prop · GR0326 · 2003-10-22 00:00:00 — I fråga om sådan förskotts- eller a conto-betalning som avses i 14 § a conto-betalning som avses i 14 § får den ingående skatten dras av får den ingående skatten dras av först efter det att sådan faktura först efter det att faktura har tagits eller jämförlig handling som avses emot och betalning erlagts. i 11 kap. har tagits emot och betal- För det fall skattens belopp enligt 11 kap. 5 c § angetts i 11 kap. 11 § första stycket angetts i valutor i en faktura eller jämförlig flera valutor i en faktura skall vid tillämpningen av 1 kap. 7 § skatte- av den ingående skatten det skattebelopp användas som angetts som angetts i den skattskyldiges inte angetts i denna valuta, skall det skattebelopp användas som angetts beloppet inte angetts i denna i den valuta som fakturan eller den jämförliga handlingen är utställd i. användas som angetts i den valuta i vilken fakturan är utställd. I 15 och 17 §§ lagen (2000:46) beskattningen för företag som har sin redovisning i euro, m.m. finns regler om omräkning till svenska kronor i fall som avses i första stycket eller i 11 kap. 11 § tredje Vad som sägs i dessa paragrafer skall tillämpas även av redovisning i euro. Ändring enligt 24 § skall vilken nedsättningen av priset, återtagandet av varan eller kundförlusten enligt god redovisningssed har bokförts eller borde ha bokförts. Om den som har redovisat den utgående skatten försätts i konkurs innan en nedsättning av priset gjorts, en vara återtagits eller en kundförlust uppkommit, skall han dock alltid göra ändringen för den redovisningsperiod under vilken konkursbeslutet meddelats. Avdrag för nedsättning av priset Avdrag för nedsättning av priset skall grundas på en kreditnota eller skall grundas på en sådan någon jämförlig handling enligt kreditnota som avses i 11 kap. 10 §. 11 kap. 8 §. Om den skattskyldige, sedan han Om den skattskyldige, sedan han fått avdrag för ingående skatt, har fått avdrag för ingående skatt, har tagit emot en kreditnota eller tagit emot en sådan kreditnota som någon jämförlig handling enligt anges i 11 kap. 10 § avseende 11 kap. 8 § som gäller denna skatt, denna skatt, skall han i den ordning skall han i den ordning som gäller som gäller för hans redovisning av för hans redovisning av ingående skatt återföra den avdragna skatten avdragna skatten med det belopp med det belopp som motsvarar den som motsvarar den del av den del av den tidigare redovisade skatten som varit hänförlig till varit hänförlig till nedsättningen av nedsättningen av priset. Om den skattskyldige har överlåtit sin verksamhet eller del av denna efter det att han gjort avdraget för ingående skatt, skall vad som sägs i första stycket om återföring av den skatten gälla den som får tillgodogöra sig den prisnedsättning som föranleder återföringen. Ansökan skall göras på en blankett enligt formulär som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Avser den ingående skatten förvärv skall till ansökan fogas 1. faktura eller jämförlig hand- 1. faktura, ling som innehåller sådana upp- gifter som anges i 11 kap. 5 § första stycket, 2.intyg om att sökandens verksamhet i hemlandet medför skatt- skyldighet till mervärdesskatt, och 3.andra handlingar som behövs för att bedöma om den sökande har rätt till återbetalning. Andra stycket 2 gäller inte om sökanden lämnat ett sådant intyg till den myndighet som avses i 1 §. Avser den ingående skatten import skall till ansökan fogas en av utfärdad tullräkning. Uppgifterna i ansökan skall lämnas på heder och samvete. Vid överklagande av beslut enligt denna lag, med undantag för överklagande enligt andra stycket, gäller bestämmelserna i 22 kap. skattebetalningslagen (1997:483). fattat om betalningsskyldighet en- fattat om betalningsskyldighet en- ligt 3 kap. 26 b §, i ärende som rör ligt 3 kap. 26 b §, i ärende som rör återbetalning enligt 10 kap. 18 §§ återbetalning enligt 10 kap. 18 §§ enligt 19 kap. 7 § enligt 19 kap. 7 § 1Senaste lydelse 2003:220. 2Lydelse enligt prop. 2002/03:99. Länsrätten i Prop. skattemyndighet fattat om grupp- registrering enligt 6 a kap. 4 §, om registrering enligt 6 a kap. 4 §, om 6 a kap. 5 § eller om innehållet i en 6 a kap. 5 § enligt 11 kap. 5 § tredje stycket om avräkning får överklagas sär- överklagas hos allmän förvalt- skilt på den grunden att avräk- ningsbeslutet i sig är felaktigt men får överklagas särskilt på den i övrigt endast i samband med grunden att avräkningsbeslutet i sig överklagande av beslut om betal- är felaktigt men i övrigt endast i enligt detta stycke skall ha kommit beslut om betalningsskyldighet. in från den dag klaganden fick del av beslutet. skall ha kommit in från den dag klaganden fick del av beslutet. Ett beslut enligt 6 a kap. 4 eller 5 § får även överklagas av Skatte- verket. Om en enskild part överklagar ett sådant beslut förs det allmännas talan av . Denna lag träder i kraft och tillämpas på fakturor som utfärdas efter ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i bokföringslagen Härigenom föreskrivs i fråga om bokföringslagen (1999:1078) dels att 7 kap. 4 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 7 kap. 3 a §, av följande lydelse, dels att rubriken närmast före 7 kap. 4 § skall sättas närmast före 7 kap. 3 a §. Trots bestämmelserna i 2 § får ett företag förvara maskinläsbara medier och hålla maskinutrustning och system tillgängliga i ett annat land inom Europeiska unionen om 1. platsen för förvaring och varje ändring av denna plats anmäls till eller, när det gäller företag som står under Finans- inspektionens tillsyn, till Finans- inspektionen, 2. företaget på begäran av eller medger omedelbar elektronisk åtkomst till räkenskapsinforma- tionen för kontrolländamål , och 3. företaget genom omedelbar utskrift kan ta fram räkenskaps- informationen i i sådan form som avses i 1 § 1 eller 2. Första stycket gäller också för- i ett land utanför Europeiska unionen med vilket det finns rättsliga instrument om ömsesidigt bistånd med en räckvidd som är likartad med de som föreskrivs i rådets direktiv /308/EEG av om ömsesidigt bistånd för indrivning av ford- ringar uppkomna till följd av verksamhet som utgör en del av finansieringssystemet för Euro- peiska utvecklings- och garanti- fonden för jordbruket och av jord- bruksavgifter och tullar samt med avseende på mervärdeskatt, rådets direktiv /799/EEG av sidigt bistånd av medlemsstaternas behöriga myndigheter på direkt- beskattningens område, och nr 218/92 av om administrativt samarbete inom (mervärdesskatt). Om det finns särskilda skäl, får Om det finns särskilda skäl, får tillåta att ett företag, tillåta att ett företag utomlands även om förutsätt- I sådana fall får enligt 3 a § I sådana fall får maskin- 2 § andra stycket utrustning och system som avses i tillgängliga i samma land. 2 § andra stycket hållas tillgängliga ståndet får förenas med villkor och i samma land. förenas med villkor och begränsas tillstånd ges, skall företaget genom räkenskapsinformationen i i sådan form som avses i 1 § 1 eller 2. Tillstånd enligt första stycket ges av när det gäller företag som står under inspektionens tillsyn. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Villkor och begränsningar som följer av ett tillstånd som har lämnats enligt 7 kap. 4 § i sin äldre lydelse behöver inte längre tillämpas om de maskinläsbara medier som tillståndet avser får förvaras med stöd av 7 kap. 3 a §. 1 Lydelse enligt prop. 2002/03:99. Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen Härigenom föreskrivs att det i skattebetalningslagen (1997:483) skall införas två nya paragrafer, 14 kap. 2 a och 2 b §§, samt närmast före 14 kap. 2 a § en ny rubrik av följande lydelse. Särskilda regler om bevarande av fakturor Den som enligt 11 kap. mer- värdesskattelagen (1994:200) skall säkerställa att faktura utfärdas är även skyldig att säkerställa att ett exemplar av fakturan bevaras. Skyldigheten att bevara ett exemplar av fakturan gäller även fakturor som en näringsidkare tagit emot. Den som avses i första stycket skall även säkerställa att upp- gifterna i fakturor som lagras i elektronisk form är oförändrade och läsbara under hela lagrings- tiden. Med bevarande av fakturor på elektronisk väg avses bevarande av data via kabel, radio, optisk teknik eller andra elektromagnetiska hjälpmedel. I bokföringslagen (1999:1078) finns bestämmelser om arkivering av räkenskapsinformation för fysiska och juridiska personer som är bokföringsskyldiga. För den som inte är bokförings- skyldig, men som omfattas av skyldigheten att bevara fakturor enligt 2 a §, skall bestämmelserna om former för bevarande av fakturor i 7 kap. 1 § andra stycket och 6 § bokföringslagen samt platsen för bevarande av fakturor Prop. 2003/04:26 enligt 7 kap. 24 §§ bokförings- Denna lag träder i kraft och tillämpas på fakturor som utfärdas eller tas emot efter ikraftträdandet. Ärendet och dess beredning antogs ett EG-direktiv om nya regler för fakturering när det gäller mervärdesskatt. Direktivet betecknas rådets direktiv /115/EG om ändring av direktiv /388/EEG i syfte att förenkla, modernisera och harmonisera kraven på fakturering när det gäller mervärdesskatt (se EGT L 15, , s. 24), härefter kallat faktureringsdirektivet. Genom direktivet har gemensamma EG-regler införts som för mervärdesskatteändamål fastlägger en harmoniserad förteckning över vilka uppgifter som en faktura måste innehålla, gemensamma bestämmelser för tillämpningen av elektronisk fakturering och elektronisk lagring (arkivering) av fakturor samt för självfakturering (eng. self-billing) och utläggning av fakturering till en tredje person (eng. outsourcing). För att kunna säkerställa att den inre marknaden fungerar väl har det ansetts nödvändigt med en harmonisering av reglerna för fakturering. Ett annat syfte med faktureringsdirektivet var att moderni- sera reglerna för faktureringsskyldighet så att de korresponderar bättre med den tekniska utvecklingen och med vad som tillåts enligt medlemsstaternas nationella lagstiftningar. Reglerna skall vara införda i medlemsländernas lagstiftning . I framställningar som inkom till och (dnr Fi97/1264 respektive Fi97/2095) har respektive , och begärt att mervärdesskattelagen (1994:200, ML) skall anpassas så att dagens krav på uppvisande av faktura eller jämförlig handling för att avdragsrätt skall medges, inte hindrar att den elektroniska handeln kan bedrivas på ett rationellt sätt. Gemenskapen för Elektroniska Affärer har i en framställan som inkom till (dnr Fi2002/4805) givit in underlag för bedömning av problemställningar i samband med elektroniska fakturor samt i en framställan som kom in till (Fi2003/618/SKA/S2) yrkat att det i lagstiftningen inte skall ställas krav på ett ytterligare sammanfattande pappersdokument vid utställande av elektronisk faktura. I skrivelse som kom in till har IT- kommissionen (Fi2003/2354/SKA/S2) överlämnat IT- rättsliga observatoriums promemoria Observatoriets syn på säkerhets- krav vid elektronisk fakturering (ITObservatorietPM 16/2003). IT- kommissionen yrkar att den ingivna promemorian skall beaktas vid lagstiftningsarbetet. I skrivelse som kom in till har eCommerce AB anfört att ett krav på elektroniska signaturer skulle kunna ta död på en utbredning för elektronisk förmedling av fakturor och skulle rent tekniskt vara omöjligt att använda sig av då av fakturorna hanteras av operatörer. I skrivelse som kom in till har anslutit till eCommerce AB:s uppfattning. I skrivelse som kom in till har anfört att vid införandet av faktureringsdirektivet bör tillåtas alla de tre alternativ som faktureringsdirektivet tillåter avseende kraven för elektronisk fakturering. Dessa frågor behandlas av regeringen . 2003/04:26 i avsnitt 6.8. Inom har utarbetats en promemoria med förslag hur faktureringsdirektivet skall genomföras i ML (dnr. Fi2003/3465). Promemorian har remissbehandlats. Lagförslagen i promemorian finns i bilaga 1. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgängliga hos (dnr EUFi2002/547). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Regeringen har följt Lagrådets förslag till ändring av 1 kap. 17 § ML. Ändringen kommenteras i avsnitt 6.3. Den av Lagrådet behandlade frågan om de föreslagna bestämmelserna i 14 kap. 2 a och 2 b §§ SBL bör föranleda följdändring i 10 a kap. 21 § SBL kommer att behandlas i avsnitt 6.9.3. I förhållande till lagrådsremissen har ytterligare preciseringar gjorts i 11 kap. 2 och 11 §§ och 13 kap. 15 a § och 23 a § ML, vilka inte är av ett sådant slag att de kräver Lagrådets hörande. Därutöver har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Den centrala rättsakten för mervärdesbeskattning inom EG utgörs av rådets sjätte direktiv /388/EEG av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, , s.1 ändrad senast genom rådets direktiv /38/EG av om ändring och ändring för en begränsad tid av direktiv 77/388/EEG vad gäller mervärdesbeskattningen för radio och televisionssändningar samt vissa tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg) i fortsättningen sjätte direktivet. Det direktiv som skall införas i svensk lagstiftning innebär ändringar i faktureringsbestämmelserna i artikel 22.3 (i dess lydelse enligt artikel ) i sjätte direktivet. När nedan hänvisas till artikel 22 avses artikel 22 i dess lydelse enligt artikel . En faktura fyller olika funktioner i mervärdesskattesammanhang. skall tjäna som dokumentation för förvärvaren för att denne skall kunna styrka rätten till avdrag eller återbetalning av ingående skatt men den skall även ge underlag till skattemyndigheten för kontroll av att Fakturan är därför ett grundläggande dokument i mervärdesskattesammanhang. I 11 kap. i ML finns bestämmelser om skyldigheten att utfärda faktura, vad en faktura skall innehålla och när en kreditnota skall utfärdas. De tidigare bestämmelser i sjätte direktivet som reglerade fakturering fanns i artikel 22.3. Dessa regler var inte så omfattade utan gav en stor frihet för medlemsstaterna att utforma sina nationella faktureringsregler. Det har lett till att bestämmelserna om fakturering varierar i stor Prop. 2003/04:26 utsträckning i medlemsstaterna. I takt med att den gränsöverskridande handeln inom den europeiska gemenskapen ökat så har de företagare som bedriver sådan handel varit tvungna att i allt större utsträckning känna till och tillämpa övriga medlemsstaters regler avseende fakturering. Olikheterna i reglerna innebär ett administrativt merarbete för företagen och kan även leda till problem i kontrollhänseende för skattemyndigheterna. Mot bakgrund av detta uppgav aktörerna inom ramen för den andra etappen av SLIM (Simpler legislation for the Internal Market, initiativ i syfte att förenkla vissa regler inom mervärdesskatteområdet) att avsaknaden av en harmoniserad lagstiftning hindrade den inre marknaden från att fungera väl. I arbetet med att anpassa gemenskapens mervärdesskattesystem till den elektroniska handelns krav var det nödvändigt att tillåta en bred användning av elektronisk fakturering utan onödiga inskränkningar (se KOM(2000) 650 slutlig, 17.11.2000, 2000/0289 (CSN) s. 2). underströk nödvändigheten av att upprätthålla en rättslig ram för elektronisk fakturering som säkerställer skattemyndigheternas kontrollmöjligheter. Mot bakgrund av denna utveckling lät Europeiska gemenskapernas kommission (nedan kommissionen) utföra en undersökning för att utreda vilka krav som gällde i medlemsstaterna avseende fakturering. Rapporten lämnades (se Study on the requirements imposed by the Member States, for the propose of charging taxes, for invoices produced by electronic or other means, Final Report on Invoicing 23.8.1999). Mot bakgrund av rapporten lämnade kommissionen ett förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv /388/EEG i syfte att förenkla, modernisera och harmonisera kraven på fakturering när det gäller mervärdesskatt, KOM(2000)650 slutlig, 17.11.2000, 2000/0289 (CNS). Kommissionen föreslog ändringar i direktivet avseende reglerna om fakturering så att kraven på innehållet i en faktura blir desamma inom hela gemenskapen. Kommissionen föreslog även införandet av regler för användning av elektronisk fakturering. Det nu aktuella direktivet 2001/115/EG om ändring av direktiv /388/EEG i syfte att förenkla, modernisera och harmonisera kraven på fakturering när det gäller mervärdesskatt grundar sig på kommissionens förslag och antogs . I propositionen föreslås de ändringar i ML, skattebetalningslagen (1997:483, SBL) och bokföringslagen (1999:1078, SBL) som följer av de nya reglerna i sjätte direktivet. Det förutses att ändringar kan komma att krävas även i mervärdesskatteförordningen (1994:223) och skattebetalningsförordningen (1997:750). Reglerna i sjätte direktivet avseende fakturering De regler som gäller på mervärdesskatteområdet avseende fakturering faktureringsdirektivet införs i nationell lagstiftning, framgår av artikel 22.3 i det sjätte direktivet. Reglerna är summariska och ger utrymme för medlemsstaterna att i viss utsträckning utforma nationella regler för fakturering. Det har inneburit att reglerna har kommit att skilja sig åt mellan medlemsstaterna. Skillnaderna i reglerna kan utgöra en hämmande faktor i den gränsöverskridande gemenskapshandeln eftersom företagarna är tvungna att beakta de olika nationella reglerna för fakturering vid sådan handel. De krav som ställs på vilka uppgifter som skall anges i en faktura i artikel 22.3 b i sjätte direktivet är endast en miniminivå och ger utrymme för medlemsstaterna att ställa krav på att ytterligare uppgifter skall anges i fakturan med stöd av artikel 22.8 i sjätte direktivet. Det finns även möjligheter för medlemsstaterna att införa andra skyldigheter som de finner nödvändiga för en riktig uppbörd av skatten och för förebyggande av undandragande av skatt. Dock måste alltid kravet på likabehandling av inhemska transaktioner och transak- tioner som genomförs mellan medlemsstaterna av skattskyldiga personer upprätthållas liksom villkoret att skyldigheter i handeln mellan medlems- stater inte leder till formaliteter i samband med gränspassage enligt artikel 22.8 i sjätte direktivet. Medlemsstaterna har även möjlighet att med stöd av artikel 22.9 i sjätte direktivet befria från alla eller vissa skyldigheter avseende fakturering. Enligt artikel 22.3 a i sjätte direktivet skall varje skattskyldig person utfärda en faktura eller annan jämförlig handling beträffande varor och tjänster som han har tillhandahållit eller utfört åt någon annan skattskyldig person (eng. taxable) eller icke skattskyldig juridisk person. Med skattskyldig person avses enligt det sjätte direktivet en person som är näringsidkare. Begreppet har således ingenting att göra med vad man i ML betecknar som en betalningsskyldig person (skattskyldig person). Vid distansförsäljningar och vid försäljningar av nya transportmedel skall en faktura utfärdas oavsett om omsättningen sker till en beskattningsbar person, offentligt organ eller annan. Det föreligger ingen faktureringsskyldighet vid överföringar av varor som görs av en beskattningsbar person från en medlemsstat till en annan. Varje skattskyldig person skall utfärda en faktura beträffande varje betalning a conto som har gjorts till honom före leverans av varor som avses i första stycket i artikel 22.3 a i sjätte direktivet samt betalningar a conto från andra skattskyldiga personer eller icke skattskyldiga juridiska personer innan tjänsten har tillhandahållits. Den skattskyldige personen skall behålla ett exemplar av varje handling som utfärdas. Utläggning av faktureringsfunktionen (eng. outsourcing) och självfakturering (eng. self-billing) Det framgår av artikel 22.3 a första stycket i sjätte direktivet att det är den skattskyldige personen som är skyldig att utfärda faktura eller jämförlig handling avseende omsättningar som omfattas av fakturerings- skyldigheten. Det framgår inte uttryckligen att direktivet tillåter utläggning av faktureringsfunktionen till en tredje person eller självfakturering av kunden. Innebörden av reglerna i direktivet har dock uppfattats så att det är möjligt att tillämpa utläggning av fakturerings- funktionen till en tredje man samt att det även är möjligt att medge självfakturering. Denna tolkning stöds av avgörandet i Europeiska domstolens dom av (Finanzamt Osnabrück-Land mot , C-141/96). De krav som ställs på innehållet i en faktura framgår av artikel 22.3 b i sjätte direktivet. I fakturan skall anges priset exklusive skatt samt skatten för varje skattesats liksom alla eventuella skattebefrielser. Vid gemenskapsinterna transporter av varor (artikel 28 b C i sjätte direktivet), tillhandahållanden av tjänster med anknytning till transport av varor inom gemenskapen (artikel 28 b D i sjätte direktivet), förmedlingstjänster vid tillhandahållanden av tjänster (artikel 28 b E i sjätte direktivet) och utförande av tjänster i fråga om värderingar av eller arbete på lös egendom (artikel 28 b F i sjätte direktivet) skall på fakturan anges köparens och säljarens registreringsnummer till mervärdesskatt. Vid gemenskapsintern handel (artikel 28 c A a i sjätte direktivet) skall registreringsnummer för mervärdesskatt för säljare anges och även köparens registreringsnummer för mervärdesskatt under vilket tjänsten tillhandahållits denne. Vid tillhandahållande av nya transportmedel skall uppgifter lämnas till ledning för bedömning av om tillhandahållandet omfattas av definitionen av nya transportmedel i artikel 28 a 2 i sjätte direktivet. Vid gemenskapsintern varuförsäljning som utgör treparts- handel skall en uttrycklig hänvisning göras till bestämmelserna om trepartshandel i artikel 28 c E 3 i sjätte direktivet och det registrerings- nummer under vilket den skattskyldiga personen har gjort förvärvet och den därpå följande leveransen samt kundens registreringsnummer för mervärdesskatt. I det sjätte direktivet anges inte särskilt formen för fakturering. Direktivet utgår från att en faktura har formen av en pappersfaktura. Detta anges dock inte uttryckligen i direktivet. Vid tillämpningen av direktivets regler har många av medlemsstaterna ansett att det i stället ingår som en del i den uppgift som överlämnats åt medlemsstaterna, att fastställa de kriterier som avgör huruvida ett dokument kan betraktas som faktura enligt artikel 22.3 c i sjätte direktivet. Medlemsstaterna har därför haft en möjlighet att i sin nationella lagstiftning acceptera både pappersfakturor och elektroniska fakturor. Medlemsstaterna har således utan begränsning i direktivet kunnat utforma regler avseende formen på fakturor och villkoren för att elektronisk fakturering kan tillåtas. Begränsningar och befrielser vid fakturering Enligt artikel 22.8 i sjätte direktivet kan medlemsstaterna införa andra skyldigheter som de finner nödvändiga för en riktig uppbörd av skatten och för förebyggande av undandragande av skatt. Bestämmelsen begränsas av det tidigare nämnda kravet på likabehandling mellan inhemska transaktioner och transaktioner som genomförs mellan medlemsstater av skattskyldiga personer samt villkoret att dessa skyldig- heter inte leder till formaliteter i samband med gränspassage. Medlemsstaterna kan enligt artikel 22.9 även befria från vissa eller alla skyldigheter för skattskyldiga personer som endast utför tillhandahållanden av varor eller tjänster som är undantagna enligt artiklarna 13 och 15 i sjätte direktivet, och för skattskyldiga personer som har rätt till befrielse från skatt enligt artikel 24 och omfattas av undantag avseende gemenskapsinterna förvärv samt för skattskyldiga personer som inte utför några av de transaktioner som avses i artikel 22.4 c, dvs.