prop · GQ03100d2 · 2003-04-15 00:00:00 — Övriga icke skattepliktiga transfereringar som ej redovisas under punkterna N1- N15. Skatteavvikelserna avser inkomstskatt. Kostnader i tjänst, allmänna avdrag Särskilt grundavdrag för pensionärer (). Grundavdraget för skattskyldiga med folkpension (förtidspension, änkepension m.m.) avviker från det grundavdrag som aktiva skattskyldiga är berättigade till. Det särskilda grundavdraget är lika med folkpension plus pensionstillskott och reduceras med ökad pensionsinkomst. Avdraget kan dock aldrig vara lägre än det avdrag som aktiva skattskyldiga erhåller. Avvikelsen avser inkomstskatt. 6.1Översyn av redovisningen inom punktskatteområdet Sedan föregående år har en översyn av skatteavvikelseredovisningen inom punktskatteområdet genomförts. Arbetet har syftat till att tydliggöra principerna för vilka skatter som ingår i redovisningen och även till att förtydliga och i viss mån revidera de normer som redovisningen bygger på. Som ett resultat av denna översyn har omfattningen av vissa enskilda avvikelser förändrats liksom antalet avvikelser inom punktskatteområdet. har uttalats att redovisningen enbart skall omfatta punktskatter med bred skattebas. Vad som ska menas med en skatt med bred bas behöver dock klargöras. Fortsättningsvis anses en skatt ha en bred bas om skatteintäkterna från en enhetligt utformad skatt uppgår till av de totala skatteintäkterna. Vidare krävs att man utifrån skattens syfte och utformning kan identifiera ett element utifrån vilket en norm kan definieras och enhetligheten i skatteuttaget bedömas. Av de skatter som tidigare ingått i redovisningen uppfyller energi- och koldioxidskatterna dessa kriterier. I energiskatten inkluderas även den särskilda skatten för kärnkraftsel. Svavelskatten är dock inte någon skatt med bred bas och ingår därför inte längre i redovisningen. Inte heller övriga punktskatter som alkohol-, tobaks- och fordonskatterna uppfyller ovannämnda kriterier och omfattas därför inte av redovisningen. Givet att skatten ingår i redovisningen är alla avvikelser från en viss normalnivå att betrakta som en förmån eller sanktion. Detta gäller oavsett motivet till avvikelsen och innebär att även sådana undantag eller nedsättningar som syftar till att begränsa skattens snedvridande effekter på resursanvändningen betraktas som en avvikelse. Den lägre koldioxidskattesatsen för vissa delar av näringslivet betraktas således fortsättningsvis som en skatteförmån. Med undantag skatteavvikelseredovisning har denna nedsättning tidigare inte redovisats som en avvikelse. Denna redovisning har tillämpats med hänvisning till motivet bakom nedsättningen - att förhindra att en generellt hög koldioxidskattenivå driver bränsleintensiv, kon- 2002/03:100 BILAGA 2 kurrensutsatt produktion att flytta till andra länder med större utsläpp av koldioxid i omvärlden som följd. Alla skatteavvikelser är dock motiverade om än på olika grunder. För att få en så neutral redovisning av avvikelserna som möjligt är det viktigt att identifieringen av skatteavvikelserna görs utan hänsyn tagen till motiven. Det förhållandet att en slopad nedsättning inte skulle ge en inkomstförstärkning motsvarande nettoeffekten av avvikelsen är inte heller unikt för denna nedsättning. Allmänt gäller att skatteavvikelseredovisningen inte beaktar de dynamiska effekter som ett slopande av avvikelserna skulle medföra. En identifiering av avvikelserna förutsätter en avgränsning av det område eller de objekt som skall omfattas av en enhetlig punktskatt utan avvikelser. För varje punktskatt utgår denna avgränsning från det övergripande syftet med skatten. Energiskatten är t.ex. endast avsedd att träffa bränsle som används som drivmedel eller för uppvärmning, inte bränsle som används som råvara. Skattefrihet för bränsle som används som råvara betraktas därför inte som en skatteavvikelse utan som en följd av energiskattens art och funktion. För att kunna definiera en norm krävs, som påpekats ovan, att man utifrån skattens syfte och utformning kan identifiera ett element utifrån vilket enhetligheten i skatteuttaget kan bedömas. Eftersom energiskatten tar sikte på energianvändningen är på detta område att all energiförbrukning belastas med samma skatt per kWh. En differentiering av skatteuttaget mellan å ena sidan drivmedelsenergi och, å den andra, el- och värmeenergi är dock förenlig med . Den högre normalnivån för energiskatten på drivmedel är ett uttryck för att drivmedelsskatten inte bara fyller övergripande fiskala syften utan också fångar upp vissa samhällsekonomiska kostnader för vägtrafiken såsom slitage på väg, bullerstörning och olyckor. För bränsle som används som drivmedel utgör skattesatsen för bensin i miljöklass 1 . För förbrukning av el- och värmeenergi motsvaras av normalskattesatsen på el. Med nuvarande utformning av energibeskattningen beskattas förbrukning av värmeenergi endast indirekt via de bränslen som används i värmeproduktionen. Förbrukning av elenergi däremot beskattas endast i konsumentledet. Detta komplicerar bedömningen av om de energiskatter, som tas ut på bränslen som 2002/03:100 BILAGA 2 används i värmeproduktion, motsvarar (normalskattesatsen på el). I princip förutsätter en sådan bedömning att skattesatserna för de olika bränslena räknas om till implicita skatter på den värmeenergi som produceras, med hänsyn tagen till de genomsnittliga omvandlingsförluster som uppstår. Eftersom dessa förluster i allmänhet är relativt små bortses de dock från i redovisningen. Istället beräknas avvikelserna utifrån skillnaden mellan normalskattesatsen på el och skattesatsen för respektive bränsle uttryckt i kronor per kWh oförädlad energi. för koldioxidskatten utgår från att skatten är avsedd att sätta ett pris på utsläpp av koldioxid. Enligt skall skatten därför vara proportionell mot koldioxidutsläppen från respektive bränsle. Implicit speglar skattenivån en monetär värdering av den skada som en enhet utsläppt koldioxid medför. Då denna skada är densamma oavsett varifrån utsläppen kommer sätts för koldioxidskatten lika med normalskattesatsen oberoende av om bränslet används för uppvärmning eller som drivmedel. 2002/03:100 BILAGA 3 Inkomst- och lönefördelningen............................................................................. Vad är fattigdom?................................................................................................... Förändring av ekonomisk standard ....................................................... Fördelning av ekonomiska resurser 19912001 .................................. Utveckling för olika grupper................................................................ Fattigdom ett svårt begrepp ................................................................. Synen på fattigdom förr och ........................................................... Från överlevnad till att ta del i samhällslivet ....................................... Indirekta skattningar väl etablerade..................................................... Ökat intresse för direkta skattningar................................................... Fattiga enligt olika mått 2000/01......................................................... Låga inkomster som mått på fattigdom............................................... Låg inkomst innebär inte nödvändigtvis låg standard ........................ Brister i materiell standard som fattigdomsmått ................................ Många metodologiska frågor................................................................ Brister i materiell standard i ........................................................ Socialbidragsmottagande som fattigdomsmått ................................... Stora skillnader beroende på val av mått.............................................. samma individer som betraktas som fattiga.............................. Likartad bild av utveckling ..................................................... Olika fattigdomsmått ger delvis olika riskgrupper............................. 2002/03:100 BILAGA 3 Ålder och kön ........................................................................................ Sysselsatta och utrikes födda ................................................................ Kompletta mått på fattigdom saknas ................................................... Vilka grupper är långvarigt fattiga? Svensk fattigdom i ett internationellt perspektiv ................................ Inkomströrlighet i ett internationellt perspektiv ................................ Begrepp ......................................................................................och definitioner Avsteg från ......................................................den officiella inkomststatistiken 2002/03:100 BILAGA 3 Fördelningspolitiska nyckeltal 19912001............................................................ Andel fattiga enligt tre inkomstgränser .............................................................. Antal fattiga individer samt fördelning på olika kategorier .................. Indikatorer på levnadsförhållanden..................................................................... Indikatorer på levnadsförhållanden fördelat efter socialbidragstagande .......... Andel fattiga enligt olika mått............................................................................. Parvis överlappning av fattiga enligt olika mått.................................................. Fattiga enligt ett eller flera mått .......................................................................... Relativ risk för fattigdom fördelat efter familjetyp............................................ Relativ risk för fattigdom för kvinnor respektive män ...................................... Relativ risk för fattigdom fördelat efter ålder och kön...................................... Relativ risk för fattigdom fördelat efter födelseland Andel personer som är kvar respektive flyttat mellan olika inkomstgrupper 19911995 och 19962000 ................................................................................... Andel med svag ekonomi år 199195 och 19962000........................................ Relativ risk för att bli långvarigt fattig fördelat efter familjetyp 19911995 och 19962000 ................................................................................... Relativ risk för att bli långvarigt fattig fördelat på ålder och kön år 19911995 och 19962000 ................................................................................... Andel långvarigt fattiga fördelat efter födelseland 19911995 Andel med låga inkomster ................................................................................... FN:s index över fattigdom................................................................................... Andel fattiga som blir kvar i fattigdom under ......................................... Underbilagetabell 3.1 Individernas disponibla inkomst justerad för försörjnings- börda 19912001 samt förändring 20012003. samt medelvärden för inkomstgrupper (deciler)................................................ Underbilagetabell 3.2 Relativ risk för låg inkomst fördelat efter familjetyper, beräknat enligt två olika ekvivalensskalor........................................................... Underbilagetabell 3.3 Andel med svag ekonomi enligt tre olika definitioner fördelat efter ålder och kön ................................................................................. Underbilagetabell 3.4 Sen-index ................................................... 2002/03:100 BILAGA 3 Kvinnors lön i relation till mäns lön 19922001 ................................................. Spridning i justerad disponibel inkomst 1991-2001............................................ Andel med svag ekonomi 1991-2001................................................................... 1.5Ekonomisk standard för barn, ungdomar och ålderspensionärer i förhållande till hela befolkningen 19912001..................................................... Andel barn () som lever i familjer med svag ekonomi 19912001......... Fattiga enligt olika mått /87, 1994/95 och 2000/01................................ 2.2Andel med låg inkomst samt andel med låg inkomst under minst 1 av ........................................................................................................ På uppdrag lämnar regeringen fördelningspolitiska redogörelser i anslutning till budgetpropositionen och/eller vårpropositionen. Denna bilaga innehåller dels en redovisning av inkomstfördelningens utveckling över tiden, dels en fördjupad analys av hushåll med svag ekonomisk standard. Analyser av utsatthet och fattigdom är ofta behäftade med ett antal mätproblem. I denna bilaga redovisas därför en fördjupad analys av olika mätmetoder i syfte att förbättra de beslutsunderlag som ligger till grund för utformningen av fördelningspolitiken. Hushållens ekonomiska standard1 ökade . Ökningen är ungefär lika stor för kvinnor och män. Sammantaget har inkomstökningen varit högre än genomsnittet för den högsta inkomstgruppen, för ålderspensionärer och för samboende utan barn. Ungdomar och ensamstående med barn beräknas ha haft en svagare ökning av inkomststandarden än genomsnittet. beräknas standarden öka med . Lönespridningen visar tydliga tecken på att öka genom att månadslönerna växer snabbare i den övre delen av fördelningen för både kvinnor och män. Månadslönen vid 9:e decilen är dubbelt så hög som vid 1:a decilen. Lönerelationen mellan kvinnor och män är i stort sett oförändrad. Skillnaden ökar med stigande lön. Bland dem med lägst lön är kvoten , dvs. kvinnors löner utgör av männens löner . För medianlönen är kvoten och bland dem med högre löner är kvoten . Inkomstspridningen2 ökade med . Under den första delen av var inkomstspridningen i det närmaste oförändrad. Ökningen förklaras huvudsakligen av att hushåll med högst ekonomisk standard ökat sin inkomst mer än övriga efter 1995. 1Medianvärdet för disponibel inkomst justerad för försörjningsbörda. 2Inkomstspridningen mäts med GINI-koefficienten för justerad disponibel inkomst. Definition finns i underbilaga 3. 2002/03:100 BILAGA 3 Andelen hushåll med svag ekonomi är och denna nivå har varit i stort sett oförändrad . i ett internationellt perspektiv är detta en låg nivå. Vad är fattigdom? För att på ett så effektivt sätt som möjligt kunna stötta de mest utsatta i samhället krävs goda kunskaper om omfattning av och bakgrund till utsatthet. Någon tydlig skiljelinje mellan fattiga och icke-fattiga människor finns inte. Det finns inte heller någon allmänt accepterad teoretisk definition av fattigdom. Varje försök att undersöka fattigdomen bygger oundvikligt på ett normativt ställningstagande om var gränsen går för vad som kan anses vara en acceptabel levnadsnivå. Det är ytterst viktigt att, utöver ekonomisk utsatthet, undersöka andra former av välfärdsbrister som ohälsa, arbetslöshet, otrygghet och sociala relationer samt att ta fram indikatorer som speglar dessa förhållanden. Men det finns starka skäl att skilja mellan ekonomisk fattigdom och ofärd eller social exkludering. Beskrivningar av ofärd gör det dock möjligt att få en bättre förståelse för fattigdomens olika dimensioner. I denna bilaga används en definition av fattigdom, där fattigdom ses som en låg konsumtion av varor och tjänster som beror på begränsade ekonomiska resurser. För att mäta fattigdom används tre alternativa mått; andel med årsinkomst av medianinkomsten, andel som har brister i sin materiella levnadsstandard och andel som fått socialbidrag . Analysen visar att: -Risken för fattigdom varierar mellan (socialbidrag) och (låg inkomst). Risken för långvarig fattigdom mätt som låga inkomster är . -Det är delvis samma grupper som i högre eller lägre grad riskerar fattigdom, oavsett vilket mått som väljs. Ensamstående löper större risk än samboende att ha en låg materiell standard eller att bli socialbidragstagare. Ensamstående med barn löper större risk att ha brister i materiell standard eller att motta socialbidrag, medan ensamstående utan barn löper störst risk att 2002/03:100 BILAGA 3 ha låg inkomst. Samboende med mer än två barn riskerar att i högre grad motta socialbidrag och att ha lägre inkomster. Yngre riskerar oftare än äldre att ha låg inkomst eller vara socialbidragstagare, medan de i lägre grad än de äldre riskerar brister i materiell standard. -Hur många som är fattiga varierar, vilket i stort är en följd av att gränser ofta måste sättas normativt. Det blir egentligen fruktlöst att försöka jämföra skillnader i hur många som är fattiga enligt de olika måtten. -Det är ovanligt att samma individer räknas som fattiga utifrån samtliga mått. av dem som har låg inkomst, har varken fått socialbidrag eller upplever brister i materiell standard. av dem som har brister i materiell standard har varken låg inkomst eller har fått socialbidrag. Socialbidragstagare är de som oftast är fattiga enligt övriga definitioner. är det viktigt att notera att drygt hälften av dessa varken har låg årsinkomst eller upplever brister i materiell standard. Både direkta mått som mäter levnadsstandarden och indirekta mått som mäter ekonomiska resurser, har sina svagheter vad gäller att mäta fattigdom. Datamaterial och indikatorer på levnadsstandard behöver ses över så att de bättre fångar in situationen för de sämst ställda. En möjlig lösning skulle kunna vara att kombinera en låg inkomstgräns med ett mått på låg materiell standard. Ett sådant mått kan rättfärdigas teoretiskt då det tar hänsyn till att en fattig människa har en låg levnadsstandard som orsakats av bristande ekonomiska resurser. Med trovärdiga mått på fattigdom kan analyser av utsatta gruppers situation förbättras och de samhälleliga insatserna sättas in där de är som mest effektiva både ur individens och samhällets synvinkel. Historiskt har risken för fattigdom varit mest uttalad för barn, för småbarnsföräldrar samt vid ålderdomen när man inte längre kunnat arbeta. Genom det generella välfärdssystemets utbyggnad har mönstren i stora delar förändrats. Nya riskgrupper är ungdomar och utrikes födda, framförallt som ett resultat av att de har svårt att komma in på arbetsmarknaden. För ungdomar är problemen av övergående karaktär. Men för utrikes födda kvarstår problemen. Långvarig fattigdom är ovanlig, knappt en procent av befolkningen var fattig hela perioden 19962000. Särskilt utsatta är utrikes födda, ensamstående, unga kvinnor och de äldsta kvinnorna samt män i åldersgruppen . En förklaring till de förändrade mönstren är att skatter och transfereringar nu i högre grad utjämnar människors inkomster över livet. Även offentliga tjänster som barnomsorg, skola och vård bidrar till detta. Internationella jämförelser visar att länder som har en utbyggd generell välfärd också tenderar att ha mindre fattigdom. Detta visar sig också i att oavsett hur mätningarna görs ligger på de absolut lägsta nivåerna beträffande fattigdomens utbredning. Inkomstfördelningen följs regelbundet i SCB:s undersökning av hushållens ekonomi, HEK.3 Fördelningsanalyser av disponibla inkomster ger en god bild av hur den ekonomiska standarden varierar mellan hushåll. Bilden är emellertid ofullständig eftersom en stor del av hushållens resurser omfördelas genom offentlig konsumtion via utbildning, hälso- och sjukvård, äldreomsorg m.m. I föregående års fördelningspolitiska redogörelse gjordes en fördjupad fördelningsanalys, där värdet av offentlig konsumtion adderades till den disponibla inkomsten. Resultaten visade att den offentliga konsumtionen har en kraftigt utjämnande effekt på inkomstfördelningen. Redovisningen av inkomstutvecklingen avser analys av årliga tvärsnitt, dvs. det är inkomstutvecklingen för olika grupper som studeras. Sammansättningen av dessa grupper förändras över tiden, dvs. det är inte nödvändigtvis samma individer som befinner sig i samma grupp . Enskilda individer förflyttar sig mellan inkomstgrupper, åldersgrupper etc. Hushållssammansättningen förändras och samboende med barn kan separera för att vid nästa mättillfälle ingå bland ensamstående med barn. 3 Inkomstfördelningsundersökningen (HINK). Undersökningen bygger på kontrolluppgifter till taxeringen, myndigheters register och telefonintervjuer. 2002/03:100 BILAGA 3 Tabell 1.1 Fördelningspolitiska nyckeltal 19912001 Lönespridning (Decil9/Decil5) Lön (D5kvinnor/D5män) Andel med svag ekonomi (%) Andel barn () med svag ekonomi (%) Barns relativa standard (%) Inkomströrlighet (M) Marginaleffekt (%) marginaliserade (%) Anm. Förklaringar till nyckeltalen finns i underbilaga 3 samt i avsnitt 1.1.2 och 1.2. Gruppen ålderspensionärer kompletteras med yngre personer som äldre personer dör. En individ kan sälja sitt hus och göra en kapitalvinst och därmed tillfälligt hamna i den högsta inkomstklassen. I underbilagetabell 3.1 redovisas utvecklingen för olika grupper samt en framskrivning till 2003 med hjälp av ekonomisk och demografisk utveckling samt ändrade regler i skatte- och transfereringssystemen. Vid redovisning av vissa nyckeltal som inkomströrlighet och ekonomisk marginalisering följs enskilda individers rörlighet på inkomstskalan med hjälp av longitudinella uppgifter i SCB:s databas . 1.1.1Förändring av ekonomisk standard Den senaste statistiken visar att medianen för hushållens ekonomiska standard4 ökade . Ökningen för kvinnor och män är ungefär lika stor. Ålderspensionärers medianinkomst ökade kraftigt (mellan ), medan utvecklingen för övriga åldersgrupper och hushållstyper var mer blandad. Svagast inkomstutveckling har ungdomsgruppen bland 4 Disponibel inkomst justerad för försörjningsbörda. annat som följd av att en större andel studerar allt längre. Medelvärdet för ekonomisk standard ökade i fasta priser. Alla inkomstgruppers medelvärden har ökat . Störst var ökningen i gruppen med de högsta inkomsterna, , främst genom inverkan av stora kapitalvinster men även till följd av ökande löneinkomster. Ökningen är minst i den lägsta inkomstgruppen men där är inkomsten ofta svår att mäta. Att medelvärdet ökar mer än medianvärdet beror på att fördelningen blir mer ojämn genom en större ökning i toppen av fördelningen. beräknas hushållens reala disponibla inkomst öka i genomsnitt. Såväl ökade löner och företagarinkomster som sänkta skatter och ökade transfereringar bidrar till förändringen. över hela beräknas inkomstökningen vara högre än genomsnittet för den högsta inkomstgruppen, för ålderspensionärer och för sammanboende. Ungdomar och ensamstående med barn beräknas få en svagare ökning av inkomsten än genomsnittet. I tabell 1.1 redovisas utvecklingen av ett antal fördelningspolitiska nyckeltal . Ungefär hälften av nyckeltalen analyseras mer noggrant i denna bilaga medan övriga endast kort kommenteras här. 2002/03:100 BILAGA 3 Förmögenhetskoncentrationen visar hur förmögenheten är fördelad men följs inte regelbundet. De observationer som finns visar ändå tydligt att förmögenhetsstocken har blivit betydligt mer ojämnt fördelad . Regional spridning: Skillnaderna i inkomstnivå mellan rika och fattiga regioner har varit i stort sett . De regioner som studeras är lokala arbetsmarknadsregioner enligt gruppering. Inkomströrligheten minskade något i början av perioden men har vänt uppåt igen mot slutet. Marginaleffekter: Den genomsnittliga marginaleffekten i befolkningen har minskat från 2001. Tendensen förväntas fortsätta genom lägre arbetslöshet, skattejusteringar och införandet av maxtaxa i barnomsorgen. Ekonomiskt marginaliserade: Efter en kraftig ökning krisår har trenden vänt och andelarna börjat avta. är det för vilka mer än halva den disponibla inkomsten kommer från sjukförsäkring, förtidspension, arbetsmarknadsstöd, bostadsbidrag eller socialbidrag . 1.2Fördelning av ekonomiska resurser 19912001 I detta avsnitt redovisas spridningen av månadslön med uppgifter från SCB:s årliga lönestatistik.5 Med lön avses den överenskomna månadslönen vid heltidsarbete och både heltids- och deltidsanställda ingår.