prop · GQ0365 · 2003-03-20 00:00:00 — Remissinstanserna: i , Länsstyrel- sen i och Katolska biskopsämbetet har framhållit att de är positiva till att trosbekännelse bryts ut ur begreppet etnisk tillhörighet och bildar en självständig diskrimineringsgrund. anser att begreppet tillhörighet bör ersättas med ursprung. Skälen för regeringens förslag: Direktivet mot etnisk diskriminering förbjuder diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung. I skäl 6 till direktivet sägs att EU förkastar de teorier som försöker slå fast att det finns olika människoraser och att användningen av termen ras i direk- tivet inte innebär ett accepterande av sådana teorier. Texten i direktivet har tillkommit på initiativ av . Diskrimineringsgrunden i lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet är etnisk tillhörighet. Med etnisk tillhörighet avses enligt 3 § att någon tillhör en grupp av personer som har samma ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Direktivets begrepp etniskt ursprung och ras finns alltså i lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet. I 2 § lagen om likabehandling av studenter inom högskolan finns en definition av begreppet etnisk tillhörighet som motsvarar den i lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet men med skillnaden att ordet ras inte har tagits med. Definitionen avser emellertid innefatta vad som avses med ras enligt direktivet mot etnisk diskriminering och lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet. I avvaktan på en mer heltäckande genomgång av användningen av begreppet ras ansågs att termen ras inte skulle tas med i lagen om likabehandling av stu- denter inom högskolan (jfr prop. 2001/02:27 s. 30 och 86). Regeringen tar nu inte ställning till om ras skall utmönstras ur alla lagarna. Den frågan övervägs av (jfr avsnitt 6.3). Eftersom begreppet ras används i direktivet föreslår regeringen att ordet ras tills vidare skall vara kvar i lagen om åtgärder mot etnisk dis- kriminering i arbetslivet. Regeringen föreslår också att den nya lagen om förbud mot diskriminering skall innehålla begreppet ras. Regeringen an- ser dock att det nu inte finns skäl för att i lagen om likabehandling av studenter inom högskolan föra in begreppet ras. har framhållit att begreppet etnisk tillhörighet bör er- sättas med etniskt ursprung därför att det är en skillnad mellan att tillhöra en etnisk grupp och att ha sitt ursprung i en grupp. Regeringen instämmer i att det är en skillnad mellan etnisk tillhörighet och etniskt ursprung. Begreppet etnisk tillhörighet har dock en vidare betydelse eftersom be- greppet inbegriper förutom etniskt ursprung även ras, hudfärg och natio- nellt ursprung. Det är en avgörande omständighet som medför att re- geringen inte anser att begreppet bör bytas ut. Utredningen har föreslagit att begreppet trosbekännelse bryts ut ur be- greppet etnisk tillhörighet och med en annan lydelse bildar en själv- ständig diskrimineringsgrund. Regeringen delar den bedömningen. Frå- gan behandlas vidare nedan. Sammanfattningsvis anser regeringen att diskrimineringsgrunden et- Prop. 2002/03:65 nisk tillhörighet i lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbets- livet uppfyller direktivets diskrimineringsgrund ras eller etniskt ur- sprung. Den gällande definitionen av etnisk tillhörighet kan därför allt- jämt användas med den justeringen att begreppet trosbekännelse bryts ut ur definitionen. Regeringen föreslår således att definitionen av etnisk tillhörighet ändras i lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i ar- betslivet, att en motsvarande definition införs i den nya lagen om förbud mot diskriminering och att definitionen i lagen om likabehandling av studenter i högskolan ändras genom att begreppet trosbekännelse bryts ut. 8.3Religion eller annan trosuppfattning Regeringens förslag: Religion eller annan trosuppfattning införs som en självständig diskrimineringsgrund i lagen (1999:130) om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet, lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan och i den nya lagen om förbud mot diskrimine- ring. Lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet byter namn till lagen om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning. Förslaget föranleder konsekvensändringar i ovan angivna lagar samt i högskolelagen (1992:1434) och lagen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen har dock föreslagit att begreppet religion eller övertygelse används och att övertygelse definieras som grundläggande värderingar i livsåskådningsfrågor eller andra frågor av etisk karaktär. Remissinstanserna: i (LO), Tjänste- männens () och Akademikers Central- organisation () anser att det är viktigt att begreppet övertygelse ges en inskränkt betydelse. i och Riks- polisstyrelsen befarar att begreppet övertygelse har getts en för vid inne- börd i utredningens förslag. i , Läns- styrelsen i och anser att det före- slagna begreppet övertygelse kan medföra tillämpnings- och tolknings- problem. Katolska biskopsämbetet och () an- ser att det är otillfredsställande att det inte finns en legaldefinition be- träffande religion. Ämbetet anser att begreppen religion och övertygelse skall hållas samman i enlighet med systematiken i arbetslivsdirektivet och artikel 9 i samt att utredningens förslag till de- finition av övertygelse även kan omfatta religion. Skälen för regeringens förslag: Arbetslivsdirektivet förbjuder dis- kriminering på grund av religion eller övertygelse. Lagen (1999:130) om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet och lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter inom högskolan förbjuder diskriminering på grund av trosbekännelse. Trosbekännelse ingår i definitionen av be- greppet etnisk tillhörighet. Trosbekännelse utgjorde en av diskrimineringsgrunderna lag mot etnisk diskriminering, lagen (1986:442) mot etnisk diskrimi- nering. I den lagen kopplades begreppet etnisk diskriminering till brotts- balkens diskrimineringsbegrepp (prop. 1985/86:98 s. 65). Anledningen var värdet av att använda diskrimineringsgrunder som direkt knöt an till gällande rätt samt att vägledning då kunde erhållas i förarbetena till bestämmelse och domstolspraxis. Inom straffrätten har ett skydd mot angrepp på grund av trosbekännelse funnits alltsedan 1948 års ändringar i strafflagen, lagen (1948:448) om ändring i strafflagen. Att trosbekännelse blev en grund i förbudet mot etnisk diskriminering berod- de på att trosbekännelse ofta innefattar någon form av etnisk diskrimine- ring. Begreppet trosbekännelse lag fördes senare över till lag och därefter till lag om åtgärder mot etnisk diskrimine- ring i arbetslivet. Som framgår av avsnittet ovan föreslås att ordet trosbekännelse bryts ut ur definitionen av etnisk tillhörighet. Frågan är om ordet trosbekännel- se skall ersättas med direktivets uttryck religion eller övertygelse eller något annat uttryck. Frågan är också vad som avses med direktivets för- bud mot diskriminering på grund av religion eller övertygelse. Som inledningsvis framförts saknar direktiven definitioner. I artikel 1 i direktivet mot etnisk diskriminering finns en uppräkning av de otillåtna diskrimineringsgrunderna. Uppräkningen inleds med religion eller över- tygelse. Därefter fortsätter uppräkningen med funktionshinder, ålder och avslutas med eller sexuell läggning. Orden religion och övertygel- se är sammanbundna med ordet eller, utan att de utgör de sista orden i uppräkningen. Enligt regeringens mening utvisar artikelns utformning att orden religion och övertygelse har ett nära inbördes samband och att övertygelse därför skall läsas i förhållande till religion. Med över- tygelse bör alltså avses sådan övertygelse som har nära samband med eller i allmänhet förknippas med begreppet religion. Utredningen har föreslagit att begreppet trosbekännelse ersätts med di- rektivets begrepp religion eller övertygelse. Vidare har utredningen före- slagit en legaldefinition av begreppet övertygelse motsvarande grund- läggande värderingar i livsåskådningsfrågor eller andra frågor av etisk karaktär. Lagrådet har framhållit att ordet övertygelse är otydligt till sin inne- börd och kan leda till missuppfattningar om diskrimineringsförbudets räckvidd. Enligt Lagrådet skulle större tydlighet åstadkommas om man i stället använder uttrycket religion eller annan trosuppfattning. Enligt Lagrådet skulle det därigenom bli klart att annan trosuppfattning inne- bär något annat än religion men ändå är begränsat till en åskådning som är jämförbar med religion och inte gäller övertygelser i politiska, kulturella eller andra i sammanhanget irrelevanta frågor. Lagrådet har föreslagit att religion eller annan trosuppfattning definieras som en religiös, livsfilosofisk eller annan motsvarande åskådning. Regeringen anser att begreppet trosbekännelse i lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet och i lagen om likabehandling av stu- denter inom högskolan bör ersättas med ett annat begrepp. Motsvarande begrepp bör även införas i den nya lagen om förbud mot diskriminering. Det innebär att den gällande straffrättsliga bestämmelsen i 16 kap. 9 § inte påverkas. Straffbestämmelsen behandlas av den parla- mentariska som bl.a. särskilt skall överväga om straffbestämmelsen skall ersättas av annan typ av reglering. Utredningen har föreslagit att ordet trosbekännelse ersätts med religi- on eller övertygelse. Lagrådet har föreslagit att trosbekännelse ersätts med religion eller annan trosuppfattning. Regeringen instämmer i Lag- rådets synpunkt att begreppet annan trosuppfattning tydligare visar att det skall läsas i förhållande till religion. I den engelska versionen av ar- betslivsdirektivet används orden religion or belief vilket även det enligt regeringens mening talar för att det är frågan om en trosuppfattning. Re- geringen anser att åskådningar som ateism och agnosticism är jämförbara med religion och omfattas av begreppet annan trosuppfattning. Regering- en anser också att dessa åskådningar bör omfattas av ett diskriminerings- skydd. Regeringen delar alltså Lagrådets uppfattning och föreslår att be- greppet trosbekännelse skall ersättas av begreppet religion eller annan trosuppfattning. Fråga är därutöver om det i lagen bör införas en definition av begrep- pet religion eller annan trosuppfattning. Utredningen har föreslagit en definition av begreppet övertygelse motsvarande grundläggande värde- ringar i livsåskådningsfrågor eller andra frågor av etisk karaktär. Lagrå- det har framhållit att det inte är lätt att utforma en adekvat och entydig definition. Lagrådet har som förslag framfört att begreppet religion eller annan trosuppfattning definieras som en religiös, livsfilosofisk eller an- nan motsvarande åskådning. Att direktivets begrepp övertygelse skulle ha en sådan vid betydelse som utredningen föreslagit kan ifrågasättas. Att låta begreppet avse t.ex. en livsfilosofisk åskådning eller grundläggande värderingar i livsåskåd- ningsfrågor är problematiskt, främst på grund av svårigheten att klart avgränsa och definiera livsfilosofiska åskådningar eller livsåskådnings- frågor i förhållandet till politiska och andra frågor. Framför allt är det viktigt att avgränsa och definiera diskrimineringsgrunderna så att skydd för diskriminering inte skapas för situationer som de flesta inte anser är rimligt eller etiskt försvarbart att skydda i en diskrimineringslagstiftning. T.ex. bör ett diskrimineringsskydd för personer med rasistisk övertygelse inte införas. Regeringen delar därför den åsikt som flera remissinstanser framfört, nämligen att den av utredningen föreslagna definitionen kan innebära en för vid innebörd och dessutom medföra tillämpnings- och tolkningsproblem. Enligt regeringens mening skulle även en definition av begreppet religion eller annan trosuppfattning så som Lagrådet föreslagit medföra tillämpnings- och tolkningsproblem. Vad som avses med begreppet trosbekännelse i lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet är inte definierat utan framgår av rätts- praxis. Regeringen anser mot denna bakgrund att det inte är nödvändigt med en särskild definition av vare sig religion eller annan trosuppfatt- ning, vilka begrepp nu föreslås ersätta begreppet trosbekännelse. Orden annan trosuppfattning får dock inte tolkas för vidsträckt. Endast en sådan annan trosuppfattning som har sin grund i eller samband med en religiös åskådning bör omfattas av diskrimineringsförbudet. Däri måste anses ingå t.ex. buddism liksom ateism och agnosticism vars grunder för åskådning har ett naturligt samband eller är jämförbara med religion. Andra etiska eller filosofiska värderingar som inte har samband med re- ligion faller utanför. Inte heller politiska åskådningar omfattas. Regeringen föreslår alltså att diskrimineringsgrunden religion eller Prop. 2002/03:65 annan trosuppfattning införs som en självständig diskrimineringsgrund i lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet, lagen om lika- behandling av studenter inom högskolan samt i den nya lagen om förbud mot diskriminering. Motsvarande justering bör göras i 1 kap. 5 a § i hög- skolelagen (1992:1434) som hänvisar till diskrimineringsgrunderna i la- gen om likabehandling av studenter inom högskolan. Likaså bör en kon- sekvensändring av samma innebörd göras i lagen (1999:131) om Om- budsmannen mot etnisk diskriminering. Som en konsekvens av förslaget bör rubriken till lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet ändras på sådant sätt att diskrimineringsgrunden religion eller annan trosuppfattning anges i rubriken. En annan konsekvens av förslaget är att uttrycket etnisk mångfald i lagen om åtgärder mot etnisk diskrimine- ring i arbetslivet bör utgå eftersom uttrycket inte omfattar den nya själv- ständiga diskrimineringsgrunden. Regeringens förslag: Med sexuell läggning i den nya lagen om förbud mot diskriminering avses homosexuell, bisexuell och heterosexuell lägg- ning. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen har invänt mot förslaget. sexuellt likaberättigande (RFSL) framhåller att varken transsexualism eller transvestism är sexuella beteenden utan förhållningssätt till köns- identitet. Förbundet vänder sig mot jämförelser mellan pedofili och transsexualism eller transvestism. Skälen för regeringens förslag: Som inledningsvis anförts definieras inte diskrimineringsgrunderna i direktiven. I motiveringen till kommis- sionens förslag till rådets direktiv om inrättande av allmänna ramar för likabehandling i arbetslivsdirektivet, KOM (1999) 565, anges att en klar skiljelinje bör dras mellan sexuell läggning och sexuellt beteende. Enligt kommissionen omfattas enbart sexuell läggning av direktivet. I lagen om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning definieras begreppet sexuell läggning som homosexuell, bi- sexuell och heterosexuell läggning. Motsvarande definition finns i lagen om likabehandling av studenter i högskolan. I förarbetena till lagen om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning (prop. 1997/98:180 s. 2022) framhålls att alla individer i princip hör till någon av de tre kategorierna och att olika sexuella beteenden eller varia- tioner som kan finnas hos såväl hetero- och homo- som bisexuella per- soner faller utanför. I propositionen anges också att begreppet inte heller omfattar böjelser såsom exempelvis pedofili. I fråga om skydd för trans- sexuella framhålls vidare att transsexualism är en fråga om köns- tillhörighet och inte sexuell läggning. Lagen om likabehandling av stu- denter i högskolan omfattar även ett skydd mot diskriminering på grund av könstillhörighet. I förarbetena till den lagen framhölls att det även inkluderar transsexualism (prop. 2001/02:27 s. 29). Den parlamentariska skall behandla termen Prop. 2002/03:65 sexuell läggning och överväga om ett skydd för transpersoner skall in- föras (jfr avsnitt 6.3). Regeringen bedömer att det inte finns anledning att befara att defini- tionen av begreppet sexuell läggning i lagen om förbud mot diskrimine- ring i arbetslivet på grund av sexuell läggning skulle vara mindre om- fattande än det som innefattas i diskrimineringsgrunden sexuell läggning i arbetslivsdirektivet. Definitionen i lagen om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning och i lagen om likabehandling av studenter i högskolan kan därför alltjämt användas och en mot- svarande definition föreslås införas i den nya lagen om förbud mot dis- kriminering. Sexuell läggning omfattar inte olika förhållningssätt till könsidentitet såsom transsexualism eller transvestism. Transsexualism har både inom EG-rätten och i svensk rätt ansetts vara en fråga om könstillhörighet och inte om sexuell läggning. Transsexuella personer har därmed som nämnts redan ett skydd mot diskriminering i arbetslivet genom jämställdhets- lagen och lagen om likabehandling av studenter i högskolan. Frågan om lagstiftningen skall även uttryckligen omfatta transsexualism och trans- vestism får anstå i avvaktan på utredning av frågan. Skyddet i lagen om likabehandling av studenter i högskolan mot diskriminering på grund av transsexualism kvarstår däremot. Regeringens förslag: Med funktionshinder i den nya lagen om förbud mot diskriminering avses varaktiga fysiska, psykiska eller begåvnings- mässiga begränsningar av en persons funktionsförmåga som till följd av en skada eller en sjukdom fanns vid födelsen, har uppstått därefter eller kan förväntas uppstå. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen har invänt mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Med funktionshinder i lagen om för- bud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder avses varaktiga fysiska, psykiska eller begåvningsmässiga begränsningar av en persons funktionsförmåga som till följd av en skada eller en sjuk- dom fanns vid födelsen, har uppstått därefter eller kan förväntas uppstå. Motsvarande definition finns i lagen om likabehandling av studenter i högskolan. Definitionen i lagarna av funktionshinder är vid. Det finns inget som tyder på att något skulle behöva tillföras för att den skall stå i överensstämmelse med arbetslivsdirektivet. I fråga om diskriminerings- grunden funktionshinder anser regeringen att definitionen i lagen om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder och i lagen om likabehandling av studenter i högskolan uppfyller direktivets krav och därför alltjämt bör användas. Regeringen föreslår att mot- svarande begrepp införs i den nya lagen om förbud mot diskriminering. Regeringens förslag: Lagstiftningen mot diskriminering utgår från ett gemensamt diskrimineringsbegrepp. Med direkt diskriminering, indi- rekt diskriminering, trakasserier och instruktioner att diskriminera av- ses detsamma i den nya lagen om förbud mot diskriminering, lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder, lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning och lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen har invänt mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt rättspraxis in- nebär diskriminering att olika regler tillämpas i jämförbara situationer eller att samma regel tillämpas i olika situationer.3 Fall då olika regler tillämpas i jämförbara situationer, och resultatet är att någon missgynnas, är fall av direkt diskriminering. När samma regel tillämpas i olika situa- tioner talar man om indirekt diskriminering. Begreppsparet direkt diskriminering och indirekt diskriminering an- vänds i den svenska lagstiftningen mot diskriminering, dvs. i jämställdhetslagen (1991:433), lagen (1999:130) om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet, lagen (1999:132) om förbud mot dis- kriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder, lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexu- ell läggning och lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan. Regeringens förslag till ett utvidgat skydd mot diskriminering är att reglerna även fortsättningsvis skall bygga på ett gemensamt dis- krimineringsbegrepp som i grunden hämtas från EG-rätten. Diskrimineringsbegreppet förutsätter inte en avsikt att diskriminera. Även oavsiktlig diskriminering är förbjuden och det krävs inte heller att vårdslöshet kan påvisas. Detta innebär att den eventuellt diskriminerande avsikt någon kan ha haft med ett visst handlande inte avgör om diskrimi- nering skett eller inte. Avgörande för om diskriminering är för handen är i princip om en diskriminerande effekt uppstått. Detta är en vedertagen utgångspunkt i EG-rätten och i de gällande svenska lagarna. Den bör gälla även fortsättningsvis. 3 Jfr mål C-394/96, (1998, s. I-4) och mål C-342/93, (1996, s. I- 475). Gemensamma definitioner av direkt diskriminering, indirekt diskrimi- Prop. 2002/03:65 nering, trakasserier och instruktioner att diskriminera bör användas i den nya lagen mot diskriminering, lagar och i lagen om lika- behandling av studenter i högskolan. För att fullfölja den inriktningen föreslås nu ändringar lagar och lagen om likabehandling av studenter i högskolan. Regeringens strävan är att samma diskrimine- ringsbegrepp skall användas i alla lagar mot diskriminering. Regeringen återkommer i annat sammanhang med förslag till hur även jämställd- hetslagen skall anpassas till det gemensamma språkbruket. Regeringens förslag: Med direkt diskriminering avses att en enskild person missgynnas genom att behandlas sämre än någon annan be- handlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jämförbar situa- tion, om missgynnandet har samband med etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder. Utredningens förslag: Överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig sär- skilt om definitionen av direkt diskriminering. nisk diskriminering (DO) och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) är positiva till att skyddet mot dis- kriminering inte begränsas till situationer där det finns en koppling mel- lan missgynnandet och den missgynnandes egen tillhörighet till den avstyrker bestämt utredningens resonemang i den Skälen för regeringens förslag: Enligt EG-direktiven skall direkt dis- kriminering anses förekomma när en person på någon av de grunder som anges i direktiven behandlas mindre förmånligt än en annan person be- handlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jämförbar situation (artikel 2.2 a i båda direktiven). Utredningen har formulerat innebörden av direkt diskriminering som att det skall finnas ett direkt orsakssamband mellan diskrimineringsgrunden och den missgynnande behandlingen. Som exempel på sådant direkt orsakssammanhang mellan diskri- mineringsgrunden etnisk tillhörighet och en missgynnande behandling kan anges en kommersiellt verksam hyresvärds beslut att neka romer att hyra en lägenhet med hänvisning till deras etniska tillhörighet. Direkt diskriminering är förbjudet enligt jämställdhetslagen, 1999 års lagar mot diskriminering i arbetslivet och lagen om likabehandling av studenter i högskolan. I jämställdhetslagen och de andra lagarna avses med direkt diskriminering att en arbetsgivare eller en högskola miss- gynnar en arbetssökande, en arbetstagare, en student eller en sökande genom att behandla honom eller henne mindre förmånligt än arbets- givaren eller högskolan behandlar eller skulle ha behandlat en person av motsatt kön, med annan etnisk tillhörighet, utan funktionshinder eller med annan sexuell läggning i en likartad situation.