prop · GQ03140 · 2003-06-11 00:00:00 — Myndigheten producerar information och handledningsmaterial om jämställdhetslagen. 2002 inledde JämO första delen av ett tvådelat projekt, kallat Barn OCH jobb. Den första delen var en kampanj med det dubbla syftet att informera allmänheten om den lagstiftning och de rättig- heter som gäller för gravida kvinnor i arbetslivet och att aktivt påverka arbetsmarknadens parter så att diskriminering som har samband med graviditet upphör. Den andra delen Föräldraskap påbörjas och berör föräldrars situation i arbetslivet. Huvudbudskapet är att det är diskriminering att missgynna gravida kvinnor. Budskapet har förts fram i många former och genom många kanaler. Bakgrunden till projektet jobb var signaler från arbetsmarknaden om att regelverket kring diskriminering av gravida inte var helt känt. Efter JämO:s informationskampanj har antalet anmälningar av diskriminering av gravida ökat markant. JämO genomförde åren 19982000 ett skolprojekt med syftet att utveckla och sprida metoder som förebygger och motverkar sexuella trakasserier och därigenom skapar en jämställd arbetsmiljö i skolan. En parlamentarisk kommitté, (N 2002:06), Skr. 2002/03:140 tillsattes med uppgift att bl.a. komma med ett förslag till en sammanhållen diskrimineringslagstiftning och att överväga en samman- slagning av diskrimineringsombudsmännen. Kommittén skall vidare överväga om åtgärder är nödvändiga för att genomföra det s.k. likabe- handlingsdirektivet . Utredningens förslag skall redovisas . har JämO haft ett odelat tillsynsansvar för att arbetsplatser i hela landet följer jämställdhetslagens krav på aktivt jämställdhetsarbete. att underlätta för JämO i detta arbete har frågan väckts om också läns- styrelserna skulle kunna ha ett tillsynsansvar. hög grad av innehållet i de krav som jämställdhetslagen anger i 313 §§. Av dessa krav är vissa absoluta, t.ex. att arbetsgivare med minst tio anställda skall ha en jämställdhetsplan och revidera den , medan andra är mer processinriktade, t.ex. att arbetsgivare vid nyanställningar skall söka se till att andelen arbetstagare av underrepresenterat kön ökar. I ett utredningsförslag som presenterades i Tillsynsansvar över jämställdhetslagen (Ds 2001:37) skulle länsstyrelserna ha tillsyn över att jämställdhetslagens regler om aktiva åtgärder iakttas i länet. styrelserna skall, enligt förslaget, utöva sin tillsyn i samråd med JämO som skall ge den vägledning som behövs i tillsynsarbetet. samordna och följa upp tillsynen av lagens efterlevnad och ett nationellt program föreslås för tillsyn av lagens efterlevnad. Ett flertal myndigheter har i remissyttrandena anfört att förslaget bör (dir. 2002:11). Uppdraget innebär en i det närmaste total översyn av den svenska lagstiftningen till skydd mot diskriminering, såväl de civilrättsliga som de straffrättsliga reglerna. författningsändringar och andra åtgärder skall lämnas senast den 1 Frågan om hur tillsynsansvaret över jämställdhetslagen skall utformas Regeringen har tillsatt en utredning, Diskriminerings- kommittén (N 2002:06). Regeringens direktiv till kommittén har rubriken En sammanhållen diskrimineringslagstiftning (dir. 2002:11). är sammansatt av företrädare för alla riksdagspartierna. Det kan beskrivas som en i det närmaste total översyn av den svenska lagstiftningen till skydd mot diskriminering, såväl de civil- rättsliga som de straffrättsliga reglerna. Kommitténs övergripande uppdrag är att överväga dels en gemensam lagstiftning mot diskriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder och samhällsområden, dels en samordning eller sammanslagning av några eller samtliga av ombudsmännen När det gäller diskriminering på grund av kön skall kommittén göra en bedömning av om åtgärder är nödvändiga eller lämpliga med hänsyn till likabehandlingsdirektivet. Kommittén skall också bedöma om åtgärder behövs för att genomföra rådets direktiv /7/EEG av om successivt genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet och rådets direktiv /613/EEG av den om tillämpningen av principen om likabehandling av kvinnor och män med egen rörelse, bland annat jordbruk, samt om skydd för kvinnor med egen rörelse under havandeskap och moderskap. två direktiv syftar till att komplettera likabehandlingsdirektivet när det gäller social trygghet. Kommittén skall lämna de förslag till författningsändringar och andra åtgärder som uppdraget kan ge anledning till Utredningen om frivillig jämställdhetsmärkning föreslog i sitt slutbetänkande Ty makten är din(SOU 1998:6) bl.a. möjligheten att pröva att införa ett system för jämställdhetsmärkning av företag och organisationer. sådant beslut kunde, enligt utredningen, finnas i försöksverksamheten och förstudien konsumentmakt för ett jämställt samhälle (Ds 1998:49). tillsatte regeringen en särskild utredare som mot bakgrund av dessa studier skulle undersöka möjligheterna att eventuellt införa ett system för frivillig jämställdhetsmärkning av produkter och tjänster (dir. 1999:13). Utredningen om frivillig jämställdhetsmärkning av produkter och tjänster (FRIJA) lade 2001 fram delbetänkandet Reglerna kring och inställningen till frågor om frivillig jämställdhetsmärkning (SOU 2001:9) och 2002 slutbetänkandet Märk värdig jämställdhet (SOU 2002:30). Utredningens slutbetänkande har remissbehandlats. Regeringen har ett anslag för särskilda Medlen används huvudsakligen för utvecklings- insatser som syftar till att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Inom ramen för anslaget genomförs projektverksamhet och insatser för att främja utvecklingen mot jämställdhet på särskilt angelägna områden. Vidare prövas nya metoder och modeller i jämställdhetsarbetet. områden är att motverka mäns våld mot kvinnor och att stödja utvecklingen när det gäller mäns engagemang och ansvar i jämställdhets- Regeringen beslutade att tillsätta ett tvåårigt projekt kring frågan om män och deras engagemang i jämställdhetsarbetet. utreda frågan om varför det är så svårt att engagera män i jämställd- Arbetsgruppen för metodutveckling i jämställdhetsarbetet på påbörjade sitt arbete 1998 och publicerade under 2001 skriften Gör det jämt Att integrera jämställdhet i verksamheten. Regeringen inrättade 2000 ett Nationellt råd för Kvinnofrid. 2002/03:140 uppgift är att vara ett rådgivande organ för frågor som rör våld mot Rådet skall vara ett forum där regeringen kan utbyta erfarenheter och idéer med företrädare för organisationer och forskare som är engagerade i frågor som rör våld mot kvinnor. () har på uppdrag av regeringen genomfört en kvalificerad studie om arbetsvillkor och löner för kvinnor och män inom vård och omsorg. Arbetet sätter fokus på ett stort och viktigt del- område av den svenska arbetsmarknaden och behandlar frågor som betalt och obetalt arbete, löneskillnader mellan kvinnor och män, kvinnors och mäns förhållanden i arbetsmiljön m.m. användes exempelvis medel till bidrag till 90 feministiska elev- eller studentgrupper för feministiskt arbete. Bidrag har delats ut till såväl elever i som studenter på gymnasiet, vilket har lett till att nya metoder i jämställdhetsarbetet kommit igång på både kommunala och fristående skolor i hela landet. finansierade anslaget ett pilotlänsprojekt med uppgift att utveckla metoder och strategier för hur ett jämställdhets- perspektiv aktivt och offensivt kan införlivas och förfinas, dels i processen med de fortsatta avtalen, dels inom de olika sakområdena. En del av uppdraget är att ta fram en metodbok baserad på pilotlänens erfarenheter. har ett antal kampanjer mot handel med kvinnor genom- förts i och . Den svenska kampanjen har fokuserat speciellt på män som utnyttjar prostituerade kvinnor och barn i och resten av världen. Jämn fördelning av makt och inflytande Ett av delmålen för jämställdhetspolitiken är en jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män. En kvinnorepresentation i beslu- tande organ, som står i proportion till kvinnornas andel av befolkningen, är en viktig demokratifråga. Båda könen måste vara representerade inom alla samhällsområden och på alla beslutsnivåer för att de skall kunna påverka samhällsutvecklingen på lika villkor. Med en jämn fördelning mellan kvinnor och män ökar också förutsättningarna för ett bättre och bredare beslutsunderlag i olika samhällsfrågor. Könsfördelning i politiska församlingar Ett målmedvetet arbete för att öka kvinnors inflytande på olika nivåer i samhället har lett till att är världsledande när det gäller andelen kvinnor i direktvalda politiska organ. Regeringen har i princip en jämn könsfördelning . () består den av 10 kvinnor och 12 män. I riksdagsvalet blev andelen kvinnor i och andelen män . Kvinnors andel ökade jämfört med valet . Även regionalt och lokalt är andelen kvinnor hög i och i kommun- Skr. 2002/03:140 fullmäktige. Könsfördelning i statliga styrelser och kommittéer Arbetet inom för en jämn könsfördelning av leda- möterna i styrelser och kommittéer har fortsatt. När det gäller styrelser och kommittéer har varje nominerande organ uppmanats att lämna förslag på både en kvinna och en man för varje plats och jämställdhets- enheten på har kontrollerat att platserna i styrelser och kommittéer så långt möjligt är jämnt fördelade mellan könen. Regeringen redovisar könsfördelningen i de centrala och regionala styrelser och kommittéer, där regeringen utser ledamöter. Kvantitativa mål har satts upp och utvecklingen mot en jämn könsfördel- ning har skett stegvis med det initiala målet om kvinnor 1992. skulle en jämn fördelning av kvinnor och män i styrelser och kommittéer ha uppnåtts. Andelen kvinnor respektive män bland ledamöterna i de centrala och regionala statliga styrelserna uppgick till , och i kommittéerna utgjordes ledamöterna av kvinnor och män. Könsfördelningen i myndigheternas styrelser redovisas i en bilaga till budgetpropositionen. Könsfördelningen i kommittéerna redo- visas i kommittéberättelsen. Regeringen kommer även i fortsätt- ningen att redovisa dessa siffror för . De mål som gäller för kvinnorepresentationen i statliga styrelser och kommittéer gäller också när nominerar ledamöter för uppdrag i EU-institutionernas styrelser, kommittéer, styrgrupper osv. Könsfördelning i statliga bolagsstyrelser Även när det gäller de statliga bolagens styrelser är målet en jämn köns- fördelning. Som ett delmål har angetts att 2003 skall andelen kvinnor i de statliga bolagens styrelser uppgå till . Andelen kvinnor i de statliga bolagens styrelser redovisas i verksamhetsberättelsen för de statliga företagen och i den årliga skrivelsen till om de statliga företagen. bestod styrelserna i de statliga bolagen av kvinnor och män. Könsfördelning i privata bolagsstyrelser Frågan om mäns överrepresentation i de privata bolagens styrelser och på ledande befattningar har aktualiserats , inte minst i medierna. Statistik från SCB visar att könsfördelningen bland styrelseledamöter i börsnoterade företag var kvinnor och män. Endast sex kvinnor var VD i de 335 börsbolagen. För att kartlägga kvinnors och mäns förekomst i styrelser och på ledande befattningar i det privata näringslivet även i företagen utanför börsen, sammanställa och analysera den forskning som finns om kön och organisation samt ge förslag till åtgärder för en jämnare könsfördelning Skr. 2002/03:140 tillsatte regeringen Utredningen om kvinnor på ledande poster i näringslivet (dir. 2002:19). Utredningen lämnade sitt betänkande Mansdominans i förändring (SOU 2003:16) till näringsministern . Utredningen är en uppföljning av motsvarande utredning , Mäns föreställningar om kvinnor och chefskap (SOU 1994:3). Av betänkandet framgår att mansdominansen i företagens lednings- grupper och styrelser består, även om det skett en viss förändring sedan Om man exkluderar personalrepresentanter, så var andelen män i styrelserna i företag med privat ägandeform och med minst 200 anställda 1994, men har minskat till . beslöt näringsministern att ta initiativ till ett fortsatt arbete med syftet att få fram konkreta förslag till åtgärder för att snabba upp processen mot en ökad andel kvinnor i styrelser och på ledande Näringslivet har inbjudits till rundabordssamtal i denna fråga samt till att lämna skriftliga förslag till åtgärder. resultatet av detta arbete sammanställts, är avsikten att förslagen till- sammans med utredningen skall remissbehandlas . För att inspirera till och ge verktyg för en jämnare könsfördelning i näringslivet avsatte regeringen medel till projektet på toppen (se insatser under PO 38 Näringspolitik). förekomsten av kvinnor och män i de olika företagens styrelser och ledning och göra företagets intressenter uppmärksamma på situationen, har regeringen lagt fram propositionen Redovisning av könsfördelningen i företagsledningar (prop. 2002/03:56) till som innebär att andelen kvinnor och män i företagets styrelse och ledning skall redovisas i årsredovisningen. Kvinnor och män i ledande ställning Att uppnå en jämn könsfördelning mellan kvinnor och män på ledande poster inom den offentliga sektorn, liksom i det privata näringslivet, är en viktig makt- och resursfråga. SCB:s årliga statistik visar att andelen kvinnor på chefsnivå är högre i offentlig än i privat sektor (se vidare PO 1 Effektiv statsförvaltning). Regeringen ser det som en fortlöpande och angelägen uppgift att ta till vara den kompetens och erfarenhet som kvinnor representerar, inte minst genom att kvinnor innehar tjänster på chefsnivå. att styra och direkt påverka utvecklingen på detta område är begränsade, utom i de fall där regeringen själv beslutar om anställning. Chefer i statlig sektor Målet är klart angivet hälften av de nyutnämnda myndighetscheferna skall vara kvinnor, hälften män (prop. 1994/95:100, bilaga 8, sid. 12). Något slutmål liknande det som finns för statliga styrelser har inte satts upp för könsfördelningen av chefer i statlig sektor. av dem som utsågs till myndighetschefer kvinnor En (Ds 2003:07) påpekar dock att andelen kvinnor bland generaldirektörer legat relativt , och att de kvinnor som är verkschefer i första hand återfinns vid Skr. 2002/03:140 myndigheter med färre anställda. Vid myndigheter med 200 eller fler anställda är tre av fyra verkschefer män. Detta skall jämföras med 1990, då av myndighetscheferna var män. När det gäller det totala antalet chefer i statlig tjänst var kvinnor och män 2000 (SCB På tal om kvinnor och män 2002). Chefer i privat sektor Situationen inom den privata sektorn är sämre än inom den offentliga när det gäller könsfördelningen på ledande poster. Av cheferna i den privata sektorn var totalt kvinnor och män (SCB 2000). VD-posterna i börsbolagen innehades till av män. Enligt utredningen i förändring (SOU 2003:16) var andelen män i ledningsgrupperna i privatägda företag med minst 200 anställda 1993. hade männens andel minskat till och kvinnornas andel i ledningsgrupperna ökat till . Projektet på toppen är ett led i arbetet med att finna vägar att öka kvinnors deltagande på ledande befattningar (se PO 38 Närings- politik). För att följa utvecklingen och inspirera till ökat jämställdhets- arbete bl.a. när det gäller ledande befattningar har jämställdhetsministern inbjudit näringslivet till en årlig konferens om jämställdhet. Konferenserna har ägt rum och samlat mellan 130 och 200 deltagare för större företag runt om i , där kravet varit att företagen representerats av en kvinna och en man på ledande position. Syftet med konferenserna är att lyfta fram förebilder och ge inspiration men också att väcka frågor kring en ökad jämställdhets bidrag till förbättrad lönsamhet och tillväxt. Jämställdhet är lönsamt och det är en insikt som sprider sig inom de svenska företagen och som gynnar tillväxten. Allt fler i näringslivet och samhället i övrigt ser fördelarna med ett öppnare och mer mångsidigt perspektiv på kvinnor och män som företagare, medarbetare, ledare och konsumenter. Det påverkar också tjänste- och produktutveckling och skapar möjligheter till nya marknader, både nationellt och globalt. Fler företag, myndigheter och organisationer utvecklar nu sin struktur och organisation för att kunna skapa utvecklande miljöer där kvinnors och mäns kompetens och skicklighet tas till vara, vilket leder till bättre användande av kunskap, erfarenhet och förmåga, vilket ger grund för till- växt och framåtskridande. Synlighet är en viktig del av jämställdhetsarbetet. Den proposition som lämnades till om att införa en skyldighet för företagen att i årsredovisningen redovisa andelen respektive antalet kvinnor och män i företagets ledning, väntas medföra att företagets intressenter uppmärksammar situationen i företaget, vilket kan bidra till att väcka opinion och till att det vidtas åtgärder för att komma tillrätta med den sneda könsfördelningen på ledande poster. Förenklat kan man säga att problemet med ojämställda löner är tvådelat. Det ena och sannolikt det enklaste att åtgärda är att kvinnor och män skall få lika lön för lika eller likvärdigt arbete, dvs. det som jämställd- hetslagen föreskriver och som JämO följer upp. Det andra och mycket mer svårbemästrade handlar om att kvinnor och män är separerade på arbetsmarknadens på grund av dess struktur och sätt att fungera. Jämställdhetslagen kräver att arbetsgivare och arbetstagare samverkar om de aktiva åtgärder som lagen föreskriver för att uppnå jämställdhet i arbetslivet. () och JämO har lämnat rapporter till regeringen om vilka initiativ som de centrala förbundsparterna tagit med anledning av skärpningen av bestämmelserna om lönekartläggning. Enligt dessa rapporter innehåller de flesta avtal skrivningar om likalöne- principen. Däremot saknas ofta direkta hänvisningar till parternas skyldighet att genomföra lönekartläggning och analyser enligt jämställdhetslagen. Trots att det är ungefär lika många kvinnor och män på arbets- marknaden kvarstår en stark könsuppdelning. SCB redovisar könsför- delningen inom de 30 vanligaste yrkena i . Fram till perioden 19601980 var könsuppdelningen på arbetsmarknaden mer eller mindre . Under dessa år började allt fler kvinnor lönearbeta. Förvärvs- intensiteten bland kvinnor steg från till , medan den sjönk för män från till (med förvärvsintensitet avses andelen sysselsatta i relation till befolkningen inom samma åldersgrupp). har förvärvsintensiteten bland kvinnor och män långsamt fortsatt att närma sig varandra. var förvärvsintensiteten för kvinnor och för män i åldern . Kvinnor och män finns på olika delar av arbetsmarknaden vad gäller sektorer, yrken och positioner. Hälften av alla kvinnor finns i offentlig sektor och hälften i privat sektor. Motsvarande för männen är . fanns av alla kvinnor och av alla män i yrken som domineras av det egna könet. av kvinnorna och lika stor andel av männen arbetar inom s.k. jämställda yrken. Med jämställda yrken menas att både kvinnor och män är representerade med . Uppgifter om de 30 vanligaste yrkena visar att stora grupper av kvinnor är undersköterskor, sjukvårdsbiträden, vårdbiträden. Vidare arbetar många kvinnor inom kontors- och försäljningsyrken. Män arbetar som ingenjörer, tekniker, lastbilsförare, maskinreparatörer och inom byggbranschens olika yrkesområden. Arbetsmarknaden kan även uppdelas vertikalt utifrån hur hög lön olika yrkesgrupper har. I den grupp yrken som ger högre lön finns männen i högre utsträckning, medan kvinnorna återfinns i de yrken som ger sämre betalt. Utöver denna horisontella och vertikala könsuppdelning kan en tredje form av könsuppdelning nämnas, nämligen specialistinriktning. Kvinnor och män utför, trots samma utbildning, olika arbetsuppgifter i sina roller som t.ex. läkare, ekonomer, lärare och tjänstemän. har kvinnors anpassning till arbetsmarknadens krav varit påtaglig. Men det är inte bara kvinnorna som anpassat sig utan även arbetsmarknaden har förändrats, liksom samhället i stort. Sammantaget har detta inneburit att kvinnor och män har blivit mer lika i flera avseenden. Docent , nationalekonomiska institutionen vid , har studerat utvecklingen på arbetsmarknaden. Hon beskriver i grova drag dagens situation så här: Kvinnors anpassning och närmande till männen: -kvinnor har lika lång, ofta längre, utbildning än vad män har, -genomsnittsåldern för kvinnor och män i arbetslivet är ungefär densamma, -skillnaderna i arbetslivserfarenhet mellan kvinnor och män är liten samt -kvinnor arbetar mer heltid . -en viss uppluckring av den könsuppdelade arbetsmarknaden har skett genom att fler kvinnor återfinns i mansdominerade jobb och fler män i kvinnodominerade jobb samt -det har också skett en viss uppluckring av den vertikala segregationen då andelen kvinnor i högre positioner ökat. -osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män erkänns som ett problem, -lönediskriminering anses av en del vara en orsak till olika löner för kvinnor och män, -lika lön för lika arbete omfattas av i stort sett alla , -lika lön för likvärdigt arbete omfattas av många samt -lagstiftningen inom området har successivt utökats. Även männen har svarat för en viss anpassning, ett exempel på det är deras ökade uttag av föräldraledighet. Trots att ett absolut närmande har skett mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden, kan man inte konstatera något motsvarande närmande av deras löner. Gapet mellan kvinnors och mäns löner är i stort sett oför- ändrat . Inom ramen för för jämställdhet för har genomfört två likalöneprojekt. Project on Equal Pay Skr. Ett likalöneprojekt som genomförts är Project on Equal Pay (, se även www. samordnade, genom JämO, hela det transnationella projektet och har även haft ett eget nationellt projekt. Parter har varit , och . Projektet har utvecklat verktyg för att kartlägga och analysera löner. Inom ramen för den svenska delen startades pilotprojekt för lönekart- läggning och arbetsanalys med stöd av Analys Lönelots. De företag som ingått i pilotprojektet har även bildat nätverk för erfarenhetsutbyte. har samordnat ett projekt under 20022003 för att belysa löne- skillnader mellan kvinnor och män inom vissa sektorer av arbets- marknaden. Samarbetsländer var , , och . Syftet var att utbyta kunskap och erfarenhet om hur man kan minska osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män. De sektorer man valde att belysa var livsmedelssektorn, IT-sektorn och detaljhandeln. Projektet byggde på existerande forskning och genomfördes genom kartläggning av kvinnors situation inom dessa branscher. En viktig del av projektet var att identifiera strategier som skulle kunna leda till att stärka kvinnors situation. Projekten genomfördes i samverkan med arbetsmarknadens parter inom den studerade branschen för del livsmedels- branschen. I Kvinnofridspropositionen gavs i uppdrag att genomföra en brottsofferundersökning. Undersökningen visade att nästan hälften av de svarande, , hade utsatts för våld eller hot av en man efter sin 15-årsdag och nästan var tredje kvinna innan hon fyllde . Undersökningen stärker uppfattningen att mäns våld mot kvinnor inte är ett marginellt problem. har antalet polisanmälningda misshandelsbrott mot kvinnor ökat . Siffror från () visar att 21 504 brott anmäldes 2002. Det är en ökning jämfört med . anmäldes också knappt 1 600 brott mot kvinnofrid, en ökning . BRÅ konstaterar att ökningen delvis beror på ökad anmälningsbenägenhet men att en faktisk ökning sannolikt skett. Sexualbrotten har också ökat och de högsta siffrorna någonsin noterades 2002. Då anmäldes 9 700 sexual- brott, en ökning , varav 2 165 var våldtäkter, en ökning . Mycket har hänt sedan (dir. 1993:88) till- sattes 1993 med uppdrag att ur ett kvinnoperspektiv göra en översyn av frågor som rör mäns våld mot kvinnor och föreslå åtgärder för att mot- verka sådant våld. lämnade betänkandet Kvinnofrid 1995 (SOU 1995:60). Regeringen lämnade sedan propositio- nen Kvinnofrid (prop. 1997/98:55) till . Kvinnofridsreformens omfattande åtgärdsprogram kommer att följas Skr. 2002/03:140 upp och utvärderas för att följa upp myndigheternas uppdrag och för att ta reda på vilken effekt reformen fått för de utsatta kvinnorna.