prop · GQ03110 · 2003-03-27 00:00:00 — Förfarandet är i princip detsamma som , då en operatör kan förpliktas att tillhandahålla en samhällsomfattande tjänst genom villkor i det tillstånd som krävs för att utöva televerksamhet. Förfarandet vid fördelningen av tillstånd att använda radiosändare kan ske på flera sätt. Ett sätt är fördelning efter ett jämförande urvals- förfarande, s.k. skönhetstävlan, vilket kan ske . Ett annat, nytt, sätt är ett förfarande där tilldelning kan ske efter ett anbudsförfarande där det pris sökanden är villig att betala för tillståndet skall vara utslags- givande, dvs. Kombinationer av dessa förfaringssätt är också möjligt (se vidare avsnitt 14.3.3). De nya förfarandena innebär vissa förändrade krav på myndighetens insats. Bland annat måste nya rutiner arbetas fram. Möjligheten till auktionsförfarande bör dock enligt regeringen inte generera högre kost- nader än . Det kan i stället leda till lägre kostnader när funge- rande rutiner tagits fram. Regeringen föreslår att ett nytt förfarande för tilldelning av nummer av betydande värde införs. Detta innebär att tillstånd beviljas efter anbuds- förfarande eller efter slumpmässig tilldelning (se vidare avsnitt 15.4). Då förfarandet är nytt kan detta medföra vissa administrativa kostnader. Det nya regelverket innehåller tvingande samrådsregler för den natio- nella myndigheten (se avsnitt 20.2). Det gränsöverskridande samråd som skall ske under vissa förutsättningar, syftar till att säkerställa att regel- verket tillämpas konsekvent i de olika medlemsstaterna. Detta kommer att innebära vissa nya uppgifter för myndigheten, vilket kan komma att resultera i ökade kostnader främst inledningsvis då rutiner skall arbetas fram. Det nya regelverket medför förändrade krav på handläggningstider för olika typer av ärenden (se avsnitt 20.3). Kravet på kortare handläggningstider kan kräva ökade resursinsatser från myndighetens sida. Den tillståndsplikt som finns i fråga om televerksamhet av betydande omfattning enligt dagens regelverk försvinner och ersätts med en anmälningsplikt (se avsnitt 13.1). Lagförslaget innebär att den medlingsverksamhet som PTS bedriver upphör (se avsnitt 22.3). I stället kan en tvist hänföras till en medlare som bekostas av parterna. Möjligheterna för myndigheten att med stöd av förskrifter meddela un- dantag från kravet på tillstånd att använda radiosändare utökas, vilket kan medföra att antalet individuella tillstånd minskar. PTS disponerar anslag för upphandling av bl.a. tjänster för funktionshindrade samt åtgärder för att tillgodose totalförsvarets behov under höjd beredskap och skydda telekommunikationerna mot allvarliga Prop. 2002/03:110 hot och påfrestningar i fredstid. Det nya regelverket bedöms inte medföra några större kostnadsförändringar inom dessa områden. Regeringen anser att det alltjämt finns skäl att finansiera åtgärder mot allvarliga fredstida hot och påfrestningar rörande elektronisk kommuni- kation genom ett avgiftssystem. Enligt det nya förslaget kommer avgift att kunna tas ut från den som bedriver verksamhet som är anmäld för finansiering av dessa åtgärder (se avsnitt 21.3). I lagförslaget anges vi- dare att en avgift får tas ut för kostnaden att behandla en anmälan eller en ansökan om tillstånd. Vidare föreskrivs en skyldighet för den som är an- mäld eller innehar tillstånd att betala årlig avgift för myndighets- verksamhet enligt lagen (se avsnitt 21.1). Regeringens förslag innebär vissa nya och förändrade myndighets- uppgifter som medför både ökat och minskat behov av resurser. Sammantaget bedömer regeringen att kostnaderna för dessa förändringar kan hanteras inom ramen för Post- och budgeterade anslag samt genom avgiftsuttag. Så som angetts i avsnitt 25 anser regeringen att PTS skall samråda med i arbetet med marknadsanalyser och identifiering av aktörer med betydande marknadsinflytande och därvid inhämta ett skriftligt yttrande från verket. ges därmed förutsätt- ningar att säkerställa att konkurrensrättsliga principer tillämpas på ett korrekt sätt. Finansieringen av utökade resursbehov för att kunna fullgöra dessa uppgifter kommer att hanteras genom PTS avgiftsuttag. För Radio- och del innebär det nya regelverket en utvidgad verksamhet för standarder för sändning av radio och TV-signaler. För- slaget om ändringar i lagen (1998:31) om standarder för sändning av TV- signaler medför att tillämpningsområdet utvidgas till att även omfatta vissa radiosändningar, i varje fall vad gäller system för villkorad tillgång till sådana. Utvidgningen bedöms inte medföra något ökat resursbehov för myndigheten då det inte finns några etablerade system för villkorad tillgång för radiosändningar och då betalradio ännu är ett re- lativt okänt begrepp. De mottagare som finns på marknaden är gjorda för s.k. free-to-air-mottagning. Det innebär att arbetet med standarder för digitalradio för myndighetens del inte bör bli alltför betungande. Det är regeringens bedömning att Radio- och bör få i upp- drag att följa utvecklingen och att uppmuntra den frivilliga bransch- anpassningen för användning av en gemensam standard för tillämpnings- program (API); DVB-MHP (se avsnitt 24.4). Detta är i överens- stämmelse med EG-direktiven. Skälet för detta är att det är viktigt att man successivt övergår till en gemensam standard för att utvecklingen av interaktiva applikationer för digital-TV effektivt skall uppmuntras och Detta medför ett visst ökat resursbehov för verket. myndighetens arbete med att se över sina meddelade föreskrifter med Prop. 2002/03:110 anledning av de föreslagna ändringarna i regelverket kräver initialt en Radio- och kommer också att överta det tillsynsansvar som har avseende lagen (1998:31) om standarder för sändning av TV-signaler. Tillsynsansvaret avser konsumentutrustning som kan avkoda digitala TV-signaler och som skall saluföras eller hyras ut av näringsidkare. Även detta medför ett ökat resursbehov för Radio- och . Regeringen avser att åter- komma på tilläggsbudget och i budgetpropositionen med förslag till överföring av medel till Radio- och . är det främst ärenden som rör samtrafik som tar domstolarnas re- surser i anspråk. Till följd av det nya regelverket finns viss risk för att antalet överklagbara myndighetsbeslut och därmed överklaganden till allmän förvaltningsdomstol kan komma att öka. Regeringens bedömning nu är att dessa kan hanteras inom ramen för domstolsväsendets befintliga resurser. Regeringen avser emellertid att göra en utvärdering av hur måltillströmningen till de allmänna förvaltningsdomstolarna på- verkas av den föreslagna regleringen. Övriga myndigheter som berörs av regelverket är främst Konsument- verket och Datainspektionen. bör ha ansvar för konsumentfrågor inom området elektronisk kommunikation, i den mån sådana frågor inte särskilt reglerats i lagen om elektronisk kommunika- tion. Datainspektionen bör ansvara för tillsyn i fråga om behandling av personuppgifter inom området elektronisk kommunikation, i den mån behandlingen inte särskilt reglerats i lagen om elektronisk kommunika- tion. När frågorna särskilt regleras i lagen om elektronisk kommunika- tion bedömer regeringen således att PTS bör ansvara för tillsynen. Då dessa ansvarsområden i allt väsentligt motsvarar vad som gäller kommer de inte att medföra ökade resursbehov. Vidare föreslår regeringen ett godkännande av ändring av konventio- nen om inrättande av ett europeiskt radiokommunikationskontor () till att avse inrättandet av ett europeiskt kommunikationskontor (ECO). Enligt nuvarande ordning är det två kontor som driver de frågor som bl.a. kommer att hanteras av ECO. Dessa två kontor, och , bekostas av medlemsländerna. I finansieras detta via avgifter som tas ut av PTS. Finansieringen av det nya kontoret kommer att ske på samma sätt (se avsnitt 27). 29 Konsekvenser för små företag En stor del av de företag som verkar inom området är berörda av den befintliga lagstiftningen. Det nya regelverket medför dock vissa förändringar som företagen måste sätta sig in i. Ett syfte med det nya regelverket är att skapa enklare regler för företag att komma in på marknaden. Ett annat syfte är att skapa effektiv konkur- rens. Den sektorsspecifika regleringen gynnar de mindre företagen på så sätt att den kan innebära att förpliktelser ställs på dominanten om inte konkurrensen fungerar. En effektiv konkurrens gynnar alla aktörer på området, både tillhandahållare av elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster och användare. I myndighetsuppgifterna ingår enligt den nya lagen att regelbundet göra marknadsanalyser för att kon- trollera att konkurrensen fungerar. uppgår antalet anmälda företag enligt telelagen (1993:597) till ca 300. Den föreslagna lagen omfattar elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, vilket är ett vidare område än vad som om- fattas av dagens reglering. Detta medför att företag från tele-, IT- och mediesektorerna kommer att behandlas lika. Exempelvis kan också ka- bel-TV-bolag, satellitbolag, energibolag, kommunala bolag eller kom- muner omfattas av en anmälningsskyldighet, i den mån de bedriver verk- samhet som faller in under den nya lagen. Lagen avser även överföringstjänster med radiolänk och radioaccess och det marksända nätet för radio- och TV-sändningar. Det senare med- för att hela den verksamhet som bedriver kommer att omfattas. För ytterligare beskrivning av branschen hänvisas till utredningens be- tänkande (SOU 2002:60). En del av ovan nämnda aktörer bedriver anmälningspliktig verksamhet som telefonitjänst till fast nätanslutningspunkt eller till- handahållande av nätkapacitet i ett allmänt tillgängligt telenät. Andra bedriver icke-anmälningspliktig verksamhet, t.ex. tillhandahållande av vissa Internettjänster. Exakta uppgifter om företag som bedriver sådan verksamhet finns inte att tillgå. Emellertid har () gjort en uppskattning och bedömt att antalet Internetoperatörer uppgår till ett hundratal. En del av dessa kan även ingå i antalet anmälda operatörer om de också bedriver anmälningspliktig verksamhet. Det är som framgått inte möjligt att göra en säker bedömning av hur många nya företag som kommer att omfattas av den nya lagstiftningen. En grov uppskattning är dock att det kan röra sig om några hundra. Vissa av de förslagna reglerna kan medföra ökade kostnader för före- tag. Andra förslag medför minskade kostnader. Det föreslagna regel- verket medför kostnadskonsekvenser för företagen på följande punkter. Förändrat förfarande för tillstånd för användning av radiosändare i Förändrat förfarande för tillstånd för användning av nummer i vissa Prop. 2002/03:110 fall Avgift för medgivande till överlåtelse av tillstånd Förändrade regler om samtrafik Enligt telelagen är ett företag skyldigt att anmäla tillhandahållande inom ett allmänt tillgängligt telenät av telefonitjänst till fast nätanslutnings- punkt, mobil teletjänst, annan teletjänst som kräver tilldelning av kapa- citet ur nummerplan för telefoni samt nätkapacitet. Förutom anmälan krävs tillstånd för att tillhandahålla telefonitjänst till fast nätanslutnings- punkt, mobil teletjänst eller nätkapacitet om verksamheten är av bety- dande omfattning. Dagens avgiftssystem omfattar avgifter både för anmälningspliktig verksamhet och för tillståndståndspliktig sådan. Det nya förslaget medför vissa förändringar när det gäller avgifter. En anmälningsskyldighet kommer att finnas även i fortsättningen men med en förändrad omfattning. Tillstånd motsvarande dem som föreskrivs i telelagen kommer inte att finnas kvar. Enligt lagen (1993:599) om radiokommunikation krävs tillstånd för att få använda radiosändare. Den föreslagna lagen innebär att det även fram- gent krävs tillstånd för användning av radiosändare. Tillstånd att använda radiosändare för viss radioanvändning och tillstånd att använda enskilda radiosändare inom denna användning får dock meddelas vid skilda till- fällen. Den föreslagna lagen innebär att tillstånd krävs för användande av nummer ur en nationell nummerplan. Ett särskilt förfarande föreslås för nummer av betydande ekonomiskt värde. Lagförslaget innebär en skyldighet för företag att anmäla tillhanda- hållande av allmänna kommunikationsnät som vanligen tillhandahålls mot ersättning och allmänt tillgängliga elektroniska kommunikations- tjänster. Verksamhet som enbart består i att överföra signaler via tråd för utsändning till allmänheten av program i ljudradio eller annat som anges i 1 kap. 1 § tredje stycket yttrandefrihetsgrundlagen skall inte anmälas. Vidare anges i lagförslaget att en avgift får tas ut för kostnaden att be- handla en anmälan eller ansökan om tillstånd. En skyldighet för den som är anmäld eller innehar tillstånd att betala avgift för att täcka kostnaderna för myndighetsverksamhet enligt lagen föreslås. Bedömning av kostnader för företag De uppgifter själva anmälan enligt anmälningskravet skall innehålla är begränsade och bör inte medföra någon större administrativ kostnad för Förutom själva anmälan kan vissa krav ställas på att tillhanda- hålla information till myndigheten (se vidare avsnitt 20.4). information som har med tillsynen att göra, vilket är till gagn för samt- liga aktörer på området. Informationsskyldigheten skall vara proportio- nell, objektivt motiverad och begränsad till vad som är absolut nödvän- digt för att inte onödigt tynga speciellt mindre operatörer. Lagförslaget anger vilka grunder som skall gälla för avgiftsuttaget me- dan den exakta storleken får framgå av verkställighetsföreskrifter. ordningen (1999:836) om finansiering av Post- och verk- samhet anges förutsättningar för vissa avgifter som skall tas ut enligt nu- I dagens system tas avgifter ut dels för att anmäla eller ansöka, dels för den som innehar tillstånd eller är anmäld. som avser tillstånd att bedriva televerksamhet kommer inte att finnas kvar när det nya regelverket träder i kraft. Myndighetens uppgifter med anledning av det nya regelverket medför Sammantaget bedöms kostnaderna kunna hanteras inom ramen för myndighetens budgeterade anslag och avgiftsuttag. Den avgift som får tas ut för en anmälan eller en ansökan skall mot- svara myndighetens kostnad för handläggningen av ärendet. skilja sig åt för t.ex. en rutinmässig mottagning av en anmälan och ett När det gäller de årliga avgifterna skall de sammantaget motsvara myndighetens övriga kostnader för verksam- heten enligt lagen. De skall fördelas med skälig andel på dem som bedri- ver anmälningspliktig verksamhet. Avgiftens storlek för det enskilda fö- retaget vad gäller löpande avgifter är svår att uppskatta. anmälningspliktiga företag torde dock öka. kan därför bli mycket stor både vad gäller omsättning och den del de tar i anspråk av tillsynsverksamhet och annan verksamhet. Som anges i av- snitt 21.1 bör förhållandet att kostnaderna för myndighetsverksamheten är olika för t.ex. skilda slag av radioanvändning eller verksamheter åter- speglas i avgiftsuttaget. De minsta operatörerna torde komma att orsaka tillsyns- eller andra kostnader i sådan begränsad omfattning att det är rimligt att föreskriva att dessa inte skall erlägga avgift för verksamhet som är anmäld. Avgift för medgivande till överlåtelse av tillstånd Det införs en möjlighet att överlåta tillstånd att använda radiosändare eller nummer om operatören så önskar. En sådan överlåtelse kräver med- givande från myndigheten. Regelverket medger en möjlighet att ta ut en avgift för ett sådant medgivande. Förändrat förfarande för tillstånd för användning av radiosändare Lagförslaget innebär en möjlighet att hålla auktioner i ett förfarande med allmän inbjudan när det meddelas tillstånd att använda radiosändare för nya eller väsentligt ändrade radioanvändningar och det kan antas att det frekvensutrymme som kan avsättas för verksamheten inte är tillräckligt Prop. 2002/03:110 för att ge tillstånd åt alla som skulle kunna bedriva sådan verksamhet. Ett sådant förfarande medför kostnader för de företag som vill bedriva sådan verksamhet eftersom de måste betala för tillståndet. dessa kostnader blir är inte möjligt att förutse, då det bl.a. beror på anta- let intresserade aktörer och det allmänna konjunkturläget. anta att det, i samband med ett auktionsförfarande, i de flesta fall handlar om större aktörer med stora finansiella möjligheter. Förändrat förfarande för tillstånd för användning av nummer Ett nytt förfarande för tillstånd att använda nummer av betydande eko- nomiskt värde införs. Förfarandet innebär att en tilldelning kan ske bl.a. efter ett anbudsförfarande, dvs. får därmed betala ett pris för numret. Prisnivån är på samma sätt som vid auktioner för tillstånd att använda radiosändare bl.a. beroende av antalet Förändrade regler om samtrafik Telelagens generella krav på samtrafik till kostnadsorienterade priser för vissa tjänster upphör till följd av den nya lagen. Det kan medföra konse- kvenser för företagen. som tidigare tvingats tillhandahålla samtrafik till kostnadsorienterade priser har möjlighet att ta ut ett marknadsmässigt Marknadsmässiga priser kan å ena sidan bli högre än kostnads- orienterade men kan å andra sidan medföra bättre förutsättningar för investeringsincitament på marknaden. En eventuell höjning av priset för samtrafik kan antas drabba mindre företag i första hand då dessa ofta är mer beroende av samtrafik för att kunna erbjuda sina kunder attraktiva I de fall det råder effektiv konkurrens på den aktuella marknaden för samtrafik kan dock det marknadsmässiga priset, typiskt sett, ligga nära det kostnadsorienterade priset. I de fall det inte råder effektiv konkurrens innehåller lagförslaget regler som medger att krav på kostnadsorienterad samtrafik kan ställas i det enskilda fallet på aktörer som har ett betydande inflytande på samtrafik- Härmed säkerställs att samtrafiktaxorna inte skenar i väg på de marknader som inte karakteriseras av effektiv konkurrens. Den exakta kostnadskonsekvensen av detta förslag kan inte beräknas. Den beror i hög utsträckning på konkurrenssituationen på marknaden. Förslaget följer de krav som ställs i tillträdesdirektivet. Enligt lagförslaget skall det kunna föreskrivas en skyldighet för den som bedriver verksamhet som är anmäld enligt lagen att betala avgift för fi- nansiering av åtgärder mot allvarliga fredstida hot och påfrestningar rö- rande elektronisk kommunikation. Storleken på den avgift som tas ut bestäms av . Avgiften har sedan den infördes enbart erlagts av . positionen, Samhällets säkerhet och beredskap (prop. 2001/02:158) an- Prop. 2002/03:110 gav regeringen att grunden för avgiftsuttaget skulle ses över i syfte att ge den en mer konkurrensneutral utformning. Det lagförslag som lämnas innebär att en avgift för detta ändamål skall erläggas av anmälda operatö- rer enligt de grunder som anges i lag. Avgifterna skall fördelas så att de betalningsskyldiga får bära en skälig andel av kostnaderna. Därvid måste givetvis iakttas att avgifterna skall vara konkurrensneutrala. Det medför att avgiftsuttaget på något sätt måste stå i proportion till företagets storlek för att inte avgiften skall bli mer betungande för små än för större före- tag. I praktiken innebär det å ena sidan att avgiftsskyldighet inte bara skall gälla för en operatör, å andra sidan innebär det inte med säkerhet att alla anmälningspliktiga skall förpliktas att betala avgiften. Mindre ope- ratörer med verksamhet av endast ringa betydelse från allmän synpunkt bör kunna undantas från avgiftsskyldighet. bedriver PTS en medlingsverksamhet som är kostnadsfri för par- terna. Enligt det nya lagförslaget skall tillsynsmyndigheten på begäran av part avgöra tvister angående skyldigheter enligt lagen mellan dem som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät eller kommunikations- tjänster eller tillhörande tjänster. Myndigheten skall kunna hänskjuta en tvist till en medlare som bekostas av parterna. Kostnaden för det enskilda företaget beror på tvistens omfattning och hur medlaren tas i an- språk. Denna nya utformning av tvistlösningen kan medföra kostnads- ökningar för småföretag. Någon beräkning av en eventuell kostnads- ökning är dock inte möjlig att göra. Det är emellertid inte troligt att det skulle drabba små- och medelstora företag i större omfattning än större företag. Lagförslaget medför en allmän skyldighet för operatörer att i den mån det är tekniskt genomförbart, tillhandahålla lokaliseringsuppgift för nöd- samtal (se avsnitt 18.11). finns inga krav på lokaliserings- information avseende samtal till 112 från mobiltelefoner. Denna nya funktion, som skall göras tillgänglig för larmtjänsterna i den mån det är tekniskt genomförbart syftar till att förbättra skydds- och säkerhetsnivån för användarna av tjänsten. Funktionen kommer även att vara till stor hjälp för alarmeringscentralerna i deras arbete. Regeringen anser att det vid bedömningen av teknisk genomförbarhet är av vikt att kraven även ställs utifrån en rimlighetsbedömning av vilka åtgärder som en operatör behöver vidta i förhållande till de kostnader som dessa orsakar operatö- ren och den nytta som erhålls. Tolkningen av vad som är tekniskt genom- förbart bör ta sin utgångspunkt i den rekommendation som EG-kommis- sionen utarbetar. Häri bör även ligga att kraven på eko- nomisk rimlighet är tillgodosedda. 30.1Förslaget till lag om elektronisk kommunikation 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 kap. 1 § Lagen inleds med en allmän portalparagraf, som bl.a. anger de grund- läggande målen för lagen. Dessa mål överensstämmer i stort sett med de som räknas upp i artikel 8 i ramdirektivet. Paragrafens första stycke har sin huvudsakliga motsvarighet i 2 § tele- lagen (1993:597) och anger lagens grundläggande ändamål. Dessa an- sluter sig till de politiska målen för sektorn, se avsnitt 7. Att kommuni- kationerna skall vara säkra innebär, förutom att de skall var driftsäkra, också att de skall tillgodose ett gott integritetsskydd. Av andra stycket första meningen, som närmast motsvaras av 3 § tele- lagen, framgår att konkurrensen, tillsammans med internationell harmo- nisering, skall vara det främsta medlet för att uppnå målen. Den interna- harmoniseringen innebär bl.a. ökade möjligheter att jämföra tjänster, vilket i sig främjar den internationella konkurrensen. I uttrycket ryms den målsättning som anges i artikel 8.3 i ramdirektivet, dvs. att bi- dra till utvecklingen av den inre marknaden. Konkurrensintresset gör sig särskilt gällande för regleringen om samtrafik och andra former av till- träde i 4 kap. I enlighet med artikel 8.4 i ramdirektivet, målsättningarna för USO-di- rektivet och de politiska målen på området skall dock staten ta ett ansvar på områden där slutanvändarnas behov inte enbart kan tillgodoses av marknaden. Detta kommer till uttryck i andra stycket andra meningen. De samhällsomfattande tjänsterna anges i 5 kap. 1 §. Angående begrep- pet överkomligt pris, se avsnitt 18.1. Myndighetsutövningen på området bör utgå från de mål som anges i paragrafen. Av tredje stycket följer att det vid myndighetsutövningen också skall beaktas bl.a. de grundlagfästa yttrande- och informations- friheterna. På Lagrådets inrådan har endast dessa intressen särskilt fram- hållits. Effektiva elektroniska kommunikationer är ett viktigt instrument för att värna och öka den språkliga och kulturella mångfalden i sam- hället. kan åtgärder enligt lagen verka inskränkande på grundlagsfästa rättigheter. Under inga förhållanden får en åtgärd innebära sådana begränsningar i vidare mån än vad grundlagarna medger. inom ramen för det tillåtna området bör det iakttas försiktighet med åt- gärder som kan begränsa yttrande- och informationsfriheten. Paragrafen har behandlats i avsnitt 11. 1 kap. 2 § Genom bestämmelsen, som ger uttryck för de allmänna förvaltnings- rättsliga proportionalitets- och behovsprinciperna, genomförs ett antal artiklar i det nya , bland dessa 7.1, 8.1 och 20.3 i ram- direktivet, 7.3 i auktorisationsdirektivet, 5.1, 5.3 och 8.4 i tillträdes- direktivet samt 3.2, 8.2 och 17.2 i USO-direktivet. utformats i enlighet med vad Lagrådet föreslagit. Den slår fast att en