prop · GQ031d7 · 2003-01-01 00:00:00 — I övrigt kommer verksamheten vid lednings- och underhållsförbanden till stor del att präglas av Försvarsmaktens pågående omstrukturering och den verksamhetsledning som är förknippad med denna. Enskilt viktiga åtgärder inom ramen för detta är påbörjandet av Operativa insatsledningens samlokalisering till samt den fortsatta utvecklingen av Försvarsmaktens logistik. Resurser för att öva insatsledning av mer omfattande karaktär (med tillhörande underhållstjänst) bedöms mot denna bakgrund tidigast kunna avdelas . Övningsverksamhet i högre förbandsnivåer kommer därmed att vara av begränsad omfattning, i synnerhet vad avser ledning av operativt sammansatta förband. skall införandet av två nya typförband påbörjas: IT-säkerhetsenhet och signalspaningsbataljon. IT- säkerhetsenheten är ett typförband av stor betydelse i utvecklingen mot det nätverksbaserade försvaret. Materieltillförseln till lednings- och underhållsförbanden omfattar bl.a. sambandsutrustning och ledningsstöd för signalspaningsbataljon och kommande utveckling av telekrigsbataljon. Därutöver tillförs sambandsmateriel m.m. till Operativa insatsledningens stabsplats i . skall förmågan att genomföra nationella operationer utvecklas och den operativa ledningen prövas och utvärderas. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Mot bakgrund av den begränsade övningsverksamheten i högre förbandsnivåer bedömer regeringen det vara av stor vikt att denna prövning och utvärdering genomförs. Den prioriterade verksamheten för arméstridskrafterna är utvecklingen av förband anmälda till internationella styrkeregister inklusive genomförande av beslutade internationella insatser och utveckling av prioriterade förband i insatsorganisationen. Förmågan till väpnad strid och utnyttjande av förband i behovssammansatta operativa insatsstyrkor utgör fortsatt grund för förbandsverksamheten för stridskrafterna. Utbildningsverksamheten bör ske i bataljon inom ramen för brigad såväl nationellt som internationellt. Del av övningsverksamheten skall ske med operativt sammansatta insatsstyrkor. Övningar på brigadnivå kommer att genomföras som ledningsövningar med demonstratorstöd. Utbildning och övning av ledningsorganisationen kommer att genomföras med utgångspunkt från operativt sammansatta insatsstyrkor. Övningar i telestörd miljö kommer att prioriteras. Internationaliseringen av arméstridskrafterna kommer att fortsätta. Internationella övningsmoment kommer att ingå som en naturlig del i grundutbildningen av totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt. De förband som är anmälda till internationella styrkeregister samt prioriterade förband i insatsorganisationen skall även prioriteras för försörjning med materiel. Den personal och de förband som ingår i internationella styrkeregister skall i första hand ges möjlighet att delta i de multinationella övningar i vilka Försvarsmakten avser delta. Regeringen anser att det är av vikt att följa upp hur den framtida övnings- och utbildningsverksamheten utvecklas . Kompetensen att leda högre förband samt att samträna förband i bataljon och högre är två viktiga frågor under den närmsta framtiden. Materieltillförseln till arméstridskrafterna omfattar bl.a. Materiel levereras också till de nya förband som är särskilt avsedda att inta beredskap för internationella insatser . grundutbildades 75 totalförsvarspliktiga för placering i hemvärnet. Detta är 225 färre än planerat. I syfte att öka antalet totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt i hemvärnet avser Försvarsmakten att uppdra åt att, i samband med mönstring, fråga de totalförsvarspliktiga om intresse av korttidsutbildning för placering i hemvärnet. finns ca 300 reservofficerare placerade som främst bataljons- eller kompanichefer i hemvärnet. Regeringen anser att åtgärder för att öka denna befälsresurs bör genomföras. Rekrytering av reservofficerare till hemvärnet kan emellertid försvåras eftersom en reservofficers kontrakt med Försvarsmakten bryts när denne tecknar avtal med hemvärnet, varvid löner och kan komma att ändras. Regeringen bedömer att de diskussioner som förs mellan Försvarsmakten och de fackliga organisationerna leder till en lösning på denna problematik. Regeringen noterar att av personalen avgår ur hemvärnet . Orsakerna till det minskande antalet hemvärnsmän kommer att följas upp av regeringen. Detta gör att det inte går att exakt ange antalet fulltaliga hemvärnsförband. Regeringen anser att åtgärder för att nyrekrytera eller behålla personal måste vidtas. Regeringen vill också i detta sammanhang understryka den betydelse hemvärnet har för Försvarsmaktens förankring i samhället. Även bör internationaliseringen av arméstridskrafterna prioriteras. Slutövningar i högre förbandsnivåer bör genomföras. Regeringen redovisade i proposition 2001/02:10 Fortsatt förnyelse av totalförsvaret utvecklingen inom de nya förbandstyperna inklusive utvecklingen av de nationella skyddsstyrkorna. Vad avser de nya förbandstyperna anförde utskottet i betänkandet 2001/02:FöU2 Försvarsbeslut för 2002-2004 att redovisningen var tillfyllest. Däremot ansåg utskottet att regeringen bör återkomma med ett förslag till utformning av de nationella skyddsstyrkorna. Mot bakgrund av detta avser regeringen återkomma till utvecklingen av de nya förbandstyperna i försvarsbeslutet . Däremot redovisar regeringen i det följande den närmare utvecklingen och utformningen av de nationella skyddsstyrkorna inklusive frågan rörande stadskytteförbandens placering i insatsorganisationen. De nationella skyddsstyrkorna har huvuduppgifterna: skydda befolkning och infrastruktur och stödja de operativa insatsförbanden. Skydd av befolkning och infrastruktur kan genomföras på olika ambitionsnivåer. Bevakning är den lägsta ambitionsnivån och kan lösas av förband med enklare utrustning. Teknisk bevakningsutrustning och mörkerutrustning höjer effekten. Bevakningsuppgifter kan lösas stationärt eller rörligt. För att skydda transporter krävs eskort och de nationella skyddsstyrkorna kan lösa enklare eskortuppgifter. I låga konfliktnivåer skall de nationella skyddsstyrkorna främst skydda mot sabotageenheter. Det är framför allt hemvärnsförbanden som disponeras för dessa uppgifter tack vare sin höga beredskap. Förbanden kan med mycket kort varsel sättas in i bevaknings- och skyddsuppgifter och även ställas till samhällets förfogande vid framför allt räddningstjänst. I högre konfliktnivåer skall de nationella skyddsstyrkorna kunna skydda befolkning och infrastruktur mot mera reguljära förband. I basområden skall basskydds- och bevakningsförband dessutom kunna ingripa mot enheter som framtränger på och under vattenytan. Försvarsstrid kan genomföras från stridsställningar med stöd av fältarbeten, vilket kräver tid för förberedelser. De nationella skyddsstyrkorna skall stödja de operativa armé-, marin- och flygstridskrafterna för att dessa skall kunna utnyttjas optimalt för att lösa sina huvuduppgifter. Redan genom att lösa uppgiften skydda befolkning och infrastruktur kompletterar de nationella skyddsstyrkorna de operativa förbanden. Andra uppgifter som kan ges till de nationella skyddsstyrkorna i syfte att stödja de operativa förbanden kan vara att: försvara viktig terräng m.m. och 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 skydda blivande grupperingsområden för de operativa förbanden Stödet till de operativa förbanden kan också ske genom att vissa fältarbetsuppgifter löses, t.ex. reparationer av flygfält och vägar m.m. Regeringen har i propositionen Frivillig försvarsverksamhet inom totalförsvaret (prop. 2001/02:159) bl.a. tydliggjort hemvärnets och driftvärnets roll och fastslagit att hemvärnsförbanden framgent skall utgöra en central del av de nationella skyddsstyrkorna. Frågan om antalet hemvärnsbataljoner inom de nationella skyddsstyrkorna bör särskilt beaktas av regeringen i syfte att säkerställa personal- och materieltillförsel. Hemvärnets organisation och verksamhet utreds av Försvarsmakten inför försvarsbeslutet . Regeringen anser att frågor rörande bl.a. hemvärnets numerär, uppgifter, rekrytering, förmåga och funktion inom de nationella skyddsstyrkorna bör belysas. Regeringen betonar att det fortsatt bör ske satsningar på att rekrytera lämpliga personer till hemvärnet. Till detta bör åtgärder för att minska vapenförluster vidtas och reglerna för vapenförvaring i hemmen ses över. Förband ur de nationella skyddsstyrkorna skall kunna underställas Operativa insatsledningen, militärdistrikten, taktisk chef eller annan chef ur de operativa insatsförbanden beroende på uppgift m.m. Militärdistriktet ansvarar för territoriell verksamhet inom respektive område. Den territoriella verksamheten syftar till att genom samverkan samordna civila och militära resurser, skapa förutsättningar för att genomföra och stödja militära insatser m.m. Uppgifterna är territoriellt bundna vilket innebär att de nationella skyddsstyrkorna har uppgifter inom ett begränsat område. De nationella skyddsstyrkorna skall inte ha någon operativ rörlighet, vilket innebär att förbanden inte har en organisation eller utrustning för transporter mellan olika operationsområden. Om förbanden skall användas i ett annat geografiskt område krävs lång förberedelsetid. Däremot skall förbanden ha den taktiska och stridstekniska rörlighet som krävs för att lösa sina huvuduppgifter som beskrivits i det ovanstående. De nationella skyddsstyrkorna skall inte ha någon tyngre utrustning. Med tyngre utrustning menas i detta sammanhang materiel 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 som ger högre effekt än vad som krävs för att uppfylla de operativa kraven och materiel som är för kostnadskrävande vad avser utbildning och vidmakthållande. För de nationella skyddsstyrkorna innebär det att förbanden inte skall utrustas med exempelvis pansarskyttefordon, artilleri eller luftvärn. Utöver vad regeringen har redovisat till anser regeringen att skyddsstyrkorna 2004 skall bestå av 15 ingenjörkompanier och ett marint bevakningskompani. Ingenjörkompanierna skall understödja de operativa förbanden, de nationella skyddsstyrkorna samt det civila samhället med fältarbetsresurser. Kompanierna skall kunna biträda vid reparation i anslutning till en angripares insatser med fjärrstridsmedel, t.ex. vid flygbaser. Personalförsörjningen skall ske genom överföring från de operativa ingenjörförbanden. Det bevakningskompaniet skall i huvudsak lösa samma typer av uppgifter som de bevakningsbataljonerna, dvs. bevakning av basområden i skärgårdsterräng och kustzoner, men med lägre kapacitet avseende bekämpning. Utvecklingen av de nationella skyddsstyrkorna skall ske samordnat med den övriga insatsorganisationen mot det nätverksbaserade försvaret. Den grundläggande inriktningen att skydda befolkningen och stödja de operativa insatsförbanden kommer att kvarstå. I det framtida nätverksbaserade försvaret kan de nationella skyddsstyrkorna komma att, genom sin territoriella spridning, utgöra viktiga underrättelsekällor och därmed stödja de operativa insatsförbanden. Detta gäller inte minst hemvärnsförbanden. Regeringen gav i regleringsbrevet Försvarsmakten i uppdrag att redovisa ett förslag till en differentierad förmåga för stadsskytteförbanden och ett förslag till kategorisering i armébrigadförband eller nationella skyddsstyrkor. Försvarsmakten redovisar att analysen av en eventuell differentiering av förmåga i stadsskyttebataljonerna bör fortsätta inom ramen för den fortsatta perspektivplaneringen samordnat med Försvarsmaktens underlag inför försvarsbeslut . Försvarsmakten föreslår därför, i avvaktan på det fortsatta beredningsarbetet, att stadsskyttebataljonerna bör kvarstå i och redovisas inom armébrigadförbanden. Regeringen gör ingen annan bedömning i frågan. Regeringen anser det angeläget att marinstridskrafternas utveckling präglas av långsiktighet och stabilitet, varför tidigare beslutade inriktning bör ligga fast och utgöra basen för fortsatt planering och erforderliga åtgärder fram till nästa försvarsbeslut. Övningsverksamheten och förbandsutbildningen i högre förband bör således grundas på väpnad strid, och inriktas mot förmåga att verka inom ramen för operativt samordnade insatser. Vidare anser regeringen att marinstridskrafterna fortsatt bör utvecklas mot operativt behovssammansatta styrkor och mot en ökad förmåga till samverkan med andra nationers förband vid övningar och insatser i vårt närområde samt med civila myndigheter. Det övergripande målet bör vara att prioritera utbildnings- och övningsverksamheten så att ambitionsnivån successivt återgår till planerad nivå och därefter bibehålls. I detta hänseende anser regeringen det vara av vikt att åtminstone en större tillämpad övning med operativt behovssammansatta styrkor genomförs . Inom ramen för operativt samordnade insatser anser regeringen det av vikt att förbanden utvecklas mot en hög operativ rörlighet samt förmåga att uppträda från tillfällig basering. Vidare bör förbanden ha en god incidentberedskap. På motsvarande sätt anser regeringen att såväl internationella övningar inom ramen för det svenska individuella partnerskapsprogrammet i Partnerskap för fred, som genomförandet av systemvalideringar bör prioriteras. Vidare anser regeringen att marinstridskrafternas fortsatta internationalisering bör utvecklas inom ramen för det fördjupade Östersjösamarbetet. Utbildning, planering m.m. skall vidare planeras, genomföras och följas upp så att den även motsvarar de ökade krav som följer av regeringens beslut att anmäla vissa förband till internationella styrkeregister. När det gäller tillförsel av materiel vill regeringen informera om följande planerade Leveranser av torped 62 och stridsbåt 90 kommer att fortsätta. Detsamma gäller studierna inför utvecklingen av nytt torped-, min- och sensorsystem (TMS). Därutöver planeras leverans av förserieexemplar av spanings- och eldledningsradarn ARTE 740 och svävare till amfibiekåren. Korvetterna av Stockholmsklass och minröjningsfartyg av Landsortsklass halvtidsmoderniseras och halvtidsmodernisering av minfartyget fortsätter. Även halvtidsmodernisering av korvett av Göteborgsklass samt ubåt av Västergötlandsklass fortsätter. Vidare innebär planeringen att leveranser av korvetter av Visbyklass påbörjas. Dessa kommer att tas i operativ drift efter 2004. Därtill kommer en ny typ av ytstridsfartyg att studeras. Dessutom fortsätter bl.a. utvecklingen av luftoberoende ubåtsmaskineri, utvecklingen inom det nordiska ubåtsprojektet samarbetet med . I takt med att resurser frigörs i samband med omställningen bör utvecklingen av marinstridskrafterna, i lämpliga delar, fortsatt utvecklas mot ett nätverksbaserat försvar. Vidare bör utvecklingen av marinstridskrafterna fortsatt inriktas mot att ge de typförband som anmälts till internationella styrkeregister en internationell förmåga. En förutsättning för att upprätthålla beredskapskraven för förband anmälda till internationella styrkeregister är enligt regeringens uppfattning en fortsatt hög ambitionsnivå inom utbildning, planering m.m. . Regeringen anser att förmågan till väpnad strid och utnyttjande av förband i behovssammansatta operativa insatsstyrkor utgör fortsatt grund för förbandsverksamheten inom flygstridskrafterna. När det gäller tillförsel av materiel vill regeringen informera om följande verksamhet. kommer bl.a. JAS 39 och flygburet radarsystem att tillföras insatsorganisationen. Det taktiska radiosystemet kommer att fortsätta utvecklas . kommer även ett Tp 84-flygplan att fortsatt utvecklas för lufttankningsförmåga. Förmågan avses nyttjas för certifiering av JAS förare avdelade för internationella insatser. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 De förband som bör prioriteras för flygstridskrafternas del är stridsledningsbataljonerna, radarflyggruppen, delar av flygbasbataljonerna, flygdivisionerna JAS 39 samt delar av de centrala flygtransportdivisionerna. Dessa förband skall även prioriteras för försörjning med materiel. Även flygdivisionerna JA37 och AJS 37 bör prioriteras mot bakgrund av förseningar i ombeväpningen till Gripensystemet samt att de i delar är anmälda till internationella styrkeregister. Den internationella förmågan genom de inrättade snabbinsatsstyrkorna SWAFRAP AJS 37 och SWAFRAP bör vidmakthållas. Regeringen anser att förband anmälda till internationella styrkeregister bör prioriteras inom flygstridskrafternas utbildnings- och övningsverksamhet. Den personal och de förband som ingår i internationella styrkeregister skall i första hand ges möjlighet att delta i de multinationella övningar i vilka Försvarsmakten avser delta. Regeringen anser att det är viktigt att utbildnings- och övningsverksamheten successivt återgår till en normal nivå. Detta bör inledas redan under innevarande år. De förband som är anmälda till internationella styrkeregister skall även prioriteras för försörjning med materiel. Det är enligt regeringen viktigt att ombeväpningen till Gripensystemet kan fullföljas enligt Försvarsmaktens planering och att tillräcklig produktion av flygtid säkerställs. Det är också viktigt för flygstridskrafternas framtid samt för den exportstödjande verksamheten att den kontinuerliga pilotförsörjningen tillförsäkras och att piloter inte lämnar Försvarsmakten på grund av t.ex. för liten flygtidstilldelning. Regeringen anser att personalförsörjningen inom flygstridskrafterna skall inriktas bl.a. mot att utveckla befintliga anställningsformer för att säkerställa flygtidsproduktion. Den översiktliga inriktningen för flygstridskrafterna innebär i huvudsak följande. Ombeväpningen till Gripensystemet bör fortsätta, liksom den materiella utvecklingen med bl.a. tillförandet av ytterligare JAS 39 Gripenplan. Snabbinsatsstyrkan SWAFRAP C 130 och den planerade snabbinsatsstyrkan SWAFRAP JAS 39 bör 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 prioriteras avseende materiel, utbildnings- och övningsverksamhet. Flygstridskrafterna bör i högre utsträckning än tidigare delta i såväl nationella som internationella övningar. Regeringen anser att Försvarsmakten generellt bör öka ambitionen när det gäller bl.a. utbildnings- och övningsverksamheten och att denna ambitionshöjning är en förutsättning för att de prioriterade målen skall uppnås. Detta är av särskild betydelse inom helikopterförbanden där det såsom regeringen redovisat i resultatbedömningen, avsnitt 3.8.3.2 förekommer brister och problem. Den grundläggande inriktningen för helikopterförbanden är att fortsatt utveckla de två nya helikopterbataljonerna. Efter hand som de nya helikoptrarna levereras skall de två bataljonerna utvecklas i sina framtida funktioner. Parallellt med att nya helikoptrar tillförs Försvarsmakten avvecklas merparten av de befintliga helikoptertyperna. Inriktningen är att den lätta skall ha avvecklats vid utgången av 2002, och (den särskilda sjuktransporthelikoptern) . Försvarsmakten ser över helikopterförbandens personalramar. Med början 2002 och fortsatt utformas de nya förbanden därför även till sitt nya personalmässiga innehåll. Härtill ses också flottiljens basering av helikoptrar över. Regeringen anser att det är viktigt att Försvarsmakten förutom under återstoden av 2002 fullföljer de åtgärder som har påbörjats för att förbättra helikopterförbandens förmåga. Det är t.ex. angeläget att flygtidsproduktionen och flygtidstilldelningen ökar och att därigenom utbildnings- och övningsverksamheten kan genomföras med högre ambition än . Regeringen utgår från att Försvarsmakten härvid beaktar de synpunkter som framförts av den militära flyginspektionen och . Regeringen avser att följa upp de åtgärder Försvarsmakten vidtar med anledning av såväl flyginspektionens yttrande som . kommer utvecklingen av de två helikopterbataljonerna att fortsätta. Successivt kommer Försvarsmakten att tillföras nya . Med början 2005 kommer också den nya medeltunga att levereras. behandling av personalförsörjningsavsnittet i propositionen Fortsatt förnyelse av totalförsvaret (prop. 2001/02:10, bet. 2001/02:FöU7, rskr. 2001/02:192) visade att det finns en bred politisk uppslutning kring den samlade syn på personalförsörjningen i Försvarsmakten som regeringen redovisat för . I fråga om den internationella tjänstgöringsskyldigheten uttalade försvarsutskottet att det är självklart att yrkesofficerare skall ha skyldighet att delta i all den internationella verksamhet som kan ifrågakomma, inklusive fredsbevarande och fredsframtvingande verksamhet, sett mot bakgrund av den ökade vikt som deltagandet i den internationella verksamheten successivt fått för Försvarsmakten. Av försvarsutskottets betänkande följer att regeringen skyndsamt bör återkomma med erforderliga lagändringsförslag för att möjliggöra att tjänstgöringsskyldighet i all internationell verksamhet för yrkesofficerare kan införas. Utskottet delade också regeringens uppfattning att själva skyldigheten att tjänstgöra i väpnad styrka utomlands inte skall regleras i lag. Av betänkande framgår också att regeringen bör återkomma till med en redovisning avseende de åtgärder som vidtas för att öka andelen kvinnliga officerare. uppdrog regeringen till Försvarsmakten att genomföra de förändringar i myndighetens personalförsörjningssystem som regeringen redovisat för . I uppdraget erinrade regeringen om grunderna för reformarbetet, behovet av en stark rekryteringskraft, tjänstgöringen i den fredsfrämjande verksamheten, yrkesofficerarnas karriär- och utvecklingsmöjligheter, behovet av att påtagligt öka andelen kvinnliga officerare, den civilanställda personalens karriär- och utvecklingsmöjligheter, grundutbildningen av de totalförsvarspliktiga, hur kompetensen hos dem som fullgjort värnplikt bör tillvaratas, behovet av att stärka myndighetens arbetsgivarroll, etnisk och kulturell mångfald samt behovet av att förebygga trakasserier. Av uppdraget framgick att regeringen bedömer att arbetet med att förändra Försvarsmaktens personalförsörjningssystem kommer att bli flerårigt och ställa krav på en fortlöpande uppföljning från regeringens sida. Regeringen förutsåg vidare att det kan komma att uppstå behov av nya eller kompletterande uppdrag till Försvarsmakten, eller andra myndigheter med kompetens inom det militära personalförsörjningsområdet, under det att förändringsarbetet genomförs. Regeringen angav också att Försvarsmaktens förändringsarbete skall beakta försvarsutskottets ställningstaganden i betänkandet 2001/02:FöU7. Regeringen uppdrog vidare till Försvarsmakten att göra den utvärdering av lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten och att lämna den redovisning angående åtgärder för att öka andelen kvinnliga officerare som försvarsutskottets begärt (bet. 1998/99:FöU8 s. 14 och bet. 2001/02:FöU7 s. 6 och 28). Utgående från Försvarsmaktens delrapport (Fö2002/1863/MIL) lämnar regeringen nedan en kortfattad redogörelse för Försvarsmaktens analys av det förändringsarbete som är nödvändigt. Vidare lämnas den av försvarsutskottet begärda redovisningen. Försvarsmaktens arbete med att förändra myndighetens personalförsörjningssystem pågår och bedrivs i allt väsentligt i enlighet med vad och regeringen lagt fast m.a.a. ovannämnda proposition. Försvarsmaktens delrapport visar att förändringsarbetet har en betydande komplexitet vilket förstärker regeringens tidigare bedömning att arbetet kommer att behöva bedrivas i olika tidsperspektiv och . 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Försvarsmaktens utgångspunkt för förändringsarbetet är att genomföra en kompetensbehovsanalys. Denna kommer att utmynna i en beskrivning av de kompetenser som behövs efter det att omstruktureringen genomförts utifrån de beslut om bl.a. uppgifter och organisation som och regeringen fattat. I analysen ingår också att bedöma hur kompetensbehoven påverkar perspektivplanearbetet. Parallellt med detta genomför Försvarsmakten en kompetensinventering. I denna ingår att klarlägga vilken kompetens som finns hos den personal som bedöms vara kvar i Försvarsmakten när den pågående omstruktureringen avslutats vid utgången av 2004. Genom att jämföra kompetensbehovsanalysen med kompetensinventeringen kommer det så kallade kompetensgapet, dvs.