prop · GQ03140 · 2003-06-11 00:00:00 — Feministisk forskning har bidragit med ny kunskap genom att fokusera på och synliggöra kvinnornas erfarenheter och därigenom studera förhållandet mellan makt och kön. Kvinnojourernas arbete har uppmärk- sammats och deras kunskap har tagits till vara bättre . Kommunernas ansvar har lyfts fram. Arbetet med att motverka mäns våld mot kvinnor handlar mycket om att sprida kunskap och påverka attityder. startades en kvinnofridsportal, ett faktacentrum på Internet med information om mäns våld mot kvinnor. Kvinnofridsportalen vänder sig till alla de poliser, åklagare, sjuksköterskor, läkare, socialarbetare m.fl. yrkesgrupper som möter kvinnor som utsatts för mäns våld. Bakom portalen står 15 myndigheter som på initiativ av samverkar inom området. Kvinnofridsportalen innehåller rapporter, statistik och beskriv- ningar av olika verksamheter samt information om litteratur och aktuella konferenser. Kvinnoorganisationerna och kvinnojourerna har ifrågasatt det riktiga i att kvinnor och barn tvingats lämna hemmet och fly till kvinnojourerna medan den våldsamma mannen kunnat vara kvar i hemmiljön. överlämnade regeringen till propositionen Ytterligare åtgärder för att motverka våld i nära relationer 2002/03:70) som föreslår att besöksförbud skall kunna utvidgas till ett större geografiskt område än . Vidare föreslås att ett besöksförbud skall kunna avse den gemensamma bostaden om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den person förbudet avses gälla kommer att begå brott mot en sammanboendes liv, hälsa, frihet eller frid. har situationen för flickor och unga kvinnor som hotas och kontrolleras av sina anhöriga särskilt uppmärksammats. Kraftfulla åtgärder kommer sättas in för bl.a. skyddat boende för dessa flickor och unga kvinnor. Det är visserligen primärt kommunernas ansvar att lösa frågan om skyddat boende, men regeringen vill stimulera till särskilda insatser genom att avsätta medel för ändamålet. Under förutsättning av beslut, avsätter regeringen i ett första steg i en planerad flerårig satsning för planering och genomförande av skyddat boende. Se även PO 10 Integrationspolitik. Mäns våld mot kvinnor är en profilfråga för även i internationella sammanhang. Regeringen har varit drivande i frågan om en Special Rapportör om våld mot kvinnor inom FN:s kommission för mänskliga rättigheter och har aktivt stött dennes arbete . Nationellt råd för Kvinnofrid För att förstärka arbetet med mäns våld mot kvinnor och för att fånga upp områden som inte togs upp i Kvinnofridspropositionen inrättade regeringen ett Nationellt råd för Kvinnofrid (N2000/4532/JÄM). Jämställdhetsministern är ordförande i rådet som har en projektledare vilken också är huvudsekreterare. Regeringen har givit rådet i uppdrag att fokusera på följande områden: Skr. 2002/03:140 Lokala kvinnojourers arbete och verksamhetsvillkor, insatser för män som misshandlar kvinnor, barn i misshandelsförhållanden, våld mot invandrade kvinnor, våld mot kvinnor med funktionshinder, våld mot äldre kvinnor och våld i homosexuella förhållanden. Rådet skall sprida erfarenheter om dessa frågor samt synliggöra forskning gällande våld i nära relationer. Rådet är också ett forum där regeringen utbyter erfarenheter och idéer med företrädare för organisationer och forskare som är engagerade i frågor om våld mot kvinnor. Rådet har fått förlängt uppdrag och två ytterligare områden att uppmärk- samma, nämligen våld mot missbrukande kvinnor och våld mot psykiskt funktionshindrade kvinnor. Sedan Nationellt råd för Kvinnofrid inrättades har intresset för rådets arbete varit stort. Rådet har arbetat mot organisationer och forskare. Även personer från myndigheter som ansvarar för frågor gällande kvinnofrid har visat intresse för de seminarier, konferenser m.m. som rådet initierat. Rådets kunskaper har efterfrågats och projektledaren har bl.a. deltagit i kurser och konferenser, radio- och TV-program. har givits ut: När man slår mot det som gör ont om mäns våld mot funktionshindrade kvinnor; Kommunerna som blundar om kvinnojourernas verksamhetsvillkor; Han var inte alltid så snäll om våld mot äldre kvinnor; Se till mig som liten är när pappa slår mamma om barn i misshandelsfamiljer; Man slår! Vad gör man? om misshandlande män; Vi skulle inte bli svenskar. Vi skulle lyda om våld mot kvinnor och flickor från andra kulturer än den svenska och Kvinna slår kvinna. Man slår man Homosexuell partnermisshandel. Ytterligare en skrift kommer att publiceras. Den kommer att handla om våld mot missbrukande kvinnor samt våld mot psykiskt funktionshind- rade kvinnor. Nationellt råd för Kvinnofrid har anordnat ett antal seminarier, expert- utfrågningar och rundabordssamtal i de ämnen som regeringen pekat ut som särskilda arbetsområden för rådet. Då det gäller flickor med starkt begränsad frihet kan särskilt nämnas att medel tilldelats av ett studie- material gällande historik och lagstiftning om Kvinnofrid. Projektet och jämställdhet startade . Detta innebar att regeringen höjde ambitionen för arbetet med denna fråga, vilket bland annat innebär att uppmärksamma mäns ansvar för våld mot kvinnor och mäns ansvar för prostitution och handel med kvinnor. De flesta våldsbrott begås av män. Inte minst allvarligt är det våld som begås av män i nära relationer till kvinnor eller till partner i homo- sexuella relationer. Manliga nätverket mot mäns våld mot kvinnor och barn, mansjourer, Kriscentra för män samt är fyra olika organisationer som under återkommande perioder fått ekonomiskt stöd från regeringen för att utveckla sin verksamhet, som har till uppgift att stödja män i kris och att förebygga mäns våld mot kvinnor. arrangerar projektet och jämställdhet ett Skr. 2002/03:140 seminarium tillsammans med och Svenska Kommunför- bundet för att medvetandegöra i kommunerna om verk- samheter som finns för att stödja män i kris och därigenom före- bygga mäns våld mot kvinnor. Inom ramen för det internationella arbetet och utvecklingssamarbetet speglas temat män och maskuliniteter i flera projekt. Manliga Nätverket har genomfört utbildningar på flera håll i och om mäns roller i ett samhälle i förändring. I har dessa inspirerat till flera manliga nätverk och till ett manscentrum i Vinnitsa. Prostitution och handel med människor, särskilt kvinnor och barn Arbetet mot prostitution och handel med kvinnor har länge haft politisk prioritet i . Det är en viktig del av det svenska jämställdhets- arbetet, både på nationell och på internationell nivå. har en viktig roll att spela i och internationellt i arbetet mot prostitution och den ökande globala handeln med särskilt kvinnor och barn för prostitutions- och andra ändamål. Regeringen har initierat och genomfört en rad insatser inom olika politikområden för att bekämpa prostitution och handel med människor. Insatserna har genomförts inom , i och internationellt. Frågan var även prioriterad under ordförandeskap i och är prioriterad också inom ramen för arbete inom (). Nordisk/baltisk kampanj mot handel med kvinnor , under ett informellt ministermöte i samband med konferensen and Democracy i , beslöt de nordiska och baltiska ministrarna med ansvar för jämställdhetsfrågor att genomföra en gemensam informationskampanj mot handel med kvinnor i de åtta länderna. Beslutet baserades på ett förslag framlagt av den svenska ministern för jämställdhetsfrågor. , på det nordiska justitieministermötet, anslöt sig de nordiska justitieministrarna till kampanjen. Kampanjen, som avslutades , finansierades av , samt med finansiellt stöd från . Kampanjen leddes av en nordisk-baltisk arbetsgrupp med representanter för de ministerier som är ansvariga för jämställdhets- och justitiefrågor i de deltagande länderna, i samarbete med en svensk projektkoordinator. Arbetsgruppen kommer att fortsätta sitt arbete till slutet på 2003. Målsättningen med kampanjen var att öka allmänhetens och myndig- heters och organisationers kunskap och medvetenhet om handel med kvinnor och den svåra situation som offren lever under. avsåg också att initiera diskussioner och skapa debatt om problematiken kring prostitution och handel med kvinnor globalt och i de nordiska och Skr. 2002/03:140 baltiska länderna. Protokoll att förhindra, bekämpa och bestraffa handel med människor, särskilt handel med kvinnor och barn har legat som grund till den nordisk-baltiska kampanjen. En viktig aspekt av kampanjen var samarbetet med de frivilligorganisationer inom de del- tagande länderna som har kunskap och erfarenheter av att arbeta mot mäns våld mot kvinnor, prostitution och handel med kvinnor. Inom ramen för den nordisk-baltiska kampanjen mot handel med kvinnor arrangerades tre gemensamma seminarier i med teman, såsom förebyggande åtgärder mot handel med kvinnor vilket också omfattade åtgärder för att motverka efterfrågan, skydd och bistånd till offren för handel med kvinnor, samt polisiära och andra åtgärder för att bekämpa handeln med kvinnor. Den nordisk-baltiska kampanjen mot handel med kvinnor avslutades med ett informellt ministermöte för de nordiska och baltiska ministrarna för jämställdhet samt justitie- och inrikesministrarna i . På mötet enades ministrarna om ett antal konkreta åtgärder som syftar till att ytterligare främja det långsiktiga praktiska samarbetet mellan de nordiska och baltiska länderna i kampen mot handeln med kvinnor och barn. En slutrapport från den nordisk-baltiska kampanjen presenterades i samband med ministermötet. Svensk kampanj mot prostitution och handel med kvinnor I samband med den nordisk-baltiska kampanjen mot handel med kvinnor genomfördes en svensk nationell kampanj mot prostitution och handel med kvinnor under 20022003. Den svenska kampanjen hade som övergripande målsättning att öka den allmänna medvetenheten i om prostitution och global handel med kvinnor genom upplysning och information. Kampanjen fokuserade, genom information och utbildning, på de män som köper och utnyttjar kvinnor och barn, mestadels flickor, för sexuella ändamål i och i länder runt om i världen. Kampanjen belyste också de förhållanden och livsvillkor som de kvinnor och barn som är offer för prostitution och handel med människor för sexuella ändamål lever under. Kampanjen har dessutom haft som målsättning att ge myndigheter och frivillig- organisationer bättre kunskaper om prostitution och handel med kvinnor så att deras insatser kan stärkas och förbättras. Den svenska kampanjen har bestått av ett antal expert- och utbild- ningsseminarier som har fokuserat på olika aspekter av prostitution och handel med kvinnor, såsom förebyggande åtgärder, polis- och åklagar- arbetet mot prostitution och handel med kvinnor, åtgärder för att motverka efterfrågan, sexköpslagen, det internationella arbetet mot prostitution och handel med människor, samt effekterna av legalisering av prostitutionsaktiviteter i olika länder i världen. Seminarierna har ägt rum i och i andra länder och har varit öppna för olika målgrupper såsom allmänheten, myndigheter, parlamentariker, frivilligorganisationer och medier. Dessutom har ett antal informationsåtgärder genomförts under Skr. 2002/03:140 kampanjens gång, såsom en nationell informationskampanj med fokus på efterfrågan på kvinnor och barn för prostitution samt olika informations- skrifter och affischer om olika aspekter på det svenska arbetet mot pro- stitution och handel med kvinnor. Kampanjen har en webbsida och en e-postadress för allmänhetens frågor. Kampanjarbetet kommer att fort- sätta . Den nordisk-baltiska kampanjen mot handel med kvinnor och de nationella kampanjerna har haft god genomslagskraft i de åtta deltagande länderna och har resulterat i en fokusering av samhällsdebatten på ämnet samt, att bekämpningen av handel med kvinnor prioriteras i det politiska arbetet inom och mellan länderna i regionen. Planerade insatser mot prostitution och handel med människor, särskilt kvinnor och barn Insats mot handel med kvinnor i Som ett led i det svenska ordförandeskapet i har regeringen tagit initiativ till en gemensam insats mot prostitution och handel med kvinnor i de nordligaste delarna av , och samt i och Arkhangelskområdena i nordvästra . Insatsen, som är ett samarbetsprojekt med och , kommer att genomföras . Insatsen kommer att genomföras i två steg. Det första steget utgörs av en kartläggning av situationen i regionen. Resultatet av denna kart- läggning kommer sedan att ligga till grund för att utarbeta och genomföra olika åtgärder som kan förbättra situationen och stärka ställningen i sam- hället för de kvinnor och flickor från nordvästra som har utsatts för eller riskerar att utsättas för handel med kvinnor för sexuella ända- mål. Insatsen har också som mål att utarbeta och genomföra olika åtgärder för att motverka efterfrågan på kvinnor och barn för prostitution och sexuell exploatering i regionen. Insatsen kommer att utarbetas och genomföras i samråd med myndigheter och frivilligorganisationer i området. Särskild vikt kommer att läggas vid samarbete med ursprungs- befolkningarna. I deklarationen från statsministermötet i i samband med , gjorde statsministrarna ett åtagande om en gemensam ansträngning för att stoppa människohandeln i regionen. För att följa upp detta åtagande finns långtgående planer på att inrätta en regional aktionsgrupp mot människohandel, med deltagare från både nationell och länsnivå, i syfte att underlätta samarbete och koordinering över gränserna och mellan olika sektorer i regionen. Arbetet kommer att ske i nära samband med det samarbetsprojekt som beskrivs ovan. Nordisk-baltisk aktionsgrupp mot handel med människor Vid det nordisk-baltiska utrikesministermötet i 2002 tog utrikesminister ett initiativ mot handel med Utrikesministrarna beslutade att en gemensam nordisk-baltisk aktionsgrupp mot handel med människor skulle tillsättas. arbete med män och jämställdhet har varit inriktat på att söka efter och möjligen förändra värderingar och attityder hos den enskilde mannen. , när forskningen kring kvinnors och mäns maktrelation, den s.k. genusforskningen, vuxit sig allt starkare har också detta perspektiv utvecklats i jämställdhetspolitiken. I och med utredningen och makt i (SOU 1990:4) infördes också, i politiska sammanhang, de teoretiska antaganden som finns kring maktrelationer mellan könen. I och med propositionen Delad makt Delat ansvar (prop. 1993/94:147) har också genusteorin blivit ett verktyg i den svenska jämställdhetspolitiken. I regeringens skrivelse Jämställdhetspolitiken inför 2000-talet (skr. 1999/2000:24) lyftes frågan om män och jämställdhet återigen fram. Regeringen konstaterar där att mäns roll i jämställdhetsarbetet har varit en prioriterad fråga under ett flertal år i svensk jämställdhetspolitik. Projektmedel har getts till insatser för att öka mäns föräldrapenningsut- tag, för att öka andelen män inom skola och barnomsorg, och för att stödja män som arbetar mot våld. Regeringen markerade också vikten av att fortsätta arbetet med att engagera män i jämställdhetspolitiken, att skapa ett mer kraftfullt arbete med genusteoretisk grund. Detta för att analysera orsakerna till svårigheten att involvera fler män i arbetet för ökad jämställdhet. inleddes projektet och jämställdhetsarbete med upp- giften att ge svar på frågor som varför män inte mer tar vara på möjlig- heten att vara föräldraledig, varför män inte vill delta i dialogen kring mäns våld mot kvinnor, varför inte fler män söker sig till yrken som domineras av kvinnor både till sitt innehåll och i sitt antal och frågor av liknande karaktär. Projektet skulle också specifikt undersöka vad män kunde tänkas vinna med jämställdhet. Under projektets gång har också regeringen beviljat ekonomiskt stöd till ett antal olika projekt i . Exempel på sådana projekt är: -Mannum ett projekt som ägs av i och som haft till uppgift att engagera myndigheter, organisationer och enskilda män för att utveckla arbetet kring män och jämställdhet. -Equal future ett projekt som funnits på i som i samarbete med flera företag i regionen utvecklat metoder och strategier för att underlätta för män att kunna kombinera sitt arbetsliv med sitt föräldraskap. -Manliga nätverket har som syfte att vara ett nätverk för män som vill engagera sig för ett mer jämställt samhälle. -ribbon en världsomspännande organisation som driver Skr. 2002/03:140 kampanjer för att få med män i dialogen kring att få män att ta ansvar för mäns våld mot kvinnor. Inom flera landsting och kommuner har det vuxit upp enskilda initiativ av barnmorskor eller enskilda män för att vidareutveckla pappa- utbildningar. Dessa delar av föräldrautbildningar, kallade pappagrupper/- utbildningar har visat sig ha en positiv påverkan på mäns uttag av föräldrapenning och även på mäns upplevelser av kontakt med sina barn. Regeringen gjorde tillsammans med en uppföljning på ett arbete som pågått 199495, genom att i projektform sprida kunskaper och erfarenheter från det tidigare arbetet vidare till flera landsting. avslutades projektet och jämställdhet med rapporten man ha jämställdhet?. I rapporten framkommer tankar och idéer och förslag på vad politiken kan göra för att män skall kunna engageras för jämställdhet. Huvudförklaringen till varför män inte vill engagera sig är, att det i vårt samhälle finns en genusstruktur som ständigt reproduceras och som innebär att män är överordnade kvinnor och att kvinnor och män inte förväntas arbeta med samma uppgifter. för detta system är den kunskap och de handlingsalternativ som män genom historien har producerat. I arbeten kring genussystemet har detta kommit att kallas för den manliga primat. Inom mansforskningen har det vuxit fram ytterligare ett begrepp för att beskriva den enskilde mannens förhållande till den manliga primat, hegemonisk maskulinitet. I denna överordnade stereotyp av maskulinitet ligger myter och föreställningar kring vad som förväntas av män inom ramen för samhällets maktstrukturer. Idealbilder som få män når upp till men som ändock finns där som en norm när maskuliniteter skapas. Denna norm innebär bl.a. att en man förväntas göra sådant som traditionellt förväntas av män. Det innebär att när män träder in i funktioner som normalt sett utförs av kvinnor, kommer dessa män att på olika sätt ifrågasättas som män. Män som arbetar inom yrken som utförts av kvinnor flyter upp som korkar, ironiseras det i Kvinnomakt- utredningen (SOU 1998:6). Men då genussystemet är så starkt att både kvinnor och män är med och reproducerar detta kan man lika väl uttrycka det som att män trycks upp som korkar. Den traditionella maskuliniteten innebär också att män tillskansar sig fördelar av denna ordning. Med mer makt och med högre lön och med förväntan på sig att vara familje- försörjare är det väldigt få män som avsäger sig dessa privilegier fri- villigt. Mekanismer som dessa påverkar också den förhandling som uppstår mellan nyblivna föräldrar när de skall bestämma vem som skall vara hemma med barnen. Då mannen oftast befinner sig i en position med högre lön och förväntan finns på hans roll som familjeförsörjare, väljer också mannen att lönearbeta och kvinnan är den som får stanna hemma. Det uppstår förhandlingar kring mannens funktion i hemmet som det ses som en självklarhet att kvinnan är mest lämpad att vara hemma. Genusordningen styr denna dialog, även då kvinnan är den som har högst inkomst i familjen. För att komma till mer klarhet kring frågor som dessa, för att uppmärk- Skr. 2002/03:140 samma också män på dessa s.k. privilegier och för att få fler män att engagera sig för jämställdhet, behövs mer forskning kring mäns relationer till kvinnor och andra män kring mäns position i och till genus- ordningen och andra maktordningar. Den svenska mansforskningen har sitt ursprung i den etablerade kvinnoforskning som funnits i . Forskningen om män har aldrig varit fristående från kvinnoforskningen. Kvinnoforskningen har uppmärksammat att män alltid varit de som lyfts fram i historien. Det är om män man forskat utan att för den skull ha forskat om män som kön. Det normala har utgått från mäns livsvillkor. Genusperspektivet med sin tydliga koppling till mäns överordning är något som vuxit fram . Kopplingen mellan den enskilde mannens varande i strukturerna, mannen som kön i manssamhället, har blivit allt mer tydligt. Den politiska debatten avspeglar fortfarande forsk- ningen inom jämställdhetsområdet när det gäller frågor kring män, föräldraskap och arbete. har forskningen om män och jämställdhet utvecklats kraftfullt. Ett tecken på forskningens utveckling är att drygt 125 avhandlingar är framlagda vid svenska universitet. Dessa berör i huvudsak faderskap och de flesta är skrivna av kvinnor. Det finns även en hel del forskning om mannen i omvårdnadspositionen. har /02 initierat en inventering av nordisk mansforskning och förslag finns nu på att skapa ett gemensamt forskningsprogram kring män och jämställdhet. Jämställdhetsintegrering antogs som strategi för jämställdhetsarbetet i samband med propositionen Delad makt delat ansvar (prop. 1993/94:147). Jämställdhetsintegrering är den svenska översättningen av begreppet gender mainstreaming. antog FN denna strategi i samband med i . EU beslutade i Amsterdam- fördraget som trädde i kraft att EU:s verksamhet skall syfta till att undanröja bristande jämställdhet mellan kvinnor och män samt främja jämställdhet mellan dem. Som en följd av att också olika organisationer i börjat tillämpa strategin, har också en viss spretighet beträffande benämningen av strategin uppstått. Inom ramen för det utvecklingsarbete som har bedrivits av började ordet jämtegrering att användas. Ordet är en sammansmältning av jämställdhet och integrering. används jämtegrering av kommuner och landsting för att be- teckna jämställdhetsintegrering. Jämställdhetsintegrering är en strategi för att uppnå jämställdhets- målen. Det innebär att jämställdhetsperspektivet införlivas på alla nivåer och i alla steg av beslutsprocessen inom samtliga politikområden. Ansvaret för detta har de politiker och tjänstemän som ansvarar för politikområdet. Följaktligen är varje statsråd ansvarig för jämställdhet inom sitt sakområde. Arbetsgruppen för metodutveckling i jämställdhetsarbetet Skr. tillsattes Arbetsgruppen för metodutveckling i jämställdhets- arbetet (Dnr. A97/3466/JÄM) inom . Gruppen var sammansatt av representanter från såväl offentlig som privat sektor. Statssekreteraren för jämställdhetsfrågor var gruppens ordförande. Arbetsgruppens uppdrag var att föreslå åtgärder för utbildning och information om jämställdhetsfrågor, utveckling av metoder samt åtgärder som stärker jämställdhetsintegreringen. Vidare skulle arbetsgruppen initiera ett utvecklingsarbete. Arbetsgruppen fungerade som en tankesmedja och dess idéer ledde till konkreta initiativ riktade till såväl näringslivet som den statliga sektorn. Ett initiativ riktat till näringslivet var de s.k. Nalenkonferenserna, där företrädare för näringslivet möts och utbyter erfarenheter av jämställd- hetsarbete. Arbetsgruppen presenterade sina slutsatser och erfarenheter i två publikationer. publicerades boken jämt att integrera jämställdhet i verksamheten som innehåller ett urval metoder och modeller för jämställdhetsintegrering. I den presenteras även erfaren- heterna av de metodutvecklingsprojekt arbetsgruppen initierade, och strategiska steg för att initiera ett arbete med jämställdhetsintegrering, exempel på hur etablerade modeller kan användas för att integrera jämställdhetsfrågorna i verksamhetsstyrningen samt metoder och modeller för att kartlägga och analysera frågor ur jämställdhets- perspektiv. Ett sätt att undersöka hur jämställdhetsintegreringen fungerar i är att se hur jämställdhetsfrågorna kommer till uttryck i regeringens styrning av myndigheterna. Därför gav regeringen, på förslag från arbetsgruppen, ett uppdrag till () att granska regeringens styrning på jämställdhetsområdet. Uppdraget resulterade i rapporten hur styr regeringen? (RRV 2000:17).