prop · GR032 · 2003-09-30 00:00:00 — Miljömål bör ställas upp för att säkerställa att en god yt- och grundvattensta- tus uppnås i hela gemenskapen och att försämring av vattnets status förhindras på gemenskapsnivå. (1) EGT L 73, , s. 19. (2) EGT L 104, , s. 1. (3) EGT L 240, , s. 1. (4) EGT L 67, , s. 1. (26)Medlemsstaterna bör sträva efter att uppnå åtminstone god vattenstatus genom att fastställa och genomföra nödvändiga åtgärder inom integrerade åtgärdsprogram, med beaktande av befintliga gemenskapskrav. Där en god vattenstatus redan föreligger, bör denna upprätthål- las. När det gäller grundvatten bör, utöver kraven avse- ende god vattenstatuts, varje betydande och ihållande ökning av koncentrationen av förorenande ämnen iden- tifieras och motverkas. (27)Det slutgiltiga målet med detta direktiv är att uppnå att all förorening av prioriterade farliga ämnen upphör full- ständigt och att bidra till att uppnå koncentrationer i den miljön som ligger nära bakgrundsnivåer av naturligt förekommande ämnen. (28)Yt- och grundvattenresurser är i princip förnybara natur- resurser. Uppgiften att säkerställa en god grundvattensta- tus kräver åtgärder på ett tidigt stadium och en stabil och långsiktig planering av skyddsåtgärder med tanke på den naturliga tidsåtgången för grundvattnets bildning och förnyelse. I tidsplanerna för åtgärder som syftar till att uppnå en god grundvattenstatus måste denna tids- åtgång beaktas och varje betydande och ihållande ökning av koncentrationen av något förorenande ämne måste motverkas. (29)Medlemsstaterna får i sina ansträngningar för att uppnå de mål som ställs upp i detta direktiv och när de faststäl- ler ett åtgärdsprogram för detta ändamål genomföra åtgärdsprogrammet successivt så att kostnaderna för genomförandet sprids ut. (30)För att säkerställa ett fullständigt och konsekvent genomförande av detta direktiv bör eventuella förläng- ningar av tidsplanen göras på grundval av lämpliga, klara och tydliga kriterier och motiveras av medlemssta- terna i deras förvaltningsplaner för avrinningsdistrikten. (31)I fall där en vattenförekomst påverkas i sådan utsträck- ning av mänsklig verksamhet eller där dess naturliga till- stånd är sådant att det kan vara omöjligt eller orimligt dyrt att uppnå en god status, kan mindre stränga miljö- mål ställas upp på grundval av lämpliga, klara och tydliga kriterier, och alla genomförbara åtgärder bör vid- tas för att hindra varje ytterligare försämring av vatten- statusen. (32)Det kan finnas skäl att under vissa förutsättningar göra undantag från kravet att hindra ytterligare försämring L 327/4 Europeiska gemenskapernas officiella tidning eller att uppnå god status om detta inte är möjligt på grund av oförutsedda eller exceptionella omständigheter, särskilt översvämningar eller torka eller om det är av utomordentligt stor betydelse från allmän synpunkt, nya ändringar i en ytvattenförekomsts fysiska karakteristika eller nivåförändringar hos grundvattenförekomster, under förutsättning att alla genomförbara åtgärder har vidtagits för att lindra de negativa konsekvenserna för vattenförekomstens status. (33)Målet att uppnå god vattenstatus bör eftersträvas för varje avrinningsområde så att åtgärder som avser ytvat- ten och grundvatten som tillhör samma ekologiska, hydrologiska och hydrogeologiska system samordnas. (34)Ur miljöskyddssynpunkt behövs det en ökad integrering av de kvalitativa och kvantitativa aspekterna av både yt- och grundvattenresurserna som tar hänsyn till de naturliga vattenflödesförhållandena i den hydrologiska cykeln. (35)Inom sådana avrinningsområden där vattenanvänd- ningen kan få gränsöverskridande effekter, bör kraven att nå de miljömål som har uppställts genom detta direktiv, och särskilt alla åtgärdsprogram, samordnas för hela avrinningsdistriktet. När det gäller avrinningsområ- den som sträcker sig utanför gemenskapens gränser bör medlemsstaterna eftersträva en lämplig samordning med relevanta icke-medlemsstater. Detta direktiv skall bidra till genomförandet av gemenskapens förpliktelser enligt internationella konventioner om skydd av vatten och om vattenförvaltning, i synnerhet konvention om skydd för och användning av gränsöver- skridande vattendrag och internationella sjöar, som god- känts genom rådets beslut nr 95/308/EG (1) och senare överenskommelser om dess tillämpning. (36)Det är nödvändigt att analysera avrinningsområdets karakteristika och konsekvenserna av mänsklig verksam- het samt att göra en ekonomisk analys av vattenanvänd- ningen. Utvecklingen av vattenstatusen bör övervakas av medlemsstaterna på en systematisk och jämförbar grund inom hela gemenskapen. Denna information är nödvän- dig för att skapa en god grund för medlemsstaterna att utarbeta åtgärdsprogram för att uppnå de mål som fast- ställs enligt detta direktiv. (37)Medlemsstaterna bör fastställa vilka vattenresurser som används för uttag av dricksvatten och se till att bestäm- melserna i rådets direktiv /778/EEG av (1) EGT L 186, , s. 42. 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten (2) följs. (38)Användning av ekonomiska styrmedel från medlemssta- ternas sida kan vara en lämplig del av ett åtgärdspro- gram. Principen om kostnadstäckning för vattentjänster inberäknat miljö- och resurskostnader i samband med skada och negativa konsekvenser för vattenmiljön bör beaktas, i synnerhet i enlighet med principen att förore- naren betalar. För detta ändamål krävs en ekonomisk analys av vattentjänsterna som grundar sig på långsik- tiga prognoser beträffande tillgång och efterfrågan på vatten i avrinningsdistriktet. (39)Det finns ett behov av att förebygga eller minska kon- sekvenserna av oavsiktliga föroreningar av vatten. Åtgärdsprogrammet bör omfatta åtgärder med detta syfte. (40)I fråga om förebyggande och reglering av föroreningar bör gemenskapens vattenpolitik utgå från ett kombinerat tillvägagångssätt och använda reglering av föroreningar vid källan genom att fastställa gränsvärden för utsläpp och miljökvalitetsnormer. (41)När det gäller vattenkvantitet bör övergripande principer fastställas för reglering av uttag och uppdämning för att säkerställa en hållbar miljö i de påverkade vattensys- temen. (42)Gemensamma miljökvalitetsnormer och värden för utsläppsgränser för vissa grupper eller familjer av förore- nande ämnen bör i form av minimikrav föreskrivas i gemenskapslagstiftningen. Bestämmelser för antagande av sådana normer på gemenskapsnivå bör antas. (43)Föroreningar genom utsläpp eller spill av prioriterade farliga ämnen måste upphöra eller stegvis elimineras. och rådet bör efter förslag från kom- missionen besluta vilka ämnen som skall prioriteras och vilka särskilda åtgärder som skall vidtas mot vattenföro- reningar som orsakas av dessa ämnen. Rådet bör härvid beakta alla betydande källor och fastställa en kostnads- effektiv och rimlig nivå på och kombination av regle- ringar. (44)Vid fastställandet av prioriterade farliga ämnen bör försiktighetsprincipen beaktas, i synnerhet genom användning av fastställda potentiella negativa effekter av produkten och en vetenskaplig bedömning av risken som stöd. (2) EGT L 229, 30.8.1998, s. 11. Direktivet senast ändrat genom direktiv /83/EG (EGT L 330, 5.12.1998, s. 32). Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 327/5 (45)Medlemsstaterna bör meddela föreskrifter för att elimi- nera förorening av ytvatten genom de prioriterade ämnena och för att progressivt minska förorening genom andra ämnen som annars skulle hindra medlems- staterna från att uppnå målen för ytvattenförekoms- terna. (46)För att säkerställa allmänhetens, inbegripet vattenanvän- darnas, deltagande i utarbetande och uppdatering av för- valtningsplanerna för avrinningsdistrikt är det nödvän- digt att tillhandahålla riktig information om planerade åtgärder och att rapportera om framsteg vid åtgärdernas genomförande för att allmänheten skall kunna delta innan slutliga beslut om nödvändiga åtgärder fattas. (47)I syfte att utarbeta lämpliga gemenskapsstrategier för att undanröja hinder för en förbättrad vattenstatus bör detta direktiv tillhandahålla mekanismer för att hantera sådana hinder som inte omfattas av gemenskapens vattenlag- stiftning. (48)Kommissionen bör lägga fram en uppdaterad plan över initiativ som den avser att föreslå inom vatten- området. (49)Tekniska specifikationer bör fastställas som en del av detta direktiv för att säkerställa ett enhetligt tillväga- gångssätt inom gemenskapen. Kriterierna för utvärdering av vattenstatus utgör ett viktigt steg framåt. Anpassning av vissa tekniska aspekter till den tekniska utvecklingen och till standardiseringen av övervaknings-, insamlings- och analysmetoder bör ske med hjälp av ett kommitté- förfarande. För att främja en grundläggande förståelse och en konsekvent tillämpning av kriterierna för karak- terisering av avrinningsdistrikten och utvärdering av vat- tenstatusen får kommissionen anta riktlinjer för tillämp- ningen av dessa kriterier. (50)De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogen- heter (1). (51)Genomförandet av detta direktiv bör medföra en skydds- nivå för vattenresurser som är åtminstone likvärdig med den som tillhandahålls i vissa tidigare rättsakter, vilka därför bör upphävas när de relevanta bestämmelserna i detta direktiv har genomförts fullt ut. (1) EGT L 184, , s. 23. (52)Bestämmelserna i detta direktiv övertar den ram för reglering av föroreningar genom farliga ämnen som inrättades genom direktiv /464/EEG (2). Det direktivet bör därför upphävas när de relevanta bestämmelserna i detta direktiv har genomförts fullt ut. (53)Det bör tillses att befintlig miljölagstiftning om skydd av vatten genomförs och verkställs fullt ut. Det är nödvän- digt att säkerställa en riktig tillämpning av bestämmel- serna om genomförandet av detta direktiv i hela gemen- skapen genom lämpliga påföljder enligt medlemsstater- nas lagstiftning. Dessa påföljder bör vara effektiva, pro- portionella och avskräckande. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med detta direktiv är att upprätta en ram för skyddet av inlandsytvatten, vatten i övergångszon, kustvatten och grund- vatten, för att a)hindra ytterligare försämringar och skydda och förbättra statusen hos akvatiska ekosystem och, såvitt avser deras vattenbehov, även terrestra ekosystem och våtmarker som är direkt beroende av akvatiska ekosystem, b)främja en hållbar vattenanvändning baserad på ett långsik- tigt skydd av tillgängliga vattenresurser, och c)eftersträva ökat skydd och förbättring av vattenmiljön bland annat genom särskilda åtgärder för en gradvis minsk- ning av utsläpp och spill av prioriterade ämnen samt genom att utsläpp och spill av prioriterade farliga ämnen upphör eller stegvis elimineras, d)säkerställa en gradvis minskning av förorening av grund- vattnet och förhindra ytterligare förorening, och e)bidra till att mildra effekterna av översvämning och torka (2) EGT L 129, , s. 23. Direktivet ändrat genom direktiv /692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48). L 327/6 Europeiska gemenskapernas officiella tidning och därigenom bidra till tillräcklig tillgång på ytvatten och grundvatten av god kva- litet som behövs för en hållbar, balanserad och rättvis vat- tenanvändning, en betydande minskning av förorening av grundvattnet, skydd för territoriella och vatten, uppfyllande av målen för relevanta internationella överens- kommelser, inbegripet sådana som syftar till att förebygga och eliminera förorening av den miljön, genom gemenskapsåtgärder enligt artikel 16.3 för att utsläpp och spill av prioriterade farliga ämnen upphör eller gradvis eli- mineras, med det slutgiltiga målet att uppnå koncentratio- ner i den miljön som ligger nära bakgrundsnivåerna för naturligt förekommande ämnen och nära noll för av människan framställda syntetiska ämnen. I detta direktiv tillämpas följande definitioner: 1)ytvatten: inlandsvatten utom grundvatten; vatten i över- gångszon och kustvatten utom när det gäller kemisk sta- tus då det även skall inbegripa territorialvatten. 2)grundvatten: allt vatten som finns under markytan i den mättade zonen och som står i direkt kontakt med marken eller underliggande jordlager. 3)inlandsvatten: allt stillastående eller strömmande vatten på markytan och allt grundvatten på landsidan av den bas- linje från vilken territorialvattnets bredd mäts. 4)flod: en förekomst av inlandsvatten som till största delen strömmar på markytan men som kan strömma under jor- den en del av sitt lopp. 5)sjö: en förekomst av stillastående inlandsytvatten. 6)vatten i övergångszon: förekomst av ytvatten i närheten av flodutlopp som delvis är av salthaltig karaktär till följd av närheten till kustvatten men som på ett väsentligt sätt påverkas av sötvattenströmmar. 7)kustvatten: ytvatten som finns innanför den linje på vilken varje punkt befinner sig på ett avstånd av en sjömil från närmaste punkt på den baslinje från vilken bredden av territorialvattnet mäts och som, när det är lämpligt, sträcker sig till den yttre gränsen för vatten i övergångs- zon. 8)konstgjord vattenförekomst: en ytvattenförekomst som skapats genom mänsklig verksamhet. 9)kraftigt modifierad vattenförekomst: en ytvattenförekomst som till följd av fysiska förändringar genom mänsklig verksamhet på ett väsentligt sätt har ändrat karaktär, enligt vad som anges av medlemsstaten i enlighet med föreskrifterna i bilaga II. 10)ytvattenförekomst: en avgränsad och betydande ytvattenföre- komst som till exempel en sjö, ett magasin, en å, flod eller kanal, ett vatten i övergångszon eller en kustvattensträcka. 11)akvifer: ett eller flera lager under ytan, av berggrund eller andra geologiska skikt med tillräcklig porositet och genomsläpplighet för att medge antingen en betydande ström av grundvatten eller uttag av betydande mängder grundvatten. 12)grundvattenförekomst: en avgränsad volym grundvatten i en eller flera akviferer. 13)avrinningsområde: landområde från vilket all ytvattenavrin- ning strömmar genom en sekvens av åar, floder och, möj- ligen, sjöar till havet vid ett enda flodutlopp, eller vid en enda flodmynning eller ett enda delta. 14)delavrinningsområde: landområde från vilket all ytvatten- avrinning strömmar genom en serie åar, floder och, möjli- gen, sjöar till en viss punkt i ett vattendrag (normalt en sjö eller ett flodtillopp). 15)avrinningsdistrikt: land- och havsområde som utgörs av ett eller flera angränsande avrinningsområden tillsammans med deras förbundna grund- och kustvatten, som enligt artikel 3.1 identifieras som huvudenheten för förvaltning av avrinningsområden. 16)behörig myndighet: en eller flera myndigheter som identifie- ras enligt artikel 3.2 eller 3.3. 17)ytvattenstatus: allmän benämning på statusen hos en ytvat- tenförekomst som bestäms av dess ekologiska status eller dess kemiska status, beroende på vilkendera som är sämst. Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 327/7 18)god ytvattenstatus: den status som uppnås av en ytvattenfö- rekomst när både dess ekologiska status och dess kemiska status åtminstone är god. 19)grundvattenstatus: allmän benämning på statusen hos en grundvattenförekomst, som bestäms av dess kvantitativa status eller dess kemiska status, beroende på vilkendera som är sämst. 20)god grundvattenstatus: den status som uppnås av en grund- vattenförekomst när både dess kvantitativa status och dess kemiska status åtminstone är god. 21)ekologisk status: ett uttryck för kvaliteten på strukturen och funktionen hos akvatiska ekosystem som är förbundna med ytvatten, klassificerad i enlighet med bilaga V. 22)god ekologisk status: status hos en ytvattenförekomst, klas- sificerad i enlighet med bilaga V. 23)god ekologisk potential: status hos en kraftigt modifierad eller konstgjord vattenförekomst, klassificerad i enlighet med de relevanta bestämmelserna i bilaga V. 24)god kemisk ytvattenstatus: den kemiska status som krävs för att uppfylla miljömålen för ytvatten enligt artikel 4.1 a, det vill säga den kemiska status som uppnås hos en ytvat- tenförekomst i vilken koncentrationerna av förorenande ämnen inte överskrider de miljökvalitetsnormer som fast- ställs i bilaga IX och enligt artikel 16.7 och enligt annan relevant gemenskapslagstiftning, där miljökvalitetsnormer på gemenskapsnivå fastställs. 25)god kemisk grundvattenstatus: den kemiska status hos en grundvattenförekomst som uppfyller alla krav som defi- nieras i tabell 2.3.2 i bilaga V. 26)kvantitativ status: ett uttryck för i vilken grad en grundvat- tenförekomst är påverkad av direkta och indirekta uttag. 27)tillgänglig grundvattenresurs: det långsiktiga årsgenomsnittet för den totala grundvattenbildningen minus det långsiktiga årliga flöde som krävs för att uppnå de ekologiska kva- litetsmålen för förbundna ytvatten som anges i artikel 4, för att undvika en betydande minskning i den ekologiska statusen hos sådant vatten och för att undvika betydande skada på terrestra ekosystem. 28)god kvantitativ status: den status som definieras i tabell 2.1.2 i bilaga V. 29)farliga ämnen: ämnen eller grupper av ämnen som är tox- iska, beständiga och har benägenhet för bioackumulering, samt andra ämnen eller grupper av ämnen som ger upp- hov till motsvarande farhågor. 30)prioriterade ämnen: ämnen som fastställts enligt artikel 16.2 och som förtecknas i bilaga X. Bland dessa ämnen finns prioriterade farliga ämnen med vilket menas ämnen som fastställts i enlighet med artikel 16.3 och 16.6 och för vilka åtgärder måste vidtas i enlighet med artikel 16.1 och 16.8. 31)förorenande ämnen: varje ämne som kan orsaka förorening, särskilt de som förtecknas i bilaga VIII. 32)direkt utsläpp i grundvattnet: utsläpp av föroreningar i grundvattnet utan att de filtreras genom markytan eller underliggande jordlager. 33)förorening: direkt eller indirekt tillförsel genom mänsklig verksamhet av ämnen eller värme till luft, vatten eller mark, som kan skada människors hälsa eller kvaliteten på akvatiska ekosystem eller på terrestra ekosystem som är direkt beroende av akvatiska ekosystem, som medför skada på materiell egendom eller försämrar eller hindrar möjligheterna att utnyttja de fördelar naturen erbjuder eller annan legitim användning av miljön. 34)miljömål: de mål som fastställs i artikel 4. 35)miljökvalitetsnormer: koncentrationen av ett visst förore- nande ämne eller en viss grupp av förorenande ämnen i vatten, sediment eller biota, som, för att skydda männi- skors hälsa och miljön, inte bör överskridas. 36)kombinerat tillvägagångssätt: reglering av utsläpp till ytvattnet i enlighet med det tillvägagångssätt som anges i artikel 10. 37)dricksvatten: samma betydelse som i direktiv /778/EEG, ändrat genom direktiv /83/EG. 38)vattentjänster: alla tjänster som tillhandahåller hushåll, myndigheter eller någon slags ekonomisk verksamhet a)uttag, uppdämning, lagring, rening och distribution av ytvatten eller grundvatten, L 327/8 Europeiska gemenskapernas officiella tidning b)insamling och rening av avloppsvatten som senare släpps ut till ytvatten. 39)vattenanvändning: vattentjänster samt all annan verksamhet som enligt artikel 5 och bilaga II anges ha en väsentlig effekt på vattenstatusen. Detta begrepp gäller för artikel 1 och för den ekonomiska analys som utförs enligt artikel 5 och bilaga III.b. 40)gränsvärden för utsläpp: massa, uttryckt i vissa specifika parametrar, i koncentration och/eller i utsläppsnivå, som inte får överskridas under en eller flera tidsperioder. Gränsvärden för utsläpp får också bestämmas för vissa grupper, familjer eller kategorier av ämnen, i synnerhet för dem som anges i artikel 16. Gränsvärden för utsläpp när det gäller ämnen skall nor- malt gälla vid den punkt där utsläppen lämnar anlägg- ningen, utan hänsyn till utspädning när de bestäms. När det gäller indirekta utsläpp till vatten får hänsyn tas till effekten av en reningsanläggning för avloppsvatten när de berörda anläggningarnas gränsvärden för utsläpp bestäms förutsatt att en likvärdig nivå garanteras för skydd av mil- jön som helhet och att detta inte leder till högre nivåer av förorening i miljön. 41)utsläppsreglering: reglering som kräver särskilda gränser för utsläppen, t.ex. ett gränsvärde för utsläpp, eller på annat sätt anger gränser eller villkor för effekter, art eller andra karakteristika hos ett utsläpp eller driftsförhållanden som påverkar utsläpp. Användning av uttrycket utsläppsregle- ring i detta direktiv får, såvitt avser bestämmelserna i något annat direktiv, inte förstås som en omtolkning av de bestämmelserna i något avseende. Samordning av administrativa arrangemang inom avrinningsdistrikt Medlemsstaterna skall identifiera de enskilda avrinnings- områden som ligger inom deras nationella territorium och skall för detta direktivs ändamål hänföra dem till enskilda avrin- ningsdistrikt. Mindre avrinningsområden kan kombineras med större avrinningsområden eller förenas med angränsande mindre områden för att bilda enskilda avrinningsdistrikt där detta är lämpligt. I de fall grundvatten inte helt följer ett visst avrinningsområde, skall de identifieras och hänföras till det närmaste eller det lämpligaste avrinningsdistriktet. Kustvatten skall identifieras och hänföras till det/de närmaste eller lämpli- gaste avrinningsdistriktet/-distrikten. 2.Medlemsstaterna skall säkerställa lämpliga administrativa arrangemang vilket innefattar att de skall identifiera lämplig behörig myndighet för tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv inom varje avrinningsdistrikt som ligger på deras territorium. 3.Medlemsstaterna skall se till att ett avrinningsområde som täcker mer än en medlemsstats territorium hänförs till ett internationellt avrinningsdistrikt. Om de berörda medlemssta- terna begär det, skall kommissionen vidta åtgärder för att det skall bli lättare att hänföra avrinningsområden till sådana inter- nationella avrinningsdistrikt. Varje medlemsstat skall säkerställa lämpliga administrativa arrangemang vilket innefattar att de skall identifiera lämplig behörig myndighet för tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv inom den del av varje internationellt avrinnings- distrikt som ligger på dess territorium. 4.Medlemsstaterna skall se till att detta direktivs krav för att uppnå miljömålen enligt artikel 4, och i synnerhet alla åtgärdsprogram, samordnas för hela avrinningsdistriktet. När det gäller internationella avrinningsdistrikt skall de berörda medlemsstaterna tillsammans sköta denna samordning och får för detta ändamål använda befintliga strukturer som internatio- nella avtal givit upphov till. Om de berörda medlemsstaterna begär det, skall kommissionen vidta åtgärder för att det skall bli lättare att upprätta åtgärdsprogrammen. 5.I de fall ett avrinningsdistrikt sträcker sig utanför gemen- skapens territorium skall den berörda medlemsstaten eller de berörda medlemsstaterna sträva efter att på lämpligt sätt åstad- komma samordning med relevanta icke-medlemsstater för att uppnå direktivets mål i hela avrinningsdistriktet. Medlemssta- terna skall se till att bestämmelserna i detta direktiv tillämpas på deras territorier. 6.Medlemsstaterna får utse ett befintligt nationellt eller internationellt organ till behörig myndighet för detta direktivs ändamål. 7.Medlemsstaterna skall utse den behöriga myndigheten senast som anges i artikel 24. 8.Senast efter den tidpunkt som anges i artikel 24skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna en för- teckning över sina behöriga myndigheter och de behöriga myndigheterna för alla de internationella organ de deltar i. För varje behörig myndighet skall den information som anges i bilaga I överlämnas. 9.Medlemsstaterna skall informera kommissionen om alla förändringar av den information som har överlämnats enligt punkt 8, efter det att förändringen har blivit gällande. Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 327/9 Vid genomförande av de åtgärdsprogram som anges i förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt skall medlemssta- terna