prop · GQ03149 · 2003-07-30 00:00:00 — Regeringens proposition 2002/03:149 Ändringar i djurskyddslagen (1988:534) Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås vissa ändringar i djurskyddslagen (1988:534). Det uppställs krav från djurskyddssynpunkt på att djur ges foder av god kvalitet anpassat efter djurslag. Vidare ges regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, rätt att föreskriva om utfodring och vattning av djur. Genom ett tillägg till bestämmelserna om förprövning av åtgärder som vidtas på stallar och andra förvaringsutrymmen för djur åläggs att förbjuda användningen av stallar som inte har förprövats, om inte åtgärderna godkänns i efterhand. Det tydliggörs att djurhållare är skyldiga att tillse att djur som genom sitt beteende visar tecken på ohälsa erhåller nödvändig vård. Enligt lagen gäller krav på tillstånd för viss djurhållning. Det föreslås vissa ändringar som har till syfte att förtydliga vilka verksamheter som omfattas av tillståndsplikten. I propositionen föreslås slutligen vissa följdändringar i djurskydds- lagen i anledning av bildandet av . Ändringarna i lagen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534)..4 Förslag till lag om ändring i lagen (2003:52) om ändring i djurskyddslagen (1988:534)................................................ Ärendet och dess beredning............................................................... Foder och vatten ................................................................................ Prövning av djurstallar .................................................................... Ett stärkt djurägaransvar.................................................................. Tillståndsplikt för viss djurhållning................................................. Bilaga 1 Förteckning över remissinstanserna ...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ............ Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534), 2.lag om ändring i lagen (2003:52) om ändring i djurskyddslagen (1988:534). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534) Härigenom föreskrivs i fråga om djurskyddslagen (1988:534)1 dels att i 12 a och 21-23 §§ uttrycket regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall bytas ut mot regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, , dels att 9 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 3 a §, av följande lydelse. Om en åtgärd i fråga om stall eller annat förvaringsutrymme för med stöd av 3 § tredje stycket 3 har vidtagits utan sådan prövning, byggnaden används för att hysa att åtgärden kan godkännas i Ett sjukt eller skadat djur skall ges nödvändig vård, om inte sjukdomen eller skadan är så svår att djuret måste avlivas . Om ett djur är sjukt, skadat eller på annat sätt genom sitt beteende visar tecken på ohälsa, skall djuret ges nödvändig vård, vid behov av tillkallad veterinär, eller andra åtgärder vidtas, om inte sjukdomen eller skadan är så svår att djuret måste avlivas omedel- bart. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 3 a § gäller för åtgärder som kräver förprövning efter . 1 Senaste lydelse av 12 a § 1993:1480 23 § 1998:56. 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2003:52) om ändring i djurskyddslagen (1988:534) Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:52) om ändring i djurskyddslagen (1988:534)2 dels att i 4, 68, 1012, 14, 15, 17, 18, 20 och 25 §§ djurskyddslagen (1988:534) i stället för dess lydelse enligt lagen (2003:52) om ändring i nämnda lag uttrycket regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall bytas ut mot regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, , dels att 3, 16 och 38 §§ djurskyddslagen (1988:534) i stället för dess lydelse enligt lagen (2003:52) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse, dels att det skall införas en ny övergångsbestämmelse, punkten 4, till lagen (2003:52) om ändring i djurskyddslagen (1988:534) av följande lydelse. Djur skall ges tillräckligt med Djur skall ges tillräckligt med foder och vatten och tillräcklig till- foder och vatten och tillräcklig till- Fodret och vattnet skall vara av god kvalitet och anpassat efter det djurslag som utfodras. Stall och andra förvaringsutrymmen för djur skall ge djuren tillräckligt utrymme och skydd samt hållas rena. Regeringen eller den myndighet Regeringen eller, efter regering- som regeringen bestämmer får ens bemyndigande, Djurskydds- meddela ytterligare föreskrifter om myndigheten får meddela ytterli- 1. utfodring och vattning av 1. stall och andra förvarings- 2. stall och andra förvarings- utrymmen för djur, utrymmen för djur, 2. skyldighet att låta förpröva 3. skyldighet att låta förpröva sådana utrymmen, och sådana utrymmen, och 2 Senaste lydelse av 3 Senaste lydelse 2002:550. 3. skyldighet att låta förpröva ny 4. skyldighet att låta förpröva ny teknik inom djurhållningen. teknik inom djurhållningen. den som inte låter förpröva stall den som inte låter förpröva stall för djur skall åläggas att betala en för djur skall åläggas att betala en ut av den som var ägare av stallet ut av den som var ägare av stallet eller förvaringsutrymmet när åt- särskilda avgiften skall bestämmas avgiften skall bestämmas till ett till ett belopp som motsvarar fyra belopp som motsvarar fyra gånger gånger den avgift som skulle ha den avgift som skulle ha betalats betalats om förprövning skett, om om förprövning skett, om det inte det inte finns särskilda skäl att finns särskilda skäl att bestämma bestämma avgiften till ett lägre avgiften till ett lägre belopp. Första stycket gäller inte djur som används för sådana ändamål som avses i 19 §, om djuret inte hålls i fångenskap. Bestämmelserna i andra stycket om krav på tillräckligt utrymme och skydd och bestämmelserna i tredje och fjärde styckena om befogenhet att meddela föreskrifter gäller också hägn. Tillstånd till verksamheten skall den ha som yrkesmässigt eller i större 1. håller, föder upp, upplåter 1. håller, föder upp, upplåter eller säljer sällskapsdjur eller tar eller säljer sällskapsdjur eller tar emot sällskapsdjur för förvaring emot sällskapsdjur för förvaring 2. håller, föder upp, upplåter 2. håller, föder upp, upplåter eller säljer hästar eller tar emot eller säljer hästar eller tar emot hästar för förvaring och utfodring hästar för förvaring eller utfodring eller använder hästar i ridskole- eller använder hästar i ridskole- 3. föder upp pälsdjur. Frågor om tillstånd prövas av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. En sådan nämnd får också återkalla ett beviljat tillstånd. Vid tillståndsprövningen skall särskild hänsyn tas till att den sökande kan anses lämplig att bedriva verksamheten och att de anläggningar i vilka verksamheten skall bedrivas är lämpliga från djurskyddssynpunkt. Regeringen eller den myndighet Regeringen eller, efter regering- som regeringen bestämmer får ens bemyndigande, Djurskydds- meddela föreskrifter om undantag myndigheten får meddela före- från första stycket. 1. villkoren för att en verksam- het skall anses vara av större 4 Senaste lydelse 2002:891 (jfr 2003:106). 2. undantag från första stycket. Beslut av en nämnd enligt denna lag eller enligt bestämmelser som meddelats med stöd av lagen får överklagas hos läns- styrelsen. Beslut, som annan statlig myndighet än regeringen i särskilt fall meddelat enligt lagen eller med stöd av regeringens förordnande enligt lagen, får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. krävs vid överklagande till kammarrätten. Annat beslut som en statlig Annat beslut som Djurskydds- myndighet meddelat enligt lagen eller med stöd av regeringens förordnande enligt lagen får över- eller med stöd av regeringens för- klagas hos regeringen. ordnande enligt lagen får över- klagas hos regeringen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter om undantag från krav på tillstånd för verksamheter enligt 16 § som övergångsvis kan behövas. 5 Senaste lydelse 1995:1714. Ärendet och dess beredning Frågor om djurskydd har fått en alltmer fram- trädande plats. Den svenska djurskyddslagstiftningen får anses fylla mycket högt ställda krav. Trots detta upptäcks ständigt områden där förbättringar är angelägna att göra. Det är centralt från djurskydds- synpunkt att djur ges foder och vatten på sådant sätt att det motsvarar deras behov. Här har önskemål framförts om ändringar och förtydliganden av djurskyddslagens bestämmelser i det avseendet. Bestämmelserna om förprövning av djurstallar kan betraktas som en hörnsten i djurskyddslagstiftningen, där lagens unika, preventiva syfte klart kommer till uttryck. Även när det gäller dessa bestämmelser har det förts fram önskemål om en komplettering och precisering. Mot bakgrund av att det således framkommit behov av att göra vissa ändringar i djurskyddslagen har inom utarbetats en promemoria, Förslag till ändringar i djurskyddslagen, m.m. (Ds 2003:14). Förslagen i promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. En remissamman- ställning finns tillgänglig i (dnr Jo2003/662). I samband med remissbehandlingen framfördes förslag på ytterligare ändringar i bestämmelserna om tillståndskrav för vissa verksamheter. Beträffande detta förslag har , , och beretts tillfälle att lämna synpunkter. En särskild utredare har på regeringens uppdrag närmare undersökt vilka djurskyddsproblem som kan uppstå i samband med alternativa behandlingsmetoder för djur. överlämnade utredaren betänkandet Alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur (SOU 2001:16). Betänkandet har remissbehandlats och en remissamman- ställning finns tillgänglig i (dnr Jo2001/581). I propositionen tar regeringen upp till behandling de förslag till lag- ändringar som föranleds av den ovannämnda promemorian samt ett förslag om förtydligande av djurägares ansvar beträffande djur som visar tecken på ohälsa som lagts fram i betänkandet om alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur. I propositionen föreslås även vissa följd- ändringar i djurskyddslagen i anledning av bildandet av Djurskydds- myndigheten. Propositionen har utarbetats i samarbete med och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 2. Regeringen har i huvudsak följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter kommenteras i avsnitt 5 och 7. I övrigt görs en redaktionell ändring i lagtexten. Lagrådets yttrande finns i bilaga 3. Regeringens förslag: Det införs krav på att foder och vatten skall vara av god kvalitet och anpassat efter djurslag. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, ges rätt att före- skriva om utfodring och vattning av djur. Promemorians förslag: Överensstämmer i stort med regeringens förslag. I promemorian föreslogs dock även ett bemyndigande till stöd för föreskrifter om foder. Remissinstanserna: De allra flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen erinran mot det. Ett flertal instanser inklusive för regelgranskning påtalar att det kan uppkomma målkonflikter beträffande foderfrågor eftersom foder även regleras i foderlagen, enligt vilken lag har föreskriftsrätt. m.fl. instanser föreslår vissa ändringar i den föreslagna texten. Några instanser anser att fodret även bör vara anpassat till djurens ålder och att det bör finnas möjlighet att föreskriva om vattenkvalitet och system för tillförsel av dricksvatten till djur. Skälen för regeringens förslag: Foder och vatten av god kvalitet och en tillräcklig utfodring anpassad efter det aktuella djurslagets behov är grundläggande för djurs välbefinnande. För att skydda djur mot onödigt lidande och sjukdom krävs att lagstiftaren är tydlig i detta. Den nuvarande bestämmelsen uppställer krav på att djur skall ges tillräckligt med foder och vatten. Att mängden foder och vatten är tillräcklig är självfallet viktigt i all djurhållning. Lika viktigt från djurskyddssynpunkt är emellertid att fodret och vattnet är av god hygienisk kvalitet och att det är lämpligt för djuret i fråga, med avseende på bl.a. fodrets näringsvärde och struktur. Att medvetet utfodra djur med dåligt foder eller vatten så att djuret orsakas lidande eller sjukdom är inte förenligt med djurskydds- lagen. Det har uppmärksammats att bestämmelsen om foder i djurskydds- lagen av många uppfattas som oklar och som en bestämmelse som endast reglerar mängden foder. Förhållandet uppges ha hindrat lokala djur- skyddsmyndigheter från att ingripa mot ur djurskyddssynpunkt dålig utfodring. Det finns därför anledning att förtydliga bestämmelsen genom att införa ett uttryckligt krav på att fodret och vattnet skall vara av god kvalitet och att det skall vara anpassat till det djurslag som utfodras. Bestämmelsen bör också kunna kompletteras med föreskrifter om utfodring och vattning av djur. Regeringen eller, efter bemyndigande av regeringen, bör ges möjlighet att i sådana före- skrifter tydliggöra vissa djurskyddsaspekter rörande utfodring av djur. Föreskriftsrätten öppnar exempelvis för möjligheten att föreskriva om vilken hänsyn som skall tas till djurs ålder och utveckling vid utfodring. Den föreslagna föreskriftsrätten ger också möjligheter att, såsom flera remissinstanser föreslagit, föreskriva om system för vattentillförsel för djur. En del remissinstanser har särskilt påpekat vikten av att det finns lämpliga vattningsanordningar för utegångsdjur, t.ex. uppvärmda vatten- koppar om djur vistas ute . I promemorian föreslås att ett vidgat bemyndigande i djurskyddslagen Prop2002/03:149 också skall göra det möjligt att meddela föreskrifter om foder. Bestämmelser om foder och hantering av foder finns i lagen (1985:295) om foder samt i flera EG-förordningar, bl.a. Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel. I foderlagen finns en rätt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om villkor för eller förbud mot bl.a. tillverk- ning, användning eller hantering i övrigt av foder eller ett visst parti foder. Det finns även bestämmelser om hur foder som inte uppfyller foderlagens kvalitetskrav skall hanteras. Foderlagen kompletteras av detaljföreskrifter meddelade av regeringen och . Det finns således redan föreskrifter om hantering av foder och om foder- kvalitet. Med hänsyn härtill skulle det föreslagna bemyndigandet i djur- skyddslagen kunna leda till en överlappande reglering och en otydlig gränsdragning mellan regelverken som bör undvikas. Regeringen har på grund härav avstått från att följa promemorians förslag i den delen. Regeringens förslag: Länsstyrelserna skall förbjuda användning av stallar som inte har förprövats om inte åtgärden kan godkännas i Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Remissinstanserna: De remissinstanser som uttalat sig i frågan är positiva till förslaget eller har inget att erinra mot det. Nedre och Kammarrätten i efterlyser ikraftträdande- i föreslår kompletteringar i lagtexten och några instanser betonar vikten av att samarbetet mellan kommunerna och länsstyrelserna fungerar när det gäller tillsynen och vill att detta uttryck- Skälen för regeringens förslag: Det är av grundläggande betydelse för husdjurens välbefinnande att stall och andra förvaringsutrymmen för djur utformas på ett sådant sätt att de uppfyller djurskyddslagstiftningens Det är också till fördel för den som bygger, att ett stall redan på förhand har granskats från djurskydds- och djurhälsosynpunkt. underlättas den lokala tillsynsmyndighetens arbete med djurskydds- tillsynen av att ny- och ombyggnader av stall initialt har prövats och godkänts från djurskyddssynpunkt av . som ett led i en strävan att ge husdjuren en god miljö bestämmelser om förprövning av djurstallar. Enligt djurskyddsförordningen (1988:539) får stall och andra förvaringsutrymmen för hästar eller för djur som föds upp eller hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar inte uppföras, byggas till eller byggas om utan att stallen eller förvaringsutrymmena på förhand har godkänts från djurskydds- och Ett sådant godkännande prövas enligt samma Prop2002/03:149 förordning av som också skall besiktiga stallar och anläggningar innan dessa tas i bruk. Det inträffar emellertid inte sällan att byggnader uppförs, byggs till eller byggs om utan att det kommer till kännedom. Detta innebär att åtgärden inte blir förprövad och att dokumentation saknas beträffande åtgärden. Det råder viss tveksamhet om vad som skall ske i sådana fall vilket har upplevts som ett problem. Det är lämpligt att ges ansvaret att undersöka om byggnaden uppfyller djurskyddslagstiftningens krav i efterhand. En sådan kontroll bör till sitt innehåll och sin omfattning så långt möjligt motsvara en förprövning. bör också meddela de beslut som kontrollen kan ge anledning till. Om byggnaden uppfyller uppställda krav eller om brister som uppdagas rättas till, bör ett godkännande i efterhand kunna meddelas. I annat fall har att meddela ett beslut om förbud mot att inhysa djur i byggnaden. Förslaget ändrar inte det förhållandet att det är kommunens ansvar att utföra den lokala operativa djurskyddstillsynen över stall och andra förvaringsutrymmen för djur. Det bör betonas att det i frågor om förprövning, liksom i övriga frågor om djurskydd och djurskyddstillsyn, är av största vikt att kommunens lokala djurskyddsinspektörer och har ett nära samarbete och informationsutbyte. För att undvika en icke avsedd begränsning av lagtexten har, i enlighet med Lagrådets förslag, begreppet byggnadsåtgärd ersatts av det mer heltäckande begreppet åtgärd. 6 Ett stärkt djurägaransvar Regeringens förslag: Om ett djur är sjukt, skadat eller på annat sätt genom sitt beteende visar tecken på ohälsa skall djuret ges nödvändig vård eller andra åtgärder vidtas. Den nödvändiga vården skall vid behov ges av tillkallad veterinär. Utredarens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredaren föreslår att en bestämmelse om stärkt djurägaransvar för sjuka djur förs in i djurskyddsförordningen (1988:539) samt att det i denna bestämmelse även närmare preciseras när veterinär skall tillkallas. Remissinstanserna: De flesta instanser, bl.a. de länsstyrelser som särskilt yttrat sig om förslaget, , Statens veterinär- medicinska anstalt, , och Svenska Djurhälsovården är positiva till eller tillstyrker förslaget att stärka djurägarnas ansvar för sjuka eller skadade djur. Kammarrätten i anser att förslaget bör genomföras genom en lagändring i stället för en förordningsändring. Förbundet och för anställda inom djursjukvården avstyrker och vill skärpa förslaget så att veterinär skall tillkallas om ett djur är sjukt, skadat eller uppvisar onormalt beteende. Skälen för regeringens förslag: Enligt djurskyddslagen skall djur Prop2002/03:149 skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Utredaren föreslår bl.a. att begreppet sjukt förtydligas så att det framgår att med sjukdom avses även de fall där djuret uppvisar ett onormalt beteende. Regeringen delar uppfattningen att begreppet sjukt kan vara otydligt och innebära tolkningssvårigheter. De första tecknen på ohälsa är vanligen att djuret beter sig på ett avvikande sätt. Förslaget innebär att det ställs krav på djurägaren eller den som har djuret i sin vård att vidta åtgärder redan då djuret genom sitt beteende visar tecken på ohälsa. Enligt regeringens bedömning kommer ett sådant förtydligande att bidra till att djur fortare kommer under adekvat behandling. Regeringen finner att utredarens förslag i denna del är av sådan karaktär att det bör genomföras genom en ändring i djurskyddslagen och inte som utredaren föreslår i djurskydds- förordningen. Regeringen delar utredarens syn att djurhållarens ansvar för djurens välfärd klarare skall framgå. Detta tydliggörs i regeringens förslag genom att det i lagen införs ett krav på att nödvändig vård vid behov skall ges av tillkallad veterinär. Det är angeläget att veterinär kontaktas om orsaken till djurets ohälsa inte kan fastställas, om sjukdomen eller skadan kräver omedelbar veterinärvård eller om vidtagna åtgärder inte är effektiva. Ett djur som uppvisar tecken på ohälsa skall erhålla nödvändig vård. faller dock de åtgärder som bör vidtas inte in under vad som traditionellt betraktas som vård. Det kan exempelvis röra sig om djur som uppvisar sjukdomssymptom på grund av att de utfodrats på ett felaktigt sätt, inte tål ett visst foder eller vistas i olämplig djurmiljö. I sådana fall kan en lämplig åtgärd vara att rätta till bristerna i utfodringen, byta foder eller flytta djuren till en mer lämplig miljö. För att klargöra att även sådana åtgärder omfattas av bestämmelsen föreslår regeringen att det i djurskyddslagen föreskrivs att ett djur skall ges nödvändig vård eller att andra åtgärder skall vidtas. 7 Tillståndsplikt för viss djurhållning Regeringens förslag: Enligt djurskyddslagen gäller krav på tillstånd för viss djurhållning som bedrivs yrkesmässigt eller i större omfattning. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela närmare föreskrifter om villkoren för att djurhållningen skall anses vara av större omfattning. Kravet på tillstånd skall även omfatta den som tar emot hästar och sällskapsdjur för enbart förvaring. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorian innehöll dock inte något förslag om att krav på tillstånd även skall omfatta den som tar emot hästar och sällskapsdjur för enbart förvaring. Remissinstanserna: De flesta av de remissinstanser som yttrat sig i Prop2002/03:149 frågan tillstyrker förslaget eller har ingen erinran mot det. bruksverk anser att det föreslagna nya bemyndigandet praktiskt sett kommer att sammanfalla med det bemyndigande som redan finns i lagen om rätt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva om undantag för tillståndskravet. Några remissinstanser har föreslagit att tillstånd skall kunna föreskrivas om någon yrkesmässigt eller i större omfattning tar emot hundar eller hästar för förvaring även utan att utfodring ingår. Skälen för regeringens förslag: Enligt 16 § djurskyddslagen krävs tillstånd för viss djurhållning om den bedrivs yrkesmässigt eller i större omfattning. Av motiven till paragrafen (prop. 1987/88:93 s. 60) framgår att den omständigheten att en verksamhet ger ett visst ekonomiskt utbyte inte behöver innebära att verksamheten är tillståndspliktig men att å andra sidan en rörelse som är av en viss omfattning kan falla under tillståndstvånget även om den inte bedrivs av ekonomiska skäl. Eftersom det är en nämnd som prövar frågan om tillstånd måste denna nämnd avgöra vad begreppet större omfattning innebär i det enskilda fallet. Enligt uppgift har det emellertid varit svårt för den kommunala nämnden att avgöra detta. För att underlätta för kommunerna och för att skapa en enhetlig tillämpning av bestämmelsen anförde regeringen i lagrådsremissen att det är lämpligt att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får möjlighet att meddela föreskrifter som tydligt avgränsar vilka slags verksamheter som avses. Lagrådet har i sitt yttrande påpekat att begreppet yrkesmässig verksamhet förekommer i ett stort antal lagar. Några föreskrifter på lägre nivå som preciserar detta begrepp finns inte såvitt Lagrådet har sig bekant utan det har överlåtits åt rättstillämpningen att bestämma den närmare innebörden av det. Lagrådet ser inte någon anledning att just i detta fall ha sådana föreskrifter. Lagrådet ställer sig också tveksamt till att i författningstexten precisera i vilka andra fall det skall krävas tillstånd för en verksamhet.