prop · GQ031d18 · 2003-01-01 00:00:00 — beslutade om en ny regional utvecklingspolitik i enlighet med regeringens proposition En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4, bet. 2001/02:NU4, rskr. 2001/02:118). Målet för politiken är väl fungerande och hållbara lokala arbetsmarknadsregioner med en god servicenivå i alla delar av landet. Utbildningspolitiken har av regeringen pekats ut som ett politikområde som skall bidra till uppfyllandet av politikens mål . Inom politiken utgör de regionala tillväxtprogrammen basen för det långsiktiga arbetet för en hållbar regional utveckling. Företrädare inom politikområdet skall därför inom ramen för arbete med de kommande regionala tillväxtprogrammen bidra till att målet för den regionala utvecklingspolitiken uppnås. Arbetet med tillväxtavtalen följs upp och den andra rapporten (Rapport om tillväxtavtalen Andra året, Ds 2002:34) presenterades . är en av 13 nationella myndigheter som avlämnat rapport. konstaterar att kommunernas företrädare för utbildning i mycket begränsad utsträckning deltagit i kommunens tillväxtarbete. Det är stor fokusering på högskolan medan grund- och gymnasieskolan samt vuxenutbildningen ofta glöms bort. Avtalen brister ofta i analysen av utbildningsbehovet i länet och utbildning berörs ofta utifrån ett för kortsiktigt och slentrianmässigt perspektiv. Exempelvis kan huvudmän inom en och samma region konkurrera om samma elever i stället för att medverka till en gemensam strategi kring kunskapsuppbyggnad. har tillväxtdiskussionerna i vissa fall bidragit till en vidgad syn på utbildning med otraditionella former, flexibla uppläggningar och nya aktörer. Förståelse för behovet av samplanering och samverkan mellan olika myndigheter och andra intressenter har ökat. I arbetet med tillväxtavtalen står näringslivets efterfrågan i fokus medan målet för utbildningspolitiken är att tillgodose såväl arbetslivets som den enskildes efterfrågan på kunskap och kompetens. menar att det bör finnas möjligheter att möta både arbetslivets krav och den enskildes önskemål. Samverkan mellan utbildningssystemet och näringslivet behöver utvecklas och fördjupas. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Genomförandet av politiken för regional utveckling skall ske genom insatser inom de politikområden där investeringar och insatser har stor strukturell betydelse för den regionala utvecklingen. har tillsammans med 17 andra myndigheter fått i uppdrag att ta fram instrument och metoder som syftar till att förstärka samsyn, samverkan och samordning av regionala utvecklingsfrågor. Arbetet samordnas av och slutrapporten skall lämnas . För att stödja kommunerna har avsatt , under utgiftsområde 19, för stöd till tekniska investeringar i enlighet med förslagen i regeringens proposition En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4, bet. 2001/02:AU01, rskr. 2001/02:115) och budgetpropositionen (prop. 2001/02:1, bet 2001/02:NU2, rskr. 2001/02:116). Regeringen har givit i uppdrag att kartlägga förekomsten av och verksamheten vid s.k. lärcentra, hur lokala lärcentra finansieras och vilka kostnader som är förknippade med dessa. Vidare skall utvecklingstendenserna beskrivas översiktligt, exempelvis genom att studera inriktningen på de kommunala projektansökningarna för medel . Uppdraget skall redovisas . I det följande redovisas resultat för respektive utbildningsform. Uppgifterna är om inget annat nämns hämtade från respektive myndighets årsredovisning eller rapportserie, , skola och vuxenutbildning i siffror del 13. anvisade statsbidrag för minst 94 740 heltidsplatser på gymnasial nivå, vilka fördelades mellan kommunerna av . Till detta kommer den kommunalt finansierade basorganisationen som beräknas omfatta 37 000 platser. Statens skolor för vuxna i och (nuva- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 rande Nationellt centrum för flexibelt lärande, CFL) tilldelades bidrag motsvarande 635 heltidsplatser . genomfördes utbildning på gymnasial nivå motsvarande cirka 124 400 platser, en minskning med cirka 8 600 platser jämfört med . De totala kostnaderna för den kommunala vuxenutbildningen har minskat något och uppgick till 2001, en minskning med . Kostnaden per heltidsstuderande för grundläggande vuxenutbildning är något högre än för gymnasial vuxenutbildning, jämfört med . Kostnaden per heltidsstuderande varierar kraftigt. Variationen beror för grundläggande vuxenutbildning främst på kommunens storlek. För gymnasial vuxenutbildning har framför allt kursens inriktning betydelse. Kommunerna och Statens skolor för vuxna (nuvarande CFL) genomförde utbildning som understeg antalet tilldelade platser med . Den genomförda utbildningen innehöll dock betydligt fler platser i utbildning av mer kostnadskrävande karaktär än vad som förutsattes vid tilldelningen, varför kommunernas prestation översteg den förväntade med . Av de studerande i vuxenutbildning : N var av de studerande män, N hade högst en tvåårig gymnasieutbildning, N var av deltagarna födda utomlands, N var av de studerande aktuella vid arbetsförmedlingen, N utgjordes av utbildningsvolymen av kärnämneskurser, N utgjordes det totala kursutbudet av lokala kurser, N anordnades av verksamheten av kommunerna. Jämfört med 1998 innebär det små eller marginella förändringar. efter avslutade studier återfanns av de studerande i händelsregister, deltog i arbetsmarknadspolitiskt program, återfanns i högskoleregistret och övriga var i huvudsak sysselsatta. Enligt bedriver cirka sju av tio kommuner någon form av uppsökande och motivationsskapande verksamhet, ofta i samverkan med arbetsförmedlingen och/eller fackliga organisationer. Ett fåtal kommuner bedriver uppsökande verksamhet i egen regi. I hälften av kommunerna sker samverkan med en eller flera av de organisationer som får särskilda medel från staten för att bedriva uppsökande verksamhet. fördelade regeringen medel för utbildnings- och fortbildningsinsatser i organisationerna för att stimulera och utveckla uppsökande verksamhet så att intresset för studier och utbildning breddas. Medlen fördelades till , Handikappförbundens samarbetsorgan, i , , LE- DARNA, Akademikers , och . pågått har den totala omfattningen av studie- och yrkesvägledning ökat kraftigt. Det har också skett en kraftfull ökning av samarbete mellan kommunernas vuxenutbildningsverksamhet och arbetsförmedlingen. Samtliga kommuner har också i sina ansökningar om statsbidrag för beskrivit hur de tänkt satsa på vägledning. Stora skillnader finns dock på den kommunala nivån. I många kommuner sker samverkan mellan olika aktörer inom ramen för lokala vägledningscentrum. I nästan hälften av landets kommuner är kommunens och arbetsförmedlingens vägledning samlokaliserad. I en tredjedel av kommunerna bedrivs gemensamma projekt. Knappt hälften av kommunerna bedöms erbjuda vägledning efter, eller i samband med, att studierna avslutas. medgav att cirka 8 400 platser inom knappt 500 påbyggnadsutbildningar fick anordnas med riksintag och därmed rätt till interkommunal ersättning. Antalet deltagare har ökat svagt . av de studerande är från andra kommuner än den där utbildningen bedrivs. Medelvärdet för debiterad kostnad per plats och termin är . Utbildningskostnaderna varierar kraftigt, dyrast är tra- fikflygarutbildningen och billigast är vissa omvårdnads- och omsorgsutbildningar. Härutöver finns, enligt register, 161 påbyggnadsutbildningar som inte ger rätt till interkommunal ersättning. Antalet studerande i särvux uppgick /02 till cirka 4 400, en ökning , varav nära hälften återfanns på grundsärskolenivå. I genomsnitt fick varje studerande undervisning motsvarande . Det genomsnittliga antalet deltagare per undervisningsgrupp varierar kraftigt mellan kommunerna från en till nio deltagare. Den genomsnittliga gruppstorleken är 2,2 deltagare. Antalet tjänstgörande lärare i särvux har minskat . Den totala kostnaden för Särvux 2001 var vilket är en ökning i fasta priser jämfört med . Även kostnaden per elev har ökat något och uppgick till 2001. Under /2001 deltog cirka 37 000 studerande i svenskundervisning för invandrare, sfi. Detta är en ökning med drygt 3 200 studerande jämfört med läsåret innan. Det är framför allt antalet nybörjare som ökat. /95 har det totala antalet studerande minskat med cirka 24 000. Andelen kvinnor var under /01 , vilket är oförändrat jämfört med /2000. Medelåldern för de studerande i sfi är . Av de deltagare som påbörjade sina studier /99 hade godkänts , hade avbrutit studierna och har fortsatt sfi-studierna /02. Andelen som har godkänts är i princip oförändrad jämfört . I genomsnitt behöver de deltagare som klarar godkänd sfi-nivå cirka 400 timmars undervisning. En vanlig orsak till att den enskilde inte klarar av sfi-nivån är en kort tidigare utbildning. Av dem som hade högst sexårig utbildning klarade sfi-nivån inom 2 ½ år. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 kan jämföras med de personer som hade en tidigare utbildning som var eller längre, där klarade sfi-nivån. /01 hade, enligt SCB:s ämneslärarregister, av lärarna en pedagogisk utbildning vilket är lägre än föregående läsår. hade (138 lärare av 1 725) av de tjänstgörande lärarna minst 40 poäng i ämnet Svenska för invandrare eller Svenska som andra språk, dvs. utbildning i den omfattning som krävs för ämneskompetens i . hade relevant ämnesteoretisk utbildning om minst 20 poäng, medan hade högst fem poäng i relevanta ämnen. Kommunernas kostnader för sfi uppgick till 2001, en ökning jämfört med . Kostnaden per elev var . Kvalificerad yrkesutbildning (KY) hade yrkesutbildning 12 000 årsplatser till sitt förfogande. Det faktiska antalet studerande var 10 545. Differensen beror bl.a. på att beviljade starter ställts in på grund av för få sökande samt på avhopp för att den studerande fått arbete eller kommit in på annan utbildning. anordnades 256 utbildningar inom tolv olika branschområden. IT inklusive multimedia och grafisk industri utgör det största området. Sammanlagt 5 838 nya studerande påbörjade studier . Av de antagna var män. Flest sökande per utbildningsplats hade branscherna ekonomi, vård, turism och IT. Arbetslivet har tillsammans med olika anordnare visat ett mycket stort intresse för att starta nya utbildningar. Kommittén beviljade start av cirka 2 700 nya platser . har medelkostnaden per årsplats varit och mediankostnaden . Den lägsta platskostnaden har varit och den högsta . av deltagarna fullföljde sina studier med examen . Övriga har inte fullföljt alla kursmoment och tar ut examen senare eller väljer att ta ut intyg på avklarade kurser. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Kommittén har låtit SCB göra undersökningar av samtliga studerande året efter de avslutade sin utbildning. hade arbete eller eget företag och studerade vidare på högskola och universitet. Motsvarande var respektive . Fr.o.m. årsskiftet 2001/02 har Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning tagit över ansvaret för verksamheten. har på regeringens uppdrag redovisat en bedömning av de kompletterande utbildningar som bedrivits . Drygt 200 utbildningar har genomförts med någon form av statligt stöd. Flest utbildningar fanns inom hantverk och dans/teater/musik samt konst. Sammantaget har knappt 7 000 personer deltagit i de utbildningar som startats. Deltagarnas medelålder varierade och var för samtliga utbildningar. Könsfördelningen varierar kraftigt. Högst andel kvinnor, , fanns inom design/mode samt djurvård. Lägst andel, , fanns inom teknik samt flyg. Knappt 3 700 deltagare gick i utbildningar som berättigar till studiestöd. Det statliga driftbidraget till de kompletterande utbildningarna uppgick till 2001. Därutöver fördelar regeringen bidrag till Nordiska scenografiskolan i , Svenska hemslöjdföreningarnas riksomfattande kursverksamhet samt Samernas Utbildningscentrum. Statens skolor för vuxna, SSV (nuvarande Nationellt centrum för flexibelt lärande) deltog drygt 25 000 kursdeltagare, i SSV:s distansutbildning, vilket är 3 000 färre jämfört med föregående år. Andelen män, som genomgått utbildning, har ökat något jämfört med föregående år och uppgick till en tredjedel. Uppdragsverksamheten har minskat jämfört . Minskningen av den totala utbildningsverksamheten har skett till förmån för utvecklingsarbetet för att stödja kommunernas och utbildningsanordnarnas distansutbildning i enlighet med regeringens instruktion till myndigheten. Kostnaderna för verksamheterna vid SSV uppgick till 2001, varav gick till utvecklingsarbete. Verksamheterna finansierades till drygt hälften med statliga anslag och i övrigt genom avgifter för uppdragsverksamhet samt intäkter av bidrag. Studieförbundens studiecirkelverksamhet var, räknat i studietimmar, av ungefär samma volym 2001 som . Antalet genomförda studiecirklar och antalet deltagare minskade jämfört med . Av det följer att antalet studietimmar per cirkel ökade något. Jämfört med föregående år minskade antalet studietimmar för gruppen arbetslösa . Antalet genomförda kulturprogram minskade marginellt. Andelen invandrare och personer med funktionshinder som deltog i studiecirklar till följd av särskilda, riktade insatser var av det totala antalet deltagare. Sammanlagt samlade studiecirklarna cirka 2,7 miljoner deltagare, varav 1,5 miljoner kvinnor, vilket är i stort sett oförändrat jämfört med . Cirka 208 000 kulturprogram arrangerades som samlade cirka 15,5 miljoner deltagare och en miljon medverkande. Antalet deltagare i folkhögskolans långa och korta kurser har ökat med cirka 1 000 jämfört med föregående år. Folkhögskolorna samlade drygt 120 000 deltagare 2001, varav kvinnor. Knappt 6 800 deltagare, cirka en fjärdedel, i folkhögskolornas långa kurser hade någon form av funktionsnedsättning. Inom ramen för det särskilda statsbidraget inom genomfördes cirka deltog cirka 9 500 personer fördelade på drygt med funktionshinder och studerande med språkliga funktionshinder . av deltagarna hade utbildning motsvarande högst tvåårig gymnasieskola. Över hälften av deltagarna var i åldern . Försöks- och utvecklingsverksamhet i folkbildningen har ett bidrag på för utvecklings- och försöksverksamhet inom studieförbund och folkhögskolor. ingår bidraget i folkbildningens generella bidrag. Statens bidrag till folkbildningen uppgick till 2001. Kommunernas bidrag till studieförbunden uppgick till 2001. Detta motsvarar av statens bidrag, vilket är en minskning . Landstingens bidrag till folkhögskolornas verksamhet uppgick till , vilket motsvarar av statens bidrag. Landstingens bidrag har varit i stort sett oförändrade . fördelar en viss del av statens bidrag till folkbildningen till folkhögskolor för särskilt kostnadskrävande insatser i form av stöd för kursdeltagare med funktionshinder, t.ex. förstärkta lärarinsatser, tolk, assistans och anpassning av teknisk utrustning. Utöver detta fördelar staten medel för motsvarande insatser. förbrukades samtliga anslagna medel på bidraget till studerande med funktionshinder vid folkhögskola. Ett antal folkhögskolor har inriktning mot teckenspråk och teckenspråkstolkning. avsätter särskilda medel för stöd till tolkutbildning och teckenspråkslärarutbildning. uppgick dessa medel till . Av Tolk- och () årsredovisning framgår att åtta folkhögskolor bedrivit undervisning inom området. Antalet årsstudieplatser var 327 stycken en mar- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 ginell ökning jämfört med . slutförde 55 tolkar, 43 dövblindtolkar/teckenspråkstolkar och tolv vuxendövtolkar sina utbildningar. 107 deltagare gick ut från den tvååriga teckenspråkslinjen som förbereder till tolkutbildning. Bristen på tolkar är dock alltjämt stor. Staten ger bidrag för kontakttolkutbildning. har nio folkhögskolor och 13 studieförbundsavdelningar erbjudit denna utbildning i över sjuttio olika språk. Kurserna samlade drygt 3 200 deltagare . Antalet deltagare har ökat totalt sett och inte varit så högt /96. Bidraget har fördelats till huvudområdena sjukvårds-, social- och försäkringstolkning, vardagsjuridik, arbetsmarknads- och rättstolkning. Sjukvårdstolkutbildningen har ökat markant och tar i anspråk över en tredjedel av statsbidraget. Vuxenutbildningen i ett internationellt perspektiv Inom ramen för Sokratesprogrammet finns ett särskilt program som avser vuxenutbildning, , som startade . Programmet har utökats och omfattar nu fyra delområden transnationella samarbetsprojekt, partnerskap för lärande, stipendier för fortbildning och nätverk. Detta innebär att programmet kommer att kunna få en större spridning och omfattning. publicerades en rapport med slutsatser om vuxnas lärande i . Slutsatserna bygger på erfarenheter . skriver i sin rapport att det är få länder som kan konkurrera med när det gäller resurser som satsas på vuxnas lärande. Vidare skriver att betydelsen av lärandet är starkt förankrat i den svenska folksjälen. pekar ut ett antal områden som skulle kunna utvecklas bl.a. validering och vägledning. räknar med att publicera en jämförande rapport /03. Utvecklingen av statens granskning och tillsyn samt av kvalitetsarbetet i skola och vuxenutbildning utgjorde ett centralt inslag i regeringens skrivelse Utbildning för kunskap och jämlikhet regeringens utvecklingsplan för kvalitetsarbetet i förskola, skola och vuxenut- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 bildning (skr. 2001/02:188). Regeringens syn på dessa frågor, vilken även gäller vuxenutbildningen, har vidareutvecklats under avsnittet 5. Barn- och ungdomsutbildning. lade regering och riksdag grunden för den fortsatta utvecklingen av vuxenutbildningen genom att fatta beslut om mål och strategier för utveckling av vuxnas lärande, vilka bygger på individens behov och förutsättningar. Besluten utgick bl.a. från de erfarenheter som vunnits under och försöksverksamheten med den kvalificerade yrkesutbildningen. Vuxnas lärande Den fortsatta utvecklingen av vuxenutbildningen har inneburit en femårsperiod av utveckling och förnyelse av den kommunala vuxenutbildningen. Den utvecklingskraft som skapats i dialogen mellan stat och kommun får inte gå förlorad när statens bidragsstyrning minskar. beslutade att ett riktat statsbidrag till vuxenutbildning skulle införas (prop. 2000/01:72, 2000/01:UbU15, rskr. 2000/01:229). I propositionen uttrycktes farhågor för att kommunerna skulle komma att ställas inför konflikter när det gäller att tillgodose den egna organisationens ekonomiska behov och enskilda människors speciella utbildningsbehov. Inte minst kraven från äldreomsorg och skola påverkar omfattningen av kommunernas stöd till vuxnas lärande. Regeringen kommer att noga följa utvecklingen . En mångfald av utbildningsanordnare ökar det pedagogiska utbudet och därmed möjligheterna att anpassa utbildningen efter den enskildes behov och önskemål. har inneburit att antalet utbildningsanordnare inom vuxenutbildning har ökat kraftigt. På detta sätt har ökad pedagogisk variation och ett bredare utbildningsutbud uppnåtts, inte minst i fråga om yrkesinriktade kurser. Flera kommuner har utvecklat en ny roll som förmedlare av utbildning. Därvid har samarbete etablerats inte bara mellan olika anordnare utan även mellan olika kommuner. Det är angeläget att denna utveckling fortsätter och stimuleras ytterligare. Regeringen har tidigare, i denna proposition, redovisat sin syn på den grundläggande vuxen- På flera områden bör den grundläggande vuxenutbildningen utvecklas. Det är viktigt att det förnyelse- och förändringsarbete som präglat kunskapslyftsperioden består också . En ny förordning för kommunernas vuxenutbildning, som syftar till att vidga kommunernas möjligheter att stödja vuxnas lärande på den plats och tid, med den inriktning och i de former som bäst tillgodoser den enskildes behov och önskemål kommer att gälla fr.o.m. . Det blir en viktig uppgift för den nya skolutvecklingsmyndigheten och för för flexibelt lärande (CFL) att stödja kommunerna i det fortsatta förändringsarbetet. En viktig del av detta förändringsarbete handlar om att utvecklas ett flexibelt lärande som sker på den vuxnes egna villkor. Bl.a. behöver användningen av distansmetoder utvecklas ytterligare. Bildandet av CFL, med uppdrag att stödja utvecklingen av distansutbildning och flexibelt lärande i kommunerna och inom folkbildningen skall ses i detta perspektiv. Regeringen föreslår i det följande att CFL tillförs ytterligare för stöd till utvecklingsprojekt i kommunerna. CFL kommer därmed att disponera för detta ändamål utöver de som CFL disponerar för stöd för flexibelt lärande i folkbildningen. CFL:s kompetens bör när verksamheten har konsoliderats individuellt komma till nytta också för att utveckla distansutbildning inom gymnasieskolan. I enlighet med överenskommelser med staten har och tillhandahållit lokaler för Statens skolor för vuxna (SSV) sedan skolorna startade på 1950- och 60- talen. Enligt regeringens uppfattning bör staten ta över ansvaret för lokalerna. Medel har beräknats för detta ändamål. Genom förändringen skapas incitament för en anpassning av lokalinnehavet till CFL:s nya uppgifter. Medel har också beräknats för den satsning på kompetensutveckling av lärare inom vuxenutbildningen som aviserades i propositionen om vuxnas lärande. av vuxnas kunskap och kompetens (dir. 1999:86) hade i uppdrag att genomföra en försöksverksamhet med validering. Sedan utredningen avlämnat sitt huvudbetänkande, Validering av vuxnas kunskap och kompetens (SOU 2001:78), har fullföljt försöket och på regeringens uppdrag genomfört en vidgad försöksverksamhet med validering av invandrares yrkeskompetens. Försöket har avslutats. De preliminära resultaten av försöket visar bl.a. att validering markant ökat invandrares möjligheter att få arbete. Frågorna om kvalitetssäkring, likvärdighet och metodutveckling har dock ännu inte lösts. Ett nationellt kvalitetssäkrat system för validering av invandrares kompetens och kunskaper är nödvändigt för att målen för integrationspolitiken skall kunna förverkligas. För att alla vuxna, invandrare såväl som infödda svenskar, skall ges möjlighet att få sina reella kunskaper validerade är det viktigt att utveckla bl.a. kommunernas vuxenutbildning. Beredningen av dessa frågor pågår. Det är den enskildes behov, önskemål och förutsättningar som skall vara vägledande vid kommunernas planering av sitt stöd för vuxnas lärande. Vägledning blir än mer central i kunskapssamhället, inte minst för att motverka de krafter som tenderar att vidga utbildningsklyftorna. Enskilda människors krav på kompetensutveckling och arbetslivets behov av kompetent arbetskraft ställer också krav på en väl fungerande vägledning. Att öka tillgången till adekvat information via Internet utgör ett viktigt stöd för en väl fungerande vägledning. Inte minst integrationssträvandena i accentuerar dessa krav. Vägledningsfrågorna berör hela utbildningsområdet och hör nära samman med frågan om validering. Regeringen avser att, med utgångspunkt i förslagen i betänkandet karriärvägledning.se.nu (SOU 2001:45), återkomma i frågorna om vägledning och validering i ett sammanhang. Svenska för invandrare (sfi) Undervisningen i sfi är en central del av integrationspolitiken. De resultat som verksamheten redovisar tyder på ett misslyckande. Regeringen uppmärksammade detta förhållande i propositionen Vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbildningen (prop. 2000/01:72). 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 2000/01:UbU15, rskr. 2000/01:229) med anledning av denna proposition har regeringen fastställt en ny kursplan för sfi. Uppgifter från SCB:s lärarregister tyder, som nämnts, på att många aktiva sfi-lärare saknar relevant ämnesteoretisk utbildning. har i en rapport, Ekonomiska resursers betydelse för pedagogiska resultat, visat att lärarnas kompetens har en avgörande betydelse för elevernas resultat i . Detta gäller sannolikt även inom vuxenutbildningen. Det är regeringens bedömning att därför krävs grundläggande förändringar av svenskundervisningen för invandrare. Regeringen har därför tillkallat en särskild utredare med uppgift att se över svenskutbildning för invandrare, Utbildning i svenska för invandrare (dir. 2002:105), som skall lägga fram sina förslag .