prop · GQ03102 · 2003-04-15 00:00:00 — Detta var en ökning med ca 800 personer jämfört med . Av de personer som var beviljade hemtjänst i ordinärt boende hade drygt 27 700 () även hemsjukvård. Omläggningar i statistiken som genomfördes har bl.a. inneburit att personer med enbart hemsjukvård särredovisas från personer med hemtjänst och hemsjukvård. fick 17 920 personer insatser i form av enbart hemsjukvård i ordinärt boende. Detta antal är närmast oförändrat jämfört med . Antalet personer med enbart hemsjukvård rapporteras endast av de kommuner som har övertagit ansvaret för hemsjukvård från landstingen, vilket är ca hälften av landets kommuner. Diagram 4.1 Antal personer med insatser i ordinärt boende 1993 Skr. ökade andelen äldre personer med omfattande hjälpinsatser (mer än ) i ordinärt boende medan andelen äldre med mindre omfattande hjälpinsatser () minskade. Denna utveckling har beskrivits som att omsorg och omvårdnad i en ökande omfattning har prioriterats framför service. Enligt det senaste årets statistik har denna förskjutning av hjälpinsatser till de allra mest hjälpbehövande avstannat. Insatser i särskilt boende uppgick antalet personer som bodde permanent i särskilda boendeformer till drygt 118 600 personer. Detta är en ökning med ca 300 personer jämfört med . särredovisas personer som bor tillfälligt i särskilda boendeformer från permanent boende. Ungefär 8 500 personer erhöll korttidsvård/boende, vilket är tillfälligt boende i särskilda boendeformer förenat med rehabilitering och omvårdnad för bl.a. avlösning, växelvård och eftervård. Detta är en ökning med ca 100 personer jämfört med . Diagram 4.2 Antal personer med insatser i särskilt boende 1993 2001 Särsk. boende och korttidsboende Särskilt boende exkl. korttidsboende Källa: och . Boendestandarden inom de särskilda boendeformerna har förbättrats . av dem som bodde i särskilt boende delade bostad med annan/andra än maka/make eller annan nära anhörig. Motsvarande siffra 1993 var . hade av de boende egen toalett och egen dusch eller bad. Motsvarande siffror var . Med dagverksamhet avses individuellt beslutat stöd enligt socialtjänstlagen i form av sysselsättning, social gemenskap, rehabilitering, m.m. Stödet ges till personer med t.ex. demens, psykiskt- eller fysiskt funktionshinder. Ca 14 300 äldre personer hade beslut om dagverksamhet, vilket är en minskning med drygt 1 100 personer jämfört med 2000. Utöver dagverksamhet som föregås av individuella beslut bedriver många kommuner s.k. öppen dagverksamhet, i form av exempelvis kaféverksamhet och andra former av träffpunkter. Vård och omsorg i privat regi skedde det en kraftig ökning av entreprenader och köp av platser i enskild regi inom äldreomsorgen. Statistiken avseende 2001 tyder på en fortsatt tillväxt av äldreomsorg i enskild regi. erhöll av äldreomsorgstagarna hjälp från privata vårdgivare, vilket är en ökning med ungefär en halv procentenhet jämfört med . Äldreomsorg i privat regi är vanligast när det gäller särskilda boendeformer, där andelen personer med vård och omsorg i privat regi var . Andelen personer med hjälp i privat regi i ordinärt boende var 2001 . Äldreomsorg i enskild regi förekommer främst i storstäder, förortskommuner och större städer. Den nationella handlingsplanen för handikappolitiken Från patient till medborgare (prop.1999/2000:79) antogs av . Den utgår från för att tillförsäkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet. De nationella målen för handikappolitiken är enligt handlingsplanen: en samhällsgemenskap med mångfald som grund, att samhället utformas så att människor med funktionshinder i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet, jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionshinder. För att nå upp till dessa mål bör följande arbetsområden prioriteras under Skr. 2002/03:102 : att se till handikapperspektivet genomsyrar alla samhällssektorer, att skapa ett tillgängligt samhälle, att förbättra bemötandet. Kommunerna ska enligt socialtjänstlagen verka för att människor med funktionshinder får möjlighet att delta i samhällets gemenskap och leva som andra. Enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ska kommunerna främja jämlika och goda levnadsvillkor samt full delaktighet i samhällslivet för personer med stora och varaktiga funktionshinder så att de kan leva som andra. De lagar som reglerar kommunernas uppgifter inom som berör personer med funktionshinder är SoL, LSS och till viss del hälso- och sjukvårdslagen. Kommunerna ansvarar för en rad insatser för personer med funktionshinder enligt dessa lagar, bl.a. boende, meningsfull sysselsättning, stöd och service (inkl. hemtjänst, ledsagning, kontaktperson, uppsökande verksamhet), assistans samt hälso- och sjukvård, habilitering, rehabilitering och hjälpmedel i vissa boendeformer. Individuella planer enligt LSS, som innehåller alla beslutade och planerade insatser av kommunen och andra, ska upprättas i samråd med brukaren på dennes begäran. Kommunerna skall också verka för att offentliga lokaler och allmänna kommunikationer blir lätt tillgängliga för alla. De mål som ställs upp i lagarna och i den nationella handlingsplanen är generella och därmed kan måluppfyllelsen vara svår att mäta. Här redovisas främst de indikatorer på måluppfyllelse och kvalitet som länsstyrelserna uppmärksammar vid sina tillsyner av verksamheter enligt SoL och LSS i kommunerna. I årsrapporter beskriver länsstyrelserna brister som uppmärksammats och sin samlade bedömning av utvecklingstendenser.1 genomfördes 1 105 granskningar avseende verksamheten för personer med funktionshinder i 199 kommuner, motsvarande ca en tredjedel av länsstyrelsernas samtliga granskningar inom . I av granskningarna inom verksamhetsområdet konstaterades brister. Det var en minskning från föregående år, då närmare hälften av granskningarna inom området visade på brister. Det var bl.a. brister i handläggning och dokumentation, i insatser och i verkställighet av beslut som gav upphov till kritik. Av drygt 2 200 klagomål från enskilda personer totalt , berörde 472 klagomål insatser för personer med funktionshinder. Klagomålen resulterade i 364 enskilda tillsynsärenden som i av fallen avslutades med kritik. 1 Social tillsyn 2001 Resultat av länsstyrelsernas tillsyn, . Att förbättra bemötandet är ett prioriterat arbetsområde för genomförandet av den nationella handlingsplanen. genomför projekt i samverkan med andra inblandade aktörer för att genom kompetensutveckling förbättra mötet mellan anställda och Länsstyrelserna gjorde 184 granskningar av bemötandet inom kommunernas verksamheter för personer med funktionshinder under 2001 (regeringsuppdrag). Femton kommuner fick kritik på grund av brister i bemötandet. Länsstyrelserna uttalade även kritik i 31 av totalt 76 fall av klagomål från enskilda på grund av bristande bemötande. Mer än hälften av länsstyrelserna beskriver brister i planeringen på olika nivåer i kommunerna och för olika grupper. planering för funktionshindrade är som störst när det gäller boende med Efter att ha beviljats bostad med särskild service är väntan på att erbjudas en plats i sådant boende i många fall alltför lång. I samband med att LSS infördes beslutade att de institutionsliknande vårdhemmen för personer med utvecklingsstörning skulle avvecklas och ersättas med boenden med särskild service, dvs. gruppboenden och liknande, senast per . länsstyrelser noterade att denna process inte var avslutad eftersom det fortfarande fanns personer som bodde på vårdhem. (, , och ). ett arbete med att påskynda avvecklingen. länsstyrelser observerat att några kommuner tenderar att skapa institutionsliknande boenden, vilket strider mot målen för handikappolitiken (och ). Icke verkställda beslut och domar Det har varit ett allvarligt problem att många personer med funktionshinder som har rätt till olika stöd inte får tillgång till det stödet. En sådan situation uppstår när kommunerna inte verkställer egna gynnande beslut eller inte verkställer gynnande domar, s.k. Den tillgängliga statistiken är inte helt jämförbar . Det är dock troligt att det förstnämnda, icke verkställda beslut, ökat 2000 fick möjlighet att förelägga kommunerna vite I stället för att neka en insats och få en dom emot sig som måste verkställas för att inte drabbas av ett vitesföreläggande, tar kommunerna sannolikt i större utsträckning gynnande beslut som sedan vitesföreläggande har ersatts med sanktionsavgift, som kan förväntas vara en mer effektiv åtgärd mot kommunalt domstolstrots. var ca 2 800 beslut om insatser enligt LSS inte Det var en ökning . hälften, 1 300, av alla icke verkställda beslut gällde insatsen kontaktperson, en kompiskontakt för att bryta social isolering personer med utvecklingsstörning eller autism (personkrets 1). De icke verkställda LSS-besluten Skr. 2002/03:102 utgjorde av samtliga beslut enligt LSS . För insatsen kontaktperson var av alla beslut inte verkställda. Problem med rekrytering är en vanlig orsak till att beslut om insatsen kontaktperson inte verkställs. Det är enligt kommunerna svårt att få tag på personer som vill ta uppdraget och dessutom svårt att rekrytera rätt kontaktperson till den som ska ha insatsen - matchningsproblem. Domstolstrotset omfattade 171 domar avseende insatser enligt LSS (: 129, : ca 80, : ca 100). Av dessa gällde 134 domar beslut om boende för vuxna och 13 daglig verksamhet och 10 korttidsvistelse. resulterade 19 överklaganden av beslut enligt LSS eller SoL i förelägganden från länsstyrelserna. Två av dessa var vitesförelägganden. När samhällets stöd till en funktionshindrad person ges i form av olika insatser från olika håll är det viktigt att samverka för att nå bästa resultat. har följt upp arbetet med individuella planer i kommunerna och har funnit att de individuella planerna är ett värdefullt verktyg för den enskildes överblick, känsla av sammanhang och inflytande över sin egen livssituation. De anställda blir skickligare i att förstå och bedöma behov och samarbetet blir mer effektivt. konstaterar också att individuell plan skulle kunna användas oftare, men att det fordrar ett nytänkande kring arbetssätt och en bred och systematisk förankring hos flera aktörer på flera nivåer . Endast av de personer som har LSS-insatser har en individuell plan. Uppgifterna som redovisas här om insatser enligt LSS (exkl. råd och stöd) utgår från uppgifter på individnivå medan uppgifterna om råd och stöd samt kommunernas insatser enligt SoL och HSL utgår från mängddata. Det går alltså inte att uttala sig om hur många personer som har insatser enligt LSS, SoL och HSL. Insatser enligt LSS redovisas oavsett brukarens ålder. Redovisningen av insatser enligt SoL och HSL innehåller däremot endast uppgifter om stöd till personer i åldrarna för att undvika dubbelredovisning av insatserna i detta avsnitt och i avsnittet om äldreomsorg. Bild 4.1: Antalet funktionshindrade personer med insatser enligt SoL (064 Skr. år), HSL (), LSS (uppdelat efter kommun resp. landsting) och 2) HSL: 1) SoL: 4) LSS, 3) LSS, kommuner: 47 100 1)Personer () beviljade hemtjänst samt boende tillfälligt eller permanent i särskilda boendeformer, . 2)Personer () med hemsjukvård, . 3)Personer med stöd enligt LSS, exkl. personer med råd och stöd som enda insats, . 4)Personer med LSS-insatsen råd och stöd, 5)Personer med assistansersättning enligt , . var 14 100 personer beviljade hemtjänst (kvinnor). Det var ca 300 personer färre jämfört med året innan. Fördelningen efter antalet hjälptimmar var i stort sett densamma. I genomsnitt var antalet hjälptimmar per person . Kommunerna har redovisat att ca 6 100 personer var mottagare av hemsjukvård . Två tredjedelar var i åldern från 45 till . Något fler var kvinnor än män. Ekonomisk ersättning i form av anhörigbidrag för att betala anhörig/närstående för utförd hjälp i hemmet utgick till knappt 1 500 Anhörigbidrag beviljades till lika delar kvinnor ökade antalet personer som antingen bodde permanent eller tillfälligt i bostäder med särskild service med ca 18 Ökningstakten har mattats av i förhållande till de närmaste åren efter 1995, då psykiatrireformen trädde i kraft och antalet boende ökade kraftigt. bodde ca 5 500 personer permanent i särskilda boendeformer. dessa var i åldrarna och resterade var i huvudsak i åldrarna En mycket liten del var barn och ungdomar upp till . Närmare 2 900 personer var beviljade behovsprövad dagverksamhet enligt SoL och/eller HSL . Antalet personer med insatser enligt LSS, exklusive råd och stöd (), var ca 1 500 fler 2002 jämfört med . 48 600 personer en eller flera insatser exklusive råd och stöd den Motsvarande av alla personer med insatser enligt LSS och av samtliga insatser exklusive råd och stöd, gick till personer med utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd (personkrets 1). Motsvarande av alla med LSS-insatser var beviljade stöd och service enligt bedömningsgrunderna för personkrets 3 Skr. 2002/03:102 (varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder). Uppgifter visar att andelen män bland alla med insatser enligt LSS var . Det var fler män än kvinnor som hade varje särskild insats. De enda undantagen var insatserna personlig assistans och ledsagarservice som något fler kvinnor än män i personkrets 3 hade. Av alla insatser enligt LSS gällde barn och ungdomar , av insatserna gällde personer i åldersgruppen och gällde personer som var eller äldre. Motsvarande av alla personer som fick insatser enligt LSS hade enbart en insats, hade två insatser och hade tre insatser. Tabell 4.2 Antal personer med beslut om insats enligt LSS (exkl. personlig assistans) *Uppgiften är preliminär och gäller för . Källa: Socialtjänst 2002:2, Statistik över kommunernas insatser enligt LSS , Ca 1 000 personer eller av dem som hade insatsen bostad med särskild service för vuxna bodde i en annan kommun än den kommun som betalade för insatsen. Samma andel var betydligt högre, , bland de drygt 1 100 barn och ungdomarna i åldrarna som bodde i familjehem eller bostad med särskild service. Personlig assistans enligt och LSS var 10 849 personer beviljade assistansersättning enligt Det var en ökning med 1 165 personer från föregående år. kraftiga ökningen beror främst på att personer 2001 har rätt att få behålla sin assistansersättning om de hade sådant stöd I genomsnitt beviljades ersättning per Fler män än kvinnor beviljas assistansersättning. också fler timmar. Skillnaden är dock relativt liten och över Utöver de som var beviljade LASS-ersättning redovisade kommunerna att ca 4 300 personer hade personlig assistans enbart enligt LSS (/vecka). Enligt en arbetsgrupp vid som har sett över rekryteringen av personliga assistenter arbetade ca 40 000 personer som personliga assistenter år 2000.2 Av dem var Skr. 2002/03:102 kommunanställda. Insatser enligt LSS till psykiskt funktionshindrade Ca 2 700 personer med psykiska funktionshinder (män) hade insatser enligt LSS 2001 (exkl. råd och stöd). Det var fler jämfört med föregående år. I förhållande till hur många som uppskattas tillhöra gruppen psykiskt funktionshindrade totalt, omkring 43 000 personer enligt utvärdering av psykiatrireformen, är de som får stöd fortfarande relativt få. De vanligast förekommande insatserna var bostad med särskild service för vuxna eller kontaktperson. Bortsett från råd och stöd hade de flesta, , endast en insats enligt LSS. Av alla som var beviljade hemhjälp i ordinarie boende i åldern fick utförd av anställda i enskild regi. Av de permanent boende i särskilda boendeformer som var bodde motsvarande i bostäder som drevs i enskild regi. Bland personliga assistenter var det enligt arbetsgrupp som var anställda av kooperativ och som var privatanställda. Antalet tillståndspliktiga och enskilda verksamheter för personer med funktionshinder enligt SoL och LSS ökade och omfattade därmed 7 728 platser. Uppgifterna från SCB:s sammanställning av kommunernas räkenskapssammandrag visar en total kostnad om för insatser till funktionshindrade (30,4 inkl. statens ersättning för assistansersättning). Det är en ökning med 1,8 miljarder (2,5 miljarder) jämfört med . 2 Ds 2001:72 Rekrytering av personliga assistenter Tabell 4.3 Kommunernas kostnader för insatser till funktionshindrade Skr. 2002/03:102 inkl. statsbidrag till assistansersättning, miljarder kronor Vård och omsorg enl. SoL och Insatser enligt LSS och , därav: boende enl. LSS daglig verksamhet enl. LSS övriga insatser enl. LSS assistans utförd av kommunen Källa: SCB, Den offentliga sektorns finanser och . Av statens utgifter för personlig assistans gick till kommunerna och gick till kooperativ och andra privata anordnare. Kostnadsskillnaderna är stora mellan olika kommuner. har två tillfälliga statsbidrag lämnats till vissa kommuner som kompensation för höga kostnader avseende verksamhet enligt LSS. Ekonomiskt bistånd (socialbidrag) utgör det yttersta skyddsnätet för personer som inte klarar sin försörjning på annat sätt. Rätten till ekonomiskt bistånd regleras i socialtjänstlagen. Ansökningar om försörjningsstöd prövas och beslutas av den kommunala . Principen om barnets bästa skall alltid vägleda bedömningar om bistånd. Målet för försörjningsstödet är att tillförsäkra individen en skälig levnadsstandard och biståndet skall utformas så att det stärker dennes möjligheter till att leva ett självständigt liv. ökade antalet socialbidragsberoende kraftigt, vilket kan ses som en indikation på minskad rättvisa och välfärd. Utvecklingen har vänt och som ett led i det fortsatta arbetet för ökad rättvisa och välfärd har regeringen formulerat ett mål om att halvera antalet socialbidragsberoende. Socialbidragstagandet fortsätter att minska första hälft ökade socialbidragstagandet kraftigt. förbättrades arbetsmarknaden vilket medverkade till ett minskande socialbidragstagande. Regeringens mål att minska socialbidragsberoendet innebär att antalet helårsekvivalenter ska halveras . Helårsekvivalenter anger det antal vuxna personer som vid en viss given kostnad skulle kunna ha försörjts med fullt socialbidrag. Med fullt socialbidrag avses den ersättning som hushållet maximalt är berättigat till med hänsyn till dess sammansättning. Introduktionsersättning till flyktingar ingår inte vid beräkningen av helårsekvivalenterna. Dagens nivå av socialbidragstagare motsvarar omfattningen 1991. Inströmningen3 i socialbidragssystemet uppgick , vilket är den lägsta . Även genomsnittligt bidrag per hushåll liksom genomsnittlig bidragstid har minskat . Även om de två sistnämnda faktorerna förklarar endast en mindre del av nedgången, kan noteras att det handlar om ett trendbrott. Det är första gången som samtliga komponenter antalet bidragstagare, bidragsperiodens varaktighet samt genomsnittligt bidrag per hushåll bidrar till minskningen. Även om kostnaderna för ekonomiskt bistånd och introduktionsersättning fortsätter att minska har andelen långvariga biståndsmottagare varit i stort sett oförändrad . Ekonomiskt bistånd och bidragsberoende Socialbidraget är tänkt att fungera som det yttersta skyddsnätet vid tillfälliga kriser och inte som ett långvarigt försörjningsstöd. Den största andelen av bidragshushållen är också korttidsmottagare; fick bidrag . Långtidsmottagarna utgjorde av socialbidragshushållen men stod för eller av den totala kostnaden. för ekonomiskt bistånd pekar på tydliga skillnader mellan olika kategorier av enskilda biståndsmottagare. I åldersgruppen är kvinnor betydligt oftare långvarigt biståndsmottagare än män, mätt i antal per invånare. Detta förhållande gäller även för åldersgruppen . I åldersgruppen 40 är förhållandet det omvända. Utrikes födda är långvariga biståndsmottagare i större utsträckning () än svenskfödda () men andelen långvariga biståndsmottagare för de utrikes födda avtar med ökad vistelsetid i landet. En kategori som ofta erhöll långvarigt ekonomiskt bistånd under 1990- talet var vissa äldre personer som inte kvalificerat sig för en pension som gav en tillräcklig försörjning. har därför beslutat om ett statligt äldreförsörjningsstöd vilket trädde i kraft den 3 Avser hushåll i relation till befolkningen som mottog socialbidrag men inte gjorde det närmast föregående år. Stödet är inkomstprövat och skattebefriat och innebär att personer som är Skr. 2002/03:102 inte skall behöva ekonomiskt bistånd som Samverkan och samordning minskar bidragsberoendet Det finns flera goda exempel på att man genom myndighetssamverkan på lokal nivå har kunnat utveckla framgångsrika metoder som minskat det långvariga behovet av ekonomiskt bistånd. Det är framför allt olika former av samverkan mellan , de allmänna försäkringskassorna och arbetsförmedlingen som bidragit till att långtidsarbetslösa biståndstagare kommit ut i arbetslivet och fått en egen försörjning. Ett exempel är SOCSAM som är en försöksverksamhet med politisk och finansiell samordning mellan sjukförsäkring, hälso- och sjukvård samt socialtjänst. Försöksverksamheten som pågått under har förlängts till utgången av 2003. Syftet med verksamheten är att underlätta samordningen av rehabiliteringsinsatser för individer med komplex problematik. Andra exempel på verkningsfulla samverkansstrategier finns i de utvecklingsavtal som staten tecknat med ett antal storstadskommuner inom ramen för storstadspolitiken. Storstadspolitiken syftar till att ge storstäderna goda förutsättningar för tillväxt och att bryta den sociala, etniska och diskriminerande segregationen. Ett målområde som särskilt lyfts fram är att socialbidragsberoendet bör minska i de aktuella stadsdelarna. Nedgången i biståndstagandet har varit betydligt större i dessa områden jämfört med respektive storstadsregion i sin helhet. Enligt vissa beräkningar skulle generella förändringar inom social- försäkringarna eller inom skattesystemet vara förenat med höga kostnader men endast i begränsad omfattning leda till ett minskat behov av ekonomiskt bistånd. Anledningen är att många som uppbär ekonomiskt bistånd är arbetslösa utan arbetslöshetsersättning. De får inte heller del av socialförsäkringssystemet, vilket gör att regelförändringar inom dessa system i högre grad kommer andra grupper till godo. En slutsats som kan dras är att det är viktigt att öka arbetskraftsdeltagandet hos personer som står långt från arbetsmarknaden. Barns bästa och individuella behov skall beaktas och länsstyrelsernas tillsynsrapport visar att det i många fall finns en ökad medvetenhet om barnperspektivet i hanteringen av ekonomiskt bistånd. En del kommuner har tagit in barnperspektivet i sina lokala riktlinjer. Hälften av länsstyrelserna anser emellertid att barnperspektivet inte har fått tillräckligt genomslag. Länsstyrelserna har funnit brister i av granskningarna när det gäller barnperspektivet. Rapporten visar också att kommunerna i många fall inte tar hänsyn till individuella behov när biståndsansökan behandlas, t.ex. våldsutsatta kvinnor som har tvingats att fly sina hem och är i behov av utökat ekonomiskt bistånd. En del kommuner arbetar med att ta fram handlingsplaner och att bilda nätverksgrupper som ska effektivisera arbetet med kvinnor som har utsatts för våld. Mycket återstår dock att Skr. 2002/03:102 göra på detta område. Återkommande brister i handläggning och beslut Handläggning och beslut visar fortfarande på stora brister. Det konstaterar och länsstyrelserna i sin tillsynsrapport . Bristerna yttrar sig exempelvis i att formella beslut saknas, att ansökan inte prövas, att det tar orimligt innan den som ansökt om ekonomiskt bistånd får ett beslut. Vidare rapporteras om brister i journalföring och att kommunen uppvisar ett passivt förhållningssätt vid t.ex. vräkning. utbetalades i ekonomiskt bistånd och introduktionsersättning till flyktingar, vilket innebär en minskning jämfört med föregående år. Bistånd och introduktionsersättning till flyktingar uppgick till , vilket är en ökning jämfört med föregående år. har arbetslösheten minskat kontinuerligt, vilket har haft stor betydelse för det minskade socialbidragstagandet.