prop · GR037 · 2003-09-30 00:00:00 — 2.överlämna åt åklagare att göra en framställning hos tingsrätten om att ny påföljd skall bestämmas. I fall som avses i första stycket 2 skall rätten i ny dom bestämma en frihetsberövande påföljd som motsvarar den utländska påföljden, särskilt ifråga om påföljdens art och längd. Vid bestämmandet av påföljdens längd skall även frihetsberövanden som föregått domen beaktas. Den nya påföljden får inte vara strängare än den utländska påföljden. Rättens prövning skall inte omfatta frågan om den som döms har begått gärningen och hur denna skall bedömas. För rättens handläggning skall i tillämpliga delar gälla bestämmelser om rättegången i brottmål. Dock skall i fråga om frihetsberövanden i stället tillämpas bestämmelserna om förvar i 1 och 2 §§. 4 § När verkställighet enligt 1 eller 2 § skall ske i utan att ny påföljd bestäms skall den ansvariga myndigheten, om det inte finns särskilda skäl mot det, besluta att verkställigheten skall påbörjas genast. Har en ny påföljd bestämts enligt 3 § första stycket 2 skall verkställig- heten av den nya påföljden påbörjas så snart domen vunnit laga kraft, om inte rätten beslutar något annat. 5 § När verkställighet enligt 1 eller 2 § skall ske i utan att ny påföljd bestäms tillämpas 24 § andra stycket, 25 och 38 §§ lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. Förvar som meddelats enligt 1 och 2 §§ i detta kapitel skall anses som tid under vilken den utdömda påföljden verkställts i anstalt. Vid verkställighet av påföljd som har bestämts enligt 3 § första stycket 2 tillämpas 24 § första och andra stycket och 38 § lagen om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. 6 § Beslut enligt 3 § första stycket 1 och 4 § första stycket samt beslut om förvar i fall som sägs i 13 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Sådana beslut och beslut av en förvaltningsdomstol gäller om inte annat förordnas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. 7 § Offentligt biträde skall förordnas för den som i fall som avses i 1 3 §§ tas i förvar, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. 8 § Regeringen meddelar bestämmelser om vilken myndighet som är ansvarig myndighet i enligt detta kapitel. 8 kap. Övriga bestämmelser Återförande i vissa fall av personer som har överlämnats till 1 § Har överlämnande till skett för rättegång här i landet, på villkor att den som överlämnas senare återförs till den andra staten, skall polismyndigheten på den ort där rättegången har ägt rum se till att den som har överlämnats hit återförs. Om den som skall återföras är på fri fot, får han eller hon, om det bedöms vara nödvändigt för att återförandet skall kunna genomföras, omhändertas och tas i förvar av polismyndigheten, dock längst . Tillstånd till transport genom 2 § Begärs tillstånd till transport genom av någon som överlämnas på grund av en arresteringsorder eller som utlämnas till en medlemsstat i Europeiska unionen skall bevilja sådant tillstånd och ange under vilka villkor transporten får ske. Har tillstånd meddelats enligt första stycket får polismyndigheten, om det bedöms vara nödvändigt för att transporten skall kunna genomföras, omhänderta och ta i förvar den som överlämnas eller utlämnas, dock längst . Beslut om tillfälligt upphävande av lagen i förhållande till en viss stat 3 § Regeringen får besluta att lagen inte skall tillämpas i förhållande till en viss medlemsstat inom Europeiska unionen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas inte om det vid ikraftträdandet pågår ett ärende om utlämning av den eftersökte till en medlemsstat i Europeiska unionen enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott eller till eller enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott till , , och . 3.Har någon utlämnats från till en medlemsstat i Europeiska unionen och begärs tillstånd till en åtgärd som avses i 6 kap. 8 §, skall den bestämmelsen tillämpas. En sådan begäran prövas av . 4.Under tiden fram till dess att Schengens informationssystem (SIS) kan överföra all den information som anges i 1 kap. 4 §, skall en registrering av den eftersökte i SIS anses vara likvärdig med en europeisk arresteringsorder i avvaktan på att en fullständig arresteringsorder Detsamma gäller registreringar i SIS som gjorts före den 1 , om inte äldre föreskrifter skall tillämpas enligt 2. Gärningar som avses i 2 kap. 2 § andra stycket i lagen. 1.Deltagande i en kriminell organisation 4.Sexuellt utnyttjande av barn samt barnpornografi 5.Olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen 6.Olaglig handel med vapen, ammunition och sprängämnen 8.Bedrägeri, inbegripet bedrägeri som riktar sig mot Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen enligt konventionen av om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen 10.Penningförfalskning, inklusive förfalskning av euron 12.Miljöbrott, inbegripet olaglig handel med hotade djurarter, växtarter och växtsorter 13.Hjälp till olovlig inresa och olovlig vistelse 14.Mord och grov misshandel 15.Olaglig handel med mänskliga organ och vävnader 16.Människorov, olaga frihetsberövande och tagande av gisslan 18.Organiserad stöld och väpnat rån 19.Olaglig handel med kulturföremål, inbegripet antikviteter och konstverk 23.Förfalskning av administrativa dokument och handel med sådana förfalskningar 25.Olaglig handel med hormonsubstanser och andra tillväxtsubstanser 26.Olaglig handel med nukleära och radioaktiva ämnen 27.Handel med stulna fordon 30.Brott som omfattas av Internationella brottmålsdomstolens behörighet 31.Kapning av flygplan eller fartyg 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 a och 8 §§, 33 kap. 6 och 7 §§ samt 34 kap. 18 § skall ha följande lydelse. Har fråga om ansvar för gärning prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i främmande stat där gärningen förövats eller i främmande stat som har tillträtt någon av de överenskommelser som anges i fjärde stycket, får den tilltalade inte här i riket lagföras för samma gärning, 1.om han har frikänts från ansvar, 2.om han har förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har ådömts, 3.om ådömd påföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4.om ådömd påföljd har bortfallit enligt lagen i den främmande staten. Första stycket gäller inte i fråga Första stycket gäller inte i fråga om brott som avses i 1 § eller 3 § om brott som avses i 1 § eller 3 § 4, 6 eller 7 såvida inte lagföringen 4, 6 eller 7 såvida inte lagföringen i i den främmande staten har skett den främmande staten har skett på på begäran av svensk myndighet begäran av svensk myndighet eller eller sedan personen utlämnats från för lagföring. Om en fråga om ansvar för en gärning har prövats genom en dom meddelad i en främmande stat och om det inte finns hinder mot lagföring på grund av vad som förut sagts i denna paragraf, får åtal för gärningen väckas här i riket endast efter förordnande av regeringen eller den som regeringen bemyndigat. De överenskommelser som avses i första stycket är 1.den europeiska konventionen om brottmålsdoms internationella rättsverkningar, 2.den europeiska konventionen om överförande av lagföring i brottmål, 3.konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 4.protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 5.konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 1 Senaste lydelse 2001:780. 6. konventionen om tillämpning av , 7.konventionen mellan Europeiska gemenskapernas medlemsstater om förbud mot dubbel lagföring, och 8.andra protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen. Har ett brott begåtts delvis här i riket och delvis också inom den medlemsstats territorium där domen meddelats, skall första stycket tillämpas om gärningen omfattas av de överenskommelser som anges i fjärde stycket 35 eller 8 eller om domen meddelats av stat som tillträtt en överenskommelse som anges i fjärde stycket 6 eller 7. Om utlämning för brott är särskilt stadgat. Villkor som uppställts vid utlämning från främmande stat till skall lända till efterrättelse här i riket. Det finns särskilda bestäm- melser om överlämnande och utlämning för brott. Villkor som uppställts vid överlämnande eller utlämning från en annan stat till skall gälla här. Om någon döms till fängelse eller till sluten ungdomsvård eller om rätten med tillämpning av 34 kap. 1 § 1 förordnar att sådan påföljd skall avse ytterligare brott, och den dömde med anledning av misstanke om brott som prövats genom dom i målet har varit berövad friheten på sätt som enligt 19 a § första stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. får tillgodoräknas som tid under vilken påföljden verkställts i anstalt eller vid ett särskilt ungdomshem, får rätten förordna att påföljden skall anses helt verkställd genom frihets- berövandet. En förutsättning för ett sådant förordnande är att den tid som den utdömda påföljden överstiger frihetsberövandet med är ringa. Om någon döms till fängelse eller till sluten ungdomsvård eller om rätten med tillämpning av 34 kap. 1 § 1 förordnar att sådan påföljd skall avse ytterligare brott, och den dömde med anledning av misstanke om brott som prövats genom dom i målet har varit berövad friheten på sätt som enligt 19 a § första eller tredje stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. får tillgodoräknas som tid under vilken påföljden verkställts i anstalt eller vid ett särskilt ungdomshem, får rätten förordna att påföljden skall anses helt verkställd genom frihets- berövandet. En förutsättning för ett sådant förordnande är att den tid som den utdömda påföljden överstiger frihetsberövandet med är ringa. 2 Senaste lydelse 2000:175. Om rätten undanröjer en villkorlig dom eller en skyddstillsyn och i stället dömer till fängelse eller till sluten ungdomsvård, gäller första stycket även i fråga om sådana frihetsberövanden som anges i 19 a § andra stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. Om någon döms till böter och med anledning av misstanke om brott, som prövats genom dom i målet, har varit berövad friheten på sätt som enligt första stycket får tillgodoräknas som verkställighet av påföljd, får rätten förordna att påföljden skall anses helt eller delvis verkställd genom frihetsberövandet. Bestämmelserna om tillgodo- räknande av tid för frihets- berövande som verkställighet av påföljd i 6 §, i 19 a § lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. och i 10 a § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård får tillämpas av rätten i fråga om frihetsberövande som ägt rum utom riket, i den utsträckning det med hänsyn till omständigheterna är skäligt. Bestämmelserna om tillgodo- räknande av tid för frihets- berövande som verkställighet av påföljd i 6 §, i 19 a § första och andra stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. och i 10 a § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdoms- vård får tillämpas av rätten i fråga om frihetsberövande som ägt rum utom riket, i den utsträckning det med hänsyn till omständigheterna är skäligt. Bestämmelser om tillgodo- räknande av tid för frihets- berövande utom riket som beror på att den dömde har begärts överlämnad till finns i 19 a § tredje stycket lagen om beräkning av strafftid m.m. Uppkommer fråga om utlämning till för verkställighet av dom, varigenom någon dömts till fängelse som gemensam påföljd för två eller flera brott, och kan utlämning enligt den främmande statens lagstiftning ej ske för alla brotten, skall domstol, efter anmälan av åklagare, undanröja den gemensamt ådömda påföljden och döma till påföljd för den brottslighet, för vilken utlämning kan äga rum. Vad som föreskrives i första stycket skall även gälla, då fråga uppkommer om att svensk brottmålsdom, som avser två eller flera brott, skall verkställas utomlands i enlighet med lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom eller lagen (1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet, och hinder mot verkställighet föreligger enligt den främmande statens lagstiftning såvitt avser något eller några av brotten. 3Senaste lydelse 2000:175. 4Senaste lydelse 1981:211. Vad som i första stycket sägs om utlämning skall tillämpas på motsvarande sätt i fråga om Denna lag träder i kraft . 3Förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1957:668) om utlämning för brott dels att 33 c, 27 och 2839 §§ skall upphöra att gälla, dels att 1, 2, 4, 6, 10, 12 a, 16, 20, 26 och 26 a §§ skall ha följande lydelse, dels att nuvarande 27 a § skall benämnas 27 §. Den som i annan stat är misstänkt, tilltalad eller dömd för där straffbelagd gärning och uppehåller sig här i riket får efter beslut av regeringen utlämnas till den staten i enlighet med bestämmelsen i denna I 2839 §§ finns särskilda bestämmelser om ett förenklat för- farande i vissa fall vid utlämning eller en medlemsstat i Europeiska till en medlemsstat i Europeiska En svensk medborgare får inte En svensk medborgare får inte utlämnas enligt denna lag i annat utlämnas enligt denna lag. fall än där det är särskilt Utlämning får beviljas endast om den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är föreskrivet fängelse . Utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen får dock beviljas om den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är föreskrivet fängelse eller mer. Har personen i den ansökande staten dömts för gärningen, får han utlämnas endast om påföljden utgör minst frihetsstraff i fyra 1Senaste lydelse 2001:612. 2Senaste lydelse 2001:612. 3Senaste lydelse 2001:612. Utlämning får beviljas endast om den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är föreskrivet fängelse . Har personen i den ansökande staten dömts för gärningen, får han utlämnas endast om påföljden utgör minst frihetsstraff eller annat omhändertagande på anstalt . Första stycket gäller inte om ett avslag på denna grund skulle strida mot en internationell överenskommelse som gäller mellan och den ansökande staten. månader eller annat omhänder- tagande på anstalt . Skall utlämning ske till en annan stat för gärning som avses i första stycket, får utlämning till den staten beviljas även för annan gärning som motsvarar brott enligt svensk lag. Har personen i den ansökande Har personen i den sökande staten dömts till gemensam påföljd staten dömts till gemensam påföljd för gärning som avses i första för gärning som avses i första stycket första meningen och för meningen och för annan gärning annan gärning som motsvara brott som motsvarar brott enligt svensk enligt svensk lag, får utlämningen lag, får utlämning för gärningarna för gärningarna beviljas, om den beviljas, om den påföljden utgör minst frihetsstraff i eller annat omhändertagande på omhändertagande på anstalt under 6 §4 Utlämning får inte beviljas för ett politiskt brott. Innefattar gärningen även ett brott som inte är politiskt, får utlämning beviljas för det brottet, om gärningen i det särskilda fallet övervägande har karaktären av ett icke politiskt brott. Första stycket gäller inte vid utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen eller om ett avslag på denna grund skulle strida mot en internationell överenskommelse som gäller mellan och den ansökande staten. Den som är svensk medborgare får inte utlämnas för ett politiskt brott. 4 Senaste lydelse 2001:612. Har i fråga om den som begärs utlämnad här i riket meddelats dom beträffande det uppgivna brottet eller med stöd av 20 kap. 7 § eller motsvarande bestämmelse i annan författning meddelats beslut att inte åtala för brottet, får utlämning för det brottet Utlämning får inte heller beviljas, om straff för brottet beviljas, om straff för brottet skulle vara förfallet enligt svensk skulle vara förfallet enligt svensk Detta gäller inte vid utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen eller om ett avslag på denna grund skulle överenskommelse som gäller mellan och den ansökande staten. Den som är svensk medborgare får inte utlämnas om straff för brottet skulle vara förfallet enligt svensk lag. Har fråga om ansvar för brottet prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i en annan stat än den som gjort framställning om utlämning, och är brottet förövat i den först nämnda staten eller har denna stat tillträtt den europeiska utlämningskonventionen eller en överenskommelse som avses i 2 kap. 5 a § fjärde stycket eller har den staten slutit särskilt avtal med om utlämning för brott, får den som begärs utlämnad inte utlämnas för det brottet, 1.om han eller hon har frikänts från ansvar, 2.om han eller hon har förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har ådömts, 3.om ådömd påföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4.om ådömd påföljd har bortfallit enligt lagen i den stat där domen meddelats. Fjärde stycket gäller inte i fråga om brott, som har förövats i den stat som gjort framställning om utlämning eller mot denna stat eller menighet eller allmän inrättning i den staten, eller brott, som avses i 2 kap. 3 § 6 eller 7 , såvida inte lag- föringen har skett på begäran av den stat som gjort framställning om utlämning eller efter det att den som begärs utlämnad har utlämnats från denna stat för lagföring Tredje stycket gäller inte i fråga om brott, som har förövats i den stat som gjort framställning om utlämning eller mot denna stat eller menighet eller allmän inrättning i den staten, eller brott, som avses i 2 kap. 3 § 6 eller 7 , såvida inte lag- föringen har skett på begäran av den stat som gjort framställning om utlämning eller efter det att den som begärs utlämnad har utlämnats från denna stat för lagföring. 5 Senaste lydelse 2001:612. Riksåklagaren skall till grund för sitt yttrande verkställa den utredning som krävs, enligt vad som gäller vid förundersökning i brottmål.Riksåklagaren eller åklagare som verkställer utredningen får under utredningen begära kom- pletterande information av behörig myndighet i en annan stat om den andra staten tillåter det.När det följer av en inter- nationell överenskommelse som är bindande för får den som har utlämnats, utöver vad som följer av 12 § första stycket 1, åtalas eller straffas för annat brott som han eller hon har begått före utlämningen. Vid utlämning till en med- lemsstat i Europeiska unionen eller när det annars följer av en internationell överenskommelse som är bindande för , får den som har utlämnats, utöver vad som följer av 12 § första stycket 1 1. åtalas eller straffas för annat brott som han eller hon har begått före utlämningen, om han eller hon har lämnat sitt samtycke till det eller om det för brottet enligt lagen i den ansökande staten inte kan följa eller inte är utdömt frihetsstraff eller någon annan åtgärd som innefattar frihets- berövande, och 2. vidareutlämnas till en annan medlemsstat i Europeiska unionen om han eller hon har lämnat sitt samtycke till det. Riksåklagaren skall till grund för sitt yttrande verkställa erforderlig utredning enligt vad som gäller vid förundersökning i brottmål. Riksåklagaren eller åklagare som verkställer utredningen får under utredningen begära kompletterande information av behörig myndighet i en medlemsstat i Europeiska unionen. Sådan direkt kommunikation får även ske om det har avtalats i en internationell överenskommelse som är bindande för eller om den andra staten tillåter det. Om tvångsmedel gäller vad som i allmänhet är föreskrivet för brottmål. Beslut av rätten gäller tills vidare intill dess ärendet har avgjorts eller, om utlämning beviljas, intill dess denna har verkställts. Finner att det finns hinder mot utlämning enligt 110 §§, upphör dock beslutet genast att gälla. Föreligger sådant hinder mot utlämning som avses i 11 § första stycket, gäller beslutet inte under tid då personen med anledning av misstanke om brott som där avses är berövad friheten 6Senaste lydelse 2001:612. 7Senaste lydelse 2001:612. som anhållen eller häktad eller undergår fängelsestraff eller på annat sätt är omhändertagen på anstalt. Beslut om tvångsmedel kan meddelas även efter det att utlämning har beviljats. Rättens beslut i fråga om tvångsmedel överklagas till utan inskränkning till . Den som hålls häktad i utlämningsärendet kan begära att ny förhandling skall äga rum från det att beslut senast har meddelats. Sedan Högsta domstolens beslut meddelats, anmäles ärendet för regeringen. Om funnit hinder mot utlämning möta enligt 110 §§, må fram- ställningen icke bifallas. Genom överenskommelse med främmande stat må dock bestämmas att, om hinder ansetts möta enligt 8 eller 9 §, frågan skall kunna hänskjutas till internationell skiljedom. Om utlämning beviljas, skall utsättas tid, inom vilken den främmande staten skall hämta den som utlämnas. Tiden får inte utan synnerliga skäl överstiga en månad från det att nämnda stat har erhållit del av beslutet. Polis- myndigheten i orten skall biträda vid verkställigheten av utläm- ningen och får i anslutning härtill, om den som skall utlämnas är på fri fot, vid behov omhänderta honom, dock längst under tjugo- . När har meddelat sitt beslut skall den anmäla ärendet till regeringen. Om har funnit att det finns hinder mot utlämning enligt 110 §§ får utlämning inte beviljas. Om det finns hinder mot utlämning enligt 8 eller 9 § får frågan om utlämning skall beviljas hänskjutas till internationell skiljedom, om det följer av en internationell överenskommelse som är bindande för . När utlämning beviljas skall den tid utsättas, inom vilken den ansökande staten skall hämta den som skall utlämnas. Tiden får inte utan synnerliga skäl överstiga en månad från att den ansökande staten har fått del av beslutet. Beslutet om utlämning verkställs av polismyndigheten. Om den som skall utlämnas är på fri fot, får han eller hon, om det bedöms vara nödvändigt för att utlämningen skall kunna genomföras, om- händertas och tas i förvar av polismyndigheten, dock längst . 8 Senaste lydelse 1983:227. Om den som skall återföras är på fri fot får han eller hon, om det bedöms vara nödvändigt för att återförandet skall kunna genomföras, omhändertas och tas i förvar av polismyndigheten, dock längst under fyrtioåtta timmar.Har utlämning till skett för rättegång här i landet, på villkor att den som utlämnats senare återförs till den andra staten, skall polismyndigheten på den ort där rättegången har ägt rum se till att den som har utlämnats hit återförs. Chefen för får medge, att den som av en stat utlämnas till en annan stat får föras genom riket, om denne inte är svensk medborgare och det inte heller annars finns synnerliga skäl mot det. Framställning om detta ges in till . Medgivande får lämnas till att Medgivande får lämnas till att en svensk medborgare förs genom en svensk medborgare förs genom riket, om hinder inte skulle ha riket, om hinder inte skulle ha förelegat för utlämning av honom förelegat för utlämning av honom eller henne till den mottagande eller henne till den mottagande staten enligt denna lag eller enligt staten enligt 2 eller 4 § lagen 2 eller 4 § lagen (1959:254) om (1959:254) om utlämning för brott utlämning för brott till , till , , och första eller andra stycket får polismyndigheten, om det bedöms transporten skall kunna genom- föras, omhänderta och ta i förvar den som utlämnas, dock längst begärs i fråga om någon som ut- lämnas till en annan medlemsstat i eller tillämpas 8 kap. 2 § lagen (2003:000) om överläm- arresteringsorder i stället för bestäm- melserna i förstatredje styckena. 26 a §10 Har utlämning till ägt rum för rättegång här i landet på villkor att den utlämnade senare