom bör förutsättningar skapas och hinder undanröjas i de internationella handelsregelverken avseende miljöprodukter och miljömärkning. En förutsättning för en hållbar samhällsutveckling är att människorna har relevant utbildning och/eller information som gör det möjligt för var och en att ta ansvar för sina val som kritiska och medvetna konsumenter, yrkesutövare och beslutsfattare. , liksom andra nationer, har ansvaret för att resultaten från utgör grunden för samarbetet även i olika EU-sammanhang. Inom det alleuropeiska miljösamarbetet (Environment for Europe) verkar EU för att stärka det regionala genomförandet av åtagandena från . EU är en betydande aktör när det gäller stöd till miljöarbetet i . Viktiga inslag finns med i den Nordliga Dimensionen där ett nytt aktionsprogram skall antas, den Nordliga Dimensionens Miljöpartnerskap (NDEP) och olika direkta stöd, främst Tacis. EU har ett betydande samarbete med sina grannländer, inte minst . I meddelandet om "" tas de samlade relationerna med EU:s grannländer upp. Inriktningen är fortsatt samverkan och stöd. EU:s vatteninitiativ har en särskild komponent för . Klimatarbetet skapar möjlighet för nytt samarbete. deltar också i och för , Baltic 21. Kapacitetsuppbyggnad och miljöinvesteringar är viktiga inslag i detta arbete. Denna politik syftar till att förbättra miljön och åstadkomma mer likartade bestämmelser i hela . Den har också betydelse för möjligheterna att uppfylla sådana nationella miljömål där gränsöverskridande påverkan är betydande. bör därför driva på för att miljöområdet prioriteras inom EU:s stödprogram till angränsande regioner. Förhandlingarna med , , , , , , , , och om medlemskap i den Europeiska Unionen är avslutade. Efter avslutad ratifikationsprocess sker Skr. 2003/04:9 inträdet i EU . Länderna är överens om att tillämpa EU:s regler på miljöområdet. Som regel har inga permanenta avvikelser från miljöreglerna accepterats, däremot ett antal övergångstider. Bland direktiv som berett särskilda svårigheter för anslutningsländerna finns sådana som kräver stora investeringar eller uppbyggnad av en omfattande infrastruktur såsom rådets direktiv /271/EEG av om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, och rådets direktiv av om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar, rådets direktiv /61/EG av om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar, och rådets direktiv /62/EG av om förpackningar och förpackningsavfall och och rådets direktiv /81/EG av om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar. Allmänt sett kan sägas att utvidgningen kommer att leda till en avsevärt snabbare omvandling av dessa länders miljöarbete än vad som annars skulle vara fallet. För svensk del bör vi genom samarbete med, och i förekommande fall stöd till, de nya medlemsländerna, vara behjälpliga med deras EU-anpassning och arbeta för förståelse av svenska EU-prioriteringar på miljöområdet. Konventet om EU:s framtid startade sitt arbete . Konventet bestod av företrädare för medlemsstaternas och anslutningsländernas regeringar, de nationella parlamenten, och kommissionen med uppgift att lägga fram ett förslag till nytt . Arbetet var indelat i tre faser med en genomgång av olika idéer och förslag , djupanalys i arbetsgrupper och beslutsfas . Resultatet lades fram . Konventets debatter har täckt ett stort antal områden; bl.a. de nationella parlamentens roll, hur kompetensen mellan EU och medlemsstaterna skall fördelas, om EU skall få en juridisk personlighet, hur fördraget kan förenklas, hur EU:s utrikespolitik kan förbättras samt hur maktbalansen mellan kommissionen, rådet och skall se ut . I detta arbete diskuterades ett antal frågor som är av avgörande politisk betydelse för såsom miljö och hållbar utveckling. Här satsades stor kraft för att resultatet av konventsarbetet skall bli så bra som möjligt därför att det är av grundläggande betydelse för EU:s framtid att vi kan nå det övergripande målet om att skapa ekonomiskt, socialt och ekologiskt hållbar utveckling. Detta är också frågor där människor både i och andra EU länder har ett stort engagemang och där behovet av effektivt internationellt samarbete är tydligt och där har hög trovärdighet och känner ett speciellt ansvar. I konventets förslag finns hållbar utveckling tydligt med som ett grundläggande mål för EU:s Det konstaterade vid mötet i Skr. 2003/04:9 att konventets förslag utgör en god grund för att inleda den regeringskonferens som skall sammankallas . 2.7 Erfarenheter av vårt arbete i EU har sedan inträdet i EU varit pådrivande i utvecklingen av EU:s miljöpolitik. Inom de prioriterade områdena finns exempel på frågor där svenska insatser haft stor betydelse för de förslag som har antagits eller diskuterats. Nedan beskrivs erfarenheter av arbetet med för hållbar utveckling, det sjätte miljöhandlingsprogrammet, försurningsstrategin, luftkvalitetsfrågor och kemikalier. En gemensam nämnare för dessa områden är ett proaktivt svenskt agerande för att påverka kommissionen i dess arbete med framtagande av förslag i kombination med ett aktivt förhandlingsarbete i rådet. förhandlade under sitt ordförandeskap fram en strategi för hållbar utveckling som antogs av det i . Den syftar till att kunna garantera EU:s medborgare ekonomisk stabilitet, social trygghet och en ren och hälsosam miljö. Alla nya viktiga förslag till större beslut i EU skall bedömas när det gäller deras ekonomiska, sociala och miljömässiga effekter. Miljödimensionen lades till den s.k. Lissabonstrategin om unionens ekonomiska och sociala utveckling för hållbar tillväxt och full sysselsättning. agerande har banat vägen för strategin bland annat genom att vara pådrivande för det övergripande målet om att främja en hållbar utveckling i Amsterdamfördraget. har även drivit på kravet på integration av miljöhänsyn i andra politikområden. Genom beslut vid Europeiska rådets möten i och 1998 igångsattes den s.k. Cardiffprocessen i syfte att ta fram strategier för miljöintegration. Det sjätte miljöhandlingsprogrammet var en av de högst prioriterade enskilda miljöfrågorna under det svenska ordförandeskapet i EU. På rådsmötet enades EU:s miljöministrar om en gemensam ståndpunkt rörande programmet. kom att ligga mycket nära den gemensamma ståndpunkten som förhandlades fram under svensk ledning. när försurningen observerades som ett problem har varit ett av de värst försurningsdrabbade länderna i . Utsläppen av försurande föroreningar har dock minskat , vilket på lång sikt också bör leda till minskad försurning av mark och vatten. Försurningen är dock fortfarande ett av våra allvarligaste miljöproblem. Det var tydligt att nationella åtaganden hade begränsad effekt eftersom utländska källor bidrog till av det försurande nedfallet i Vad som krävdes för att minska försurningen var därför att åtgärder vidtogs internationellt. har därför arbetat mycket aktivt med att få till stånd utsläppsminskningar såväl nationellt som internationellt. Arbetet har varit brett upplagt. Regeringen har t.ex. lämnat ekonomiskt stöd till det Internationella , en ideell organisation, som effektivt har fört ut information i vissa nyckelländer. På svenskt initiativ lade kommissionen 1997 fram en gemensam strategi mot försurningen, den s.k. försurningsstrategin som ett komplement till de åtgärder EU redan vidtagit på detta område . En viktig del av kommissionens arbete utfördes av s.k. nationella experter från . Målet med strategin är att minska de försurande utsläppen till vad naturen tål. Strategin omfattade bland annat skärpningar av direktivet om svavel i olja och direktivet för stora förbränningsanläggningar samt det nya direktivet om nationella utsläppstak för att begränsa försurning, övergödning och marknära ozon. har spelat en mycket aktiv roll i detta arbete. Bl.a. slutförhandlades och rådets direktiv /81/EG av om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar och och rådets direktiv /80/EG av om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar med som ordförandeland. Utsläppstaken för länderna enligt takdirektivet är i stort sett desamma som förhandlats fram genom konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar (CLRTAP). Inom ramen för CLRTAP undertecknades det s.k. Göteborgsprotokollet som också det fastställer nationella utsläppstak för luftföroreningar. har varit en mycket aktiv deltagare, både i det omfattande arbete som sker i konventionens arbetsgrupper och i de direkta förhandlingarna. CAFE (for Europe) är ett projekt vars mål är att utveckla en långsiktig strategi och integrerad policy för skydd mot luftföroreningar inom EU. Här bedrivs också ett omfattande arbete i vilket deltar aktivt. För svensk del innebär de internationella överenskommelserna långtgående förbättringar. Arealen skog och sjöar där den kritiska belastningen överskrids beräknas minska 1990 till 2010. arbetar internationellt för att åstadkomma utsläppsbegränsningar inom EU och inom CLRTAP. I arbetet med att ta fram EU-bestämmelser om krav för luftkvalitet har också varit aktiv. Värdefulla bidrag har lämnats till de arbetsgrupper som arbetat fram kommande direktiv. Flera direktiv för luftkvalitet har överförts till svensk lagstiftning som miljökvalitetsnormer enligt . Även direktivet om nationella utsläppstak, det s.k. takdirektivet (2001/81/EG) har stor betydelse och sätter nationella utsläppstak för bl.a. ozonbildande ämnen. CAFE är också av stor betydelse för arbetet med att minska luftföroreningarna från hälsosynpunkt. Avgaskrav för motorfordon och arbetsmaskiner Ett av regeringens mål för det svenska miljöarbetet inom EU i samband med inträdet 1995 var att det inte skulle ske några försvagningar inom det viktiga bilavgasområdet. inom området fick därför hög prioritet. utnyttjas för att med utgångspunkt från våra erfarenheter stärka EU:s aktiva arbete kom att leda till stora förbättringar i det Framgångarna möjliggjordes genom att byggt upp en betydande sakkunskap inom bilavgasområdet. var viktig för att vända först kommissionens uppfattning i frågan och därefter övertyga de medlemsländer som i båda de nämnda frågorna gjorde betydande motstånd. Den viktigaste framgången för de svenska förhandlingsinsatserna var att EU enades om att införa ett tillverkaransvar i kombination med hållbarhetskrav för personbilarnas avgasrening genom antagandet av och rådets direktiv /69/EG av 1998 om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon och om ändring av rådets direktiv /220/EEG. Regelverket är i grunden Bilarna skall vara så konstruerade att den avgasrenande utrustningen fungerar även när de används i trafiken och slits på ett normalt sätt. Om konstruktionen inte är tillfredsställande kan bilarna återkallas och modifieras på tillverkarens bekostnad. sätt fick gehör för att det skulle införas särskilda kallstartskrav för bensindrivna bilar. har också varit pådrivande i utvecklingen av avgaskrav för motorcyklar, fritidsbåtar och arbetsmaskiner. Utfallet har också betytt att förhandlingsläge har ändrats. är de svenska bilavgasreglerna helt identiska med EU:s. Harmoniseringen kunde som ett resultat av förhandlingsutfallet ske till en nivå som inte bara var jämbördig med den som gällde i utan även innebar en klar ambitionshöjning. har sedan medlemskapet varit pådrivande för en revidering av De svenska ansträngningarna var en bidragande orsak till att kommissionen 2001 presenterade en vitbok med förslag till en ny kemikaliestrategi inom EU. Detsamma gäller för omarbetningen av EU:s lagstiftning om bekämpningsmedel samt framtagandet av en tematisk strategi för uthållig användning av bekämpningsmedel. har aktivt verkat för beslutet att ta fram en EU-strategi om kvicksilver till utgången av 2004. Strategin skall beakta kvicksilver under hela dess livscykel, dvs. både produktion, användning, utsläpp och Efter det att vitboken presenterades 2001 har fortsatt ett aktivt arbete för att få sina synpunkter beaktade i kommande förslag till Under det svenska ordförandeskapet förhandlade rådet, under svensk ledning, fram rådsslutsatser, vilka blev ledande för det kommande kemikaliearbetet i EU. Svenska ståndpunkter har utarbetats i frågan om systemet för godkännande av kemikalier, angående företagens skyldigheter samt öppenhet (transparens). framhåller här vikten av industrins ansvar och att de högsta kraven, dvs. krav på godkännande, ställs på Skr. 2003/04:9 ämnen som är cancerframkallande, mutagena och reproduktionstoxiska (CMR) samt på ämnen som är långlivade, bioackumulerande och toxiska (POP, PBT, vPvB, hormonstörande ämnen och hudallergener). Ståndpunkterna har bl.a. förmedlats till kommissionen, parlamentet, medlemsländer och industrin. Ett förslag till ny kemikalielagstiftning väntas från kommissionen . Hållbar utveckling är ett övergripande mål för regeringens politik. har agerat kraftfullt inom EU för att lyfta upp miljöfrågorna på samma höga nivå som ekonomisk och social utveckling. Till framgångarna hör den EU-strategi för hållbar utveckling som antogs under det svenska ordförandeskapet i EU 2001 samt Cardiffprocessen för integration av miljöhänsyn i unionens olika politikområden. Genom detta arbete kan EU:s miljöpolitik på en övergripande nivå samt miljöfrågornas hantering i de olika sektorerna påverkas. Flera av de svenska miljökvalitetsmålen berörs, t.ex. Giftfri miljö, Hav i balans samt levande kust och skärgård och Ett rikt odlingslandskap. Regeringen lägger därför en fortsatt hög prioritet vid för hållbar utveckling och Cardiffprocessen som viktiga komponenter för att uppnå de svenska miljömålen. Mot bakgrund av genomgången i avsnitt 4 nedan av EU-arbetets betydelse för uppnåendet av de svenska miljökvalitetsmålen med delmål finner regeringen att insatser inom följande områden skall prioriteras. Arbete med klimat och luftföroreningar Regeringens bedömning: Det bör göras en fortsatt hög prioritering av klimat och försurning. Även övriga luftföroreningsfrågor bör : Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: menar att det är av största vikt att har en framträdande roll i dessa sammanhang i linje med klimatfrågorna är av högsta prioritet. hydrologiska institut () anser att förändrade betingelser för skogsbruk, jordbruk, vattenförsörjning samt påverkan på infrastruktur och energiförsörjning är av speciellt intresse. anser det vara viktigt att bilda nätverk och gemensamma projekt eftersom det i det europeiska klimatarbetet är viktigt att känna till hela området. delar åsikt att klimatarbetet och luftfrågorna skall ha Skr. fortsatt hög prioritet inom EU-arbetet. Undersökning påpekar att man måste beakta att klimatet under jordens historia och utveckling förändrats. Skälen för regeringens bedömning: Från klimatsynpunkt är det betydelselöst var på jorden utsläpp av växthusgaser sker. del av de globala utsläppen sker i . Insatser i andra länder är därmed helt avgörande för möjligheterna att nå Klimatkonventionens långsiktiga mål att undvika farliga klimatförändringar och långsiktiga mål att stabilisera nivån av växthusgaser under nivån 550 EU står för av de globala utsläppen av växthusgaser och åtgärder inom unionen har därför en signifikant inverkan på de globala En rad åtgärder har redan genomförts eller planeras nu på EU- nivå i syfte att minska utsläppen av växthusgaser. I internationella förhandlingar inom ramen för Klimatkonventionen framstår EU alltmer som den absolut viktigaste pådrivande parten, delvis som ett resultat av svenska ansträngningar. EU:s roll har accentuerats bl.a. av beslut att inte ratificera Kyotoprotokollet. internationella insatser efter Kyotoprotokollets första åtagandeperiod, 20082012, måste komma till stånd för att de långsiktiga målen skall nås. Sådana insatser måste involvera såväl som viktiga . Sannolikt är det endast genom att EU är aktivt och pådrivande som detta EU bör i sammanhanget bättre utveckla dialogen med u- En fortsatt hög prioritering av de svenska insatserna inom EU är därför nödvändig för möjligheterna att nå framgång i strävandena mot målen inom klimatområdet. Luftföroreningar är ofta långväga och gränsöverskridande. tätorter kommer luftföroreningarna dock till största delen från transporter, arbetsmaskiner och småskalig vedeldning. avseende fordon är harmoniserade inom EU med hänsyn till den inre Luftföroreningar utomhus är en betydande orsak till ohälsa i form av förkortad livslängd, sjukhusinläggningar, besvär i andningsvägarna samt cancer. Partiklar, ozon och kväveoxider är exempel på föroreningar som orsakar besvär och sjukdomar. lungcancerfall till följd av föroreningar i tätortsluften i uppskattas till mellan 100 och 200 fall och av andra cancerformer bedöms mellan 100 och 1000 fall härröra från luftföroreningar. Luftföroreningar i tätorter orsakar dessutom skador på skog och grödor, den biologiska mångfalden, och kulturhistoriska värden samt påskyndar korrosionsskador på tekniska material. Bland de föroreningar som orsakar dessa effekter hör kväveoxider, svaveldioxid och marknära ozon. har halterna av marknära ozon ökat kraftigt. Marknära ozon utgör ett betydligt större hälsohot än man trott. Avgaskomponenter i form av kväveoxider, kolmonoxid och kolväten leder under inverkan av solljus till produktion av ozon. beräknas cirka 2 800 fall av sjukhusinläggningar för andningsorganen samt 1 730 förtida dödsfall ha samband med De höga halterna av marknära ozon i beror till på utsläpp i andra länder. Det internationella förhandlingsarbetet är därför av största vikt. För att miljökvalitetsmålet luft och med halter som inte bör överskridas skall kunna nås är fortsatt hög prioritering av EU-arbetet en förutsättning. För att nå delmålet för marknära ozon behövs främst arbete för ytterligare minskning av utsläppen av flyktiga organiska föreningar (VOC) och kväveoxider. Ytterligare delmål kan dessutom komma att föreslås. Det gäller särskilt utsläpp av mindre partiklar. De försurande föroreningarna utgörs av svavel- och kväveoxider som har sitt ursprung i utsläpp från trafik, energianläggningar, industri och arbetsmaskiner. bidrog utländska källor till av svavelnedfallet och till av kvävenedfallet över . Utsläppen av försurande föroreningar har minskat . är dock ca 15 000 svenska sjöar (6 000 okalkade sjöar och 9 000 sjöar som kalkas) och omgivande marker drabbade av försurningens skador. För att nå det långsiktiga målet för försurning samt delmålen behövs ett fortsatt EU-arbete för ytterligare begränsningar av utsläppen av kväveoxider och svaveldioxid till dess att utsläppen når långsiktigt hållbara nivåer. Utsläpp av kväveoxider och ammoniak medverkar även till övergödning. Ungefär en tredjedel av den totala kvävetillförseln till havet kommer via luften. Nedfallet av kväveoxider och ammoniak till svensk landmiljö är av samma storleksordning, men för kväveoxiderna är andelen av utländskt ursprung något större, se vidare Ingen övergödning (avsnitt 4.7). För att miljökvalitetsmålet luft skall nås erfordras bl.a. en aktiv medverkan i arbetet med att ta fram en EU strategi mot luftföroreningar, CAFE-programmet samt i utvecklingen av avgas- och bränslelagstiftningen. 3.2Hållbara konsumtions- och produktionsmönster: kemikalier, inklusive bekämpningsmedel samt resurs och avfallsfrågor Regeringens bedömning: Inom ramen för hållbara konsumtions- och produktionsmönster bör även fortsättningsvis kemikaliefrågorna, inklusive bekämpningsmedel, samt resurs- och avfallsfrågorna ges en hög prioritering. Viktiga hörnstenar i detta arbete bör vara försiktighets- och substitutionsprinciperna. : Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Skogsindustrierna delar åsikt att kemikaliefrågorna skall ha fortsatt hög prioritet inom EU-arbetet. De är dock är tveksamma till att avfallsfrågorna fortsatt prioriteras, utan anser att det pågående arbetet bör slutföras och reglerna genomföras. Därefter bör effekterna av vidtagna åtgärder utvärderas innan eventuellt ytterligare regler utarbetas. och vill på grund av risken för negativa hälsoeffekter inom kemikalieområdet framhålla läkemedel i detta sammanhang. Förbunden anser att bör fortsätta att aktivt driva den svenska Skr. kemikaliepolitiken som förebild i EU-arbetet med försiktighetsprincip, utbytesprincip och bevisbörda på tillverkare. instämmer i att kemikaliefrågorna, inklusive bekämpningsmedel, måste vara fortsatt högt prioriterade i EU-arbetet. Åtgärder på EU-nivå är avgörande för att miljökvalitetsmålet Giftfri miljö skall nås. Kemikalieinspektionen instämmer också i att särskilda insatser behövs i Kemikalieinspektionen understryker vikten av att vara pådrivande inom