prop · GR0319 · 2003-10-22 00:00:00 — I tredje stycket finns en bestämmelse om samfällighetens kapitalvinster och kapitalförluster. 11 kap. 5 § lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgif- ter, LSK, finns bestämmelser om den kontrolluppgiftsskyldighet som Prop. 2003/04:19 gäller i fråga om samfällighetens kapitalinkomster. När det gäller ett privatbostadsföretag som har andel i en samfällighet finns motsvarande reglering i 39 kap. 26 § IL. Av 39 kap. 26 § första stycket 2 IL framgår att om det är fråga om kapitalavkastning skall pri- vatbostadsföretaget beskattas för sin del av samfällighetens avkastning som överstiger . I punkten 1 finns en hänvisning till 39 kap. 25 § som reglerar samfällighetens schablonbeskattning och i punkten 3 finns bestämmelser om kapitalvinster och kapitalförluster. Är det fråga om näringsfastighet som har del i en samfällighet är reglerna något an- norlunda konstruerade. Bestämmelsen i 15 kap. 10 § IL gör inte skillnad på olika slags inkomster. I stället stadgas att fastighetens andel i samfäl- lighetens intäkter och kostnader inte skall tas upp om intäkterna med överstiger de kostnader som får dras av. Den proposition som ledde fram till nuvarande lagstiftning kom (prop. Förslaget om skattefrihet för mindre ränteinkoms- ter tillkom i förenklingssyfte för att undvika arbetskrävande uppgifts- skyldighet avseende förhållandevis ringa belopp (prop. 1975:48 s. 135 och 153). höjdes beloppsgränsen från till (prop. 1985/86:45, SFS 1985:1017). Detta belopp konstruerades som ett grundavdrag och inte som tidigare ett gränsbelopp. I propositionen an- gavs att penningvärdesförändringen kommit att minska värdet med den tänkta förenklingen (s. 28). skattereform ändrades inte avdra- get om utan det stod kvar oförändrat och är nu överfört till IL. I vissa fall är samfälligheterna skyldiga att fondera medel. En sådan skyldighet föreligger enligt 19 § andra stycket lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter för att möjliggöra underhåll och förnyelse av gemensamhetsanläggningar. och har i en skrivelse till hemställt att räntan på dessa fonderade medel skall vara skattefri. Om det inte är möjligt anser förbunden att 300-kronorsgränsen kraftigt bör justeras upp och att den knyts till pris- basbeloppet. De föreslår att det skattefria beloppet års taxering bestäms till av prisbasbeloppet. Förbunden hävdar att många samfällighetsföreningar förvaltar anlägg- ningar av betydande värde. De fonderade medlen kan därför uppgå till avsevärda belopp. Enligt förbunden leder den beskattning som sker av räntan på fonden till att benägenheten att fondera minskar. Detta leder i sin tur till att föreningarna kommer att få problem med finan- sieringen av större underhålls- och förnyelseåtgärder. Regeringens förslag: Den beloppsgräns som gäller för att fastig- hetsägare skall beskattas för en samfällighets inkomst höjs från 300 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. skilda Vägar är positiva till förslaget men hade hellre sett en lösning i enlighet med de förslag som de lämnat. har ingenting att erinra mot en höjning av gränsen men skulle föredra att be- loppsgränsen bestämdes till en viss del av prisbasbeloppet. Riksskatte- verket, Fastighetsägarna och har inget att erinra mot förslaget och tillstyrker. Skälen för regeringens förslag: Regeln om undantag från beskattning för mindre belopp infördes av förenklingsskäl för att bespara såväl före- ningar som skattemyndigheter arbete. Förbunden har föreslagit att den nuvarande regeln i 42 kap. 29 § IL upphävs. Det skulle innebära att delägarna i de föreningar som enligt lagen om förvaltning av samfälligheter är skyldiga att fondera medel skulle bli skattebefriade till den del avkastningen hänför sig till avkast- ning på fonden. En sådan lösning skulle emellertid kunna leda till besvär- liga gränsdragningsproblem. En bättre lösning är därför att, på samma sätt som , ha en regel som gäller generellt för alla typer av samfäl- lighets- och vägföreningar där beskattningen sker hos delägarna. Enligt regeringens uppfattning bör det på samma sätt som finnas ett fast gränsbelopp. Frågan är hur beloppet skall bestämmas. Förbundens andrahandsförslag innebär att det skattefria beloppet kraf- tigt justeras uppåt och knyts till prisbasbeloppet. Som lämplig nivå har av prisbasbeloppet angetts. ligger prisbasbeloppet på . av skulle motsvara ett grundavdrag på . Vid en jämförelse med de ursprungliga beloppen skulle ha motsvarat ett belopp på och för ett belopp om . Ett belopp motsva- rande av prisbasbeloppet skulle således ligga alldeles för högt jämfört med de ursprungliga beloppen om 100 respektive 300 kro- nor. En uppräkning enligt konsumentprisindex från det ursprungliga belop- pet om skulle motsvara . En uppräk- ning från ändringen skulle motsvara . För att bibehålla de ursprungliga intentionerna och göra en justering uppåt skul- le en höjning från dagens till vara lämplig. Förbundens förslag tar sikte endast på avkastning av fonderat kapital. När det gäller privatbostadsfastigheter och privatbostadsföretags fastig- heter finns det en särskild bestämmelse om avkastning av kapital och det är där den aktuella beloppsgränsen finns. När det däremot gäller närings- fastigheter så beskattas dess andel i samfällighetens samtliga intäkter med avdrag för samtliga de utgifter som skall dras av om de överstiger . Även om denna beloppsgräns inte uteslutande gäller avkastning av kapital bör en motsvarande höjning ske även i detta fall. Förslaget innebär en förändring av bestämmelserna i 15 kap. 10 § för- sta stycket, 39 kap. 26 § första stycket 2 och 42 kap. 29 § första stycket IL samt anslutande justering av bestämmelsen i 11 kap. 5 § tredje stycket LSK som reglerar kontrolluppgiftsskyldigheten när det gäller privatbo- stadsfastigheter. Den sistnämnda bestämmelsen förtydligas också på så sätt att det klart framgår att det är privatbostadsfastighetens andel i sam- fälligheten som skall överstiga . Ändringarna bör gälla fr.o.m. och tillämpas första gången vid taxering. En dämpningsregel för fastighetsskatten Systemet med allmänna fastighetstaxeringar (AFT) och årli- ga omräkningar av taxeringsvärdena har ersatts av ett system med förenklade fastighetstaxeringar (FFT) mellan de allmänna fastighetstaxeringarna. En eventuell höjning av taxerings- värdet vid en AFT eller FFT skall dock inte tillåtas slå ige- nom på underlaget för fastighetsskatt. I stället skall höjningen fördelas mellan åren fram till nästa AFT eller FFT. Genomslaget dämpas alltså på så sätt att skatteunderlaget ökar med en tredjedel av taxeringsvärdehöj- ningen . Som de tidigare exemplen har visat innebär dämpningsmekanismen att skatteunderlaget och därmed skatteintäkterna vid en fortsatt prisuppgång blir mindre än om hela höjningen får slå igenom på en gång. De periodi- serade bruttobudgeteffekterna visas i tabellen nedan. Den varaktiga bruttoeffekten kan beräknas till och efter att hänsyn tagits till den s.k. KPI-effekten uppgår den varaktiga nettoeffekten till . En fastighetsskatteförändring påverkar den allmänna prisnivån som i sin tur påverkar skatteskalan och ett antal offentliga utgifter. KPI-effekten har en motverkande effekt vil- ket gör att nettoeffekten blir mindre än bruttoeffekten. Den motverkande effekten beräknas för den offentliga sektorn uppgå till av bruttoeffekten. De redovisade budgeteffekterna har redan beaktats i statsbudgeten . Genomförandet av förslaget om en dämpningsregel kräver information till allmänheten. Kostnader uppkommer för annonsering samt framtagan- de och distribution av informationsmaterial m.m. Vidare uppkommer kostnader för utveckling och drift av ett IT-stöd som anpassas till nya skatteadministrativa rutiner. Slutligen kan man räkna med kostnader för handläggning och i vissa fall beslut. har upp- skattat de initiala administrativa kostnaderna till . Härefter har den årliga kostnaden uppskattats till . merkostnader skall finansieras inom befintligt anslag. Skattereduktion för vissa miljöförbättrande åtgärder De åtgärder som föreslagits är utformade så att skattebortfallet beräknas uppgå till . Förslaget kommer att medföra visst merarbete för och Prop. 2003/04:19 domstolsväsendet. Merkostnaderna för myndigheterna uppskattas till för och för domstols- väsendet. Regeringen avser att följa utvecklingen noga för att återkomma med en bedömning av eventuella resursbehov. Förslagen i lagrådsremissen innebär att kretsen av ersättningsbostäder utökas. Det rör sig om nybyggda bostadsrättslägenheter i bostadsföretag som vid anskaffningstidpunkten inte uppfyller kraven för att vara privat- bostadsföretag. Den offentligfinansiella kostnaden av att utöka kretsen av godkända ersättningsbostäder beror på hur många, och hur stora, extra uppskov som de nya reglerna ger upphov till. I praktiken torde dock skat- temyndigheten i många fall godkänna uppskovsavdrag när ersättningsbostaden är av den typ som förslaget tar sikte på. Rege- ringens bedömning är därför att intäktsbortfallet för statsbudgeten kan förväntas bli marginellt. De administrativa kostnaderna, som avser visst arbete för skattemyndigheten med ändring av blanketter m.m., skall fi- nansieras inom befintlig budgetram. Beloppsgräns vid beskattning av samfälligheter Effekterna för de offentliga finanserna är försumbara. 9.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om att höjda taxerings- värden vid allmän, förenklad och särskild fastighetstaxering inte omedel- bart skall slå igenom vid uttaget av fastighetsskatt (dämpning). Bestäm- melserna gäller för småhusenheter, hyreshusenheter (bostadsdelen) och småhus med tillhörande tomtmark på lantbruksenheter. Om en hyreshusenhet innehåller både bostäder och lokaler beräknas skatten för bostäder på den del av taxeringsvärdet som avser värderings- enhet för bostäder eller bostäder under uppförande eller tomtmark som hör till dessa bostäder samt annan värderingsenhet avseende tomtmark som är obebyggd. Den del av skatten som beräknas på lokaldelen omfat- tas inte av dämpningsregeln. För småhus på lantbruksenheter är det inte höjningen av hela taxe- ringsvärdet som skall fördelas, utan endast delvärdena för bostadshuset och den tillhörande marken. Detta har att göra med att det för småhus på lantbruksenheter inte fastställs något särskilt taxeringsvärde. Varje små- hus på en lantbruksenhet utgör normalt en värderingsenhet och tillhöran- de mark en annan värderingsenhet. Värden för byggnad respektive mark ingår som delvärden i det taxeringsvärde som vid fastighetstaxeringen fastställs för hela taxeringsenheten. I första stycket finns bestämmelser om dämpning när taxeringsvärdet har höjts vid en allmän eller en förenklad fastighetstaxering. I stället för taxeringsvärdet skall underlaget för fastighetsskatten utgöras av det däm- pade värdet. Höjningen delas upp i tre lika stora delar och fördelas över den löpande taxeringsperiodens . Med uttrycket löpande taxerings- period avses tiden från ingången av det taxeringsår då allmän eller för- enklad fastighetstaxering sker av en taxeringsenhet till ingången av det taxeringsår då allmän eller förenklad fastighetstaxering av taxeringsenhe- ten sker nästa gång. Underlaget för fastighetsskatten utgörs av det tidigare värdet ökat med en tredjedel av höjningen, un- der , det tidigare värdet ökat med två tredjedelar av höj- ningen och under det tredje året, det nya värdet. I andra stycket finns bestämmelser om dämpning när taxeringsvärdet har höjts vid en särskild fastighetstaxering. Bestämmelserna gäller för samma typer av enheter och delar av enheter som första stycket. Det nya taxeringsvärdet jämförs med det senast fastställda och även här fördelas höjningen lika mellan de år som återstår av den löpande taxeringsperio- den. Om värdet på en taxeringsenhet eller en del av en taxeringsenhet först höjs vid en allmän eller en förenklad fastighetstaxering och därefter höjs igen vid en särskild fastighetstaxering, kommer båda höjningarna att dämpas. I tredje stycket regleras det fallet att en särskild fastighetstaxering har lett till att det nya taxeringsvärdet är lägre än det tidigare. I så fall skall underlaget för fastighetsskatten för vart och ett av åren fram till nästa allmänna eller förenklade fastighetstaxering beräknas på grundval av det lägsta av det nya värdet och det dämpade värdet enligt första stycket som gäller under beskattningsåret. Av fjärde stycket framgår att bestämmelserna inte skall tillämpas när ett taxeringsvärde har fastställts i samband med att en ny taxeringsenhet har bildats eller en taxeringsenhets typ har ändrats. Bestämmelserna behandlas närmare i avsnitt 4.2. I paragrafens första stycke anges med vilken procentsats fastighetsskatten tas ut för olika typer av taxeringsenheter. Ändringarna i stycket är följd- ändringar med anledning av dämpningsregeln. Av den nya lydelsen framgår att fastighetsskatten i de fall det leder till en lägre skatt skall be- räknas på det dämpade värdet enligt 2 a §. Detta gäller för småhusenhe- ter, småhus med tillhörande tomtmark på lantbruksenheter samt bostads- delen på hyreshusenheter. I paragrafen finns bestämmelser om reduceringsbelopp för om- eller till- byggnader. Bestämmelserna gäller endast för hyreshusenheter. Ändringarna i paragrafens femte stycke är föranledda av behovet av att kunna kombinera bestämmelserna om reduceringsbelopp med den nya dämpningsregeln. När fastighetsskatten beräknas skall, i likhet med vad som gäller , reduceringsbeloppet räknas av från det taxeringsvärde som gäller för värderingsenheten. Skulle en tillämpning av dämpningsre- geln leda till lägre fastighetsskatt, skall dock det dämpade värdet använ- Prop. 2003/04:19 das som underlag för fastighetsskatten. I det senare fallet sker således inte någon avräkning med reduceringsbeloppet. Sjätte stycket är nytt och överensstämmer med sista meningen i nuva- rande femte stycket. 9.2 Förslaget till lag om skattereduktion för vissa miljö- förbättrande installationer i småhus I paragrafen finns de grundläggande bestämmelserna om vem som kan tillgodoräknas skattereduktion och vilka installationer som omfattas. En förutsättning för att skattereduktion skall kunna ges är att sökanden är fastighetsägare. Av 3 § följer att med ägare avses även sådana personer som enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152) är att jämställa med äga- re. Endast fastigheter i omfattas. I 2 § finns detaljerade bestäm- melser om vilka som kan tillgodoräknas skattereduktion. Vad som menas med biobränsleeldade uppvärmningssystem och energieffektiva fönster definieras i 4 och 5 §§. Skattereduktion för utgifter för installation av biobränsleeldade upp- värmningssystem får endast ges till fysiska personer vid installation i nyproducerat småhus. Ett privatbostadsföretag som installerar biobräns- leeldade uppvärmningssystem kan således inte ges skattereduktion. Skat- tereduktion för energieffektiva fönster kan däremot ges till både fysiska personer och privatbostadsföretag men endast i befintliga småhus. I tredje stycket anges att ett småhus anses nyproducerat till och med Nybyggnadsår har här samma definition som i Riksskat- teverkets föreskrifter, se RSFS 2002:11. En ägare av ett småhus måste ha flyttat in och vara folkbokförd eller ha anmält permanent flyttning före för att skattereduktion skall kunna ges. Av paragrafens första stycke framgår att termer och uttryck som före- kommer i denna lag har samma betydelse som i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Detta innebär bl.a. att bestämmelserna om skattereduktion för miljöförbättrande installationer inte bara gäller dem som innehar en fastighet med äganderätt utan även dem som enligt 1 kap. 5 § fastighets- taxeringslagen skall likställas med ägare. Andra stycket har utformats med 4 § lagen (1984:1052) om statlig fas- tighetsskatt som förebild. Lagrådet ansåg i sitt yttrande över det lagför- slag som föregick den lagen att lagtexten behövde ett förtydligande 1984/85:18 s. 50). I paragrafen definieras vad som avses med biobränsleeldade uppvärm- Av första stycket punkt 2 framgår att det är det primära uppvärmningssystemet i bostaden som avses. inte ges vid installation av vedspis, braskamin eller kakelugn eftersom dessa normalt inte värmer upp hela bostaden. Dessutom måste anlägg- ningen värma upp både vattnet och inomhusluften. Skattereduktion skall inte ges om endast inomhusluften eller endast vattnet värms upp eller om endast en del av bostaden kan värmas upp. Skattereduktion kan inte hel- ler ges för utgifter för installation av en pelletskamin även om denna är vattenmantlad och avsedd för primär uppvärmning. I andra stycket anges vad som avses med biobränsle. Biobränsle defi- nieras huvudsakligen enligt Svensk Standard SS187106, utgåva 3. I paragrafen definieras vad som avses med energieffektiva fönster. För att skattereduktion skall kunna ges förutsätts att inte bara glaset utan hela fönstret inklusive karm och båge har en värmegenomgångskoefficient, ett s.k. U-värde, som inte överstiger 1,2. I paragrafen anges också vad som avses med värmegenomgångskoefficient. Definitionen är hämtad från Plan- och Byggtermer . I första stycket anges som huvudregel att endast en ägare som är perma- nent bosatt på fastigheten då installationen utförs har rätt till skattereduktion. Detta innebär bl.a. att om en skattskyldig i början på ett visst år är folkbokförd på ett småhus och sedan flyttar till ett annat kan han ha rätt till skattereduktion för investeringar på båda fastigheter- na, jfr 6 och 7 §§ folkbokföringslagen (1991:481). Om det däremot är ägarebyte till ett och samma småhus och den förste ägaren har haft utgifter för installation av energieffektiva fönster som är så höga att han kan ges skattereduktion med kan näste ägare inte erhålla någon reduktion även om han senare under eller senare under lagens giltighetstid installerar ytterligare energieffektiva fönster. Om däremot den förste ägaren har köpt in fönster men ännu inte avslutat installationen av samtliga dessa fönster innan han säljer fastigheten bör denne ägare ändå kunna ges skattereduktion för de fönster han hunnit installera innan försäljningen. Återstår något utrymme upptill kan näste ägare ha rätt att utnyttja detta under förutsättning att fönstren installeras och att dessa betalas separat och inte ingår i köpeskil- lingen för fastigheten. En annan konsekvens av den valda systematiken är att om en fysisk person äger ett småhus som han inte bor i själv utan någon annan bor där så omfattas en sådan ägare inte av reglerna även om den som bor i huset är permanent bosatt där. I andra stycket anges undantag från första stycket. Om ägaren är ett privatbostadsföretag skall skattereduktion för energieffektiva fönster kunna ges under förutsättning att en medlem eller en delägare är perma- nent bosatt i småhuset. I paragrafens första stycke anges att vid installation av ett biobränsleeldat uppvärmningssystem i ett nybyggt småhus måste ägaren eller beställaren av småhuset ha bosatt sig där under nybyggnadsåret och för bosättningen vara ägare. Vid nyproduktion är det inte möjligt att fullt ut ha krav på att ägaren av fastigheten faktiskt skall vara bosatt på fastig- heten för installationen av uppvärmningssystemet. installation av ett biobränsleeldat uppvärmningssystem kan exempelvis ske redan på fabrik i ett s.k. prefabricerat hus. I vissa fall kan husfabri- kanten fortfarande vara ägare av småhuset. Bosättning skall däremot ske efter det att småhuset är färdigställt och det är därför lagtexten knyter an till nybyggnadsåret. Bosättning och folkbokföring eller anmälan om permanent flyttning skall således ske under nybygg- nadsåret. Detta kan innebära problem vid årsskiften. Gränsdragningspro- blem kan dock uppkomma oavsett vilken tidpunkt som väljs för bosätt- ning. Kravet på permanent bosättning under nybyggnadsåret är således avsett att vara utan undantag. I paragrafens andra stycke anges att skattereduktion får ges endast om den aktuella anläggningen uppfyller högt ställda krav på säkerhet och energieffektivitet samt ger låga utsläpp. Med utsläpp avses utsläpp i luf- ten främst av kolväten och partiklar. Svanenmärkning, Blommanmärk- ningen och P-märkning anses normalt uppfylla dessa krav. Detta gäller även utländska miljömärkningar som uppfyller motsvarande krav. Av tredje stycket framgår att skattereduktion för utgifter för en ved- panna endast får ges om pannan dessutom kombineras med en ackumula- tortank med en minsta ackumulatorvolym som är 18 gånger större än eldstadens volym i pannan. Det är den som ansöker om skattereduktionen som skall kunna visa att en installation uppfyller uppställda krav. Andra och tredje stycket har i enlighet med vad lagrådet föreslagit flyt- tats från 4 § till denna paragraf. Paragraferna innehåller regler om beräkningen av skattereduktionen. Skattereduktion ges för utgifter för material vid installation om installa- tionen påbörjats tidigast och avslutats . De beloppsgränser om respektive som angivits som tak gäller per småhus . Med in- stallation avses när miljöinvesteringen är färdig för att kunna tas i bruk. För ett biobränsleeldat uppvärmningssystem innebär detta att anlägg- ningen skulle ha kunnat börja användas oavsett om huset är kvar på fa- brik eller har levererats. Med installation av energieffektiva fönster avses när samtliga fönster installerats. Om exempelvis materialet har köpts in innan lagstiftningen träder i kraft ges skattereduktion även för denna ut- gift under förutsättning att installationen görs /2004. När det gäller installation av energieffektiva fönster räknas även utgifter för arbete med i underlaget under förutsättning att den som utför installa- tionen innehar F-skattsedel. Utgifter för arbete är dock inte en förutsätt- ning för att skattereduktion skall kunna medges. För att skattereduktion för arbete skall ges krävs dock att arbetet utförts efter ikraftträdandet, dvs. För privatbostadsföretag gäller att skattereduktion kan erhållas med per småhus som in- stallerat energieffektiva fönster. I avsnitt 5.3 och i författningskommentaren till 6 § anges närmare hur skattereduktionen skall fördelas om småhuset haft flera ägare som instal- lerat miljöförbättrande åtgärder. En delägare tillgodoräknas skattereduktion utifrån sin andel i småhu- set. Paragraferna behandlar förhållandena kring ansökan om skattereduktion och dess innehåll. Av 13 § framgår att det är sökanden som har att visa att installationen uppfyller de krav som anges i 4 och 5 §§. Ett underlag som visar att den installerade biobränsleanläggningen uppfyller de an- givna kraven skall bifogas ansökan. Vid installation av fönster krävs un- derlag som visar att installationen avser såväl fönster inklusive karm och båge samt att U-värdet inte överstiger 1,2. En faktura eller motsvarande handling skall vara uppdelad på så sätt att det framgår hur stor del av utgiften som avser utgifter för arbete och hur stor del som avser utgifter för material. Paragrafen innehåller bestämmelser om när ansökan senast skall ha kommit in till . I paragrafen anges också när skattereduktion skall tillgodoräknas vid debitering av slutlig skatt. Detta innebär normalt en avräkning på grund av taxeringar. Det kan emellertid finnas situationer när en avräkning skulle kunna bli aktuell även vid taxering. Ett privatbostadsföretag som anskaffar en fastighet och installerar energieffektiva fönster kan för- länga sitt räkenskapsår och taxeras då inte förrän . Även i denna situation bör skattereduktion kunna medges. Det bör dock även i dessa fall vara ett krav att ansökan om skattereduktion måste ha kommit in till för att kunna prövas. I paragrafen finns en regel om beslutsmyndighet. Av paragrafen framgår att beslut enligt denna lag får om- prövas och överklagas. Skattebetalningslagens (1997:483) regler om om- prövning (21 kap.) och överklagande (22 kap.) är då tillämpliga.