prop · GR0342 · 2003-11-18 00:00:00 — Regeringens proposition 2003/04:42 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionen innehåller förslag till ändringar i lagen (2003:113) om elcertifikat. Förslaget innebär att torv blir ett certifikatberättigande bränsle när den används för elproduktion i kraftvärmeverk. Vidare innebär förslaget att elleverantörerna fortlöpande, till tillsynsmyndigheten, skall anmäla den ersättning de tar ut för att hantera kvotplikten åt elanvändare som förbrukar mindre än el . Myndigheten skall offentliggöra information om de ersättningar som elleverantörerna tillämpar. Bakgrunden till förslaget är att elanvändare med en liten förbrukning av el har ett informationsbehov när det gäller den ersättning som olika elleverantörer tar ut när de hanterar kvotplikten. Ändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2003:113) om elcertifikat ......... Ärendet och dess beredning............................................................... som certifikatberättigande bränsle............................................ Information om elleverantörernas ersättningar ............................... Kvotens utveckling över tiden......................................................... Konsekvenser för små företag......................................................... Förslaget till ändringar i lagen om elcertifikat.................. Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian med förslag till ändringar i lagen (2002:113) om elcertifikat (dnr N2001/10077/ESB).26 Promemorians förslag till lag om ändring i lagen (2003:113) Förteckning över remissinstanserna ...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2003:113) om elcertifikat. 1. förnybar energikälla: vindkraft, solenergi, vågenergi, geotermisk energi, biobränslen och vattenkraft, 2Förslag till lag om ändring i lagen (2003:113) om elcertifikat Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:113) om elcertifikat dels att 1 kap. 1 och 2 §§, 2 kap. 5 § och 6 kap. 15 § skall ha följande lydelse, dels att punkt 3 i övergångsbestämmelserna skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 2 kap. 1 a § och 6 kap. 10 a § av följande lydelse. Lagens ändamål är att främja produktion av elektricitet med användande av förnybara energikällor (förnybar el). I detta syfte innehåller lagen bestämmelser om dels en rätt för producenter av förnybar el att bli tilldelade elcertifikat av staten, dels en skyldighet för elanvändare att inneha elcertifikat i förhållande till sin förbrukning av el. Lagens ändamål är att främja produktion av elektricitet med användande av förnybara energikällor och torv (förnybar el). I detta syfte innehåller lagen bestämmelser om dels en rätt för producenter av förnybar el att bli tilldelade elcertifikat av staten, dels en skyldighet för elanvändare att inneha elcertifikat i förhållande till sin förbrukning av el. I denna lag används följande beteckningar med den betydelse som här anges: 1. förnybar energikälla: en energikälla som förnyas på naturlig väg, 2.elcertifikat: ett av staten utfärdat bevis om att en megawattimme för- nybar el har producerats med iakttagande av bestämmelserna i denna lag och i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, 3.certifikatberättigad producent: en innehavare av en godkänd produk- tionsanläggning för förnybar el, 4.elleverantör: den som yrkesmässigt levererar el som har producerats av honom själv eller av någon annan, 5.kvotplikt: en elanvändares skyldighet att inneha elcertifikat i förhållande till sin förbrukning av el under det föregående kalenderåret (beräkningsåret), och 6.hantering av kvotplikt: att köpa elcertifikat, att ge in deklaration till tillsynsmyndigheten och att inneha elcertifikat i för- hållande till sin förbrukning av el under det föregående kalenderåret samt de övriga åtgärder som är förknippade med nämnda uppgifter. Berättigad att bli tilldelad el- certifikat är även innehavaren av ett enligt 5 § godkänt kraftvärme- verk, där el produceras med användande av torv. Elcertifikat får bara tilldelas för produktion av förnybar el som sker i en produktionsanläggning som har godkänts av tillsynsmyndigheten. Godkännande skall meddelas på Godkännande skall meddelas på skriftlig ansökan från anlägg- ningens innehavare om anlägg- anläggningen uppfyller kraven i 1 ningen uppfyller kraven i 1, 1 a eller 2 § eller innehavaren medges eller 2 § eller innehavaren medges rätt till tilldelning av elcertifikat rätt till tilldelning av elcertifikat enligt 3 § samt anläggningen har enligt 3 § samt anläggningen har utrustning för sådan mätning och utrustning för sådan mätning och rapportering som anges i 4 § första rapportering som anges i 4 § första Elleverantörer, som hanterar kvotplikten åt elanvändare som förbrukar mindre än el , skall fortlöpande till tillsynsmyndig- heten anmäla de ersättningar de enligt 4 kap. 10 § tar ut av sådana elanvändare. skall offentliggöra information om de ersättningar som el- leverantörerna tillämpar. En ansökan om godkännande enligt 2 kap. 5 §, en anmälan för registrering enligt 4 kap. 6 § och en deklaration enligt 4 kap. 8 § samt därtill hörande handlingar får överföras elektroniskt på det sätt som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten föreskriver. En ansökan om godkännande enligt 2 kap. 5 §, en anmälan för registrering enligt 4 kap. 6 §, en deklaration enligt 4 kap. 8 § och en anmälan enligt 6 kap. 10 a § samt därtill hörande handlingar får överföras elektroniskt på det sätt som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, till- synsmyndigheten föreskriver. Elleverantör som har gällande avtal med elanvändare som sträcker sig längre än till har rätt att av elanvändare vars kvotplikt leverantören hanterar ta ut kostnaden för att hantera kvotplikten i enlighet med 4 kap. 10 §. Elleverantör som har gällande avtal med elanvändare som sträcker sig längre än till har rätt att av elanvändare vars kvotplikt leverantören hanterar ta ut kostnaden för att hantera kvotplikten i enlighet med 4 kap. 10 §. Sådan elleverantör omfattas inte av anmälningsskyldigheten enligt 6 kap. 10 a §. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Lagen (2003:113) om elcertifikat (prop. 2002/03:40, bet. 2002/03:NU6, rskr. 2002/03:133) trädde i kraft . Vid remissbehandlingen av departementspromemorian Lag om elcertifikat (Ds 2002:40) anförde några remissinstanser att torv bör vara ett certifikatberättigande bränsle, medan andra hade motsatt åsikt. I propositionen Elcertifikat för att främja förnybara energikällor (prop. 2002/03:40, s. 41) aviserade regeringen att den avsåg att överväga torvens eventuella, framtida roll i elcertifikatsystemet. har i sitt betänkande anfört att torv bör ingå i elcertifikatsystemet och att , genom ett tillkännagivande, bör anmoda regeringen att vidta åtgärder i enlighet med vad utskottet anfört. har tillkännagett som sin mening vad utskottet anfört. Det har visat sig att elanvändare med en liten förbrukning av el har ett behov av att på ett enkelt sätt kunna jämföra de priser som elleverantörerna enligt 4 kap. 10 § lagen om elcertifikat tillämpar när de hanterar kvotplikten. Vidare har företrädare för företag kontaktat och gjort gällande att kretsen av elintensiva industrier, som enligt 4 kap. 2 § 3 lagen om elcertifikat har åsatts kvotplikten noll för den el som förbrukas i tillverkningsprocessen, är för snäv och att den bör utökas. I 4 kap. 1 § lagen om elcertifikat finns en bestämmelse som reglerar kvotpliktens omfattning och utveckling . Som en följd av torvens inträde i elcertifikatsystemet och en eventuell utökning av kretsen elintensiva industrier som åsatts kvoten noll för den el som förbrukas i tillverkningsprocessen skulle en mindre, teknisk justering av dessa kvoter kunna behöva göras. Med anledning av det ovan anförda har en departementspromemoria utarbetats (dnr N2001/10077/ESB). I denna presenteras en analys och de förslag till ändringar i lagen om elcertifikat som de ovan nämnda förhållandena bör medföra. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr N2001/10077/ESB). Regeringen har under beredningen haft uppvaktningar från och diskussioner med företrädare för företag och branschorganisationer, som berörs av förslaget. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag och synpunkter. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Regeringen behandlar Lagrådets synpunkter i författningskommentaren. Regeringens förslag: Elproduktion som sker med användning av torv i godkända kraftvärmeverk skall vara certifikatberättigande. Departementspromemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser utom , , , och Sveriges Energiföreningars () tillstyrker förslaget. anser att energitorv kan likställas med fossila bränslen, men att det är positivt att torven inte inordnas under begreppet förnybar energikälla. Statskontoret och pekar på att torv inte är en förnybar energikälla enligt och rådets direktiv (2001/77/EG) av om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el, (RES-direktivet). anser även att syftet med elcertifikatsystemet åsidosätts, om torven skall vara ett certifikatberättigande bränsle och att inte kan tillgodoräkna sig den elproduktion som härrör från torvförbränningen för att nå EU:s mål för . anser att torven i stället bör övervägas när det sker en allmän översyn av vilka energislag som skall ingå i elcertifikatsystemet och anför vidare att konkurrensen snedvrids om torven, men inte sorterat avfall, skall vara ett certifikatberättigande bränsle. Svensk Fjärrvärme framhåller att konkurrensen mellan torv och biobränslen inte kommer att förändras, eftersom biobränslen även i fortsättningen kommer att väljas framför torv. Skogsindustrierna anser att förslaget innebär att efterfrågetrycket på biobränslen kommer att mildras. () anser att torv och biobränslen i stor utsträckning konkurrerar med varandra på samma marknad, men att de även kan sägas komplettera varandra. SERO anser att elcertifikat inte bör vara ett medel att göra torven konkurrenskraftig mot fossila bränslen. anser att torv bör likställas med den förnybara energikällan biomassa enligt RES-direktivets och lagens definition, medan ser en risk att företag kan komma att betrakta torven som ett biobränsle i skattemässigt hänseende. Vindkrafts- branschens Investerings- och Projekteringsföretag och Vindkrafts- leverantörerna i har ingen erinran mot förslaget, om kvotplikten höjs i förhållande till den mängd el som torven kan förväntas producera. Bakgrund: I propositionen Elcertifikat för att främja förnybara energikällor (prop. 2002/03:40, s. 41) aviserade regeringen att den avsåg att bedöma torvens eventuella roll i elcertifikatsystemet och att och rådets direktiv (2001/77/EG) av om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el (EGT L 283/2001, 27.10.2001 s. 33, Celex 32001L0077), (RES-direktivet), samt betänkande Uthållig användning av torv (SOU 2002:100) och dess remissbehandling skulle vara en av flera utgångspunkter för en sådan bedömning. har i sitt betänkande (bet. 2002/03:NU6) kommit till Prop. 2003/04:42 slutsatsen att torv bör ingå i elcertifikatsystemet. slutsats är enligt betänkandet miljömässiga. Om torv inte blir certifikat- berättigande kommer torven som bränsle i kraftvärmeverk att konkurreras ut av kol, vilket enligt utskottet leder till ökade miljö- störande utsläpp. har beslutat i enlighet med betänkandet. Skälen för regeringens förslag: beslut innebär att det finns en politisk majoritet för att torv skall omfattas av certifikatsystemet. Några remissinstanser har avstyrkt förslaget. har särskilt pekat på att syftet med elcertifikatsystemet åsidosätts, om torven blir ett certifikatberättigande bränsle. Som framgår nedan anser regeringen att det finns starka skäl som talar för att torven inte bör inordnas under begreppet förnybar energikälla. Detta ställningstagande leder i sin tur till slutsatsen att systemet, genom förslaget, kommer att få två ändamål, dels att främja produktion av el med användning av förnybara energikällor, dels att främja produktion av el med användning av torv. Elcertifikatsystemets huvudsakliga ändamål skall även fortsättningsvis vara att främja produktion av el med användande av förnybara energikällor. Den utvidgning som sker genom förslaget får dock inte innebära en risk att det huvudsakliga syftet med systemet kan ifrågasättas. Av remissvaren framgår att torvens roll i förhållande till biobränslena är en särskilt viktig fråga i det sammanhanget. Enligt bedömning finns det ingen risk för att torv skall tränga ut användningen av biobränslen, eftersom torven inte utgör något alternativ till sådana bränslen. Några remissinstanser tar upp denna fråga, men svaren visar att det finns en varierande syn på konkurrensen mellan dessa bränslen. Användningen av torv och biobränslen i kraftvärmeverk regleras på olika sätt, bl.a. genom de villkor som uppställs för tillstånd till verksamheten. Innehavare av anläggningar som fått investeringsstöd enligt energipolitiska program har förbundit sig att under använda biobränslen i en omfattning som motsvarar av den totala bränsleförbrukningen. betänkande indikerar att man ser torven som ett komplement till biobränslen. Regeringen delar utskottets bedömning, att det inte finns risk att torven tränger ut biobränslena som certifikatberättigande bränslen. Om det ändå skulle visa sig att torven tränger ut biobränslen ur elcertifikatsystemet, finns det enligt regeringens uppfattning anledning att på nytt överväga torvens roll i elcertifikatsystemet. Regeringen avser att noga följa utvecklingen och vid behov återkomma till . har i sitt remissvar pekat på att konkurrensen kan snedvridas om torv, men inte sorterat avfall, skall vara ett certifikatberättigande bränsle i fjärrvärmeanläggningar som producerar både värme och el. Regeringen har tidigare (prop. 2002/03:40 s. 41) konstaterat att synen på vilka biobränslen som är godtagbara i elcertifikatsystemet kan förändras över tiden. I propositionen Ett samhälle med giftfria och resurssnåla kretslopp (prop. 2002/03:117) redogör regeringen för inriktningen på avfallspolitiken. Regeringen framför i propositionen att det är viktigt att möjligheterna till elproduktion övervägs och används vid förbränning av avfall. Vid beredningen av europeiska kommissionens förslag till direktiv om främjande av kraftvärme är samma bedömning utgångspunkt för alla bränslen. Propositionens förslag har lett till att regeringen beslutat om ett kommittédirektiv, Skatt på avfall som förbränns samt översyn av lagen (1999:673) om skatt på avfall (dir. 2003:96), med uppdrag att lämna förslag till hur en skatt på avfall som förbränns lagtekniskt kan utformas och att bedöma lämpligheten av att införa en sådan skatt, eller om andra ekonomiska styrmedel i stället bör förordas. Då avfallsbränslena har ett väsentligt lägre marknadspris än torv, bedömer regeringen att avfallsbränslenas konkurrenskraft kommer att bestå, även om torv blir ett certifikatberättigande bränsle. Regeringen avser att noga följa utvecklingen, så att möjligheterna till elproduktion övervägs och används vid förbränning av avfall. Hur torvbränsle kan klassificeras har inte bara betydelse för hur elcertifikatlagens ändamål skall definieras, utan även för var torven skall behandlas i lagen. Vid bedömningen av dessa frågor är RES-direktivet och slutsatser viktiga utgångspunkter. RES-direktivet upptar inte torv i definitionen av vad som är förnybara energikällor, vilket Statskontoret och särskilt pekat på. konstaterade bl.a. att i flertalet internationella energisammanhang betraktas torv som ett fossilt bränsle, eller i vart fall inräknas den inte uttryckligen bland förnybara bränslen eller biobränslen. Utredningen drog slutsatsen att energitorv i ett nationellt perspektiv inte bör inordnas i någon klassificeringsmodell. Enligt , som i sitt remissvar påminner om de utsläpp av växthusgaser som förbränning av torv ger upphov till, kan energitorv i allt väsentligt likställas med fossila bränslen. Man ser dock positivt på departementspromemorians förslag, att inte inordna torven under begreppet förnybar energikälla i lagen (2003:113) om elcertifikat. Ändamålet med lagen om elcertifikat är enligt 1 kap. 1 § att främja produktion av elektricitet med användande av förnybara energikällor. I 2 kap. 1 § lagen om elcertifikat anges de förnybara energikällor som, när de används vid elproduktion i en godkänd anläggning, berättigar anläggningens innehavare att tilldelas elcertifikat. vindkraft, solenergi, vågenergi, geotermisk energi och biobränslen. Vattenkraften regleras i 2 kap. 23 §§. Lagens avgränsning är förenlig med RES-direktivets definition av förnybara energikällor. Regeringen anser att det finns starka skäl som talar för att torven inte bör likställas med och därmed inordnas under begreppet förnybar energikälla, såsom det avgränsats i lagen om elcertifikat. betänkande indikerar dessutom att avsikten inte varit att klassificeringsmässigt likställa torv med biobränslen. , som anser att torven skall likställas med den förnybara energikällan biomassa, har pekat på tillägget i artikel (9) i RES-direktivets ingress, som innebär att direktivets definition av biomassa inte utesluter en annan definition, för andra syften, än de som anges i direktivet. Direktivets syfte enligt artikel 1 är att främja en ökning av de förnybara energikällornas bidrag till elproduktionen på den inre marknaden för el, vilket möjliggörs genom lagen om elcertifikat. Direktivet har i samma syfte genomförts i svensk lagstiftning genom den nedan beskrivna lagen (2003:437) om ursprungsgarantier avseende förnybar el (prop. 2002/03:85, bet. 2002/03:NU11, rskr. 2002/03:233). Att definiera ett annat syfte med att inkludera torven i elcertifikat- systemet, men inordna den under de förnybara energikällorna, är därför inte logiskt. Att inordna torven i elcertifikatsystemet, så att produktion av el med användning av torv kommer att vara certifikatberättigande, innebär att lagen, genom förslaget, får två ändamål. Dels att främja produktion av elektricitet med användande av förnybara energikällor, dels att främja produktion av el med användande av torv. Detta bör återspeglas i den nämnda paragrafen, genom att torven omnämns redan där. Den el som produceras med användning av förnybara energikällor har för enkelhetens skull fått beteckningen förnybar el i samma paragraf. Begreppet återfinns även i 1 kap. 2 § 2 och 3, 2 kap. 5 och 6 §§ samt i 4 kap. 3 § lagen om elcertifikat. Samma begrepp finns även i lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el. Även om begreppet har en något vidare innebörd där, överensstämmer det i stor utsträckning med den innebörd det har i lagen om elcertifikat och de skillnader som avses är lätta att identifiera. Lagen om ursprungsgarantier omfattar inte torv, den har en något vidare definition av biobränslen och den omfattar även den storskaliga vattenkraft som fanns när lagen om elcertifikat trädde i kraft. Såsom konstaterat sker en kontinuerlig och långsam nybildning av torv. Att av rent lagtekniska skäl använda begreppet förnybar el även för sådan el som producerats med användning av torv bedöms vara acceptabelt. Begreppet förnybar el bör därför inte ändras eller kompletteras i lagen om elcertifikat . Däremot bör definitionen i 1 kap. 2 § 1 lagen om elcertifikat förtydligas. Enligt sin nuvarande lydelse är definitionen på en förnybar energikälla en energikälla som förnyas på naturlig väg. förnyas på naturlig väg, men kan som ovan konstaterats inte inordnas under de förnybara energikällorna. Det är således nödvändigt att ändra denna definition genom att ange de förnybara energikällor som avses i lagen om elcertifikat, nämligen vindkraft, solenergi, vågenergi, geotermisk energi samt biobränslen och vattenkraft. En ny bestämmelse, som anger förutsättningarna för att tilldelas elcertifikat vid elproduktion som sker med användning av torv, bör tas in som en egen paragraf efter 2 kap. 1 §. Den användning av torvbränsle som anser skall vara certifikatberättigande äger rum i kraftvärmeverk. En ny paragraf 1 a § bör således införas i 2 kap., som innebär att innehavaren av ett godkänt kraftvärmeverk, där el produceras med användning av torv, skall vara berättigad att tilldelas elcertifikat. På så sätt kommer den att behandlas före bestämmelserna i 2 och 3 §§ som gäller vattenkraften. En sådan placering innebär dessutom att de följande bestämmelserna i 46 §§, som gäller mätning och rapportering av certifikatberättigande elproduktion, godkännande av anläggningar samt den faktiska tilldelningen av elcertifikat, kommer i en logisk följd även för den certifikatberättigande elproduktion som kommer att ske med användning av torv. Vid förbränning av torv utgår ingen energi- eller koldioxidskatt, men däremot svavelskatt. har i sitt remissyttrande pekat på risken att företag kan komma att betrakta torven som ett biobränsle i skattemässigt hänseende. De skäl som ovan anförts bedöms dock på ett tillräckligt tydligt sätt klargöra att torven inte skall likställas med biobränslen, såvitt avser lagen om elcertifikat. Lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el innehåller bestämmelser om en rätt för elproducenter att få s.k. ursprungsgarantier för el som producerats med användande av förnybara energikällor (förnybar el). Lagen trädde i kraft . Dess bestämmelser bygger i viss utsträckning på lagen om elcertifikat. omfattas inte av RES-direktivet och följaktligen är torv inte heller en sådan energikälla som omfattas av den lagens bestämmelser. Enligt 4 § 1 lagen om ursprungsgarantier har den rätt att få ursprungsgarantier som enligt 2 kap. 1 § 14 lagen om elcertifikat är berättigad att bli tilldelad elcertifikat. Det gäller den som producerar el med användande av en eller flera av de förnybara energikällorna vindkraft, solenergi, vågenergi och geotermisk energi. Enligt 4 § 3 lagen om ursprungsgarantier är även innehavare till anläggningar där el produceras med användande av biobränslen berättigade att få ursprungs- garantier. Att denna energikälla regleras särskilt i lagen om ursprungs- garantier beror på att endast vissa typer av biobränslen är certifikat- berättigande enligt 4 § förordningen (2003:120) om elcertifikat, medan lagen om ursprungsgarantier har en vidare definition av sådana bränslen. Vidare föreskrivs det i 5 § lagen om ursprungsgarantier att innehavaren av en produktionsanläggning, som vill få ursprungsgarantier, skall anmäla detta till tillsynsmyndigheten. Detta gäller dock inte om anläggningen redan har godkänts enligt 2 kap. 5 § lagen om elcertifikat Den elproduktion som i elcertifikatsystemet kan komma i fråga med användning av torv kommer att ske i kraftvärmeverk. Ett kraftvärmeverk där biobränslen används vid elproduktionen kan godkännas enligt 2 kap. 5 § lagen om elcertifikat. Detta gäller oavsett om anläggningens innehavare bara använder de biobränslen som anges i den ovan nämnda förordningen, eller en blandning av certifikatberättigande bränslen och sådana biobränslen som omfattas av lagen om ursprungsgarantier. Hur en sådan blandning av bränslen skall behandlas regleras i 2 kap. 4 § tredje stycket lagen om elcertifikat, som innehåller en bestämmelse om att innehavaren i sådana fall skall särskilt beräkna och rapportera den certifikatberättigande elproduktionen. När även torv börjar användas i en