prop · GQ03102 · 2003-04-15 00:00:00 — och i familjedaghemmen näst intill lika mycket. Ökningarna bör dock ses mot bakgrund av de kraftiga kostnadsminskningar som ägde rum . Tack vare de senaste årens resurstillskott är kostnadsnivån 2001 i stort sett lika hög som 1991. Kostnadsökningen beror främst på Den totala kostnaden för barnomsorgen uppgick till 40,9 miljarder kronor, vilket i stort sett är samma belopp som året innan. Förskolan står för av kostnaden (27,), fritidshemmen för (9,) och familjedaghemmen för (3,). Öppen förskola och öppen fritidsverksamhet för 1012-åringar svarar tillsammans för endast 1,1 procent av den totala kostnaden (). täcktes av kostnaden för den kommunala barnomsorgen med föräldraavgifter. avgifternas andel hälften så stor. Samtliga kommuner som infört maxtaxa Bidraget uppgår totalt till 500 av medlen är planerade att användas till att anställa mer personal. Det är i första hand förskollärare som Diagram 5.1 Kostnad per inskrivet barn i förskola, familjedaghem och fritidshem, 19952001 index där 1995=100, fasta priser Källa: 217, Jämförelsetal för huvudmän del 2, 2001. I likhet varierar kostnaderna för barnomsorgen stort mellan landets kommuner. Storstäder och glesbygdskommuner har höga kostnader per barn medan till exempel förortskommunerna har lägre kostnader. Detta gäller speciellt för förskolan. Orsakerna till de stora kostnadsskillnaderna är inte helt självklara. Skillnaderna kan ha sin förklaring i ekonomiska, sociala, demografiska eller andra strukturella förhållanden. Storstädernas höga kostnader brukar ofta hänföras till höga lokalhyror och en högre andel barn i behov av särskilt stöd. Skillnaden kan även bero på kommunens egna prioriteringar mellan olika kommunala verksamheter. 5.2Det offentliga skolväsendet för barn och ungdom Från och med höstterminen det år de fyller skall alla barn erbjudas plats i förskoleklass. För barnen är deltagandet frivilligt men obligatoriskt för kommunerna att tillhandahålla. Förskoleklassen infördes och ska stimulera varje barns utveckling och lärande samt ligga till grund för fortsatt skolgång. Läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (Lpo-94) gäller även för förskoleklassen. Där anges värdegrund och grundläggande mål och riktlinjer. Ett viktigt mål är att förskolan, skolan och fritidshemmet skall knytas närmare varandra och att verksamheterna skall utvecklas i mötet mellan olika pedagogiska traditioner. Enligt skollagen (1985:1100) skall utbildningen i förskoleklassen stimulera varje barns utveckling och Skr. 2002/03:102 lärande och ligga till grund för fortsatt skolgång. Precis som för förskoleverksamheten kan man tala om tre aspekter på kvalitet, dels processerna i verksamheten, dels resultatet av arbetet i form av barnens utveckling och dels verksamhetens yttre förutsättningar i form av till exempel organisation och resurser. Eftersom förskoleklassen är en relativt ny verksamhetsform är det svårt att göra generella bedömningar av kvaliteten. följde på uppdrag av regeringen införandet av förskoleklassen och studien redovisades 2001. I rapporten bygga en ny skolform för 6-åringarna (rapport 201) pekar på bristande förutsättningar för genomförandet av reformen såväl i hela styrkedjan som i verksamheterna. Flera av bristerna beror enligt rapporten på svårigheterna att följa och genomföra läroplanens mål och riktlinjer och andra statliga dokument som beskriver integrationsreformens intentioner. Organisatoriskt är verksamheterna däremot i hög grad integrerade med varandra. hade av barnen i förskoleklass samma pedagogiska ledning som grund- eller särskolan. Studien visade också att förskoleklassen i många fall hade tagit över ämnesinriktade kunskapssyn och sätt att organisera verksamheten. Det tycks inte som om i någon högre grad har utvecklats mot nya synsätt och arbetsformer där lek, skapande, experimenterande och utforskande har fått en framträdande roll. Många sexåringar har haft svårt att anpassa sig till skolans disciplin och tidsstyrning. lyfter emellertid fram positiva utvecklingstendenser och reformens möjligheter. Även föräldrar har en positiv syn på förskole- klassen och integrerad verksamhet. Kunskapen om integrationsreformens avsikter och engagemanget i frågan är större än . Det förekommer strävanden i reformens riktning och ett intensivt utvecklingsarbete på flera håll, liksom en ökande grad av temaarbete, lek och utforskande arbetssätt Sammanfattningsvis slår fast att är den tydligaste konsekvensen av reformen att förskoleklassen i det närmaste fungerar som ett första år i den påföljande , dvs. att barns skolstart nu sker . /03 gick 93 829 barn i förskoleklass, vilket är en minskning jämfört med föregående år. Andelen sexåringar i förskoleklassen var av alla sexåringar, en ökning med en procentenhet jämfört med året innan. förväntas antalet barn i förskoleklass minska eftersom antalet sexåringar fortsätter att minska. Av alla barn i förskoleklass fanns i verksamhet i enskild regi samt vid fristående eller internationell skola. 2002/03:102 minskade jämfört med föregående år. Personaltätheten mätt i antalet elever per årsarbetare var 8,0 jämfört med 8,2 året innan. Genomsnittskostnaden per barn i förskoleklassen uppgick till Kostnaden per barn varierade kraftigt mellan olika kommuner och kommungrupper. Kostnaden per barn var högst i glesbygdskommuner () och lägst i storstäderna (). Utbildningen i skall syfta till att ge eleverna de kunskaper och färdigheter och den utbildning i övrigt som de behöver för att delta i samhällslivet. Den utgör också basen för fortsatt utbildning i gymnasieskolan. Kommunen har enligt skollagen skyldighet att anordna utbildning i för alla elever som har skolplikt och som inte skall gå i särskolan eller specialskolan. En elev har dock rätt att fullfölja sin skolplikt vid en fristående skola som godkänts för ändamålet. De mål som styr finns fastställda i skollagen (1985:1100), läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94: SKOLFS1994:1) och i kursplanerna för (SKOLFS 2000:165). Av skollagen framgår att man i utbildningen skall ta hänsyn till elever i behov av särskilt stöd. I läroplanen finns skolans värdegrund och uppdrag samt mål och inriktning på en rad olika områden, t.ex. kunskaper samt normer och värden. Målen är av två olika slag, dels de mål som skolan skall sträva mot, dels de mål som skolan ansvarar för att alla elever ges möjlighet att uppnå. De reviderade kursplaner, som började gälla , har en tydligare koppling till kunskapsmål och värdegrund i läroplanen. Kontinuiteten i och gymnasieskolans kursplaner har förstärkts. Det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet tillämpar en tregradig betygsskala; Godkänd, Väl godkänd och Mycket väl godkänd. Betyget Godkänd motsvaras för varje ämne av de mål som formuleras i kursplanerna. Elever som inte uppnår målen ges inte slutbetyg. har utformat betygskriterier för nivåerna Väl godkänd och Mycket väl godkänd. För att vara behörig att söka till ett nationellt gymnasieprogram krävs minst betyget Godkänd i ämnena svenska, svenska som andraspråk, engelska och matematik. läro- plan, kursplaner och betygssystem gör att resultaten blir synliga i förhållande till målen. Tabell 5.4 Betyg 9 läsåren 1997/98 2001/02 Andel som ej nått målen i ett eller Källa: 226, Barnomsorg, skola och vuxenutbildning i siffror 2003 del 1. fick eleverna i genomsnitt bättre slutbetyg från . Flickorna har som tidigare högre medelbetyg men betygsresultaten har förbättrats även för pojkar. Dessutom når något fler målen i och något fler är behöriga till gymnasieskolan. är det dock nästan var fjärde elev som inte blir godkänd i alla ämnen. Betygsstatistiken visar att de elever som hade utländsk bakgrund fick något bättre resultat än samma grupp . De som klarade kraven för gymnasieskolan ökade från våren . Här stod pojkarna för en större ökning än flickorna, från . Eleverna med utländsk bakgrund ökade sina betygsmedelvärden från 185,7 till 188. Skillnaderna i betygsresultat mellan elever med svensk bakgrund och elever med utländsk bakgrund är dock fortfarande mycket stora. Enligt hos elever med utländsk bakgrund (jan. 2003) kan en del av skillnaderna förklaras av att elever med utländsk bakgrund i högre utsträckning än infödda elever kommer från hem med lägre socioekonomisk status, har större andel lågutbildade och arbetslösa föräldrar samt att pojkar är något överrepresenterade bland elever med utländsk bakgrund. Dessutom talar elever med utländsk bakgrund, i betydligt större utsträckning ett annat språk i hemmet, jämfört med infödda elever, något som också samvarierar med prestationen i läsförståelse. I är det s.k. prestationsgapet mellan infödda elever och elever med utländsk bakgrund ungefär lika stort som för ett genomsnittligt OECD-land, men det finns flera länder som har betydligt mindre prestationsgap än . En orsak till att har ett större gap än t.ex. de är att invandringen i , liksom i och , framför allt bestått av flykting- och anhöriginvandring från länder som ligger på ett relativt stort språkligt och kulturellt avstånd från de skandinaviska länderna. Inom storstadspolitiken är ett viktigt målområde att alla elever bör ges förutsättningar att nå målen i . I stadsdelar med lokala utvecklingsavtal är en stor andel av eleverna av utländsk bakgrund. Andelen som lämnade med godkända betyg i svenska, engelska och matematik är generellt lägre i dessa stadsdelar i jämförelse med övriga kommunen. Det är viktigt att framhålla att betygen inte alltid mäter hur eleven lyckats i skolan. I betygsstatistiken tas exempelvis ingen hänsyn till vistelsetid i landet. Flera av insatserna inom avtalen Skr. 2002/03:102 syftar till att stärka föräldrasamverkan och öka deras delaktighet och inflytande i skolan men också stimulera till ett ökat intresse och engagemang i barnens skolgång. I flera skolor har läxhjälp införts. Frivilligorganisationer, lärare från skolan eller skolbibliotekarien erbjuder eleverna stöd i läxläsningen efter skoltid. Medel har även använts till kompetensutveckling av personal. Den genomsnittliga betygsnivån meritvärdet var 204,6 vilket är en förbättring jämfört med föregående år (202,9). Meritvärdet utgörs av summan av betygsvärdena för elevens 16 bästa betyg. Betygsvärdet för Godkänd beräknas till 10, Väl Godkänd 15 och Mycket väl godkänd 20. Det högsta möjliga meritvärdet är således 320. Elever i fristående skolor har fortfarande ett mycket högre genomsnittligt meritvärde än elever i kommunala skolor även om skillnaden minskat något . I fristående skolor var meritvärdet i genomsnitt 227,9 jämfört med 228,0 . Elevers tid för lärande Varje elev har unika förutsättningar, behov och mål för sitt lärande. Hur tiden dimensioneras och används för elevernas lärande har betydelse för vilka resultat som nås. Därför innebär en effektiv tidsanvändning att varje elev får lära i den takt och med de arbetssätt som bäst gynnar hans eller hennes utveckling utan att det blir fråga om enskild undervisning. Enligt för lärande (jan. 2003) inser inte alla skolor behovet av individuella lösningar eller att olika elever kan behöva olika mycket studietid. kvalitetsgranskning har visat att mål- och resultatstyrning på många sätt inte fungerar som avsett. Det sker sällan en förutsättningslös prövning för att nå fram till ändamålsenliga tidslösningar. Kommunalpolitiker, rektorer och lärare utövar i begränsad utsträckning ledarskap genom att aktivt forma tidsanvändningen utifrån målen. En kvantitativ syn på tid råder ofta mer tid i stället för annorlunda tidsanvändning anses vara lösningen när målen inte nås. finns många tidstjuvar som betydligt reducerar den tid som är avsedd för lärande. Effekter av de brister som tidsanvändningen uppvisar är att eleverna inte får tillfälle till bästa möjliga lärande utifrån sina förutsättningar och att alla elever inte får en likvärdig utbildning. Den kollektiva tidstilldelningen som dominerar i skolan innebär att stress lätt framkallas hos eleverna av obalansen mellan tid och uppgift. Eleverna tenderar att stöpas i samma form och de känner sig stressade av ojämn arbetsfördelning. En ineffektiv tidsanvändning innebär också att resurser spills och att det uppstår stora kostnader för samhället att reparera det som förlorats, t. ex. genom att eleverna gör om delar av sin utbildning i komvux. Utbildningsinspektörernas förslag till en effektivare tidsanvändning innebär att staten som uppdragsgivare maximerar friutrymmet för de kommunala och fristående utförarna och att dessa tar ett allt större aktivt ansvar för att utforma och tillämpa funktionella tidslösningar samt kontinuerligt följer upp, utvärderar och förbättrar dem. pågår ett försök, där 900 skolor i 70 kommuner får arbeta Skr. 2002/03:102 utan den nationella timplanens indelning för ämne eller ämnesgrupp Försöket utvärderas kontinuerligt. Timplanedelegationen skall lämna ett delbetänkande , där man skall föreslå om timplanen skall slopas och i så fall hur. Förordningen (1997:702) om kvalitetsredovisningar inom skolväsendet trädde i kraft . Enligt förordningen är kommunerna skyldiga att lämna skriftliga kvalitetsredovisningar till . Kvalitetsredovisningarna utgör en del av mål- och resultatstyrningssystemet för det offentliga skolväsendet. Redovisningarna syftar i första hand till att ge ett förbättrat underlag för verksamhetsutveckling i vid bemärkelse men kan också ge den enskilde möjlighet att bilda sig en uppfattning om verksamhetens kvalitet samt ge underlag för politiska beslut. En märkbar utveckling har skett när det gäller kommunernas förmåga att upprätta en kvalitetsredovisning och även i fråga om att upprätta denna i enlighet med förordningen. Enligt har 279 av kommunerna, dvs. , upprättat kvalitetsredovisningar . har andelen ökat . har dock 10 kommuner inte lämnat någon redovisning och därmed inte uppfyllt kraven i förordningen. Av kvalitetsredovisningarna svarade upp mot förordningens krav. Antal elever och lärare Det totala antalet elever i har ökat , och uppgick under /03 till 1 057 225 elever. Antalet grundskoleelever som /03 fick sin undervisning i fristående skolor var 52 840, vilket är en ökning med 1 760 elever jämfört med föregående läsår. Detta innebär att av alla grundskoleelever undervisades i fristående skolor. Koncentrationen av fristående skolor är särskilt stor i landets tre storstäder med kranskommuner. har ytterligare 53 fristående grundskolor startat sin verksamhet och har totalt godkänt 147 fristående grundskolor för start /2003. Tabell 5.5 Antal elever och lärare 1997/98 2002/03 Antalet tjänstgörande lärare omräknat till heltidstjänster ökade jämfört med föregående läsår och uppgick under /03 till totalt 83 379 anställda. Lärartätheten, beräknad som antalet lärare per 100 elever uppgick /03 till 7,9 vilket är en förbättring i jämförelse med föregående läsår. Av de tjänstgörande lärarna hade pedagogisk utbildning, vilket är en liten minskning jämfört med föregående läsår. Andelen kvinnliga lärare av samtliga tjänstgörande lärare beräknas för /03 inte ha förändrats nämnvärt jämfört med föregående läsår (73,). I de kommunala skolorna varierade lärartätheten mellan kommuner från 6,8 till 10,8 lärare per 100 elever. Lärartätheten i de fristående skolorna var 7,6. Regeringen har för perioden 20012007 avsatt totalt i en särskild satsning med syfte att öka personaltätheten i skola och fritidshem. Bidraget ökar med till dess att det når en nivå om 2006. Totalt fördelades för /02 till kommunerna för personalförstärkningar. Kommunerna bestämmer själva vilka personalkategorier som skall rekryteras. första uppföljning visar att fler lärare har anställts, framför allt i . Kommunerna har också satsat på mer personal till elevvård. Nästan 3 000 heltidtjänster har tillkommit under det första bidragsåret. Den totala kostnaden för uppgick till (inkl. kostnader för skolskjuts och nystartade friskolor), vilket är en ökning jämfört med föregående år (fasta priser). Av den totala kostnaden avsåg grundskola. Kostnaden för fristående grundskola var , vilket motsvarar av den totala kostnaden. Kostnaden per elev ökade . kostade en elev i grundskola (exkl. kostnad för skolskjuts). Görs en jämförelse längre tillbaka i tiden, minskade kostnaden per elev i grundskola . bröts denna trend och ökade kostnaden per elev. är kostnaden per elev är Diagram 5.2 Kostnad per elev i grundskola, totalt och fördelat på olika kostnadsslag, 19912001 Index där 1991=100, fasta priser Källa: 217, Jämförelsetal för huvudmän del 2, 2002 Kostnader. Diagrammet ovan visar utvecklingen av kostnaden per elev och några olika delkostnader i grundskola. Som framgår av diagrammet har kostnaden för skolmåltider och läromedel ökat . Kostnaden för undervisning och lokaler har minskat . Totalkostnaden per elev i grundskola sjönk , men är nu åter på samma nivå som . kostade en elev i fristående grundskola i genomsnitt , vilket är en ökning från föregående år . De fristående skolorna har i genomsnitt högre kostnader för undervisning, skolmåltider och läromedel/utrustning/skolbibliotek än de kommunala skolorna, medan genomsnittskostnaden är lägre för elevvård och lokaler. Fristående grundskolor finansierar sin verksamhet i huvudsak genom bidrag från elevernas hemkommuner. De kommunala ersättningarna till fristående grundskolor ökade till per elev. Dessa bidrag täcker av de fristående grundskolornas totala kostnader 2001 vilket är lika mycket som . Undervisningskostnaden per elev har varit lägre i fristående grundskolor än i kommunala grundskolor. Undervisningskostnaden i fristående grundskola har dock ökat . har kostnaden för undervisning per elev varit högre i fristående grundskola jämfört med i grundskola. Utbildningen i gymnasieskolan skall enligt läroplanen för det frivilliga skolväsendet (Lpf 94) fördjupa och utveckla elevernas kunskaper som förberedelse för yrkesverksamhet och studier vid universitet och Skr. 2002/03:102 högskolor samt som förberedelse för vuxenlivet, som samhälls- medborgare och ansvariga för sina liv. Varje kommun är enligt skollagen (1985:1100) skyldig att erbjuda utbildning på nationella, specialutformade eller individuella program i gymnasieskolan för samtliga ungdomar som är bosatta i kommunen och som avslutat grundskoleutbildning eller motsvarande utbildning. Erbjudandet skall avse utbildning som anordnas inom kommunen eller i en annan kommun eller ett landsting i enlighet med samverkansavtal. Erbjudandet skall omfatta ett allsidigt urval av nationella program. Antalet platser på de olika programmen och deras grenar skall anpassas med hänsyn till elevernas önskemål. För varje kurs i gymnasieskolan finns en kursplan. Denna kompletterar läroplanen och anger målen för undervisningen i varje enskilt ämne. För varje nationellt program finns också nationellt fastställda programmål. lämnade av eleverna i årskurs 3 gymnasieskolan med slutbetyg. Detta är en ökning sedan föregående läsår. Slutbetyg utfärdas då eleven fått betyg i alla kurser som ingår i dennes studieplan, även om ett eller flera kursbetyg är Icke godkänd. Andelen elever med slutbetyg var högst på naturvetenskapsprogrammet och lägst på fordonsprogrammet . Av alla elever som började i gymnasieskolan fick slutbetyg , motsvarande andel föregående år var . Det finns flera förklaringar till att andelen elever som slutfört gymnasiet har minskat. infördes krav på minst godkända grundskolebetyg i ämnena svenska, engelska och matematik för att kunna söka till gymnasieskolans nationella program. En elev som inte uppfyller behörighetskraven har rätt att läsa på det individuella programmet för att sedan kunna börja på ett nationellt eller specialutformat program. För många elever kan detta innebära att gymnasietiden förlängs. Från och med /01 betygssätts inte elever med stor frånvaro i en kurs, något som var möjligt /00 då dessa enligt anvisningar från fick betyget Icke godkänd. Då slutbetyg inte kan utfärdas om en elev saknar kursbetyg har förändringen inneburit att andelen elever som fått slutbetyg minskat från och med /01. Av de elever som fick slutbetyg hade grundläggande behörighet för universitets- och högskolestudier (vilket motsvarar av samtliga elever i årskurs 3). Detta innebär en ökning med i förhållande till föregående år. Grundläggande behörighet till universitets- och högskolestudier har den som i slutbetyg från nationellt eller specialutformat program har lägst betyget Godkänd på kurser som omfattar av de gymnasiepoäng som krävs för fullständigt program. Andelen elever med grundläggande behörighet är högst på Skr. 2002/03:102 naturvetenskapsprogrammet och hantverksprogrammet med 91,4 respektive och lägst på handels- och administrations- programmet respektive fordonsprogrammet . Om man delar upp statistiken efter kön och utländsk bakgrund framgår att andelen elever med grundläggande behörighet till högskolan för kvinnor var och för män . För elever utan utländsk bakgrund var andelen , för elever med utländsk bakgrund födda i och för elever med utländsk bakgrund födda utomlands . Av eleverna med slutbetyg från fristående gymnasieskolor uppnådde grundläggande högskolebehörighet. En bidragande orsak till den högre andelen jämfört med den i kommunala skolor är att programutbudet på de fristående skolorna och de kommunala skolorna skiljer sig åt. Av de elever som gick i årskurs 3 /01 började i komvux under det efterföljande /02. Det innebär att andelen elever som fortsatt läsa på gymnasial nivå efter gymnasieskolan minskat något. Andel elever som fortsatte sin utbildning i högskolan efter avslutad utbildning i gymnasieskolan uppgick till . Resultat ur , en omfattande utvärdering av vad ungdomar gör efter att de studerat i gymnasieskolan, visar att gymnasieeleverna är nöjda med sin skolgång och känner sig väl förberedda inför arbetslivet. Andelen ungdomar som börjar på högskolan har, enligt rapporten, nästan fördubblats , från . Nio av tio som slutfört naturvetenskaplig utbildning började på högskola eller universitet efter gymnasiet medan endast var nionde som gått ett program med yrkesinriktning fortsatte till högskola. Övergången till högskola visar stor skillnad mellan könen. Av kvinnorna års kull hade av kvinnorna mot av männen påbörjat högskolestudier efter gymnasiet. Var tredje som började högskoleutbildning hade studerat på komvux. De bestämmelser som reglerar kommunens ansvar för ungdomar i åldern som inte går i gymnasieskolan, är mycket otydliga vilket innebär att uppföljningen varierar beroende på hur kommunen tolkat skollagens bestämmelser. De här ungdomarna riskerar därför att inte få det erbjudande om gymnasieutbildning eller det stöd de har rätt till för att påbörja och genomföra utbildningen eller adekvata arbetsmarknads- åtgärder om de avbryter utbildningen. Det konstaterar i rapporten Det kommunala uppföljningsansvaret finns det?. Undersökningen visar att det finns stora brister i ansvarsfördelningen Även om detta till en del kan förklaras av Skr. 2002/03:102 oklarheterna i bestämmelserna är det alltför många kommuner som inte klargjort vem som har ansvar för vad inom här aktuellt område. Kvalitetsredovisningar se avsnittet om . Tabell 5.6 Elevutveckling läsåren 1997/98-2002/03 skolor (%) skolor 1 1 Exkl. internationella skolor och riksinternatskolor Källa: Antalet elever i gymnasieskolan 2002/2003 har ökat sedan föregående läsår. Andelen elever som går i en annan kommuns gymnasieskola än den egna är . startade 54 nya fristående gymnasieskolor i landet. 114 skolor hade beviljats tillstånd fr.o.m. /03. 46 av dessa har begärt att få uppskjuten start till /2004 och 14 gymnasieskolor kommer inte att starta över huvud taget. Den vanligaste orsaken till att gymnasieskolorna inte startar är enligt bristande elevunderlag. Det finns 17 nationella program samt specialutformade och individuella program. Utbudet av nationella program varierar mellan kommunerna. De vanligast förekommande programmen är samhälls- vetenskapsprogrammet och naturvetenskapsprogrammet som finns representerade i ca 200 kommuner.