prop · GQ031d8 · 2003-01-01 00:00:00 — 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Förslag till riksdagsbeslut....................................................................................... Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd............................................................... Politikområde 8 Internationellt utvecklingssamarbete ...................................... FN:s ekonomiska och sociala verksamhet........................................... De internationella finansierings institutionerna.................................. Övrigt multilateralt samarbete ............................................................. Samarbetet med länder och regioner.................................................... Utvärderingsverksamheten vid Sida..................................................... Analys och slutsatser............................................................................. Politikområde 9 Samarbete med ................................. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Insatser inom politikområdet............................................................... Insatser utanför politikområdet........................................................... 9:1 Samarbete med ....................................... 4.8.29:2 Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier .......................................................... 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet................................................................. Härledning av ramnivån 2003-2004 Utgiftsområde 7, Internationellt bistånd..... Biståndsram, avräkningar och biståndsanslag.......................................................... Utgiftsutvecklingen inom politikområdet............................................................... 1.1 Multilateralt utvecklingssamarbete........................................... Basbudgetstöd till FN:s ekonomiska och sociala verksamhet 1999-2002 samt Övrigt multilateralt samarbete ................................................................................. 1.2 Bilateralt utvecklingssamarbete ................................................ Utvecklingssamarbete genom enskilda organisationer........................................... Anslaget 8:1 Biståndsverksamhet........................................................................... Utgående reservation på anslaget 8:1 Biståndsverksamhet .................................. Bemyndigande om ekonomiska åtaganden inom det multilaterala Bemyndigande om ekonomiska åtaganden inom det bilaterala Härledning av anslagsnivån 20032004, för Biståndsverksamhet, 8:1................. Beräkning av anslaget ............................................................................... Härledning av anslagsnivån 20032004, för Sida, 8:2 ........................................... Beräkning av anslaget ............................................................................... Härledning av anslagsnivån 20032004, för , 8:3 .......................................... Utgiftsutveckling inom politikområdet .................................................................. Anslagsöversikt för samarbete med ................................ 4.4 bemyndigande om ekonomiska åtaganden.............................................................. Härledning av anslagsnivå 2003-2005, för anslag 9:1 Samarbete med Central- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Beslutade insatser 1989-2001 fördelat på länder (%)............................................. Beslutade insatser - utveckling per land 1999-2001 (tkr)....................................... Beslutade insatser - utveckling per mål 1999-2001 (tkr)........................................ 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 1 Förslag till riksdagsbeslut 1.fastställer biståndsramen för internationellt utvecklingssamarbete till av vid budgeteringstillfället beräknad bruttonationalinkomst (BNI) , 2.bemyndigar regeringen att för reservationsanslaget 8:1 Biståndsverksamhet göra ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför utgifter på högst 22 (avsnitt 3.8.1 Bemyndigande om ekonomiska åtaganden), 3.bemyndigar regeringen att för reservationsanslaget 8:1 Biståndsverksamhet ställa ut garantier som inklusive tidigare ställda garantier uppgår till ett belopp om högst 12 (avsnitt 3.8.1 Bemyndigande om ekonomiska åtaganden), 4.bemyndigar regeringen att för reservationsanslaget 9:1 Samarbete med göra ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden innebär utgifter på högst (avsnitt 4.8.1 Bemyndigande om ekonomiska åtaganden), 5.bemyndigar regeringen att för reservationsanslaget 9:2 Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier ställa ut garantier för finansiellt stöd till länder i som inklusive tidigare ställda garantier uppgår till ett belopp om högst (avsnitt 4.8.2 Regeringens överväganden), 6.för anvisar anslagen under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd enligt följande uppställning: 8:2 (Sida) 9:2 Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 2 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd Utgiftsområdet Internationellt bistånd omfattar politikområdena 8 Internationellt utvecklingssamarbete respektive 9 Samarbete med . Förvaltningsmyndigheter inom utgiftsområdet är (Sida) och Nordiska Afrikainsitutet (). Biståndsramen uppgår till , vilket motsvarar av prognostiserad bruttonationalinkomst (BNI) I förhållande till regeringens ekonomiska vårproposition 2001/02:100 är ramen uppjusterad med på grund av en förändrad BNI-prognos. Det föreslagna beloppet för politikområde 8 nedan är i förhållande till biståndsramen minskat med avräkningar, vilka beskrivs närmare i avsnitt 3.1. Vad gäller samarbetet med är det föreslagna beloppet höjt med i förhållande till regeringens ekonomiska vårproposition 2001/02:100. Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet Miljoner kronor (löpande priser) Totalt för utgiftsområde 7 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Tabell 2.2 Härledning av ramnivån 2003-2004 Utgiftsområde 7, Internationellt bistånd. Anvisat 2002 i 2002 års Förändring till följd av: Överföring andra utg.omr. 1.Förändring avseende volymbeslut, för politikområde 8 avser detta beslutad procentsats 2Förändringar avseende politikområde 8, inkluderar förändringar i BNI, KPI samt avräkningar. 3Avser kompensation för statliga avtalsförsäkringar avseende av Sida finansierad personal vid universitet och högskolor. En närmare beskrivning av fördelningen av dessa medel finns i budgetpropositionen, volym 8, avsnitt 7.3. 4.Omräknas vid budgeteringstillfället enligt då gällande prognos för BNI. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 3 Politikområde 8 Internationellt Politikområde 8 Internationellt utvecklingssamarbete består av tre anslag, Biståndsverksamhet och förvaltningsanslagen för Sida respektive . Politikområdets resurser beräknas utifrån biståndsramen. Från biståndsramen görs avräkningar för sådana kostnader inom andra utgiftsområden vilka klassificeras som bistånd. Biståndsramen uppgår till , dvs. av beräknad bruttonationalinkomst (BNI). höjs ramen till av BNI plus och beräknas då uppgå till . Avräkningarna från biståndsramen ökar i förhållande till föregående år. Avräkningen för kostnader för asylsökande från utvecklingsländer har ökat i jämförelse med beräkningar i budgetpropositionen . Ökningen beror på en ökad tillströmning av asylsökande från utvecklingsländer. uppgår avräkningen till . Från biståndsramen avräknas vidare kostnader för det svenska bidraget till den del av EU:s gemensamma bistånd som finansieras över den Eu- ropeiska kommissionens reguljära budget. uppgår avräkningen till , vilket beräknats som biståndets andel av den totala EG-budgeten multiplicerat med medlemsavgift. Avräkningen för administrativa kostnader m.m. består främst av administration av utvecklingssamarbetet samt den del av FN-bidrag som utbetalas från andra utgiftsområden och som klassificeras som bistånd. Avräkningsbeloppet uppgår till . 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Tabell 3.1 Biståndsram, avräkningar och biståndsanslag Biståndsram i % av beräknad BNI Biståndsramen enligt nu gällande prognos för BNI Omräknas vid budgeteringstillfället enligt då gällande prognos Internationellt utvecklingssamarbete består av 8:1 Biståndsverksamhet, 8:2 och 8:3 . av beräknad BNI plus . Tabell 3.2 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet Anslag inom uo 7 8:2 (Sida) Totalt för Politikområde Internationellt utvecklingssamarbete Det övergripande målet för det svenska utvecklingssamarbetet är att höja de fattiga folkens levnadsnivå. har fastställt följande sex delmål. Delmålen skall bidra till uppfyllandet av det övergripande målet genom: ekonomisk och social utjämning, ekonomisk och politisk självständighet, framsynt hushållning med naturresurser och omsorg om miljön, samt jämställdhet mellan kvinnor och män. Utvecklingssamarbetets mål är att bidra till utrotandet av världsfattigdomen. skall bidra till denna globala målsättning genom ett eget effektivt och framsynt utvecklingssamarbete, både genom det bilaterala arbete Sida bedriver och i samverkan med andra internationella och multilaterala aktörer. Att utrota fattigdomen är en global utmaning. Det är ytterst en fråga om människosyn. I en värld där mer än en miljard människor lever på mindre än och mer än två miljarder människor lever på , krävs handling i syfte att åstadkomma förändring. Vår grundläggande tro på alla flickors och pojkars, kvinnors och mäns lika rätt och värde, måste manifesteras i handling och förändring. Det är en fråga som handlar om allas vår långsiktiga överlevnad. Ett enskilt lands inflytande är begränsat, men inte oviktigt. uppnår vi i samverkan med andra, både och andra givare. Fattigdom finns med som orsak till våld och konflikter, i såväl hem som inom och mellan samhällen och länder. Globala miljöproblem som i grunden orsakats av en överkonsumtion i den rika världen drabbar fattiga länder och människor i ekologiskt känsliga områden särskilt hårt. Bred tillväxt och en mer rättvis fördelning av resurser är grundläggande förutsättningar för att fattigdomen skall kunna utrotas. För att uppnå en varaktig fattigdomsminskning måste all utveckling vara socialt, ekonomiskt och miljömässigt hållbar. Fattigdomen skapar omständigheter där smittsamma sjukdomar ökar och sprids. Det leder till förkortad livslängd för stora mängder av människor, att många barn aldrig når sin femårsdag och att mödrar dör i samband med förlossningar. Sjukdomar är en grund till fattigdom, som ohälsa försämrar fattiga människors möjligheter att ta till vara och utveckla sina resurser, t.ex. genom att de inte orkar med jordbruksarbetet med minskad mattillgång och försämrad näringsstatus som följd. Utbildning har en stor betydelse för att minska fattigdomen och bidra till demokratisk utveckling och fred. Utbildning ger resultat bl.a. i form av bättre, arbete och inkomster samt deltagande och inflytande i samhället. Fattigdom förvärrar och försvårar situationen för enskilda och samhällen. Fattigdomen utmärkes av brist i både materiell, politisk, social, ekonomisk och ekologisk bemärkelse. Att utrota fattigdomen är att låta alla människor få möjlighet att utveckla och använda sin inneboende kapacitet och potential. Att genomföra en handlingsplan som beaktar alla dessa dimensioner av fattigdom är världssamfundets utmaning . En politik för global utveckling som gått sedan den första utvecklingspropositionen förelades , prop. 1962:100, har många erfarenheter vunnits. Vi vet mycket om vad som krävs för att uppnå utveckling. Det handlar om resurser, god politik och god teknik, en värdegrund som betonar allas lika rätt och värde samt vilja att åstadkomma förändringar både i rika och i fattiga länder. Huvudfrågan är att gå från ord till handling i långt högre utsträckning än 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 tidigare och med medverkan av långt fler aktörer . Utvecklingens olika dimensioner har fångats i de svenska delmålen. har delmålen skjutit huvudmålet i bakgrunden: att höja de fattiga folkens levnadsnivå. Om de resurser som ställts till utvecklingssamarbetets förfogande skall nå resultat krävs att detta mål åter ställs i fokus för våra, och andras, arbete. Global utveckling kräver samverkande ansträngningar från många aktörer. Ett resultatinriktat svenskt bidrag kräver engagemang inom flera områden än det konventionella biståndet. Dessa frågeställningar fångas och beskrivs i betänkandet En rättvisare värld utan fattigdom som överlämnades av den parlamentariska utredningen för en samlad svensk politik för global utveckling (Globkom). Betänkandet kommer att ligga till grund för en utvecklingsproposition som föreläggs . Utredningen föreslår hur politiken bör utformas på viktiga områden utifrån det övergripande målet om fattigdomsbekämpning och de nya förutsättningarna globaliseringen skapar. För utvecklingssamarbetets del föreslås en modifierad målformulering som understryker vikten av att utgå från den enskilda människans förutsättningar och behov i alla fattigdomens dimensioner. Vårt bidrag till de globala ansträngningarna Världen präglas av ökad öppenhet och ömsesidiga beroenden när det gäller flöden av varor, idéer och människors rörlighet mellan länder. Globalisering täcker en mängd processer av både positiv och negativ karaktär. För utvecklingssamarbetet blir de av globaliseringens konsekvenser som rör fattigdomsfrågorna centrala. Regeringen avser i ljuset av detta att fortsatt arbeta för FN:s förstärkta roll och ökade betydelse. har åtagit sig att bidra till genomförandet av FN:s åtta s.k. Millennieutvecklingsmål. Det övergripande Millennieutvecklingsmålet är att halvera den andel människor som lever i absolut fattigdom och hunger fram . Övriga mål rör utbildning, jämlikhet, hälsa, miljö och partnerskap. Vid världstoppmötet om hållbar utveckling kompletterades Millennieutvecklingsmålen med ytterligare mål som bl.a. rör sanitet, integrerad vattenförsörjning, biologisk mångfald, kemikalier och 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Målen är globala åtaganden och det svenska utvecklingssamarbetet är ett bidrag till deras uppfyllelse. anser att det är möjligt att uppnå Millennieutvecklingsmålen. Med nuvarande trender kommer det dock att krävas särskilda insatser från det internationella samfundet för att och skall kunna uppnå målen. Dessutom krävs strukturella reformer som ändrar inkomstfördelningen för att målen ska uppnås i . Det är också belagt, bl.a. av , att vissa insatser kan vara motorer för andra processer. Ett exempel utgör satsningar på flickor och kvinnor, vilka är avgörande för att öka produktivitet i jordbruket, för att främja barns hälsa och utbildning, och för att minska mödra- och barnadödlighet. Andelen fattiga har minskat det och en utveckling som tog har , som grupp, åstadkommit . Vi ser till exempel en ökad livslängd, minskad barnadödlighet, högre medelinkomst, ökad tillgång på färskvatten och betydligt förbättrade möjligheter genom informationsteknologin att skaffa sig kunskaper om mänskliga rättigheter och demokrati. kommer även fortsättningsvis att globalt verka för fattigdomsbekämpning som grund för hållbar utveckling. Fattigdomen skall förstås ur den fattiges perspektiv och fattigdomsarbetet skall bedömas i kraft av sin förmåga att ge barn, kvinnor och män möjlighet att leva ett värdigt liv. Fattigdomsminskning skall vara ledstjärnan för allt arbete inom biståndets område och det skall även beaktas inom angränsande områden. har genom den kommande utvecklingspropositionen en särskild möjlighet att identifiera former för en reell och väl sammanhållen politik för global utveckling, långt utöver det traditionella utvecklingssamarbetet. Detta ger en möjlighet att utöva internationellt ledarskap och inte minst att påverka genom EU som på många sätt har en outnyttjad potential på utvecklingspolitikens område. års upplaga av visar att mänsklig utveckling generellt sett gått framåt, men att utvecklingen i en rad söder om gått tillbaka. Ca hälften av regionens befolkning, samma andel som , lever i absolut fattigdom. Barnadödligheten är hög. Hiv/aids har en sådan omfattning att den inte enbart är en hälsofråga utan drabbar hela samhällen. sidan genomför flera reformer som kan bidra till att få upp tillväxten så att den gynnar breda befolkningsgrupper och som frigör resurser för sociala ändamål. För svenskt utvecklingssamarbete är det fortsatt prioriterat att bidra till att bekämpa fattigdomen i och stödja reformansträngningarna. Regeringens ambition att höja anslagen för utvecklingssamarbete kommer likaledes att innebära förhöjda ambitionsnivåer också för samarbetsländerna i , , respektive Södra och . Globala och regionala nyttigheter Globaliseringen i alla dess aspekter medför en mängd möjligheter och utmaningar som kräver ett kraftigt ökat samarbete inom det internationella samfundet. Insatser för att bekämpa fattigdom på det nationella planet behöver stöd av ett internationellt ramverk. Ett växande antal globala och regionala angelägenheter, såsom frånvaron av människohandel, hiv/aids och klimatförändringar, bevarandet av biologisk mångfald, en hållbar kemikaliehantering, tillgång till rent vatten, fungerande och stabila finansiella system, samt fred och säkerhet, har tydliga gränsöverskridande effekter och kräver nya samarbetsformer. Ovan nämnda och andra gemensamma globala angelägenheter benämns i allt större utsträckning global public goods som ofta översätts som globala nyttigheter. Även behovet av att tillhandahålla regionala nyttigheter (regional public goods) i större omfattning är viktigt för det internationella utvecklingssamarbetet. anser att diskussionen om globala nyttigheter är viktig av flera olika skäl. Ansatsen tydliggör behovet av en stärkt internationell offentlig sektor där inte minst ett stärkt FN- system framstår som en avgörande fråga. Dessutom visar angreppssättet på vikten av ett mer samstämmigt förhållningssätt till det allt mer komplexa internationella samarbetet kring olika globala angelägenheter. Alla länder, rika som fattiga måste dela på ansvaret. Nya aktörer såsom näringslivet och organisationer i det civila samhället behöver också spela en mer aktiv roll. En sund hantering av olika globala utmaningar kräver deltagande från alla berörda parter för att leda till hållbara och rättvisa lösningar. Ur ett svenskt perspektiv ses därför diskussionen om globala nyttigheter som ett sätt att tydliggöra krav på och möjligheter för det institutionella systemet för utvecklingssamarbete. Därmed är det också ett sätt att lyfta frågorna om demokrati, deltagande och global styrning. har aktivt drivit denna fråga vid de stora FN-konferenserna. Vid den internationella konferensen om utvecklingsfinansiering i i föreslog , tillsammans med och UNDP, att en tidsbegränsad och oberoende internationell arbetsgrupp - Global Public Goods Task Force skulle upprättas för att föra diskussionen om globala nyttigheter vidare mot det praktiskt politiskt möjliga. Vid toppmötet om hållbar utveckling i lanserades denna arbetsgrupp vars arbete kommer att pågå intensivt . Denna arbetsgrupp skall fokusera på att definiera och identifiera de globala nyttigheter som har störst bäring på fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling. Vidare ska gruppen analysera hur dessa nyttigheter tillhandahålls och finansieras samt ge förslag på förändringar för att förbättra det internationella samarbetet för globala nyttigheter och öka och effektivisera finansieringen. Vårt medlemskap i en betydande potential Europeiska unionen är en av världens största finansiärer av utvecklingssamarbete. stöd till fattigdomsbekämpning i bred bemärkelse sker också i ökad utsträckning via den gemensamma budgeten (EG-budgeten). De institutionella reformer som sjösattes har gjort bistånd mer resultatinriktat. återstår dock mycket att göra. Ett svenskt engagemang i EG- biståndets prioriteringar och arbetsmetoder är väsentligt därför att det ger en betydande hävstångseffekt också på globala utvecklingssträvanden. De pågående reformerna av EU- biståndet har öppnat kommissionen för andras erfarenheter. Svensk kunskap avseende policy och metoder är därför efterfrågade. Svenskt engagemang i EU-samarbetet och med kommissionen på detta politikområde bör därför fördjupas och ytterligare fokuseras. Ett uppenbart effektivitets- och trovärdighetsproblem är den bristande samstämmigheten mellan utvecklingspolitikens målformuleringar och effekten på detta område av bl.a. den politik 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 som förs inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken (CAP). Att utrota fattigdomen kräver resurser. I konferensen om utvecklingsfinansiering i i antogs en deklaration kallad konsensus. Denna deklaration slutförhandlades före konferensen, något i sig unikt, och den omfattar alla de dimensioner som vi vet krävs för långsiktigt hållbar utveckling. Deklarationen lyfter fram de många aktörerna och det faktum att alla spelar en viktig roll. Särskilt betydelsefullt är utvecklingsländernas erkännande av det egna ansvaret för att nå en hållbar utveckling. Deklarationen pekar vidare på de stora finansieringsbehoven och finansieringsflödena, där både offentliga och privata flöden måste öka och komplettera varandra. Deklarationen redogör för de mångdimensionella angreppssätt som krävs för att komma tillrätta med fattigdomsfrågorna: allt från frågor om folkhälsa och utbildningsnivåer, via ekonomisk utveckling till fungerande förvaltningar och politisk vilja till förändring. Den tar upp den viktiga frågan om samstämmighet (koherens), dvs. att insatser inom olika politikområden måste samverka för att utveckling skall åstadkommas. Att enighet uppnåddes i substans redan före konferensen i innebar att mötet fokuserade på själva genomförandet. Processen ledde till att såväl EU som åtog sig att öka sitt offentliga bistånd. EU utfäste sig att nå av BNI som grupp per 2006. lovade också ökat bistånd. Sammantaget innebär det att den nedåtgående trenden för det internationella biståndet kan brytas. bidrar till detta genom att biståndsbudgeten ökar. Regeringen avser att, så snart det statsfinansiella läget så medger, åter avsätta av BNI till biståndet. Regeringens ambition är dessutom att en andel motsvarande av BNI skall nå de minst utvecklade länderna. Världstoppmötet om hållbar utveckling i förenade frågorna om miljö, ekonomisk tillväxt, social utveckling och rättvis fördelning. Vid mötet fastslogs att all utveckling skall vara hållbar utveckling. En utveckling kan inte bli uthållig om inte frågeställningarna gemensamt och parallellt hanteras i såväl ekonomiskt, ekologiskt som socialt hänseende. Olika frågor blir olika 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 viktiga i olika länder och regioner, men det gemensamma intresset är en långsiktigt hållbar användning av gemensamma tillgångar. Att värna miljön skall inte ses i motsättning till mål för utveckling. Tvärtom är inte utvecklingen varaktig om den sker utan ekologiska hänsyn i centrum. Tillsammans med investeringar i social utveckling, är skydd av och ett hållbart brukande av naturresursbasen en förutsättning för långsiktig ekonomisk utveckling. För det svenska utvecklingssamarbetet är resultatet av toppmötet väsentligt. Handlingsprogrammet berör stora delar av utvecklingssamarbetet och är ett viktigt komplement till Millennieutvecklingsmålen. Toppmötet i pekar också på den viktiga roll det civila samhället och näringslivet spelar för en hållbar utveckling. När regeringar arbetar i partnerskap med enskilda organisationer och företag kan nya synergier och konkreta resultat åstadkommas. Miljöproblemen i sig är ofta ett hinder för minskad fattigdom. Det är de fattiga som är mest utsatta, som får sina livsvillkor försämrade av miljöförstöring och som har minst möjligheter att motverka effekterna av miljöförstöringen. Varje strategi för att bekämpa fattigdom måste därför beakta miljöhänsyn. Hänsyn till miljön skall inte ses som ett hinder för utveckling, utan som en förutsättning för fattigdomsbekämpning.