prop · GQ0394 · 2003-03-20 00:00:00 — justering av beloppen som skall ske och som har sin grund i artikel 17a i första skadeförsäkringsdirektivet i lydelse enligt artikel 1.5 i solvensskadedirektivet hänvisas till kommentaren till 25 §. Av tredje stycket framgår att , om det finns särskilda skäl och efter ansökan, får medge att garantibeloppet för ömsesidiga försäkringsbolag sätts ned med upp till en fjärdedel. bolag kan främst komma i fråga för undantag. Ett exempel på vad som Prop. 2002/03:94 kan utgöra särskilda skäl är ett ömsesidigt skadeförsäkringsbolag som med något undantag uppfyller alla förutsättningar för att kunna medges undantag i enlighet med 1 kap. 10 § tredje stycket. Det krav som inte är uppfyllt kan t.ex. vara att bolagets bolagsordning inte innehåller bestämmelser som medger uttaxering från delägare. I sådana fall kan, beroende på övriga förhållanden, i vart fall en viss nedsättning kunna komma i fråga. En helhetsbedömning måste dock naturligtvis göras. Regleringen i fjärde stycket är ny för skadeförsäkringsrörelse. fanns en liknande bestämmelse enbart för livförsäkringsbolag, vilket medförde att kapitalbasen för skadeförsäkringsbolag till större del än för livförsäkringsbolag kunde bestå av andra poster än sådana som anges i 24 § första stycket, dvs. sådana poster som får ingå i kapitalbasen efter medgivande. Det ändras nu så att det även för skadeförsäkringsbolag krävs att kapitalbasen intill en tredjedel av solvensmarginalen skall motsvaras av poster som anges i 24 § första stycket 13. Detsamma skall gälla garantibeloppet, om det är större än en tredjedel av solvensmarginalen. Vidare innebär regleringen att kapital- basen och garantibeloppet, efter godkännande från , får innehålla posten dolda nettoreserver som uppkommit genom värdering av tillgångar i den utsträckning sådana dolda reserver inte är av exceptionell natur. Det innebär i sin tur att bl.a. fonden för orealiserade vinster efter godkännande från får räknas in i kapital- basen och garantibeloppet. Bestämmelsen behandlar tillsyn och möjligheter att ingripa mot försäkringsbolag. Som ett nytt tredje stycke har förts in en möjlighet för att, om inspektionen bedömer att försäkringstagarnas rättigheter hotas, förelägga försäkringsbolaget eller dess styrelse att upprätta och för godkännande överlämna en finansiell saneringsplan. Bestämmelsen ger möjlighet för att tidigare än vad som är möjligt förelägga bolaget att ge in en finansiell saneringsplan eftersom dess tillämplighet inte förutsätter att kapitalbasen understigit solvensmarginalen. Vad som utgör försäkringstagarnas rättigheter är främst knutet till att ingångna försäkringsavtal fullföljs mot dem som rörelsereglerna i första hand avser att skydda, dvs. direktförsäkrings- tagare och andra ersättningsberättigade med behov av skydd. Till det nya stycket är inte kopplad någon rätt för eller regeringen att förverka en koncession på motsvarande sätt som gäller i enlighet med t.ex. bestämmelsens fjärde stycke. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall, enligt elfte stycket, meddela föreskrifter om innehållet i den finansiella saneringsplanen. I första punkten anges att lagen träder i kraft . Genom den andra punkten öppnas en möjlighet för de försäkringsbolag som så önskar att tillämpa 7 kap. 2227 §§ i deras nuvarande lydelse. Detta är möjligt för bolag som beviljats koncession före 2002 och gäller fram till , dvs. riktar sig till bolagen, vilket innebär att möjlighet att i enlighet med 7 kap. 23 och 25 §§ minska avdraget för återförsäkring faller under huvudregeln i första punkten. I andra punkten öppnas också för en möjlighet till övergångstid för bolagen. förutsätter dock att det aktuella bolaget åtminstone har påbörjat arbetet för att uppfylla de skärpta solvenskraven. Bolaget får ansöka till om ytterligare tid och bifoga en plan över hur de skärpta solvenskraven skall uppnås. För försäkringsbolag som tillämpar äldre föreskrifter gäller även äldre bestämmelser i 1 kap. 10 §. 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares verksamhet i Ändrade regler i 7 kap. 27 § FRL har föranlett en ändrad hänvisning i denna paragraf. I stället för en fast beloppsgräns föreskrivs nu att garantibeloppet för livförsäkring skall motsvara hälften av det belopp som krävs enligt 7 kap. 26 § FRL. Detta föranleds av att beloppet skall kunna höjas i takt med den indexering som föreskrivs i 7 kap. 26 § andra stycket. Till följd av ändrad styckeindelning har en hänvisning till 7 kap. 26 § FRL ändrats. Bestämmelsen har i första stycket kompletterats med en ny första punkt som ger en möjlighet att ingripa och begära en finansiell saneringsplan om inspektionen bedömer att försäkringstagarnas rättigheter hotas (jfr 19 kap. 11 § tredje stycket FRL). Enligt ett nytt tredje stycke skall regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om innehållet i den finansiella Prop. 2002/03:94 saneringsplan som krävs enligt första stycket 1. Första stycket i bestämmelsen har justerats i och med att det skett ändringar i 9 § första stycket. Genom ändringen klargörs att möjligheten att förverka en koncession enbart gäller om en försäkringsgivare från tredje land inte inom angiven tid har fullföljt en plan som har godkänts enligt 9 § första stycket 2 eller 3. I övrigt har bestämmelsen redaktionellt omarbetats. 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:710) med vissa bestämmelser om I bestämmelsen ändras hänvisningar till 19 kap. 11 § FRL på grund av ändrad styckeindelning i paragrafen. Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 77/17 OCH RÅDETS DIREKTIV 2002/13/EG av om ändring av rådets direktiv /239/EEG när det gäller solvensmarginalkraven för skade- försäkringsföretag OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 och artikel 55 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)I den handlingsplan för finansiella tjänster som godkändes av i och i erkänns betydelsen av en solvensmarginal för försäkringsföretag, när det gäller att skydda försäkringstagarna på den inre marknaden genom att säkerställa att tillräckliga kapital- krav ställs på försäkringsföretagen utifrån arten av de risker de försäkrar. (2)Enligt rådets första direktiv /239/EEG av om samordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (4)skall försäk- ringsföretag ha solvensmarginaler. (3)Kravet på att försäkringsföretagen, utöver de tekniska avsättningar de gör för att kunna uppfylla sina åtaganden enligt försäkringsavtalen, också skall upprätt- hålla en solvensmarginal som skall fungera som buffert vid en ogynnsam affärsutveckling är ett viktigt inslag i systemet för stabilitetstillsyn till skydd för försäkrade och försäkringstagare. (4)De nu gällande bestämmelserna om solvensmarginal i direktiv /239/EEG har förblivit i stort sett oförändrade i senare gemenskapslagstiftning, och enligt rådets direktiv /49/EEG av om samord- ning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring) (5) skulle kommissionen till den försäkringskommitté som inrät- tades genom rådets direktiv /675/EEG (6) överlämna en rapport om behovet av en ytterligare harmonisering av solvensmarginalen. (1) EGT C 96 E, 27.3.2001, s. 129. (2) EGT C 10.7.2001, s. 16. (3) yttrande av (ännu ej offent- i EGT) och rådets beslut av . (4) EGT L 228, , s. 3. Direktivet senast ändrat genom Euro- paparlamentets och rådets direktiv /26/EG (EGT L 181, 20.7.2000, s. 65). (5) EGT L 228, , s. 1. Direktivet senast ändrat genom Euro- paparlamentets och rådets direktiv /64/EG (EGT L 290, s. 27). (6) EGT L 31.12.1991, s. 32. (5)Kommissionen har utarbetat en sådan rapport utifrån rekommendationerna i den rapport om försäkringsföre- tagens solvens som framlagts av konferensen för försäk- ringstillsynsmyndigheterna i unionens medlemsstater. (6)Det befintliga systemet med sin enkla och handfasta karaktär ansågs visserligen ha fungerat tillfredsställande och bygga på sunda principer som medger betydande öppenhet och insyn, men svagheter kunde enligt rapporten konstateras i specifika fall, särskilt när det gäller känsliga riskprofiler. (7)Det finns behov av att förenkla och öka de befintliga minsta garantifonderna, särskilt till följd av inflationsut- vecklingen när det gäller försäkringsersättningar och driftskostnader efter det att kravet på sådana fonder ursprungligen antogs. Detta förhållande bör även föran- leda en ökning av de tröskelvärden ovanför vilka den lägre procentsatsen skall tillämpas vid beräkningen av solvensmarginalkravet på premie- och skadeersättnings- basis. (8)För att undvika plötsliga större ökningar av beloppen för de minsta garantifonderna och dessa trös- kelvärden bör en mekanism inrättas som leder till att ökningarna ligger i linje med det europeiska konsument- prisindexet. (9)I vissa situationer, där försäkringstagarnas rättigheter är hotade, behöver de behöriga myndigheterna befogen- heter för att kunna ingripa i ett tillräckligt tidigt skede, men då de utövar dessa befogenheter måste de under- rätta försäkringsföretagen om de skäl som har föranlett sådana tillsynsåtgärder i enlighet med principerna för sunda och korrekta förvaltningsförfaranden. Så länge det föreligger en sådan situation bör de behöriga myndighe- terna vara förhindrade att utfärda intyg om att försäk- ringsföretaget har en tillräcklig solvensmarginal. (10)Mot bakgrund av utvecklingen på marknaden för åter- försäkring som tas av direktförsäkringsgivare bör de behöriga myndigheterna ges befogenheter att under vissa förhållanden minska nedsättningen av solvensmarginal- kravet. (11)Om en försäkringsgivare i betydande utsträckning minskar eller helt upphör med nyteckningen av försäk- ringsavtal, måste en lämplig solvensmarginal fastställas för den återstående försäkringstekniska skulden, beräknad utifrån nivån på de tekniska avsättningarna. L 77/18 Europeiska gemenskapernas officiella tidning (12)För vissa skadeförsäkringsklasser med särskilt instabil riskprofil bör det befintliga solvensmarginalkravet höjas väsentligt, så att den solvensmarginal som krävs blir bättre anpassad till den faktiska riskprofil som karakte- riserar rörelsen. (13)För att ta hänsyn till förekomsten av skilda bokförings- mässiga och försäkringsmatematiska metoder är det lämpligt att göra motsvarande anpassningar av metoden för beräkning av solvensmarginalkravet, så att detta kan beräknas på ett enhetligt och konsekvent sätt och försäkringsföretagen därigenom ges lika förutsättningar. (14)Genom detta direktiv bör minimistandarder för solvens- marginalkraven fastställas, som en medlems- stat bör kunna föreskriva striktare regler för försäkrings- företag som auktoriserats av medlemsstatens egna behö- riga myndigheter. (15)Direktiv /239/EEG bör ändras i enlighet med detta. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Ändringar av direktiv /239/EEG Direktiv /239/EEG ändras på följande sätt: 1.I artikel 3 skall punkt 1 ersättas med följande: Detta direktiv gäller inte ömsesidiga institut som uppfyller samtliga nedanstående villkor: a)Stadgarna skall innehålla bestämmelser som medger uttag av extra bidrag eller minskning av förmånerna. b)Verksamheten får inte omfatta ansvarsförsäkring, såvida inte dessa utgör underordnad försäkring i den mening som avses i punkt C i bilagan, eller kredit- och borgens- försäkring. c)Den årliga premieinkomsten från de verksamhetsgrenar som omfattas av detta direktiv får inte överstiga . d)Minst hälften av premieinkomsten från de verksamhets- grenar som omfattas av detta direktiv måste komma från personer som är medlemmar i det ömsesidiga institutet. Detta direktiv skall inte gälla företag som uppfyller samtliga följande villkor, nämligen företaget bedriver inte någon verksamhet som omfattas av detta direktiv annat än sådan som anges i klass 18 i punkt A i bilagan, verksamheten bedrivs endast lokalt och består endast av tillhandahållande av naturaförmåner, och den totala årliga intäkten av räddningstjänster till personer som råkat i svårigheter överstiger inte . Denna artikel skall dock inte förhindra ömsesidiga försäk- ringsföretag från att ansöka om att få eller fortsätta att ha licens enligt detta direktiv. 2.Artikel 16 skall ersättas med följande: 1.Varje medlemsstat skall föreskriva att alla försäkrings- företag som har sitt huvudkontor inom dess territorium skall ha en tillräcklig disponibel solvensmar- ginal i förhållande till sin samlade verksamhet, som åtmin- stone motsvaras av kraven i detta direktiv. 2.Den disponibla solvensmarginalen skall motsvaras av tillgångar i försäkringsföretaget som är fria från alla förutse- bara förpliktelser, med avdrag för immateriella värden, inklusive följande: a)Det inbetalda aktiekapitalet eller, när det gäller ett ömse- sidigt försäkringsföretag, det faktiska garantikapitalet med tillägg för eventuella medlemskonton, förutsatt att samtliga följande kriterier uppfylls: i)I stiftelseurkund och stadgar skall föreskrivas att betalningar från dessa konton till medlemmar endast får ske i den utsträckning detta inte medför att den disponibla solvensmarginalen understiger den före- skrivna nivån eller, efter det att företaget har upplösts, om samtliga andra skulder i företaget har lösts. ii)I stiftelseurkund och stadgar skall föreskrivas att, om sådana betalningar som avses i led i sker av annan anledning än att ett enskilt medlemskap skall upphöra, de behöriga myndigheterna skall under- rättas minst en månad i förväg och kunna förbjuda utbetalningen. iii)De berörda bestämmelserna i stiftelseurkund och stadgar får endast ändras om de behöriga myndighe- terna har förklarat sig inte ha några invändningar mot ändringen, vilket dock inte påverkar tillämp- ningen av de kriterier som anges i leden i och ii. b)Reserver (lagstadgade och fria) som inte motsvarar ingångna försäkringsförpliktelser. c)Vinsten eller förlusten efter avdrag för utdelning. Den disponibla solvensmarginalen skall minskas med beloppet för de egna aktier som försäkringsföretaget innehar direkt. För försäkringsföretag som tillämpar diskontering eller nedsättning av sina försäkringstekniska avsättningar för oreglerade skador för att ta hänsyn till avkastning på placer- ingar, såsom tillåts genom artikel i rådets direktiv /674/EEG av om årsbokslut och sammanställd redovisning för försäkringsföretag (*), skall den disponibla solvensmarginalen minskas med skillnaden mellan odiskonterade försäkringstekniska avsättningar eller försäkringstekniska avsättningar före nedsättning (enligt uppgift i noterna till redovisningen) och diskonterade avsätt- ningar eller försäkringstekniska avsättningar efter nedsätt- ning. Denna justering skall göras för alla risker som anges i punkt A i bilagan med undantag av de risker som anges för försäkringsklasserna 1 och 2. För andra försäkringsklasser än 1 och 2 behöver ingen justering göras för diskontering av annuiteter som ingår i de försäkringstekniska avsättning- arna. Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 77/19 Den disponibla solvensmarginalen får också utgöras solvensmarginalen för det sammanlagda beloppet av de värdepapper och förlagslån som avses i a, om de uppfyller följande villkor: De får inte återbetalas på innehavarens initiativ eller solvensmarginalen och den föreskrivna solvensmargi- nalen, varav högst får bestå av förlagslån eller kumulativa preferensaktier med fast löptid, förutsatt att det finns bindande avtal om att förlagslåne- eller prefe- rensaktiekapitalet, i händelse av att försäkringsföretaget går i konkurs eller likvidation, skall ha prioritet efter alla Långivarens fordran på försäkringsföretaget skall i sin övriga borgenärers fordringar och inte får betalas ut helhet ha förmånsrätt efter samtliga prioriterade förrän alla andra vid tillfället utestående skulder har lösts. Handlingarna som utfärdas vid utställandet av värde- dessutom följande villkor: papperen måste innehålla bestämmelser om att låne- kapital och obetalda räntor får användas till förlust- Endast helt inbetalda medel får beaktas. möjlighet att fortsätta sin verksamhet. För lån med fast löptid skall den ursprungliga Endast helt inbetalda belopp får beaktas. datum skall försäkringsföretaget till de behöriga myndigheterna för godkännande lämna en plan för På försäkringsföretagets ansökan med åtföljande bevis hur den disponibla solvensmarginalen skall kunna behållas på, eller ökas till, den föreskrivna nivån då hos den behöriga myndigheten i hemlandet och med dennas lånet löper ut, såvida inte den andel av den dispo- godkännande får den disponibla solvensmarginalen också nibla solvensmarginalen som motsvaras av lånet gradvis har minskat under minst De behöriga myndigheterna får tillåta förtidsinlösen av sådana lån, om försäkringsfö- retaget ansöker om detta och förutsatt att dess dispo- nämnda kapital, av den lägsta av den disponibla solvensmarginalen och den föreskrivna Lån utan fast löptid måste ha uppsäg- ningstid, med undantag av de fall då de inte längre kan anses ingå i den disponibla solvensmarginalen Fordran som ett ömsesidigt eller liknande försäkringsfö- eller då ett förhandsgodkännande från de behöriga myndigheterna särskilt krävs för förtidsinlösen. retag med variabla bidrag kan ha på sina medlemmar i senare fallet skall försäkringsföretaget underrätta de form av begärda extra bidrag inom ett visst verksam- behöriga myndigheterna senast före det hetsår, med ett belopp som uppgår till högst hälften av datum då det avser att göra förtidsinlösen, och före- skillnaden mellan bidrag som maximalt kan uttaxeras taget skall därvid ange den disponibla solvensmargi- och faktiskt infordrade bidrag, varvid sådana extra bidrag nalen och den föreskrivna solvensmarginalen, såväl inte får motsvara av den lägsta av den före som efter återbetalningen. disponibla och den föreskrivna solvensmarginalen. heterna får endast godkänna återbetalningen om behöriga nationella myndigheterna skall fastställa rikt- försäkringsföretagets disponibla solvensmarginal inte linjer avseende villkoren för godkännande av extra I låneavtalet får inte ingå någon klausul om att skulden, under vissa särskilt angivna omständigheter c) Dolda nettoreserver som uppkommit genom värdering av tillgångar, i den mån sådana dolda nettoreserver inte förfalla till betalning före de avtalade förfallodagarna. får ändras endast om de behöriga myndigheterna har förklarat sig inte ha några invänd- Ändringar av punkterna 2, 3 och 4 i syfte att beakta en utveckling som motiverar tekniska justeringar av de till- gångar som får motsvara den disponibla solvensmarginalen b) Värdepapper utan fast löptid samt andra instrument, skall antas enligt förfarandet i artikel 2 i rådets direktiv 91/675/EEG (**). inbegripet andra kumulativa preferensaktier än sådana som avses i led a, av den lägsta av den (*) EGT L 374, 31.12.1991, s. 7. (**) EGT L 31.12.1991, s. 32. L 77/20 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3.Följande artikel skall införas: Den föreskrivna solvensmarginalen skall bestämmas på grundval av antingen det årliga premie- eller bidrags- beloppet eller till genomsnittet av försäkringsersättning- arna . Dock skall, då det gäller försäkringsföretag som huvud- sakligen meddelar försäkring avseende endast en eller flera av kredit-, storm-, hagel- och frostrisker, utgöra referensperiod för beräkningen av den genomsnittliga försäkringsersättningen. 2.Om inte annat följer av artikel 17 skall den före- skrivna solvensmarginalen vara lika med det högsta av de två resultaten enligt punkt 3 respektive 4. 3.Premiebasen skall beräknas på grundval av det högsta av följande värden: bruttovärdet av de tecknade premierna eller bidragen i enlighet med nedanstående beräkningar och bruttovärdet av de intjänade premierna eller bidragen. Premie- eller bidragsbelopp som avser försäkringsklasserna 11, 12 och 13 i punkt A i bilagan skall ökas . De eller bidrag (tilläggsavgifter inräknade) som hänför sig till direkt försäkringsverksamhet under det närmast föregående räkenskapsåret skall läggas ihop. Till denna summa läggs premierna för mottagen återför- säkring under närmast föregående räkenskapsår. Från detta belopp dras det totala beloppet för under det senaste räkenskapsåret annullerade eller bidrag, liksom det sammanlagda beloppet för skatter och avgifter på eller bidrag som ingår i totalbeloppet. Det så erhållna beloppet delas i två delar, av vilka den första skall uppgå till medan den andra utgör restbeloppet. respektive av dessa delar räknas därefter fram och läggs ihop. Denna summa skall multipliceras med ett procenttal som för de tre närmast föregående räkenskapsåren samman- tagna motsvarar förhållandet mellan beloppet för försäk- ringsersättningar som företaget fortfarande har att svara för, beräknade efter avdrag för belopp som täcks genom återförsäkring, och det totala bruttobeloppet för försäk- ringsersättningarna. Detta procenttal får dock inte vara . Med de behöriga myndigheternas godkännande får statis- tiska metoder användas för bestämning av andelen eller bidrag som avser klasserna 11, 12 och 13. Följande beräkningssätt används för den ersättnings- baserade solvensmarginalen, varvid för klasserna 11, 12 och 13 i punkt A i bilagan beloppen för skadeersätt- ningar, avsättningar och återvunna belopp skall ökas . De ersättningar som utbetalats från direkt försäkring (utan avdrag för anspråk för vilka återförsäkrare och retroces- sionärer svarar) som betalats ut under de i punkt 1 angivna perioderna läggs ihop. Till denna summa läggs summan av ersättningar som utbetalats för förpliktelser som under samma tidsperioder övertagits genom återförsäkring eller retrocession och beloppet för avsättningar som gjorts för oreglerade försäkringsfall som fastställts vid utgången av närmast föregående räkenskapsår, både med avseende på direkt försäkring och återförsäkring. Från detta belopp dras summan av de belopp som åter- vunnits under de i punkt 1 angivna tidsperioderna. Från återstående belopp dras beloppet för avsättningar som gjorts för oreglerade försäkringsfall som fastställts vid början av det räkenskapsår som infaller före det senaste räkenskapsår för vilket räkenskaper både med avseende på direkt försäkring och återförsäk- Om den referensperiod som fastställs i punkt 1 omfattar , skall det belopp för avsättningar för ännu ej reglerade försäkringsfall som fastställts i början av det räkenskapsår som infaller före det senaste räken- skapsår för vilket räkenskaper föreligger En tredjedel eller en sjundedel av det erhållna beloppet, beroende på vilken referensperiod som skall användas enligt punkt 1, skall delas i två delar, varav den första skall uppgå till , medan den andra utgör resterande belopp. respektive av dessa delar räknas därefter fram och läggs ihop. Denna summa skall multipliceras med ett procenttal som för de tre närmast föregående räkenskapsåren samman- tagna motsvarar förhållandet mellan beloppet för försäk- ringsersättningar som företaget fortfarande har att svara för, beräknade efter avdrag för belopp som täcks genom återförsäkring, och det totala bruttobeloppet för försäk- ringsersättningarna. Detta procenttal får dock inte vara . Med de behöriga myndigheternas godkännande får statis- tiska metoder användas för bestämning av andelen skade- ersättningar, avsättningar eller återvunna belopp som avser klasserna 11, 12 och 13. För de risker som anges under klass 18 i punkt A i bilagan skall det ersättnings- belopp som används för att beräkna den ersättningsbase- rade solvensmarginalen vara lika med försäkringsföretagets kostnader för givet bistånd. Dessa kostnader skall beräknas enligt hemlandets bestämmelser.