prop · GQ03107 · 2003-05-21 00:00:00 — Regeringens proposition 2002/03:107 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås en ny lag om utgivning av säkerställda obligationer. Utvecklingen på marknaden för bostadsobligationer och bostadslån har genomgått en utveckling mot ökad integration och konkurrens. Ett system med säkerställda obligationer ger samma förutsättningar till upplåning som övriga institut inom EU i växande omfattning har tillgång till en konkurrensneutralitet som är angelägen. Mot bakgrund av tilltagande konkurrens på bolånemarknaden bör lägre finansieringskostnader för instituten öka förutsättningarna för svenska konsumenter att få lägsta möjliga räntor på sina bostadslån. Förslagen innebär bl.a. följande: En svensk bank eller ett svenskt kreditmarknadsföretag får ge ut säkerställda obligationer. Reglerna har funktionell inriktning, vilket innebär att instituten kan välja om de enbart vill ägna sig åt upp- och utlåning med anknytning till säkerställda obligationer eller om de även vill bedriva övrig bankrörelse- eller finansieringsverksamhet. Den nya verksamheten får bedrivas efter tillstånd av Finans- inspektionen. Vissa villkor ställs upp som förutsättning för tillståndet, däribland att tidigare utgivna obligationer och andra jämförbara skuld- förbindelser, som är utgivna för att finansiera krediter av det slag som ingår i säkerhetsmassan, omvandlas till säkerställda obligationer eller hanteras på ett för borgenärerna likvärdigt sätt samt att institutet redovisar i en ekonomisk plan att dess finansiella situation är så stabil att dess övriga fordringsägares intressen inte riskeras. Ett institut som emitterar säkerställda obligationer (emittentinstitut) skall från sin övriga verksamhet särskilja särskilda tillgångar, säkerhetsmassa, som skall överstiga det nominella värdet av de fordringar obligationsinnehavarna kan göra gällande mot institutet på grund av obligationsinnehavet (beloppsmatchning). I lagen ges även regler om riskhantering och likviditetsmatchning. Säkerhetsmassan skall i första hand bestå av krediter som lämnats mot säkerhet i viss egendom (hypotekskrediter) eller krediter som beviljats vissa särskilt säkra låntagare som bl.a. svenska staten och svenska kommuner samt vissa stater, centralbanker och kommuner inom EES och (offentliga krediter). Hypotekskrediterna får bestå av krediter som lämnats mot säkerhet i inteckning i fast egendom som är avsedd för bostadsändamål, jordbruksändamål, eller kommersiella ändamål, mot inteckning i tomträtt som är avsedd för bostadsändamål eller kommersiella ändamål, mot pant i bostadsrätt eller mot motsvarande utländsk säkerhet. Krediterna får vara säkerställda endast med säkerheter i egendom belägen inom EES. Andelen hypotekskrediter till kommersiella fastigheter är begränsad till . Vissa högsta belåningsgrader skall gälla för hypotekskrediterna. För fast egendom, tomträtt och bostadsrätt som är avsedd för bostadsändamål skall den högsta belåningsgraden vara av marknadsvärdet. För fast egendom som är avsedd för jordbruksändamål är den och för fast egendom, tomträtt och bostadsrätt som är avsedd för kommersiella ändamål, . Den grundläggande principen för värdering av egendomen anges i lag. Förutom hypotekskrediter och offentliga krediter får instituten även låta vissa andra tillgångar av särskilt säker och likvid karaktär (fyllnadssäkerheter) ingå i säkerhetsmassan. Andelen fyllnadssäkerheter får såsom huvudregel utgöra högst . I förmånsrättslagen (1970:979) införs en ny bestämmelse som ger innehavare av säkerställda obligationer och derivatmotparter särskild förmånsrätt med bästa rätt i säkerhetsmassan. Instituten skall i register förteckna de utestående säkerställda obligationerna och den säkerhetsmassa som utgör säkerhet för dessa obligationer. Förmånsrätten uppkommer genom införandet i registret. Vissa särregler ges vid emittentinstitutets obestånd. skall utöva särskild tillsyn över att emittent- institutet följer bestämmelserna i lagen. Till sin hjälp skall inspektionen ha en oberoende granskare i varje institut. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om utgivning av Förslag till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979) 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1114) om 2.4Förslag till lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag................................. Ärendet och dess beredning............................................................. Hypoteksmarknaden i EU ................................................. Den svenska obligationsmarknaden.................................. Kreditgivning på den svenska bolånemarknaden. EG-rättens regler om säkerställda obligationer................. om godkända säkerheter.............................. 4.6Nationell reglering av obligationsmarknaden i vissa EU- 4.7Den svenska regleringen om soliditet och Motiv för en svensk lagreglering om säkerställda obligationer ...... Säkerställda obligationer överväganden och förslag.................... Funktionell eller institutionell reglering?.......................... Säkerställda obligationer och säkerhetsmassan ................ Närmare om hypotekskrediter........................................... 6.3.1Tillåtna hypotekskrediter i säkerhetsmassan ..58 Belåningsgrader och värderingsregler för Register för obligationerna och säkerhetsmassan............. Övriga insolvensrättsliga frågor........................................ och ingripanden m.m......................................................... Soliditet och enhandsengagemang.................................... Förslaget till lag om utgivning av 8.2Förslaget till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979)....................................................................... 8.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1114) om 8.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag............................... Bilaga 1 Remissinstanser som yttrat sig över Promemorian Säkerställda obligationer (Ds 2001:38) ............................... Bilaga 2 Lagrådsremissen , lagförslag.............. Lagrådsremissen , lagförslag................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om utgivning av säkerställda obligationer, 2.lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979), 3.lag om ändring i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder, 4.lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om utgivning av säkerställda obligationer Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om svenska bankers och kreditmarknadsföretags rätt att ge ut säkerställda obligationer. 2 § I denna lag avses med emittentinstitut: en bank eller ett kreditmarknadsföretag som fått tillstånd enligt 2 kap. 1 § att ge ut säkerställda obligationer, säkerställda obligationer: obligationer och andra jämförbara skuld- förbindelser som är förenade med förmånsrätt i emittentinstitutets säkerhetsmassa, fyllnadssäkerheter: tillgångar som enligt 3 kap. 2 § får ingå i säkerhetsmassan, derivatavtal: avtal som träffats mellan ett emittentinstitut och motparter som avses i 3 kap. 1 § första stycket A 2 6 och B 1 6 lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag, i syfte att uppnå balans mellan finansiella villkor för tillgångar i säkerhetsmassan och motsvarande villkor för de säkerhetsmassa: krediter, fyllnadssäkerheter och i registret antecknade medel enligt 4 kap. 4 § i vilka obligationsinnehavarna och emittent- institutets motparter i derivatavtal har förmånsrätt i enlighet med bestämmelserna i denna lag och förmånsrättslagen (1970:979), bank: ett svenskt bankaktiebolag, en svensk sparbank eller en svensk kreditmarknadsföretag: ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som har fått tillstånd att driva finansierings- verksamhet enligt lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet. Förutsättningar för tillstånd m.m. 1 § Banker och kreditmarknadsföretag får ge ut säkerställda obligationer efter tillstånd av . Tillstånd skall meddelas om 1. bolagsordningen, stadgarna eller reglementet överensstämmer med 2. det finns skäl att anta att den planerade verksamheten kommer att Prop. 2002/03:107 bedrivas enligt bestämmelserna i denna lag och andra författningar som 3.tidigare utgivna obligationer och andra jämförbara skuldför- bindelser, som är utgivna för att finansiera krediter av det slag som får ingå i säkerhetsmassan, omvandlas till säkerställda obligationer eller hanteras på ett för borgenärerna likvärdigt sätt enligt en plan som har godkänts av , och 4.banken eller kreditmarknadsföretaget i en ekonomisk plan redovisar att dess finansiella situation är så stabil att övriga borgenärers intressen inte riskeras. I den ekonomiska planen enligt första stycket 4 skall det ingå ett yttrande från revisorerna som styrker redovisningen. 2 § Benämningen säkerställda obligationer får användas endast som beteckning för sådana skuldförbindelser som omfattas av denna lag. Tillåtna krediter i säkerhetsmassan 1 § Säkerhetsmassan får bestå av 1. krediter som lämnats mot inteckning i fast egendom som är avsedd för bostads-, jordbruks-, kontors- eller affärsändamål, mot inteckning i tomträtt som är avsedd för bostads-, kontors- eller affärsändamål, mot pant i bostadsrätt eller mot motsvarande utländska säkerheter (hypotekskrediter), förutsatt att krediterna uppfyller de villkor som uppställs i 3 7§§, och 2. krediter för vilka låntagare som avses i 3 kap. 1 § första stycket A 2 6 lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag svarar eller garanterar (offentliga krediter). Hypotekskrediter som lämnats mot inteckning i fast egendom, tomträtt eller bostadsrätt som är avsedd för kontors- eller affärsändamål får utgöra högst av säkerhetsmassan. 2 § I säkerhetsmassan får ingå fyllnadssäkerheter. Dessa får bestå av sådana tillgångar som anges i 3 kap. 1 § första stycket A lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. får tillåta att även sådana tillgångar som anges i 3 kap. 1 § första stycket B samma lag används som fyllnadssäkerheter. Fyllnadssäkerheterna får utgöra högst av säkerhetsmassan. Om det finns särskilda skäl får tillåta att andelen för en begränsad tid får utgöra högst . 3 § När en hypotekskredit lämnas, får krediten ingå i säkerhetsmassan till den del krediten i förhållande till säkerheten ligger inom av marknadsvärdet, för fast egendom, tomträtt och bostadsrätt som är avsedd för bostadsändamål, av marknadsvärdet, för fast egendom som är avsedd för jordbruksändamål, och av marknadsvärdet, för fast egendom, tomträtt och bostadsrätt som är avsedd för affärs- eller kontorsändamål. Samma belåningsgrader gäller för motsvarande utländska säkerheter. 4 § I samband med att ett emittentinstitut lämnar hypotekskrediter skall marknadsvärdet enligt 3 § fastställas genom en individuell värdering. En värdering får dock grundas på generella prisnivåer om den avser 1.fast egendom som utgör bostadsfastighet i en- eller tvåfamiljshus, 2.tomträtt som har upplåtits för bostadsändamål avseende en- eller tvåfamiljshus, eller 3.bostadsrätt som har upplåtits för bostadsändamål. Med marknadsvärde avses det pris som skulle uppnås vid en marknadsmässig försäljning där skälig tid ges för förhandlingar. Marknadsvärdet skall bedömas utan hänsyn till spekulativa och tillfälliga förhållanden. Hur värderingen skall utföras 5 § En individuell värdering enligt 4 § skall utföras av en kompetent värderingsman. Värderingen skall dokumenteras. Av dokumentationen skall det framgå vem som har utfört värderingen samt när och på vilka grunder den har utförts. Den värdering som grundas på generella prisnivåer skall utföras på ett betryggande sätt. 6 § Hypotekskrediter får vara säkerställda endast med säkerheter i egendom belägen inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. 7 § Ett emittentinstitut skall fortlöpande kontrollera marknadsvärdet för egendom som utgör säkerhet för hypotekskrediter. Om marknadsvärdet av egendom som utgör säkerhet för hypotekskredit minskat avsevärt, får i säkerhetsmassan endast inräknas den del av hypotekskrediten som ligger inom av värdet, för fast egendom, tomträtt och bostadsrätt som är avsedd för bostadsändamål, av värdet, för fast egendom som är avsedd för Prop. 2002/03:107 jordbruksändamål, och av värdet, för fast egendom, tomträtt och bostadsrätt som är avsedd för affärs- eller kontorsändamål. 8 § Det nominella värdet av säkerhetsmassan skall överstiga det sammanlagda nominella värdet av de fordringar som kan göras gällande mot emittentinstitutet på grund av säkerställda obligationer. 9 § krediter och fyllnadssäkerheter i säkerhetsmassan skall ges sådana villkor beträffande valuta, ränta och ränte- bindningsperiod att en god balans upprätthålls med motsvarande villkor för de säkerställda obligationerna. Derivatavtal får användas i detta syfte. skall anses ha uppnått en sådan balans som avses i första stycket om nuvärdet av tillgångarna i säkerhetsmassan överstiger nuvärdet av skulderna avseende säkerställda obligationer. Vid beräkningen skall även nuvärdet av derivatavtal beaktas. skall se till att betalningsflödena avseende tillgångarna i säkerhetsmassan, derivatavtal och säkerställda obligationer är sådana att institutet kan fullgöra sina betalningsförpliktelser gentemot innehavare av säkerställda obligationer och motparter i derivatavtal. skall på ett särskilt konto hålla de medel som avses i tredje stycket avskilda från institutets övriga medel. Skyldighet att föra register 10 § Ett emittentinstitut skall föra ett register över de säkerställda obligationerna, säkerhetsmassan och, i förekommande fall, derivatavtal. Registret skall utvisa det nominella värdet av de säkerställda obligationerna och av den säkerhetsmassa som är knuten till obligationerna. Registret skall också utvisa de medel som anges i 4 kap. 4 §. 11 § I registret skall det finnas uppgifter 1.för varje säkerställd obligation om obligationens nominella värde, ränta och förfallodag, 2.för varje enskild kredit om kreditens nummer, låntagare, nominella värde, amorteringsvillkor och ränta, 3.för varje offentlig kredit om borgensman när sådan finns, 4.för varje hypotekskredit om säkerhetens värde samt när och på vilka grunder värderingen utförts, 5. för varje fyllnadssäkerhet om de tillgångar som omfattas, deras Prop. 2002/03:107 nominella värde samt, i förekommande fall, tillgångarnas löptid och 6. för varje derivatavtal om avtalets typ och nummer, derivatmotpart, nominellt belopp, valuta, räntesats, värdet på nettofordran eller nettoskuld samt start- och slutdag för avtalet. 12 § skall utse en oberoende granskare för varje emittentinstitut. Inspektionen får återkalla ett sådant förordnande och utse en ny granskare. Granskaren har rätt till skäligt arvode från arbete. Storleken på arvodet bestäms av inspektionen. 13 § Granskaren har till uppgift att övervaka att registret enligt 10 § förs på ett korrekt sätt och i enlighet med bestämmelserna i denna lag. Granskaren skall regelbundet rapportera till om sina iakttagelser enligt första stycket. 14 § Ett emittentinstitut skall lämna granskaren de upplysningar om sin verksamhet med anknytning till säkerställda obligationer som denne begär. Granskaren har rätt att genomföra undersökning hos emittentinstitutet. 1 § Förmånsrätt enligt 3 a § förmånsrättslagen (1970:979) gäller i de tillgångar som enligt 3 kap. 10 § registrerats som säkerhetsmassa. Dessutom gäller förmånsrätt i 1.de medel som för konkursbeslutet eller utmätningen finns hos emittentinstitutet och som härrör från säkerhetsmassan eller derivatavtal, och 2.de medel som senare antecknas i registret enligt 4 §. 2 § Om tillgångarna i säkerhetsmassan vid tiden för konkursbeslutet uppfyller de villkor som uppställs i denna lag, skall de hållas samman och åtskilda från konkursboets övriga tillgångar och skulder. En sådan åtgärd skall bestå så länge villkoren är uppfyllda. Även de tillgångar som omfattas av förmånsrätt enligt 1 § andra stycket samt obligationer och derivatavtal som antecknas i registret enligt 3 kap. 10 § skall hållas samman och åtskilda på detta sätt. Första stycket gäller även om det föreligger en endast tillfällig, mindre avvikelse från de uppställda villkoren. 3 § En innehavare av säkerställda obligationer och en motpart enligt derivatavtal har rätt att få betalt enligt avtalsvillkoren ur de tillgångar som omfattas av förmånsrätten, förutsatt att tillgångarna uppfyller de villkor som uppställs i denna lag eller det föreligger en endast tillfällig, mindre avvikelse från de uppställda villkoren. Första stycket påverkar inte förvaltarens åligganden enligt 7 kap. 8 § konkurslagen (1987:672). 4 § De medel som efter beslut om konkurs betalas in enligt gällande avtalsvillkor för tillgångar i säkerhetsmassan och för derivatavtal skall antecknas i det register som anges i 3 kap. 10 §. Särskilda regler om tillsyn och ingripanden 1 § skall ha tillsyn över att ett emittentinstitut följer bestämmelserna i denna lag och andra författningar som reglerar 2 § Om ett emittentinstitut allvarligt har åsidosatt sina skyldigheter enligt denna lag eller andra författningar som reglerar dess verksamhet, skall återkalla emittentinstitutets tillstånd att ge ut säkerställda obligationer eller, om det är tillräckligt, meddela varning. 3 § skall återkalla ett emittentinstituts tillstånd om institutet 1.inte från det att tillstånd beviljades har påbörjat utgivning av säkerställda obligationer, eller 2.har förklarat sig avstå från tillståndet. I det fall som avses i första stycket 1 får i stället varning meddelas om det är tillräckligt. 4 § Om tillståndet återkallas, får bestämma hur avvecklingen av verksamheten skall ske. Ett beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta verksamheten. Ingripande mot den som saknar tillstånd 5 § Om någon bedriver sådan verksamhet som omfattas av denna lag utan att vara berättigad till det, skall förelägga denne att upphöra med verksamheten. Inspektionen får besluta hur avvecklingen av verksamheten skall ske. 6 § Om meddelar förbud enligt 4 § eller föreläggande enligt 5 §, får inspektionen förelägga vite. 7 § skall med årliga avgifter bekosta verksamhet enligt denna lag. 1 § beslut enligt denna lag överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detta gäller dock inte beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Inspektionen får bestämma att ett beslut om förbud, föreläggande eller återkallelse skall gälla . 2 § Om i ett ärende om tillstånd enligt 2 kap. 1 § inte fattar beslut från det att ansökan gavs in till inspektionen, skall inspektionen underrätta sökanden om skälen för detta. Sökanden får därefter begära förklaring av kammarrätten att ärendet onödigt uppehålls. Om beslut inte har meddelats från det att en sådan förklaring avgetts, skall ansökan anses ha avslagits. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.innehållet i de planer som krävs enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 och 4, 2.fast egendom, tomträtt och bostadsrätt som avses i 3 kap. 1 § första stycket 1, 3.hur värdering av säkerheterna enligt 3 kap. 5 § skall utföras, 4.hur kontrollen av marknadsvärdet enligt 3 kap. 7 § skall utföras, 5.villkor för derivatavtal samt beräkning av och villkor för riskexponering och räntebetalningar enligt 3 kap. 9 §, 6.hur registret skall föras enligt 3 kap. 10 §, 7.den oberoende granskarens kompetens, uppgifter och rapporte- ringsskyldighet enligt 3 kap. 12 och 13 §§, och 8.sådana avgifter för tillsyn som avses i 5 kap. 7 §. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i förmånsrättslagen Härigenom föreskrivs i fråga om förmånsrättslagen (1970:979) dels att 9 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 3 a §, av följande lydelse. obligationer har till följd av lagen har till följd av avtalet. egendom och i den omfattning som anges i 4 kap. 1 § samma lag. och efter den i 47 §§ angivna och efter den i 3 a7 §§ angivna Förmånsrätt enligt 4 § 3 har dock företräde framför förmånsrätt enligt 4 § 2 på grund av annan retentionsrätt än som avses i 3 kap. 39 § sjölagen (1994:1009). Förmånsrätt på grund av utmätning har företräde framför förmånsrätt på grund av företagsinteckning, vilken har sökts som beslutet om utmätning meddelades eller senare, och framför förmånsrätt på grund av annan inteckning, vilken har sökts samma inskrivningsdag som ett ärende angående anteckning om utmätningen hartagits upp eller . Utmätning ger företräde framför senare utmätning av samma egendom, om inte annat följer av 4 kap. 30 § andra stycket eller 7 kap. 13 § utsökningsbalken. Utmätning för flera fordringar på en gång ger lika rätt om inte något annat följer av 7 kap. 14 eller 16 §§ utsökningsbalken. Om det inbördes företrädet i övrigt mellan fordringar med samma slag av förmånsrätt finns för vissa fall särskilda bestämmelser. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1996:1054. Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1114) om Härigenom föreskrivs att 19 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder skall ha följande lydelse. I en värdepappersfond får, med de begränsningar som följer av 23 §, ingå fondpapper och andra finansiella instrument med samme emittent till högst av fondens värde, eller av fondens värde, om det sammanlagda innehavet av sådana tillgångar uppgår till högst av fondens värde, eller av fondens värde, av fondens värde, om de består av obligationer om de består av skuldförbindelser utfärdade av ett kreditinstitut som har säte i ett annat land inom EES och som enligt lag är underkastat obligationer eller av motsvarande särskild tillsyn avsedd att skydda utländska skuldförbindelser, under innehavare av institutets obliga- förutsättning att det sammanlagda tioner, under förutsättning att det värdet av sådana tillgångar uppgår procent av fondens värde, eller av fondens värde, om de är utfärdade eller garanterade av en stat, en kommun eller en statlig myndighet i ett land inom EES eller något allmänt internationellt organ i vilket ett eller flera länder EES är medlemmar. Om en värdepappersfond eller förvärvet kommer att överskrida någon av gränserna i denna paragraf skall fondpapper och andra finansiella instrument avyttras i motsvarande mån så snart det lämpligen kan ske, varvid skälig hänsyn skall tas till andelsägarnas intressen. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1992:1320. 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:2004) om Prop. 2002/03:107 kapitaltäckning och stora exponeringar för Härigenom föreskrivs att 3 kap. 1 § lagen (1994:2004) om kapital- täckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. Kapitalkravet för kreditrisker enligt 2 kap. 2 § bestäms i förhållande till ett instituts tillgångar och åtaganden som inte ingår i handelslagret. Tillgångar och åtaganden delas in i följande grupper: Inneliggande kassa, checkar och postremissväxlar. 2.Placeringar och fordringar för vilka svenska staten, en svensk kommun eller därmed jämförlig samfällighet svarar. 3.Placeringar och fordringar för vilka en utländsk stat eller centralbank svarar, om placeringen eller fordran gäller i den utländska statens valuta och är refinansierad i samma valuta. 4.Övriga placeringar och fordringar för vilka svarar Europeiska gemenskaperna eller någon av de utländska stater eller centralbanker som regeringen föreskriver.