prop · GQ0370 · 2003-03-20 00:00:00 — Regeringens proposition 2002/03:70 Ytterligare åtgärder för att motverka våld i nära Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ett antal lagändringar som i första hand syftar till att motverka våld mellan personer som är eller har varit närstående. Det förslås en ändring i lagen (1988:688) om besöksförbud som inne- bär att ett besöksförbud skall kunna utvidgas till större geografiska om- råden än . Vidare föreslås att ett besöksförbud skall kunna avse den gemensamma bostaden om det på grund av särskilda omständigheter finns en påtaglig risk för att den person förbudet avses gälla kommer att begå brott mot en sammanboendes liv, hälsa, frihet eller frid. Beslut om besöksförbud avseende den gemensamma bostaden föreslås få meddelas , normalt högst . När ett sådant besöksförbud kan vara aktuellt skall den som beslutet avses gälla på tillsägelse av en polisman vara skyldig att följa med till ett förhör som skall hållas där- efter. Åklagaren skall fatta beslut i ärendet med särskild skyndsamhet. Det föreslås vidare att det införs en rätt till offentligt biträde för den som besöksförbudet avseende den gemensamma bostaden gäller eller avses gälla. Vidare föreslås att domstolsprövningen skall ske skyndsamt. Dom- stol skall pröva beslutet efter det att en begäran om dom- stolsprövning har framställts. Propositionen behandlar även vissa familjerättsliga frågor. Det föreslås ändringar i och i sambolagen som innebär att det blir möjligt för domstol att förordna interimistiskt om kvarsittanderätt samt om besöksförbud för en make eller sambo sedan parterna har separerat och fram till dess att bodelning har skett. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1988:688) om Förslag till lag om ändring i .................. Förslag till lag om ändring i sambolagen (2003:000) Ärendet ............................................................och dess beredning Bakgrund .........................................och allmänna utgångspunkter Nuvarande ........................................................svensk lagstiftning Besöksförbud avseende gemensam bostad En bestämmelse om besöksförbud avseende Förfarandet och beslutande myndighet Umgängesrätt med barn i samband med Straffskalan ...............................för överträdelse av besöksförbud Rutiner .......................................m.m. i ärenden om besöksförbud Övervakning med elektronisk kontroll i samband med Ikraftträdande, ..................................................konsekvenser m.m Förslagen om ändringar i besöksförbudslagen 14.3Förslagen om ändringar i och 15.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:688) om 15.2 Förslaget till lag om ändring i ............. 15.3 Förslaget till lag om ändring i sambolagen (2003:000) ... Bilaga 1 Sammanfattning av förslagen i departementspromemorian Ytterligare åtgärder för att motverka våld i nära relationer, (Ds 2001:73) ......................................................................... Lagförslagen i departementspromemorian ........................... Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över Lagförslagen i lagrådsremissen ............................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ....... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (1988:688) om besöksförbud, 2.lag om ändring i , 3.lag om ändring i sambolagen (2003:000). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1988:688) om besöksförbud Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:688) om besöksförbud dels att 2, 4, 6, 14, 15 och 19 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 1 a, 6 a ,7 a och 13 a §§ av följande lydelse. Besöksförbud enligt 1 § får avse också förbud att uppehålla sig i en bostad som brukas gemensamt med annan, om det på grund av särskilda omständigheter finns en påtaglig risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot en sammanboendes liv, hälsa, frihet eller frid (besöksförbud avseende gemensam bostad). Besöksförbud avseende gemen- sam bostad får meddelas endast om 1.skälen för ett sådant förbud väger väsentligt tyngre än det in- trång eller men i övrigt som för- budet innebär för den som förbu- det avses gälla, och 2.den som förbudet avses skydda förbinder sig att medverka till att den mot vilken förbudet avses gälla i rimlig utsträckning får tillgång till sina personliga tillhörigheter. Om det kan antas att ett besöks- förbud enligt 1 § inte är tillräck- ligt, får förbudet utvidgas till att avse förbud att uppehålla sig i när- heten av en annan persons bostad eller arbetsplats eller annat ställe där den personen brukar vistas. Om det kan antas att ett besöks- förbud enligt 1 § inte är tillräck- ligt, får förbudet utvidgas till att avse förbud att uppehålla sig i när- heten av en annan persons bostad eller arbetsplats eller annat ställe där den personen brukar vistas (utvidgat besöksförbud). Den som har överträtt ett utvid- gat besöksförbud får meddelas förbud att uppehålla sig inom ett större område än som följer av första stycket (särskilt utvidgat besöksförbud). Förbudet får omfatta ett eller flera områden i anslutning till sådana platser där den andra personen har sin bostad eller arbetsplats eller annars bru- kar vistas. Det får inte avse ett större område än vad som är nöd- vändigt. Särskilt utvidgat besöksförbud får meddelas endast om skälen för ett sådant beslut väger väsentligt tyngre än den inskränkning i rörelsefriheten som förbudet innebär för den som förbudet avses gälla. Besöksförbud skall meddelas för Besöksförbud skall meddelas för dock meddelas för högst . Besöksförbudet gäller , om inte annat bestäms. Ett besöksförbud får förlängas med högst i taget. med högst i taget. förbud avseende gemensam bostad får endast förlängas om det finns särskilda skäl och med högst sju dygn i taget. Frågor om besöksförbud skall Kan det antas att besöksförbud avseende gemensam bostad kom- mer att meddelas, är den som för- budet avses gälla skyldig att tillsägelse av en polisman följa med till ett förhör som hålls därefter, om förhör på platsen inte kan äga rum eller det annars är av vikt för utredningen att den som förbudet avses gälla följer med till förhör. Vägrar han eller hon utan giltig orsak, får polismannen ta med honom eller henne till förhöret. Ett förhör enligt första stycket får Åklagarens beslut i fråga om besöksförbud skall prövas av tingsrätten, om den som har ålagts besöksförbud eller den som förbudet avses skydda begär det. Begäran om sådan prövning skall göras hos åklagaren, som i så fall skall överlämna ärendet till rätten. inte avslutas senare än Prop. 2002/03:70 efter det att den förhörde togs med Frågor om besöksförbud skall handläggas skyndsamt. I fråga om besöksförbud avse- ende gemensam bostad skall åklagarens beslut i ärendet meddelas med särskild skyndsam- het. Har den som avses med förbudet tagits med till förhör skall beslut i ärendet, om det inte finns något synnerligt hinder, meddelas i samband med att förhöret avslutas. I fråga om besöksförbud avseende gemensam bostad skall ett offentligt biträde förordnas för den som förbudet gäller eller avses gälla, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. Frågan om förordnande skall prövas . Ett sådant biträde har samma rättigheter som en offentlig försvarare. När ett beslut om besöksförbud avseende gemensam bostad har meddelats får en polisman avlägsna den som avses med förbudet från bostaden. Åklagarens beslut i fråga om besöksförbud skall prövas av tingsrätten, om den som har ålagts besöksförbud eller den som förbudet avses skydda begär det. Begäran om sådan prövning skall göras skriftligen eller muntligen hos åklagaren, som i så fall skall överlämna ärendet till rätten. Om- fattar ärendet beslut om besöks- förbud avseende gemensam bostad skall åklagaren utan dröjsmål överlämna ärendet till rätten. Behörig domstol är den tingsrätt där åklagare som har prövat frågan om besöksförbud skall föra talan i brottmål i allmänhet. Behörig domstol är den tingsrätt där åklagare som har prövat frågan om besöksförbud skall föra talan i brottmål i allmänhet. Omfattar ärendet en prövning av ett beslut om besöksförbud avseende gemen- sam bostad, skall vad som sägs i 19 kap. 12 § andra meningen om domstols befattning med förundersökning och användande av tvångsmedel tillämpas. Sammanträde inför rätten skall alltid hållas, om någon part begär det. Omfattar ärendet en prövning av ett beslut om besöksförbud avseende gemensam bostad skall tingsrätten även utan särskild begäran hålla sammanträde i ärendet så snart det kan ske och, om det inte finns något synnerligt hinder, senast på fjärde dagen efter det att rättens prövning påkallades hos åklagaren. Ärendet skall, om det inte finns något synnerligt hinder, avgöras i anslutning till sammanträdet. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1996:263. 2.2Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 18 kap. 2 § skall ha följande lydelse. Om handläggningen av ett mål om äktenskapsskillnad har avslu- tats utan att det har bestämts vem av makarna som skall ha rätt att bo kvar i deras gemensamma bostad till dess att bodelning har skett, får domstolen på ansökan av en av makarna meddela sådant förord- nande. Domstolen får även ändra ett tidigare meddelat förordnande. Ansökan skall ges in till en tings- rätt som är behörig att pröva tvist om bodelning mellan makarna. Till samma tingsrätt inges ansökan om rättens tillstånd enligt 7 kap. 8 § eller om rättens förord- nande enligt 9 kap. 8 § att egen- dom skall sättas under särskild förvaltning. Om ett mål om äkten- skapsskillnad pågår, skall ansökan dock alltid ges in till den tingsrätt som har tagit upp målet. Om handläggningen av ett mål om äktenskapsskillnad har avslutats utan att det har bestämts vem av makarna som skall ha rätt att bo kvar i deras gemensamma bostad till dess att bodelning har skett, får domstolen på ansökan av en av makarna meddela sådant förordnande. Domstolen får därvid också , på begäran av någon av makarna, förbjuda makarna att besöka varandra. Domstolen får även ändra ett tidigare förordnande. På begäran av någon av makarna får domstolen besluta om vad som skall gälla enligt första stycket för tiden till dess att frågan har avgjorts genom beslut som har vunnit laga kraft. Ett sådant inte- rimistiskt beslut får verkställas och gäller på samma sätt som ett beslut som har vunnit laga kraft. Beslutet får dock när som helst ändras av domstolen och skall omprövas när ärendet slutligt avgörs. Om någon överträder ett besöksförbud som meddelats enligt första eller andra stycket, tillämpas 24 § lagen (1988:688) beslut skall motparten få tillfälle tillfälle att yttra sig. att yttra sig. En ansökan enligt första stycket skall ges in till en tingsrätt som är behörig att pröva tvist om bodel- ning mellan makarna. Till samma tingsrätt inges ansökan om rättens tillstånd enligt 7 kap. 8 § eller om rättens förordnande enligt 9 kap. 8 § att egendom skall sättas under särskild förvaltning. Om ett mål om äktenskapsskillnad pågår, skall dock en sådan ansökan alltid ges in till den tingsrätt som har tagit upp målet. Denna lag träder i kraft . 2.3Förslag till lag om ändring i sambolagen (2003:000) Härigenom föreskrivs i fråga om sambolagen (2003:000) dels att 28 och 31 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 32 §, av följande lydelse. Lydelse enligt prop. På ansökan av en sambo skall domstolen i fråga om en bostad som enligt 8 § skall ingå i bodel- ning bestämma vem av samborna som skall ha rätt att bo kvar i bostaden till dess att bodelning har gjorts. Ett förordnande om rätt att bo kvar i bostaden får på ansökan av den ena parten ändras av dom- stolen. På ansökan av en sambo skall domstolen i fråga om en bostad som enligt 8 § skall ingå i bodel- ning bestämma vem av samborna som skall ha rätt att bo kvar i bostaden till dess att bodelning har gjorts. Domstolen får därvid också , på begäran av någon av samborna, förbjuda samborna att besöka varandra. Domstolen får även ändra ett tidigare förordnande. På begäran av någon av samborna får domstolen besluta om vad som skall gälla enligt första stycket för tiden till dess att frågan har avgjorts genom beslut som har vunnit laga kraft. Ett sådant interimistiskt beslut får verkställas och gäller på samma sätt som ett beslut som har vunnit laga kraft. Beslutet får dock när som helst ändras av domstolen och skall omprövas när ärendet slutligt avgörs. Om någon överträder ett besöksförbud som meddelats enligt första eller andra stycket, tillämpas 24 § lagen (1988:688) om besöksförbud. Innan domstolen meddelar ett beslut skall motparten få tillfälle att yttra sig. I mål om rätt att överta bostad I mål om rätt att överta bostad enligt 22 § får domstolen, för tiden enligt 22 § får domstolen, för tiden till dess att frågan har avgjorts till dess att frågan har avgjorts genom dom som har vunnit laga genom dom som har vunnit laga kraft, på yrkande av någon av någon av Prop. samborna bestämma vem av dem samborna bestämma vem av dem som skall ha rätt att bo kvar i som skall ha rätt att bo kvar i tillerkänns den sambo som inte har också , på begäran hyres- eller bostadsrätten, skall av någon av samborna, förbjuda bestämma vad sambon skall betala Om rätt att bo kvar i bostaden till den andra sambon för nyttjan- tillerkänns den sambo som inte har det av bostaden och vad den först- hyres- eller bostadsrätten, skall nämnda sambon i övrigt skall bestämma vad sambon skall betala till den andra sambon för nyttjan- det av bostaden och vad den förstnämnda sambon i övrigt skall iaktta. Har den ena sambon berättigats att bo kvar i bostaden, är den andra sambon skyldig att genast flytta därifrån. Ett beslut enligt första stycket Ett beslut enligt första stycket får verkställas på samma sätt som får verkställas och gäller på en dom som har vunnit laga kraft. samma sätt som en dom som har Beslutet får dock när som helst vunnit laga kraft. ändras av domstolen. när som helst ändras av domstolen avgörs, skall domstolen ompröva och skall omprövas när målet besöksförbud som meddelats enligt första stycket, tillämpas 24 § lagen (1988:688) om besöksförbud. Beträffande beslut enligt denna paragraf tillämpas 14 kap. 9 § beslut skall motparten få tillfälle att yttra sig. om makar skall därvid gälla Meddelar domstolen under rättegången beslut i frågor som avses i 31 § första stycket, skall talan mot beslutet föras särskilt. Hovrättens beslut får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Att öka skyddet för och stödet till dem som utsätts för våld av närstående har varit en högt prioriterad fråga för regeringen. Trots att det har vidtagits en rad olika åtgärder visar kriminalstatistiken att det partnerrelaterade våldet ökar. Frågan om hur man ytterligare kan öka skyddet för i första hand kvinnor som utsätts för våld i nära relationer har stått i fokus i samhällsdebatten. Det har bl.a. ansetts otillfredsställande att det är den utsatta personen som är mer eller mindre tvingad att fly från den gemensamma bostaden för att kunna freda sig. I sammanhanget har också allt större uppmärksamhet riktats mot det fak- tum att det finns ett stort antal barn som växer upp i familjer där våld ingår som en del av vardagen. Insikten om att det behöver vidtas åtgärder för att förbättra situationen för barn som bevittnar våld i hemmet har växt sig allt starkare. Mot denna bakgrund har inom upprättats depar- tementspromemorian Ytterligare åtgärder för att motverka våld i nära relationer (Ds 2001:73). Promemorian behandlar, förutom förslag till ändringar i bl.a. lagen (1988:688) om besöksförbud, och lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem, även frågan om elektronisk övervakning av personer som har meddelats besöksförbud. Denna fråga aktualiserades ursprungligen av , som i sitt slutbetänkande (SOU 1994:56) föreslog att det skulle genomföras en försöksverksamhet med intensivövervakning med elek- tronisk kontroll av män som inte förmås att respektera meddelade besöksförbud. Förslaget föranledde regeringen att ge () i uppdrag att genomföra en förstudie om de praktiska och tekniska förutsättningarna för en försöksverksamhet med intensivöver- vakning med elektronisk kontroll av män som brutit mot besöksförbud. Vissa av de ändringar i lagen om sambors gemensamma hem som föreslås i promemorian har tidigare även föreslagits av (SOU 1999:104). En sammanfattning av promemorian samt dess lagförslag finns i bilagorna 1 och 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remiss- yttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju 2001/8593/). Även BRÅ:s förstudie Elektronisk övervakning vid besöksförbud Teknikens möjligheter och begränsningar finns till- gänglig i (dnr Ju 1999/1158/). Lagförslagen i promemorian avseende lagen om sambors gemen- samma hem har här anpassats till lydelsen propositionen 2002/03:80 Ny sambolag. Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen, och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. i bilaga 5. Lagrådet har haft vissa lagtekniska och redaktionella Vidare har Lagrådet avstyrkt förslag till ändring i 24 kap. Regeringen har i allt väsenligt följt Lagrådets förslag. 2002/03:70 Vidare har vissa redaktionella ändringar gjorts. behandlas i avsnitt 8.1, 8.2.3, 8.2.4, 11 samt i författningskommentaren avsnitt 15. 4 Bakgrund och allmänna utgångspunkter Regering och riksdag har prioriterat frågor som rör ökat stöd till och skydd för dem som utsatts för brott. Olika åtgärder har vid- tagits både för att öka stödet generellt till alla som utsatts för brott och för att stötta och förbättra situationen för kvinnor som trakasseras och misshandlas av närstående eller tidigare närstående män. Frågornas aktualitet och den allmänna viljan i samhället att åstad- komma ett bättre skydd för brottsutsatta har lett till att det vid flera till- fällen har vidtagits åtgärder från regeringens sida för att ytterligare förbättra lagstiftning m.m. Bland flera av de kanske mest betydelsefulla lagstiftningsåtgärderna kan nämnas lagen (1988:688) om besöksförbud, lagen (1988:609) om målsägandebiträde, bestämmelser om kvarskrivning i folkbokförings- lagen (1991:481) samt lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter, vilka alla trätt i kraft under . Andra viktiga åt- gärder har bl.a. varit skärpta regler om polis och åklagares informationsskyldighet till målsäganden samt inrättandet av en särskild brottsoffermyndighet och en brottsofferfond. En annan viktig del i arbetet med att motverka våld mot kvinnor var den av regeringen tillsatta (dir. 1993:88) som påbörjade sitt uppdrag att utifrån ett kvinnoperspektiv göra en översyn av frågor som rör våld mot kvinnor. I sitt slutbetänkande Kvinnofrid (SOU 1994:56) lämnade kommissionen förslag till en mängd olika åtgärder för att förbättra stödet och hjälpen till kvinnor som utsätts för våld och andra övergrepp samt åtgärder för att förebygga våld mot kvinnor. Förslagen behandlades i regeringens proposition Kvinnofrid (prop. 1997/98:55, bet. 1997/98:JuU13, rskr. 1997/98:250). I propositionen Kvinnofrid konstaterade regeringen bl.a. att det fanns brister i arbete vad gäller stöd till utsatta kvinnor. Bristerna ledde inte sällan till att kvinnor som utsatts för våld inte erbjöds några insatser från sida. Regeringen föreslog därför att socialtjänstlagen (1980:620) skulle kompletteras med en särskild bestämmelse om ansvar för utsatta kvinnor. beslutade i enlighet med regeringens förslag (prop. 1997/98:55, bet. 2002/03:70 1997/98:JuU13, rskr. 1997/98:250). I socialtjänstlagen angavs att socialnämnden bör verka för att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet får stöd och hjälp för att förändra sin situation. Förutom förslag till åtgärder mot mäns våld mot kvinnor, prostitution och sexuella trakasserier beslutade regeringen i samband med propositionen om en rad myndighetsgemensamma och myndighets- specifika uppdrag som berörde brottsoffer, framför allt utsatta kvinnor. Sammanlagt avsattes för olika åtgärder, varav sex och till fortbildning av de yrkesgrupper som på olika sätt kommer i kontakt med utsatta kvinnor, i höjt stöd till kvinnojourerna, fem miljoner till ett utvecklingsarbete om våld mot kvinnor och prostitution och två miljoner till en omfångsundersök- ning om mäns våld mot kvinnor. tillsattes den s.k. (dir. 1995:94). Utred- ningens uppdrag var att utvärdera det lagstiftningsarbete som hade pågått på brottsofferområdet samt att överväga behovet av förändringar i gällande lagstiftning och förändringar i övrigt vad gällde stödet till brottsoffer. konstaterade i sitt betänkande, Brottsoffer Vad har gjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40), att de åtgärder som hade vidtagits hade haft stor betydelse för brottsoffren men att det fortfarande fanns brister, framför allt vad gällde rättsväsendets och andra myndig- heters kunskap om brottsofferproblematiken, bemötande av brottsoffer samt information till målsägande och vittnen. Utredningen menade att det i huvudsak rörde sig om brister som svårligen kunde åtgärdas genom tillskapandet av nya lagregler. betänkande behandlades av regeringen i propositionen Stöd till brottsoffer (prop. 2000/01:79). Regeringen delade utredningens slutsats att det inte i första hand var ny eller förändrad lag- stiftning som behövdes för att förbättra situationen för brottsoffer. Förutom förslag om utvidgad rätt till målsägandebiträde och ett tydligare ansvar för på brottsofferområdet fokuserade propositionen på behovet av bättre bemötande, ökad kunskap om brottsoffer samt samverkan mellan olika aktörer vilka kommer i kontakt med brottsoffer. Regeringen aviserade i samband med propositionen ett flertal uppdrag till i första hand rättsväsendets myndigheter, vilka uppdrag beslutades . Regeringen uppgav vidare i propositionen att regeringen hade för avsikt att vidta ytterligare åtgärder för att förbättra skyddet för förföljda och våldsutsatta kvinnor (se s. 15 i nämnda prop. , som i alla delar delade regeringens bedömning, antog propositionen (bet. 2000/01:JuU20, rskr. 2000/01:205). Våld i samhället är ett allvarligt problem oavsett vem som är gärnings- man eller brottsoffer. Av Brottsförebyggande rådets (BRÅ) kriminal- statistik framgår emellertid att det våld som kvinnor råkar ut för ser annorlunda ut än det våld som drabbar män. Karaktäristiskt för våldet är att det sker inomhus och att kvinnan är bekant med gärningsmannen. Våldet mot kvinnor är alltså privat i betydligt högre utsträckning än våldet mot män. Detta gör att det ofta är svårt för utomstående att både upptäcka våldet och vittna om det. Det är likaså känt att många av dessa kvinnor inte på egen hand förmår göra något åt sin situation. Ofta talar man om en s.k. normaliseringsprocess. Enligt detta synsätt blir våldet gradvis ett normalt inslag i vardagen i de relationer där det förekommer. Våldet ses som ett uttryck för mannens kontroll och kvinnans under- ordning i relationen. Det finns många orsaker till varför kvinnor som utsätts för våld i nära relationer kan ha svårt för att lämna mannen. Ett skäl som många kvinnor uppger i olika studier är rädsla för att våldet skall förvärras efter separationen. Kvinnan kan också hysa förhoppningar om att våldet ska upphöra. Hon kan också stanna kvar i relationen med tanke på barnen eller för att hon saknar stöd från omgivningen, för att nämna några exempel. Många kvinnor lämnar dock faktiskt den man som slår henne förr eller . Här kan man tala om en uppbrottsprocess. BRÅ har presenterat flera studier rörande våld mot kvinnor i nära relationer.