prop · GQ0349 · 2003-02-19 00:00:00 — Betalning för fordran som avser ersättning för särskilda kostnader utgår framför annan fordran. För fordran på lön eller annan ersättning eller pension med för- enligt 12 § förmåns- rättslagen (1970:979) gäller garan- tin för varje arbetstagare med högst ett belopp som motsvarar fyra gånger det vid tiden för gällande basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän För fordran på lön garantin för en sammanlagd tids- period om högst åtta anställ- fordran som avser ersättning för särskilda kostnader utgår framför annan fordran. Om lönegaranti utgår på grund av företagsrekonstruktion gäller 10, 1620 samt 2236 §§ i tillämpliga delar. Om betalning enligt garantin lämnats eller förväntas bli lämnad för fordran hos en arbetsgivare vars verksamhet är föremål för företagsrekonstruktion, skall arbetsgivaren betala eller ställa betryggande säkerhet för statens fordran till följd av betalningen jämte ränta uppgående till diskontot med tillägg av innan företagsrekonstruktionen upphör. Rekonstruktören är skyldig att lämna erforderliga upplysningar till rätten angående lönegaranti på grund av företagsrekonstruktion. I fråga om utbetalat garanti- belopp inträder staten i arbets- tagarens rätt mot konkurs- I fråga om utbetalat garanti- belopp inträder staten i arbets- tagarens rätt mot rekonstruk- Utdelning i konkursen för arbetstagarens fordran som ersatts av garantin tillfaller staten intill detta belopp. tionsgäldenären eller konkurs- Prop. 2002/03:49 gäldenären. Utdelning i konkursen Bilaga 2 för arbetstagarens fordran som ersatts av garantin tillfaller staten intill detta belopp. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om en fordran hos en arbetsgivare som har försatts i konkurs eller beträffande vilken beslut fattats om företagsrekonstruktion enligt lagen (1996:764) om företags- rekonstruktion före ikraftträdandet. 7 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken Härigenom föreskrivs i fråga om utsökningsbalken dels att 8 kap. 13 § skall upphöra att gälla, dels att 7 kap. 14 § skall ha följande lydelse. Vid utmätning av lön har följan- Vid utmätning av lön har följan- de fordringar i nämnd ordning de fordringar i nämnd ordning företräde framför andra fordrings- företräde framför andra fordrings- 1. fordran som avser underhålls- 1. fordran som avser underhålls- 2. konkursbos fordran på gälde- 2. konkursbos fordran på gälde- närens lön enligt 3 kap. 4 § kon- närens lön enligt 3 kap. 4 § kon- kurslagen (1987:672), om kurslagen (1987:672), om innehållits under konkursen, innehållits under konkursen. 3. fordran som avses i 2 § lagen (1993:891) om indrivning av stat- liga fordringar m.m. Företrädesrätten enligt första stycket 1 gäller även sådant utländskt underhållsbidrag som får verkställas i , om bidragsfordringen vid verkställighetsstillfället inte är äldre än . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter om utmätning gäller fortfarande i fråga om en utmätning, i vilken utmätningsbeslutet har meddelats före ikraftträdandet. 8 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. skall upphöra att gälla. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om en utmätning, i vilken utmätningsbeslutet har meddelats före ikraftträdandet. 1 kap.2 §Avgifterna utgörs av arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Arbets- givaravgifter skall betalas av den som är arbetsgivare och egenavgifter av den som är försäkrad enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och har inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 3 kap. 2 eller 2 a § eller 11 kap. 3 § nämnda lag. Med inkomst av annat förvärvsarbete enligt 3 kap. 2 eller 2 a § lagen om allmän försäkring skall även likställas inkomst för eget arbete i form av andra skattepliktiga förmåner än pengar.Vid tillämpning av denna lag Vid tillämpning av denna lag skall, även om ett anställnings- skall, även om ett anställnings- förhållande inte föreligger, den förhållande inte föreligger, den som utgett sådan ersättning som som utgett sådan ersättning som enligt bestämmelserna i 3 kap. 2 § enligt bestämmelserna i 3 kap. 2 § andra stycket eller 11 kap. 2 § andra stycket eller 11 kap. 2 § första stycket m, andra stycket och första stycket m, andra stycket och femte stycket lagen om allmän femte stycket lagen om allmän försäkring är att hänföra till försäkring är att hänföra till inkomst av anställning anses som inkomst av anställning anses som arbetsgivare. Med inkomst av arbetsgivare. Konkursbo skall dock anställning enligt 3 kap. 2 § lagen anses som arbetsgivare endast till om allmän försäkring skall i denna den del ersättningen avsett arbete lag likställas inkomst i form av som utförts åt konkursboet. I andra skattepliktiga förmåner än övrigt är arbetsgivaravgift, som pengar samt kostnadsersättning belöper på lönefordran som som inte enligt 8 kap. 19 eller 20 § uppkommit före konkurs, en skattebetalningslagen (1997:483) konkursfordran.undantas vid beräkning av skatte- avdrag. I fråga om skattepliktig intäkt av tjänst enligt kommunal- skattelagen (1928:370) i form av rabatt, bonus eller annan förmån som ges ut på grund av kundtrohet eller liknande, skall den som slutligt har stått för de kostnader som ligger till grund för förmånen, anses som arbetsgivare, om denne är någon annan än den som är skattskyldig för förmånen.Med inkomst av anställning enligt 3 kap. 2 § lagen om allmänFöreslagen lydelseNuvarande lydelse9 Förslag till lag om ändring i lagen (1981:691) om social- avgifterHärigenom föreskrivs i fråga om lagen (1981:691) om socialavgifter att 1kap. 2 § och 2 kap. 3 § skall ha följande lydelse. försäkring skall i denna lag likställas inkomst i form av andra skattepliktiga förmåner än pengar samt kostnadsersättning som inte enligt 8 kap. 19 eller 20 § skatte- betalningslagen (1997:483) undan- tas vid beräkning av skatteavdrag. I fråga om skattepliktig intäkt av tjänst enligt kommunalskattelagen (1928:370) i form av rabatt, bonus eller annan förmån som ges ut på grund av kundtrohet eller liknan- de, skall den som slutligt har stått för de kostnader som ligger till grund för förmånen, anses som arbetsgivare, om denne är någon annan än den som är skattskyldig för förmånen. Underlag för beräkning av av- avgifterna är summan av vad gifterna är summan av vad som lön i pengar eller annan som lön i pengar eller annan ersättning för utfört arbete eller ersättning för utfört arbete eller eljest med anledning av tjänsten, eljest med anledning av tjänsten, dock inte pension, eller andra dock inte pension, eller andra skattepliktiga förmåner eller, i fall skattepliktiga förmåner eller, i fall som avses i 3 kap. 2 § andra som avses i 3 kap. 2 § andra stycket lagen (1962:381) om all- stycket lagen (1962:381) om all- för utfört arbete. för utfört arbete. i 11 kap. 2 § första i 11 kap. 2 § första stycket m) likställs med lön. likställs med lön. lönegarantilagen (1992:497). enligt 8 kap. 19 eller 20 § skatte- lön likställs även kostnadsersätt- betalningslagen (1997:483) undan- ning som inte enligt 8 kap. 19 eller tas vid beräkning av skatteavdrag. (1997:483) undantas vid beräkning av skatteavdrag. Med lön likställs också ersättning som en arbetsgivare utger till en allmän försäkringskassa som följd av bestämmelsen i 24 § första stycket lagen (1991:1047) om sjuklön. Ersättning som avses i andra stycket skall anses som ersättning till arbetstagare vid tillämpning av 4 och 5 §§. Denna lag träder i kraft . 10 Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs i fråga om jordabalken att 12 kap. 31 § jorda- balken skall ha följande lydelse. Om hyresgästen försätts i konkurs får konkursboet säga upp avtalet. Beträffande bostadslägenheter fordras dock att gäldenären samtycker till uppsägningen. Har lägenheten ej tillträtts när konkursen inträffar och har ej hyresvärden sådan säkerhet för att avtalet fullgörs att han skäligen kan nöja sig, får hyresvärden säga upp avtalet om han ej erhåller sådan säkerhet inom efter anfordran. Inträffar i fråga om en lokal konkursen efter tillträdet och har ej hyresvärden sådan säkerhet för att avtalet fullgörs att han skäligen kan nöja sig, får hyresvärden säga upp avtalet, 1.om inte sådan säkerhet ställs inom efter anfordran, 2.om inte konkursboet förklarar sig vilja svara för hyresgästens skyldigheter , eller 3.om inte, när hyresrätten får överlåtas, överlåtelse sker i enlighet med avtalet. Sägs avtalet upp enligt första, andra eller tredje stycket, har hyresvärden rätt till ersättning för skada. Även om konkursboet inte för- klarat sig vilja svara för hyres- gästens skyldigheter under hyres- tiden, ansvarar konkursboet efter en övergångstid för hyra från konkursbeslutet till dess att konkursboet ställer lokalen till hyresvärdens förfogande. Denna lag träder i kraft . Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av , , Kammarrätten i , , , , , , Riksskatte- verket, i , i , i , i , i , i , i , Kronofogdemyndig- heten i , i , i , i , i , , vid , vid , Närings- och teknikutveck- lingsverket (), Stiftelsen Industrifonden, advokat- samfund, , Föreningen , Föreningen auktoriserade revisorer, (), , Stiftelsen centralen, , , , , , , , , , , , (), i (LO), (), Byggentreprenörerna, , (), , SBC Bostadsrätt och . Riksbank har inget att invända mot förslagen utom vad gäller förslaget om att begränsa företagshypoteket till av underlaget. anser att framför allt förändringarna av företagshypoteket medför att hanteringen av obeståndssituationer förenklas och att förmånsrättsordningen blir enklare att överblicka och tillämpa. Kammarrätten i framför inga synpunkter i sak utan begränsar sin granskning till hur betänkandets intentioner genomförs i föreslagen lagtext, varvid man lämnar några synpunkter i vissa enskildheter. tillstyrker i huvudsak förslagen men ifrågasätter om förslagen rörande löneförmånsrätten och lönegarantin verkligen bör genomföras med hänsyn till att regleringen blir lagtekniskt komplicerad. har inget att invända i sak mot förslagen. , som avstyrker förslagen beträffande skatteförmåns- rätten, anser emellertid att kommitténs förslag leder till en sammanhållen lösning där underbyggda avvägningar har gjorts mellan olika intressen men påpekar att osäkerhet råder om förslagens effekter i vissa hänseenden. anser att kommittén inte på ett över- tygande sätt har kunnat visa att slutsatserna beträffande företags- hypoteket är korrekta och avstyrker förslaget i den delen och uttalar sig inte om förslagen i övrigt. , som avstyrker förslagen rörande skatteförmånsrätten, delar inte fullt ut kommitténs uppfattning att förslagen bör ses sammantagna utan anser att de olika förslagen efter vissa omarbetningar kan genomföras oberoende av varandra. i anser att förslagen utgör en god helhetslösning. i ifrågasätter på vissa punkter om förslagen verkligen kommer att gynna rekonstruktion framför konkurs. i tillstyrker huvuddragen i betänkandet men ifrågasätter om inte återvinningsförbudet beträffande betalda skatter bör behållas. i anser bl.a. att förslagen ger avsevärda möjligheter till skatteundandragande, att förslagen inte rimmar väl med den förenkling av uppbördssystemet som genomförts och att förslagen sammantagna ökar statens uppbördsförluster mer än vad kommittén beräknat. i tillstyrker förslagen med undantag för förslaget att avskaffa skatteförmånsrätten och förslaget att upphäva återvinningsförbudet beträffande betald skatt. i tillstyrker förslagen i dess helhet men påpekar behov av ytterligare överväganden i vissa delar. Krono- fogdemyndigheten i tillstyrker i stort sett förslagen och påpekar att de negativa konsekvenser staten får vidkännas mer än väl uppvägs av de fördelar förslagen innebär ur en samhällsekonomisk synvinkel. Skatte- myndigheten i anser att kommittén inte har gjort den grundliga analys av effekterna av ett avskaffande av skatteförmånsrätten som regeringen beställde i sina direktiv och avstyrker förslaget. Myndigheten hävdar också att skatteförmånsrätten skapar möjligheter för staten att delta i rekonstruktioner. i avstyrker för- slagen som rör skatteförmånsrätten. i fram- håller att förslagen i sin helhet innehåller positiva effekter men att dessa inte uppväger de nackdelar ett avskaffande av skatteförmånsrätten kommer att medföra. i anser att kommittén dels har en svag argumentation för avskaffandet av skatteförmånsrätten och återvinningsförbudet, dels borde ha lagt mer av sina resurser på beräkning av kostnaderna för förslagen. De fyra nu nämnda skattemyndigheterna uttalar sig knappast alls över de förslag som inte rör skatteförmånsrätten. , som inte alls uttalar sig i sak, påminner om betydelsen av att man i det fortsatta beredningsarbetet beaktar det arbete som pågår vad gäller registersystem m.m. för företagsinteckning. vid anser att förslaget om att avskaffa skatteförmånsrätten har en sådan tyngd att det bör genomföras oavsett om övriga förslag kommer att vinna gehör. Även övriga förslag tillstyrks med undantag för förslagen rörande löneförmånsrätten och lönegarantin som fakultetsnämnden anser leder till att regelverket blir alltför komplicerat. vid anser att kommitténs olika förslag är beroende av varandra och att det därför inte är meningsfullt att kritisera enskildheter utan att föreslå följdändringar i alla övriga delar. anser att förslagen bör genomföras i sin helhet. , numera verket för Näringslivsutveckling, () ställer sig positivt till förslagen i det avseendet att det kan innebära att rekonstruktion väljs i större utsträckning men hyser oro över små och medelstora företags möjligheter att få sina kapitalbehov lösta. Stiftelsen Industrifonden avstår helt från att yttra sig. instämmer i kommitténs förslag med undantag för förslagen om att förändra företagshypoteket. anser att förslaget om att slopa skatteförmånsrätten är så angeläget att det bör genomföras även om övriga förslag inte genomförs. Förbundet anser vidare att övergångsbestämmelsen i punkt 4 i förslaget till ny lag om företagsinteckning (en kreditgivare skall i vissa fall ha rätt att säga upp en kredit ) är ett mycket ingripande förslag som måste analyseras ytterligare. Föreningen anmärker att förslagen har stor betydelse för föreningens medlemmar och att samtliga dessa därför beretts tillfälle att yttra sig. Föreningens huvudintryck av betänkandet är positivt, främst för att det strävar efter att tillgodose likabehandlings- principen. Föreningen anmärker vidare att stora utbildningsinsatser krävs om förslagen genomförs, varför ett ikraftträdande inte bör komma i fråga tidigare än efter beslut. Föreningen serade Revisorer () avstår helt och hållet från att yttra sig. () avstår i huvudsak från att yttra sig men framför att förändringar av företagshypoteket bör ske med stor varsamhet med tanke på effekterna för småföretag. Förbundet begär dessutom att frågan om förmånsrätt för upprättande av räkenskaps- material berörs närmare i den fortsatta beredningen. tillstyrker förslagen som rör skatteförmånsrätten och yttrar sig inte i övriga delar. Stiftelsen ser positivt på att förmånsrättslagstiftningen genom förslaget utgör ett sammanhållet väl förankrat system och att de goda intentioner kommittén har haft kan gå om intet om inte förslagen genomförs i sin helhet. avstyrker förslagen rörande företagshypoteket med undantag för förslaget att omvandla företagshypoteket till allmän förmånsrätt och framhåller att sparkravet i kommitténs direktiv i hög grad bidragit till en lösning som försämrar möjligheterna för särskilt små och medelstora företag att erhålla krediter. Föreningen noterar också att direktiven föreskriver att utgångspunkten för kommitténs genomgång skall vara att företagshypoteket som säkerhetsform skall finnas kvar med väsentligen det innehåll som säkerheten har och ifrågasätter om inte kommittén gått utanför direktiven. Föreningen menar också att sparkra- vet numera knappast kan motiveras med hänvisning till statsfinansiella skäl. Föreningen uttalar sig inte om förslagen rörande skatte- och löne- förmånsrätten. () har syn- punkter som motsvarar Svenska Bankföreningens. och anser att kommitténs samtliga förslag är välgrundade och tillstyrker dem. tillstyrker kommitténs förslag med undantag för vissa av förslagen rörande löneförmånsrätten och lönegarantin. och avstår helt och hållet från att yttra sig. , numera Föreningen , tillstyrker förslagen beträffande skatte- och löneförmåns- rätten men avstyrker förslagen rörande företagshypoteket och förslaget om att avskaffa förmånsrätten för hyres- och arrendefordringar. anser att skatteförmånsrätten bör avskaffas även om förslaget beträffande företagshypoteket inte genomförs. känner en viss tveksamhet inför konsekvenserna rörande de föreslagna föränd- ringarna beträffande företagshypoteket men anser att övervägande skäl talar för att förslaget genomförs. I övrigt avstår man från att yttra sig. () är positiv till förslagen i sin helhet och anser att kommittén har presenterat en heltäckande lösning där de olika delförslagen är avvägda mot varandra samt framhåller att det är viktigt att förslagen ses just som en helhet och att de olika delförslagen inte behandlas separat. Organisationen påpekar också att sparkravet i direktiven saknar grund och att dessa pengar i stället skulle kunna användas till att förstärka företagshypoteket. noterar att det sparkrav som ställts upp i direktiven har styrt och begränsat kommitténs förslag och avstyrker förslagen rörande företags- hypoteket. i anser att kom- mitténs förslag är genomförbara oberoende av varandra men att reformens syfte bättre uppnås om förslagen i sin helhet genomförs. (), numera Föreningen , motsätter sig förslaget om att ersätta företagshypoteket med en i princip helt ny säkerhet men tillstyrker förslagen rörande skatte- förmånsrätten och har inget att invända mot förslagen rörande löneförmånsrätten och lönegarantin, även om man anser att kommittén borde ha tagit steget fullt ut och avskaffat lönegarantin för uppsäg- ningslön. i (LO) och () är mycket kritiska till förslagen rörande löneförmånsrätten och lönegarantin. De riktar också allvarlig kritik mot sparkravet i direktiven, som LO betecknar som konfiskatoriskt. Byggentreprenörerna avstyrker förslagen rörande företagshypoteket. I övrigt uttalar man sig inte. , () och SBC Bostadsrätt uttalar sig inte i denna del. uttalar sig endast beträffande frågan om svensk ratificering av (nr 173) om skydd för Prop. 2002/03:49 arbetstagares fordran i händelse av arbetsgivarens konkurs. Som ett led i beredningen av lagstiftningsärendet inbjöd Justitie- departementet vissa av remissinstanserna till ett remissmöte, varvid särskilt fokuserades på frågan om kommitténs förslag måste eller bör ses som odelbart. anförde att de goda inslagen i betänkandet inte vägs upp av försämringen av företagshypotekets ställ- ning. Bland annat framhölls av föreningen att företagshypoteket har en avgörande betydelse för att kunna finansiera en ackordslikvid, att hypotekets styrka är att man slipper kräva tilläggssäkerheter och att hypoteket har stor betydelse även för tjänsteföretag genom att hypoteket gäller i kundfordringar och att hypotekssäkerheten alltså inte är knuten enbart till en gammal industriekonomi. LO och TCO menade bl.a. att själva utgångspunkten om likabehandling av borgenärerna i en insolvens- situation är felaktig. Staten som skatteborgenär, löneborgenärerna och bankerna har alla ett berättigat anspråk på positiv särbehandling. Föreningen och underströk förtjänsterna med kommitténs förslag i det att det leder till ökad likabehandling mellan borgenärerna. gjorde gällande att förslaget rörande företagshypoteket på ett mycket allvarligt sätt försämrar kreditförsörjningen till små och medelstora företag. var däremot mycket positiv till kommitténs förslag. och (numera tillsammans Föreningen ) framhöll att paketet inte behöver ses som just ett paket. Såväl som fann vid en helhetsbedömning att fördelarna med kommitténs förslag överväger nackdelarna. Konkurs- förvaltarkollegiernas förening ansåg att paketet bör genomföras och fäste sig särskilt vid att det gynnar rekonstruktion framför konkurs, inte minst genom förslagen rörande lönegarantin. ansåg att farhågorna för kreditförsörjningen är så allvarliga att paketet inte bör genomföras. Stiftelsen angav att en av de större förtjänsterna med kommitténs förslag är det tvingar bankerna att mer fokusera på en presumtiv kredittagares återbetalningsförmåga. Hälften av de instanser som yttrade sig vid mötet var för ett genomförande av kommitténs paketlösning. Den andra hälften var emot. 1 Förslag till lag om företagsinteckning Härigenom föreskrivs följande. 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Företagsinteckning beviljas med visst belopp i svenska kronor i all sökandens egendom. Bevis om inteckningen benämns företagsinteck- ningsbrev. 2 § Om en näringsidkare upplåter säkerhet för en fordran genom att överlämna ett företagsinteckningsbrev beträffande sin egendom, får borgenären förmånsrätt enligt förmånsrättslagen (1970:979) till betalning för fordringen intill inteckningsbrevets belopp. I den mån inteckningsbrevets belopp inte räcker till betalning, har borgenären rätt att få betalt genom ett tillägg. Tillägget får inte överstiga femton procent av inteckningsbrevets belopp samt ränta på detta belopp från den dag då konkursansökningen gjordes. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar den av fastställda, vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635), ökad . En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om intecknings- brevet utgör säkerhet för borgenären i andra hand. 3 § Överlämnas flera företagsinteckningsbrev som säkerhet för en fordran och har inteckningarna samma företrädesrätt eller gäller de efter varandra, skall bestämmelserna i 2 § om intecknings- brevets belopp avse inteckningsbrevens sammanlagda belopp. 4 § En företagsinteckning ger företräde i förhållande till annan företags- inteckning i den tidsföljd i vilken inteckningarna söks. Inteckningar som söks på samma inskrivningsdag ger lika rätt, om inte annat följer av 2 kap. 13 §. 5 § Ett konkursbo har inte rätt att få en företagsinteckning eller att upplåta säkerhet på grund av en företagsinteckning. 6 § Om borgenären har tillerkänts betalning i konkurs på grund av en företagsinteckning, är inteckningen utan verkan till ett belopp som motsvarar vad som har erhållits på företagsinteckningsbrevets belopp. Om en företagsinteckning blir utan verkan, är även företags- inteckningsbrevet utan verkan. Ändras i annat fall en inteckning, får inteckningsbrevet verkan i enlighet med inteckningens ändrade innehåll. Dödning av förkommet inteckningsbrev medför inte att inteckningen blir utan verkan. 1 § För inskrivning enligt denna lag skall det föras ett register med hjälp av automatiserad behandling, benämnt företagsinteckningsregistret. skall ge offentlighet åt den information som ingår i registret. Regeringen meddelar föreskrifter om registrets innehåll, närmare ändamål och behandling av uppgifter samt om personuppgiftsansvar enligt personuppgiftslagen (1998:204). Regeringen meddelar föreskrifter om expeditionsavgifter för bevis om 2 § Ärenden om företagsinteckning eller annan införing i företagsinteck- ningsregistret på grund av bestämmelse i denna lag eller annan författ- ning (inskrivningsärenden) handläggs av en för landet gemensam Regeringen får bestämma vilken myndighet som skall vara inskrivningsmyndighet. 3 § Vid behandlingen hos inskrivningsmyndigheten av inskrivnings- ärenden tillämpas inte 10 § andra stycket, 27 och 28 §§ förvaltningslagen (1986:223). Ansökningar och anmälningar i inskrivningsärenden skall vara skrift- 4 § Inskrivningsärenden tas upp på en inskrivningsdag. hålls , tisdag, som inte är helgdag. Med helgdag avses även , Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan förordna att en inskrivningsdag skall ställas in, om det finns särskilda skäl till det.