prop · GR0313 · 2003-10-02 00:00:00 — Konventet föreslår dels regler för strukturfonderna, dels regler för upprättandet av en sammanhållningsfond. Nuvarande fördrag föreskriver en övergång till omröstning med kvalificerad majoritet från under vissa förutsättningar. Enligt konventets förslag skall lag- stiftningsförfarandet tillämpas . (Artiklarna III-116 till III-120.) Flera remissinstanser anser att det nya begreppet territoriell sammanhållning bör förtydligas. Rådet för Europeiska socialfonden i anser att frågan om inflytande kräver noga överväganden. Införande av begreppet territoriell sammanhållning och därmed ett nytt ändamål för strukturfondernas användning kan medföra ytterligare anspråk på unionens budgetmedel. är dessutom fortfarande tämligen oklart och saknar en tydlig definition. Förslaget väcker frågor om hur begreppet skall tolkas. Övergång från enhällighet till kvalificerad majoritet kommer troligtvis att leda till en smidigare beslutsprocess, något som är önskvärt med hänsyn till unionens kommande utvidgning. Frågan om parlamentets inflytande kräver emellertid noggranna överväganden. Utformningen av strukturfondernas användning har betydande budgetkonsekvenser, särskilt för nettobetalande medlemsstater som . 18.19 Jordbruks - och fiskepolitiken konventets förslag I det konstitutionella fördraget föreslås att ges ett ökat inflytande över jordbrukspolitiken. Lagstiftningsförfarandet, dvs. medbeslutande för , föreslås bli tillämpat vid antagandet av de europeiska lagar och europeiska ramlagar genom vilka den gemensamma politiken för fiske och jordbruk genomförs. Parlamentet föreslås dock inte ges motsvarande inflytande vid antagandet av europeiska förordningar eller beslut om fastställande av priser, avgifter, stöd och kvantitativa begränsningar samt fastställande och fördelning av fiskemöjligheter. Konventet föreslår ingen ändring av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Fiske beskrivs i konventets förslag som en delad befogenhet, med undantag för bevarandet av havets biologiska resurser som är en exklusiv befogenhet. (Artiklarna III-121 till III-128.) Många remissinstanser finner det otillfredsställande att ingen ändring av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken föreslås av konventet. önskar lägga till ett mål om produktion av hälsosamma och säkra livsmedel. Det fåtal remissinstanser som yttrar sig om medbeslutande på området har skilda meningar. , och anser att kompetensuppdelningen på fiskeriområdet bör utredas grundligt och att det bör klargöras vad som omfattas av begreppet havets biologiska resurser. Konventsförslaget innebär att får ett utökat inflytande över den gemensamma jordbrukspolitiken. Om en begränsad form av medbeslutande införs är det angeläget att tydligt klargöra kompetens- fördelningen mellan och rådet samt att finna en form av medbeslutande som är väl avvägd. De nu angivna målsättningarna för den gemensamma jordbruks- politiken är anpassade till den situation som rådde i . Målsättningarna i existerande fördrag är därför inte längre relevanta i förhållande till den nuvarande situationen för jordbruk. uppgift i det fortsatta arbetet med det nya fördraget bör därför vara att söka modernisera målen för jordbrukspolitiken. Regeringen bedömer att konventets förslag inte syftar till någon förändring av kompetensfördelningen för den gemensamma fiskeri- politiken. Begreppet havets biologiska resurser kan behöva klargöras. 18.22 Miljöpolitiken konventets förslag De inledande bestämmelserna i nuvarande fördrag innehåller texter om hållbar utveckling och integration av miljöhänsyn. I de första förslagen till det konstitutionella fördraget fanns en sämre skrivning än den nuvarande om hållbar utveckling och miljöintegration saknades helt. Efter bl.a. upprepade svenska påstötningar förbättrades skrivningen om hållbar utveckling och en central bestämmelse om sektorsintegration introducerades (artikel 3). Konventets förslag om miljöbestämmelserna (artiklarna III-129 till III- 131) motsvarar i allt väsentligt de skrivningar om hållbar utveckling och miljöintegration som finns i nu gällande fördrag. Ett av unionens mål skall vara en hållbar utveckling som bland andra mål bygger på en hög miljöskyddsnivå och en bättre miljö. I artikel 3 och artikel III-4 introduceras hållbar utveckling och en central bestämmelse om sektorsintegrationen. Förslagen om miljöbestämmelserna i konventets tredje del (III-129 och III-131) överenstämmer även de i huvudsak med bestämmelserna i nuvarande fördrag. Flera remissinstanser efterfrågar mer långtgående förslag på miljö- området. Särskilt framförs att miljöskyddshänsyn bör vara vägledande inom alla områden. önskar dessutom att ett särskilt protokoll om hållbar utveckling fogas till det nya fördraget. Förbättringar av miljöskyddskraven i det konstitutionella fördraget vore önskvärt. Dessutom bör miljöskyddsbestämmelser integreras i olika sakpolitiska artiklar, såsom redan är fallet i den nya artikeln om energi och i de inledande bestämmelserna om unionens yttre åtgärder. Mer konkret gäller det jordbruk och fiske, statsstöd, transport, industri samt forskning och utveckling. Därutöver vore det önskvärt med förbättringar i fördraget när det gäller tillämpningen av försiktighetsprincipen och en introduktion i fördraget av den s.k. substitutionsprincipen. Dessa principer bör beaktas vid harmonisering och vid tillämpning av harmoniserade bestämmelser och av fördraget som sådant. Den skiss till ett särskilt protokoll för miljöfrågor som diskuterats i konventet har inte vunnit något stöd. Förslaget innehöll dessutom en utökning av domstolsprövningen av miljöfrågor med oklara konsekvenser. 18.25 Konsumentpolitik konventets förslag Den särskilda konsumentskyddsartikeln i nuvarande fördrag, som tillkommit genom nordisk påverkan i samband med förhandlingarna om Amsterdamsfördraget, kvarstår oförändrad i konventsförslagets tredje del (artikel III-132). Undantaget är följdändringar med anledning av den horisontella bestämmelsen om att konsumentskyddskrav skall beaktas när unionens övriga politik och verksamhet utformas och genomförs. Vidare har tekniska ändringar gjorts med anledning av de nya lagstiftningsprocedurerna. Konventet föreslår att kommissionen vid förslag om konsumentskydd i syfte att upprätta den inre marknaden skall utgå från en hög skyddsnivå. Remissinstanserna välkomnar konventets förslag eller lämnar det utan erinran. Ett fåtal vänder sig emellertid mot den bestämmelse som begränsar harmonisering av lagstiftning om konsumentskydd. Den nya allmänna bestämmelsen om konsumentskydd inom ramen för de grundläggande rättigheterna (artikel II-38) fastställer på ett tydligt sätt att konsumentskydd på en hög nivå är ett övergripande krav vid ut- formningen av unionens politik. Förändringen är viktig då ett stärkande av konsumenternas roll är såväl en förutsättning för en fungerande inre marknad som en viktig del av välfärdspolitiken. Att konsumentpolitiken enligt konventets förslag återfinns i en egen artikel är principiellt viktigt. Den oförändrade bestämmelsen om minimiharmonisering utgör dock en begränsning. En förstärkning av artikeln, med respekt för den inre marknadens funktion, är önskvärd. 18.28 Rymden konventets förslag Konventet föreslår att rymdpolitik införs bland de områden i det konstitutionella fördraget som omfattas av delad kompetens (artikel 13). Innehållet i politikområdet utvecklas i artikel III-155. föreslås unionen utarbeta en europeisk rymdpolitik för att främja veten- skapliga och tekniska framsteg, industriell konkurrenskraft och genom- förandet av sin politik. För att uppnå syftet föreslås unionen kunna främja gemensamma initiativ, stödja forskning och teknisk utveckling samt samordna insatser för att utforska och utnyttja rymden. eller ramlagar skall kunna antas i enlighet med lagstiftningsförfarandet. De åtgärder som därvid fastställs kan få formen av ett europeiskt rymdprogram. Rymdstyrelsen noterar att konventets förslag kan skapa kompetens- problem i förhållande till den europeiska rymdorganisationen (). Rymdstyrelsen menar vidare att det finns en risk att sätts ur spel och att makten förskjuts från medlemsländerna till kommissionen. Förslaget att införa rymdpolitik som en specialform av delad kompetens är nytt. Europeisk rymdpolitik, liksom utformandet av ett europeiskt rymdprogram, bedrivs i ett mellanstatligt samarbete inom ramen för det europeiska rymdorganet, (). Uppgiften att utarbeta och implementera en europeisk rymdpolitik är inskriven i ESA:s konvention som ratificerats av dess medlemsstater. Syftet med konventsförslaget är att tillskapa ett nytt kompetensområde för unionen, vilket väcker en rad frågor som behöver belysas närmare. Främst rör det hur och medlemsstaternas inflytande i rymdsamar- betet kommer att påverkas. Det rör också hur finansieringen av medlemsländernas industriella medverkan i rymdsamarbetet skall organiseras. 18.31 Energi konventets förslag Konventet föreslår att energi införs bland de områden i det kon- stitutionella fördraget som omfattas av delad kompetens mellan unionen och medlemsstaterna. Den rättsliga grunden för politikområdet utvecklas i artikel III-157. Enligt denna skall målet för unionens politik på energiområdet vara att garantera att energimarknaden fungerar, garantera energiförsörjningstryggheten och främja energieffektivitet och energi- besparingar samt utveckling av nya och förnybara energikällor. Detta skall ske inom ramen för den inre marknaden och med hänsyn till kravet på att bevara och förbättra miljön. Europeiska lagar eller ramlagar skall på detta område enligt huvudregeln antas med lagstiftningsförfarandet. Undantag gäller dock i enlighet med en nuvarande bestämmelse på miljöområdet för åtgärder som väsentligen påverkar en medlemsstats val mellan olika energikällor eller den allmänna strukturen hos dess energiförsörjning. Sådana skulle alltså också fortsättningsvis antas med enhällighet i rådet efter det att hörts. Svensk energi är försiktigt positiv till en ny energiartikel men framhåller att medlemsstaternas rätt att själva kontrollera sin energiförsörjning, val av energislag och produktion av energi måste säkerställas. Förslaget att införa energi som ett område för delad kompetens är en nyhet. Såväl förordningar som direktiv har tidigare antagits på energiområdet men då med bl.a. artiklar på områdena miljö, inre marknad eller försörjningstrygghet som rättslig grund. Syftet med konventets förslag är således inte att tillskapa en ny kompetens utan att anpassa det konstitutionella fördraget till hur politikområdet praktiskt redan be- handlas. Frågor rörande energiförsörjning, val av energislag, produktion av energi samt effektiv energianvändning bör även fortsättningsvis kunna hanteras på nationell nivå. Därutöver bör såväl genomförandet av en liberaliserad inre marknad för energi, som en möjlig prioritering av åtgärder som främjar miljön och är samhällsekonomiskt lönsamma, uppmärksammas vid utformningen av den rättsliga grunden. 18.34 Idrott konventets förslag Konventet föreslår att en rättslig grund för idrott upprättas såsom en del av området för stödjande, samordnande eller kompletterande åtgärder. Konventet anser det särskilt lämpligt att nämna idrotten i den redan befintliga artikeln som behandlar utbildning, yrkesutbildning och ungdomsfrågor. Förslaget innebär att unionen skall bidra till främjandet av europeiska idrottssatsningar med avseende på deras sociala och pedagogiska roll. Vidare föreslås målet för unionens insats vara att utveckla idrottens europeiska dimension genom att främja rättvisan i tävlingar och samarbete mellan idrottsorganisationerna och att även skydda idrottsutövarnas moraliska och fysiska integritet. (Artikel III- 182.) betraktar förslaget som generellt sett positivt men understryker att idrottsorganisationernas fria ställning inte får under- grävas. Idrotten har redan tidigare omfattats av den fria rörligheten för idrottsmän och bestämmelserna om den inre marknaden. Förslaget ger en uttrycklig och klar rättslig grund för idrotten, vilket välkomnas. Det bör ses i enlighet med de principer som uttrycks i Europeiska rådets uttalande i om de särskilda kännetecknen för idrott och idrottens sociala funktion. Förslaget om en rättslig grund för idrott kopplas till utbildning och ungdom, eftersom idrotten anses vara en del av detta mer omfattande område. Det är bra att de åtgärder som förutses inte får omfatta någon harmonisering av medlemsstaternas lagar eller andra författningar. 18.37Tjänster av allmänt ekonomiskt intresse konventets förslag Konventet föreslår en skyldighet att i en europeisk lag fastställa de principer och villkor som skall gälla vid utförande av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (artikel III-6). Ändringsförslaget har lagts fram i konventets slutskede trots invändningar från flera håll. Enligt gällande bestämmelser skall unionen och medlemsstaterna, var och en inom ramen för sina befogenheter och inom det konstitutionella fördragets tillämpningsområde, sörja för att tjänster av allmänt ekonomiskt intresse utförs. Tjänsterna skall utföras på grundval av principer och villkor, bl.a. ekonomiska och finansiella, som gör det möjligt för unionen och medlemsstaterna att fullgöra sina uppgifter. Konventets förslag innebär således en uttrycklig rättslig grund för stiftandet av en övergripande europeisk lag. har gemenskapen sektor för sektor antagit lagstiftning för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Flera remissinstanser ställer sig tveksamma eller negativa till övergripande europeisk lagstiftning om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. i och Tjänstemännens central- organisation understryker att medlemsstaterna även fortsättningsvis själva bör bestämma principerna för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse samt om dessa skall utformas offentligt eller privat. och , , Svenskt näringsliv och avstyrker förslagen skyldighet att anta en övergripande lagstiftning. Begreppet tjänster av allmänt ekonomiskt intresse saknar en tydlig definition och det är därför oklart vilka tjänster som kan komma att omfattas. Dessa omständigheter gör det svårt att förutse konsekvenserna och värdet av en europeisk lagstiftning på detta område. Så länge begreppet är otillräckligt definierat bör fördraget inte omfatta en skyldighet att anta en övergripande europeisk lag. I de fall behov av gemenskapsrättslig lagstiftning anses föreligga kan detta tills vidare ske Konventet föreslår att räddningstjänst "civil protection" skrivs in i fördraget som ett område där unionen kan vidta stödjande, samordnande eller kompletterande åtgärder (artikel III-184). Åtgärderna får dock inte innebära en harmonisering av medlemsstaternas bestämmelser i lagar eller andra författningar. Förslaget är en förändring från nuvarande fördrag där räddningstjänst inte särskilt omnämns. Det samarbete som finns på räddningstjänstområdet är istället baserat på artikel 308 i EG-fördraget. Förslaget innebär att unionen skall främja samarbetet mellan medlems- staterna för att förstärka effektiviteten hos systemet inom unionen för förebyggande av och skydd mot naturkatastrofer som orsakas av människor. Detta skall enligt förslaget göras genom att stödja och komplettera medlemsstaternas eget arbete på området på såväl nationell som regional och lokal nivå. Unionen skall även främja operativ samverkan mellan nationella räddningstjänstmyndigheter samt främja överensstämmelse mellan åtgärder som vidtas på internationell nivå inom området. berörs även av den solidaritetsklausul som införts i fördraget. Remissinstanserna presenterar skilda tolkningar av begreppet civil protection, vilket anger tillämpningsområdet för detta avsnitt. Kris- beredskapsmyndigheten (KBM) förordar en vid tolkning av begreppet, medan () anser att den enda förändring i förslaget i denna del i förhållande till nuvarande reglering är att området fått en högre politisk prioritet. och understryker vikten av att bevara det kommunala handlingsutrymmet på räddnings- tjänstens område. finns det ingen gemensam definition i EU för begreppet civil protection som i översatts med räddningstjänst. Begreppet har skilda betydelser i olika medlemsstater, dels eftersom de nationella strukturerna skiljer sig åt, dels därför att själva begreppet givits olika innebörd i olika länder. Inom ramen för det intensiva EU-arbete som på detta område bedrivits efter terrorattackerna i , har det framgått att begreppet civil protection nu används med en vidare innebörd i EU-sammanhang . Innebörden av civil protection har vidgats till att utöver räddningstjänst närmast motsvara övergripande frågor kring skydd och säkerhet i samhället, att ha en god beredskap för olika typer av olyckor och kriser inom olika samhällsfunktioner och att vidta förebyggande åtgärder. Förslaget om ett fördjupat samarbete och beslutsfattande med kvalificerad majoritet i ministerrådet inom detta område kommer att kräva en definitionsdiskussion kring civil protection-begreppet. Även om de åtgärder som unionen kan komma att vidta inom "civil protection" genom det nya lagstiftningsförfarandet inte skall harmonisera medlemsstaternas lagstiftning, är det angeläget att bevaka denna fråga noga för att värna om kommunernas självbestämmande. Med stödjande åtgärder förstås från svensk sida bidrag med befintliga nationella resurser. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , J.O. , , H. , , , Andnor, Nuder, , . Föredragande: statsrådet . Regeringen beslutar skrivelse 2003/04:13 Europeiska konventet om EU:s framtid.