prop · GQ0385 · 2003-03-20 00:00:00 — Stöd för förnybara energikällor bör vara samstämmigt med gemenskapens övriga mål, särskilt bör hierarkin för avfallshantering respekteras. Därför bör förbränning av osorterade hushållssopor inte främjas genom ett kom- mande stödsystem för förnybara energikällor om ett sådant främjande skulle undergräva hierarkin. (9)Den definition av biomassa som ges i detta direktiv utesluter inte en annan definition i nationell lagstiftning, för andra syften än de som anges i detta direktiv. (10)Medlemsstaterna åläggs inte genom detta direktiv att erkänna köp av en ursprungsgaranti från andra medlemsstater eller motsvarande köp av el som ett bidrag till uppfyllandet av de ålagda nationella kvoterna. Emellertid behövs en ursprungsgaranti för el producerad från förnybara energikällor för att underlätta handeln med sådan el och öka tydligheten beträffande användarnas möjlighet att välja mellan el producerad från icke-förnybara källor och el producerad från förnybara energikällor. System för ursprungsgaranti ger inte i sig rätt att komma i åtnjutande av nationella stödmekanismer i olika medlemsstater. Det är viktigt att alla former av el som produceras från förnybara energikällor omfattas av sådana ursprungsgarantier. (11) Det är viktigt att skilja mellan ursprungsgarantier och överlåtbara gröna certifikat. (12)Behovet av offentligt stöd till förnybara energikällor erkänns i gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för miljöskydd(10) vilka, bland andra alternativ, beaktar behovet av att internalisera externa kostnader för elproduktion. Bestämmelserna i fördraget och särskilt artiklarna 87 och 88 i detta kommer emellertid att fortsätta att gälla för sådant stöd. (13)Det behöver upprättas ett rättsligt ramverk för marknaden för förny- bara energikällor. (14)Medlemsstaterna har olika stödmekanismer på nationell nivå för förnybara energikällor, bland annat gröna certifikat, investeringsstöd, skattebefrielser eller skattelättnader, skatteåterbetalningar och system med direkt prisstöd. Ett viktigt medel att uppnå detta direktivs mål är att garantera att dessa mekanismer fungerar väl till dess att ett rättsligt ram- verk på gemenskapsnivå blir operativt, för att bibehålla investerarnas förtroende. (15)Det är för tidigt att besluta om ett gemenskapsomfattande ramverk för stödsystem, med hänsyn till de begränsade erfarenheterna av natio- nella system och den nuvarande relativt låga andelen el producerad från förnybara energikällor med prisstöd inom gemenskapen. (16)Det är emellertid nödvändigt att efter en tillräckligt lång övergångs- period anpassa stödsystemen till den framväxande inre marknaden för el. Det är därför lämpligt att kommissionen övervakar situationen och lägger fram en rapport om erfarenheterna från tillämpningen av nationella system. Om det är nödvändigt bör kommissionen, mot bakgrund av slut- satserna i den rapporten, lägga fram ett förslag till ett rättsligt ramverk avseende stödsystem för el producerad från förnybara energikällor. För- slaget bör bidra till uppfyllandet av de nationella vägledande målen, vara förenligt med principerna för den inre marknaden för el och ta hänsyn till särdragen hos olika förnybara energikällor, olika tekniker och geogra- fiska skillnader. Det bör också effektivt främja användningen av förny- bara energikällor och vara enkelt och så effektivt som möjligt, särskilt när det gäller kostnaderna, samt omfatta en tillräckligt lång över- gångstid och bibehålla investerarnas förtroende och und- vika icke-återvinningsbara kostnader (stranded costs). Detta rättsliga ramverk skulle möjliggöra att el producerad från förnybara energikällor kan konkurrera med el producerad från icke-förnybara energikällor och begränsa kostnaden för konsumenten som behovet av offentligt stöd på medellång sikt minskas. (17)En ökad marknadspenetration för el producerad från förnybara ener- gikällor medger stordriftsfördelar som minskar kostnaderna. (18)Det är viktigt att utnyttja marknadskrafternas och den inre markna- dens styrka och göra el producerad från förnybara energikällor konkur- renskraftig och attraktiv för medborgarna i . 2002/03:85 (19) I samband med att utvecklingen av marknaden för förnybara energi- Bilaga 7 källor främjas är det viktigt att ta hänsyn till den positiva inverkan på regionala och lokala utvecklingsmöjligheter, möjligheter till export, social sammanhållning och möjligheter till sysselsättning, i synnerhet när det gäller små och medelstora företag och oberoende kraftproducenter. (20)Sektorn för energi från förnybara energikällor har en särpräglad struktur, vilket särskilt bör beaktas vid översynen av de administrativa förfarandena för att få tillstånd att uppföra anläggningar som producerar el från förnybara energikällor. (21)Under vissa omständigheter är det inte möjligt att helt säkerställa överföring och distribution av el producerad från förnybara energikällor utan att nätets tillförlitlighet och säkerhet påverkas och garantier i detta sammanhang kan därför inbegripa ekonomisk ersättning. (22)Kostnaderna för att till nätet ansluta nya elproducenter som använ- der förnybara energikällor bör vara objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande, och erforderlig hänsyn bör tas till den nytta anslutna kraftverk medför för nätet. (23)Eftersom de allmänna målen för den föreslagna åtgärden inte i till- räcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av åtgärdernas omfattning eller effekter bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. Det närmare genomförandet av åtgärderna bör emellertid överlåtas på medlemsstaterna, vilket ger varje medlemsstat möjlighet att välja det sätt som bäst motsvarar dess speciella situation. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med detta direktiv är att främja en ökning av de förnybara energi- källornas bidrag till elproduktionen på den inre marknaden för el och att skapa en grund för ett framtida rättsligt ramverk på gemenskapsnivå för detta. I detta direktiv avses med a)förnybara energikällor: förnybara icke-fossila energikällor (vindkraft, solenergi, jordvärme, våg- och tidvattenenergi, vattenkraft, biomassa, deponigas, gas från avloppsreningsanläggningar och biogas), b)biomassa: den biologiskt nedbrytbara fraktionen av produkter, avfall och rester från jordbruk (både vegetabiliska och animaliska ämnen), skogsbruk och närstående industrier samt den biologiskt nedbrytbara fraktionen av industriavfall och kommunalt avfall, c)el producerad från förnybara energikällor: elektricitet producerad i kraftverk där enbart förnybara energikällor används, liksom den andel av elektriciteten som produceras från förnybara energikällor i hybridkraft- verk som också använder konventionella energikällor, samt den el producerad från förnybara källor som används för att fylla lagringssy- stemen, undantaget den el som produceras som ett resultat av lagrings- system, d)elanvändning: nationell elproduktion, inbegripet egenproduktion, plus importerad el minus exporterad el (nationella bruttoelanvändningen). Dessutom skall definitionerna i och rådets direktiv /92/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för el(11) tillämpas. 1.Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att främja en ökad användning av el producerad från förnybara energikällor i enlighet med de nationella vägledande mål som avses i punkt 2. Dessa åtgärder skall stå i proportion till det uppställda målet. 2.Senast den 27 oktober 2002 och därefter skall medlems- staterna anta och offentliggöra en rapport med nationella vägledande mål för den framtida användningen av el producerad från förnybara energi- källor uttryckt som en procentuell andel av elanvändningen för de föl- jande tio åren. I rapporten skall också redogöras för de åtgärder som vidtagits och som planeras på nationell nivå för att uppnå dessa natio- nella vägledande mål. När målen fastställs skall medlems- staterna - ta hänsyn till de referensvärden som återfinns i bilagan, och - se till att dessa mål är förenliga med de nationella åtaganden som gjorts i samband med gemenskapens åtaganden rörande klimatförändringar i enlighet med Kyoto-protokollet till ramkonvention om klimatförändringar. 3.Medlemsstaterna skall, första gången och därefter , offentliggöra en rapport som skall innehålla en analys av förverkligandet av nationella vägledande mål, med hänsyn tagen särskilt till de klimatfaktorer som eventuellt kan påverka förverkli- gandet av dessa mål, och ange i vilken utsträckning åtgärderna är fören- liga med nationella åtaganden beträffande klimatförändringar. 4.Kommissionen skall på grundval av de rapporter från medlemsstaterna som avses i punkterna 2 och 3 bedöma i vilken utsträckning -medlemsstaterna har gjort framsteg när det gäller att förverkliga sina nationella vägledande mål, -de nationella vägledande målen är förenliga med det övergripande vägledande målet på av den nationella bruttoenergianvändningen och särskilt med den vägledande andelen el producerad från förnybara energikällor på av gemenskapens totala elanvändning . Kommissionen skall offentliggöra sina slutsatser i en rapport, första gången och därefter . Denna rap- port skall vid behov åtföljas av förslag till och rådet. Om det i den rapport som avses i andra stycket dras slutsatsen att de nationella vägledande målen sannolikt inte stämmer överens, av skäl som inte är motiverade och/eller som inte hänger samman med nya veten- skapliga rön, med det övergripande vägledande målet, skall dessa förslag ta upp nationella mål, inklusive eventuellt bindande sådana, i en lämplig form. 1.Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget skall kommissionen utvärdera tillämpningen av de system som används i medlemsstaterna, enligt vilka en elproducent får direkt eller indirekt stöd enligt offentliga myndigheters bestämmelser, och som skulle kunna ha en begränsande effekt på handeln, på grundval av att systemen bidrar till målen i artiklarna 6 och 174 i fördraget. 2.Kommissionen skall, , lägga fram en väl- dokumenterad rapport om erfarenheterna från tillämpningen och sam- existensen av de olika systemen enligt punkt 1. I rapporten skall bedömas framgången, inbegripet kostnadseffektiviteten, av de stödsystem som avses i punkt 1 för att främja konsumtion av el som producerats från för- nybara energikällor i enlighet med de nationella vägledande mål som anges i artikel 3.2. Rapporten skall vid behov åtföljas av ett förslag till ett ramverk på gemenskapsnivå avseende stödsystem för el producerad från förnybara energikällor. Varje förslag till ramverk skall a)bidra till uppfyllandet av de nationella vägledande målen, b)vara förenligt med principerna för den inre marknaden för el, c)ta hänsyn till särdragen hos olika förnybara energikällor, samt även olika tekniker och olika geografiska förhållanden, d)främja en effektiv användning av förnybara energikällor och vara enkelt och så effektivt som möjligt, särskilt när det gäller kost- naderna, och e)omfatta en tillräckligt lång övergångsperiod för nationella stödsystem och bibehålla investerarnas förtroende. Ursprungsgaranti för el producerad från förnybara energikällor 1.Medlemsstaterna skall se till att el produ- cerad från förnybara energikällor kan garanteras vara producerad från sådana energikällor i den mening som avses i detta direktiv i enlighet med objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier som har fastställts av respektive medlemsstat. De skall se till att det på begä- ran utfärdas en ursprungsgaranti med detta innehåll. 2.Medlemsstaterna får utse ett eller flera behöriga organ som skall vara oberoende i förhållande till producenter och distributörer och som skall ha i uppdrag att kontrollera utfärdandet av ursprungsgarantierna. -innehålla uppgifter om från vilken energikälla som elen producerats, var och när den producerats och, när det gäller vattenkraftverk, installe- rad effekt, och -göra det möjligt för producenter av el från förnybara energikällor att visa att den el de säljer är producerad från förnybara energikällor i den mening som avses i detta direktiv. Sådana ursprungsgarantier som utfärdas i enlighet med punkt 2 bör erkännas ömsesidigt av medlemsstaterna uteslutande såsom bevis på de faktorer som nämns i punkt 3. Vägran att erkänna en ursprungsgaranti som bevis, t.ex. av skäl som hänför sig till bedrägeribekämpning, måste grundas på objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande krite- Om någon vägrar att erkänna en ursprungsgaranti får kommissionen tvinga den vägrande parten att erkänna garantin, särskilt med beaktande av de objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier på vilka ett sådant erkännande grundas. 5.Medlemsstaterna eller de behöriga organen skall inrätta lämpliga mekanismer för att säkerställa att ursprungsgarantin är både korrekt och tillförlitlig, och de skall i den rapport som avses i artikel 3.3 beskriva de åtgärder som har vidtagits för att säkerställa garantisystemets tillförlitlig- het. 6.Efter samråd med medlemsstaterna skall kommissionen i den rapport som avses i artikel 8 granska de former och tillvägagångssätt som medlemsstaterna kan följa för att garantera ursprunget för den el som producerats från förnybara energikällor. Vid behov skall kommissionen föreslå och rådet att gemensamma regler antas om detta. Medlemsstaterna eller de behöriga organ som medlemsstaterna har utsett, skall utvärdera nuvarande lagar och författningar om de tillstånds- förfaranden eller andra förfaranden som anges i artikel 4 i direktiv /92/EG för uppförande av produktionsanläggningar för produktion av el från förnybara energikällor i syfte att -minska lagstiftningshinder och andra hinder för en ökning av produk- tionen av el från förnybara energikällor, -få fram effektivare och snabbare förfaranden på lämplig administrativ nivå, och -se till att reglerna är objektiva, klara och tydliga samt icke-diskrimine- rande och beaktar fullt ut särdragen i de olika teknikerna för att utnyttja förnybara energikällor. Medlemsstaterna skall offentliggöra en rapport om den utvärdering som avses i punkt 1, vid behov med en beskrivning av de åtgärder som har vidtagits. Syftet med denna rapport är att, om det är relevant i nationell lagstiftning, ge en översikt över vilken nivå som uppnåtts och särskilt vad gäller följande frågor: -Samordning mellan de olika administrativa organen när det gäller tids- frister, mottagande och behandling av ansökningar om tillstånd. -Möjligheten att fastställa särskilda riktlinjer för den verksamhet som avses i punkt 1 och möjligheten att införa ett snabbplaneringsförfarande för producenter av el från förnybara energikällor. - Utseendet av myndigheter för att medla vid tvister mellan tillståndsgi- vande myndigheter och dem som ansöker om tillstånd. Kommissionen skall, i den rapport som avses i artikel 8 och på grund- val av de rapporter från medlemsstaterna som avses i punkt 2 i den här artikeln, utvärdera vilka metoder som är bäst för att förverkliga de mål som anges i punkt 1. 1.Utan att det påverkar nätets tillförlitlighet och säkerhet skall medlems- staterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät inom deras territorium garanterar överföring och distribution av el producerad från förnybara energikällor. De kan dessutom ge prioriterat tillträde till nätet för el producerad från förnybara energikällor. Då de som ansvarar för driften av överföringsnätet avgör inmatningsordningen mellan produktionsan- läggningarna skall de prioritera anläggningar som använder förnybara energikällor, i den mån driften av det nationella elsystemet tillåter det. 2.Medlemsstaterna skall inrätta ett rättsligt ramverk eller kräva att de som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät utarbetar och offentliggör standardiserade regler om vem som skall stå för kostna- derna för sådana tekniska anpassningar, t.ex. nätanslutningar och nätför- stärkningar, som behövs för att ansluta nya elproducenter som skall mata nätet med el producerad från förnybara energikällor. Dessa regler skall grunda sig på objektiva, klara och tydliga samt icke- diskriminerande kriterier, som skall ta särskild hänsyn till alla de kostna- der och fördelar som sammanhänger med anslutningen av dessa produ- center till nätet. Reglerna kan medge olika typer av anslutningar. 3.När så är lämpligt får medlemsstaterna kräva att de som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät delvis eller till fullo övertar de kostnader som avses i punkt 2. 4.De som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät skall åläggas att förse nya elproducenter som önskar bli anslutna med en uttömmande och detaljerad uppskattning av de kostnader som anslut- ningen medför. Medlemsstaterna kan tillåta att de producenter av el producerad från förnybara energikällor som vill ansluta sig till nätet skall kunna använda en anbudsförfrågan rörande anslutningsarbetet. 5.Medlemsstaterna skall inrätta ett rättsligt ramverk eller kräva att de som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät utarbetar och offentliggör standardiserade regler för fördelningen av kostnader för systeminstallationer, t.ex. nätanslutningar och nätförstärkningar, mellan alla producenter som drar nytta av dem. Kostnadsfördelningen skall genomföras med hjälp av en mekanism som är grundad på objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier, som beaktar de fördelar som anslutningarna medför såväl för de ursprungligen anslutna producenterna och de senare anslutna producen- terna som de som ansvarar för drift av överföringsnät och distributions- Medlemsstaterna skall se till att uttag av överförings- och distribu- tionsavgifter inte diskriminerar el från förnybara energikällor, särskilt el från förnybara energikällor som producerats i randområden såsom öregioner och regioner med låg befolkningstäthet. När så är lämpligt skall medlemsstaterna upprätta ett rättsligt ramverk eller ålägga dem som ansvarar för drift av överföringssystem och distri- butionssystem att se till att avgifter som tas ut för överföring och distri- bution av el från anläggningar som använder förnybara energikällor åter- speglar realiserbara kostnadsfördelar som resulterar av anläggningens anslutning till nätet. Sådana kostnadsfördelar kan uppstå genom direkt användning av ett lågspänningsnät. Medlemsstaterna skall i den rapport som avses i artikel 6.2 även bedöma vilka åtgärder som skall vidtas för att underlätta tillträde till nätet för el producerad från förnybara energikällor. I denna rapport skall bl.a. möjligheten att införa tvåvägsmätning undersökas. På grundval av de rapporter som medlemsstaterna upprättat enligt artik- larna 3.3 och 6.2 skall kommissionen för och rådet lägga fram en sammanfattande rapport om genomförandet av detta direktiv , och därefter . I denna rapport skall kommissionen -granska de framsteg som gjorts när det gäller att ta hänsyn till de ex- terna kostnaderna för el producerad från icke-förnybara energikällor samt effekterna av offentligt stöd till elproduktionen, och -särskilt beakta medlemsstaternas möjligheter att uppfylla de nationella vägledande mål som fastställs i artikel 3.2, det övergripande vägledande mål som anges i artikel 3.4 och förekomsten av diskriminering mellan olika energikällor. Vid behov skall kommissionen överlämna ytterligare förslag till Europa- parlamentet och rådet tillsammans med denna rapport. 2002/03:85 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som Bilaga 7 är nödvändiga för att följa detta direktiv före . De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hän- visning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Detta direktiv träder i kraft som det offentliggörs i Europe- iska gemenskapernas officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. EGT C 311 E, 31.10.2000, s. 320 och EGT C 154 E, 29.5.2001, s. 89. EGT C 367, 20.12.2000, s. 5. (3)EGT C 22, 24.1.2001, s. 27. (4)yttrande av (EGT C 223, , s. 294), rådets gemensamma ståndpunkt av (EGT C 142, , s. 5) och beslut av (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av . (5)EGT C 198, 24.6.1998, s. 1. (6)EGT C 210, , s. 215. (7)EGT C 210, , s. 143. (8)EGT C 378, 29.12.2000, s. 89. (9)EGT L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom kom- missionens beslut 96/350/EG (EGT L 135, , s. 32). (10)EGT C 37, , s. 3. (11)EGT L 27, 30.1.1997, s. 20. Sammanställning av remissyttranden över utvärderingsrapporter om 1997 års energipolitiska program Yttrande har avgivits av Statskontoret, (), , , , , (), , , , , , hydrologiska institut (), , , geologiska undersökning (SGU), , (), (), (), , (), , (), , , , (), kraft AB, Folkkampanjen mot kärnkraft - kärnvapen, Föreningen Energirådgivare (), Oberoende Elhandlare, , , , Fastighetsägarna , verkstadsindustrier (VI), och Miljövänner för kärnkraft. Vidare har ett gemensamt yttrande läm- nats in av de fyra branschorganisationerna inom Skogen och Kemin, Gruvorna och Stålet (SKGS), dvs. , Plast & Kemiföretagen, Skogsindustrierna och . Utöver detta har yttran- den inkommit från kommun, Idémaskinen, , och Kärnkraftskommunernas samarbetsorgan (KSO). När det gäller , har även ledamöterna i myndighetens styrelse givits möjlighet att kommentera frågan särskilt. Ett samlat yttrande har lämnats av fyra ledamöter i styrelsen. Ett enskilt yttrande har även lämnats av en annan styrelseledamot. De två utvärderingsrapporter som remissinstanserna har yttrat sig över har tagits fram av konsultföretagen respektive och miljö, i det följande benämns rapporterna ÅF respektive J&W. De flesta remissinstanserna har antingen en positiv uppfattning om rapporternas allmänna kvalitet och innehåll eller yttrar sig inte om detta. Några mer kritiska synpunkter har dock framkommit. Således anser () att det hade behövts en mer sammanvägd målanalys där påverkan på olika samhällsmål och kostnaderna för att nå dessa mål skulle vägas mot varandra. Bland andra kraft AB menar att det kraftbortfall som blir följden om stängs har Vidare har framfört vissa metod- synpunkter på rapporterna, men menar att de sammantaget kompletterar Mer specifika synpunkter när det gäller redogörelsen för olika åtgärder inom programmet samt uppfyllelsen av enskilda villkor redovisas i före- kommande fall nedan inom respektive sakområde. tillväxtpolitiska studier (ITPS) har påtalat skillnader mellan rapporterna och menar att den skillnad som finns i bedömningen av hur påtagliga effekter en stängning av reaktorn kan få bör uppmärksammas och respektive rapports trovärdighet noga övervägas. framhåller att de långsiktiga insatserna för energi- forskning, utveckling och demonstration är avgörande för att av- veckla kärnkraften utan svåra miljö- och ekonomiska konsekvenser och menar att en genomlysning av dessa insatser skulle kunna utgöra ett vär- defullt komplement till de aktuella rapporterna. Statskontoret anför att sedan villkor ställdes upp har utveck- lingen på elmarknaden gjort att tyngden i villkoren förändrats. menar myndigheten att den omreglerade elmarknaden inneburit att det nu är mer relevant att se till hela marknadens funktion än till att energipro- duktionen i exakt skall kompenseras. vändningen ökat sedan det energipolitiska beslutet . ESV anser att underlaget sammantaget visar att en stängning av kommer att medföra negativa effekter avseende samtliga Däremot går det inte att utläsa från underlagen om effekterna skulle vara påtagliga, menar ESV. lagsrapporterna visar att ytterligare åtgärder fordras om reaktorn stängs. har avgivit två remissyttranden, vilket