prop · GQ03119 · 2003-05-28 00:00:00 — självrisken enligt 6 kap. 3 §. 9 § Biståndspersonal från , , eller tjänstgör i samband med en räddningsinsats i i enlighet med de tjänstgö- ringsbestämmelser som gäller i det egna landet. Även fordon, rädd- ningsmateriel och annan utrustning från något av de nämnda länderna får utan särskilt tillstånd användas i samband med räddningsinsatser i enlig- het med de bestämmelser som gäller i det egna landet. Bestämmelser om immunitet och privilegier i vissa fall i samband med utländskt bistånd vid räddningsinsatser i enlighet med internationella överenskommelser finns i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. Denna lag träder i kraft den , då räddningstjänstlagen (1986:1102) skall upphöra att gälla. Handlingsprogram enligt 3 kap. 2 och 7 §§ skall ha antagits efter ikraftträdandet av denna lag. 2Förslag till lag (0000:0000) om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att i 9 kap. sekretesslagen (1980:100) skall införas en ny bestämmelse, (00) §, av följande lydelse. Sekretess gäller i kommunens räddningstjänstverksamhet enligt lagen (0000:0000) om skydd mot olyckor som kan föranleda räddningsinsatser för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Förteckning över remissinstanser, SOU 2002:10 Efter remiss har yttranden över betänkandet Reformerad räddningstjänst- lagstiftning (SOU 2002:10) inkommit från följande remissinstanser: ombudsmän, , , Kammarrätten i , Justitiekanslern, , Statskontoret, Konsu- mentverket, Försvarsmakten, (), , , , i , i län, i , i , i , Läns- styrelsen i , , , vid , , Kemikalie- inspektionen, (), (), (), , , , Statens haverikommis- sion, , , , Affärs- verket , kommun, , (), kommun, , kommun, kommun (), , kommun, Helsing- borgs kommun, kommun, kommun, kom- mun, , (), , kommun, kommun, kommun (Karlstad- regionens ), kommun, kommun (Ne- rikes Brandkår), , (), , kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , i , i , , Västra , , , , , , Funktionskontrol- lanterna i (FUNKIS), Föreningen Energirådgivare, , , för Regelgranskning, , , , (avdelning ST-Luft- fart), , Svenska brandförsvarsföre- ningen, , , , allmännyttiga bostadsföretag (), Sveriges Bostadsrättsföreningars centralorganisation, , , kommunal- tjänstemannaförbund (), Skorstensfejarmästares Riksför- bund och . Följande remissinstanser har beretts tillfälle att yttra sig men avstått: Länsrätten i , , kommun, Kungälvs-Ale kommun, , kommun, kommun, kommun, , Företagar- nas , , i , Länsför- säkringar, () och . Dessutom har, på eget initiativ, följande inkommit med synpunkter: , i län, kommun, kommun, , , Räddningstjäns- ten , , , , i län och Svens- ka . Sammanfattning av den i Försvarsdepartementet upprättade promemorian med vissa förslag avseende bestämmelserna om sotning och kontroll i räddningstjänstlagstiftning I promemorian återges vissa förslag avseende bestämmelserna om sot- ning och kontroll i räddningstjänstlagstiftningen som inte tidigare, förut- om vad avser frågan om imkanaler, varit föremål för remissbehandling i den form de nu föreligger. Vidare ges en översiktligt konsekvensbeskriv- ning av förslagen. Det kommunala ansvaret för att rengöring (sotning) och brandskydds- kontroll utförs i brandförebyggande syfte skall bestå. Dagens system be- döms ha en hög genomförandegrad och ger därmed en stor säkerhet från brandskyddssynpunkt. Statens normgivning och det kommunala ansvaret för utförandet säkerställer en enhetlig tillämpning och täckning över lan- det. Därmed är även glesbygden garanterad att rengöring och kontroll utförs. Det bör i större utsträckning än ankomma på kommunen att be- stämma hur sotning och brandskyddskontroll skall organiseras. Det i 24 § RäF intagna kravet på att det i en kommun skall finnas ett eller flera sot- ningsdistrikt med en skorstensfejarmästare för varje distrikt liksom kra- vet på att register skall föras genom en s.k. kontrollbok bör därför inte föras in i en ny förordning. Det står en kommun fritt att välja om sotningen skall genomföras i egen regi eller via entreprenadav- tal med en privat näringsidkare. Borttagandet av kraven på distriktsindel- ning med en skorstensfejarmästare för varje distrikt i kommunen kommer att innebära att kommunen kan välja antalet utförare, i egen regi eller i entreprenadform, och fritt avtala med entreprenörer om hur verksamhe- ten skall organiseras. På samma sätt bör 23 § RäF som innebär att kravet på att kommunen skall hålla ett register (s.k. kontrollbok) med uppgifter om de byggnader eller anläggningar där sotning skall ske, är ett exempel på detaljreglering som tas bort. Det ligger i sakens natur att varje kommun måste ha möj- lighet att få utforma sin verksamhet på det för kommunen mest ända- målsenliga sättet. Behovet av sotning och kontroll Rengöring (sotning) och kontroll av brandskyddet i eldstäder och rökka- naler har en brandförebyggande effekt. Detsamma gäller för imkanaler i restaurang- och storkök. Brandrisken i imkanaler från bostadskök och liknande utrymmen är så begränsad att det inte motiverar lagfäst regler- ing. Behovet av rengöring och kontroll av imkanaler har varit föremål för särskild forskning och bedömning i olika sammanhang. klarlagt att brandriskerna i samband med användning av imkanaler i bo- stadskök och liknande utrymmen är mycket begränsade. Det är därför från brandskyddssynpunkt inte motiverat att låta räddningstjänstlagens regler om sotning och brandskyddskontroll omfatta dessa (jfr prop. 1999/2000:140 s. 167 f.). Dessa sotningsobjekt skall därför undantas från kravet på rengöring och brandskyddskontroll. Rengöring och brandskyddskontroll av sotningsobjekt bör ske med be- hovsanpassad regelbundenhet och utföras med föreskrivna intervaller. Det bör således gå att separera dessa aktiviteter från varandra. Statliga föreskrifter skall finnas som reglerar vilka objekt som skall omfattas av rengöring och brandskyddskontroll, vad brandskyddskontrollen minst skall omfatta samt hur ofta brandskyddskontrollen skall ske för olika ob- jekt. Kommunen skall föreskriva om hur ofta rengöring av olika sot- ningsobjekt skall ske med hänsyn till behoven från brandskyddssyn- punkt. Det är stora variationer i behovet av sotning av brandskyddsskäl, beroende på bl.a. anläggningstyp, utförande, inställning och användning. Rengöring av detta skäl bör därför ske med behovsanpassad regelbun- denhet som baseras på rådande lokala förhållanden, och således inte re- gleras i centralt för landet föreskrivna sotningsfrister. Förslagets innebörd är att de särskilda brandskyddskontrollerna ges ökad betydelse och högre kvalitet inom sotningsverksamheten. Kontrollintervallen bör prövas och föreskrivas av den ansvariga centrala myndigheten. Kontrollen bör också vara mera systematisk och ingående än den kontroll som sker i sam- band med sotning. Hela systemet bör ingå i kontrollen eller besiktningen. Anläggningen bör kontrolleras med avseende på hur exempelvis täthet, temperatur- och tryckförhållanden påverkar anläggningens brandsäker- het. Den sammantagna effekten bedöms bli ett bättre brandskydd. Möjligheten för den enskilde att själv sotning av den egna eldstaden skall öka. får kommunen i enlighet med 17 § i RäL medge att an- nan person än skorstensfejarmästare eller skorstensfejare får utföra sot- ning och kontroll av speciella anläggningar eller enstaka avlägset belägna bostadshus. Teknikutvecklingen på området medför dock undan för un- dan effektivare och säkrare uppvärmningsanordningar. Risksituationen har således förändrats och fortsätter att förändras över tiden. Eldning med ved och pellets är också mindre vanlig i tät bebyggelse och byggnaders brandsäkerhet har väsentligt förbättrats. Detta medför att möjligheterna att medges dispens när det gäller sotning i form av rengöring av en en- skild fast förbränningsanläggning bör öka. En fastighetsägare bör, efter kommunens beslut, t.ex. kunna ges möjlighet att svara för rengöringen av den egna anläggningen förutsatt att denna kan utföras på ett betryggande sätt. Den utökade möjligheten till dispens för rengöring av en enskild anläggning kommer att medföra att vissa anläggningar endast skall kon- trolleras från brandskyddssynpunkt av kommunen. Denna möjlighet mås- te dock vara föremål för ett aktivt val från den enskildes sida. Huvudre- geln skall dock vara att kommunen skall svara för att objekten både ren- görs och kontrolleras från brandskyddssynpunkt. Kravet på kontroll av brandskyddet kommer dock att kvarstå, i vilket för kommunen ingår att tillse att anläggningen rengörs på ett betryggande sätt. Nuvarande krav på anställning inom sotningsverksamheten för att få ge- nomgå kompetensutbildning liksom bestämmelsen i 17 § räddnings- tjänstlagen om att sotning och kontroll av brandskyddet skall utföras av skorstensfejarmästare eller skorstensfejare som biträder skorstensfejar- mästaren skall inte föras in i den nya lagen. Regeringen har tidigare på förslag från tagit ställning för att införa ett nytt utbildningssystem för den kommunala räddningstjänsten (prop. 2001/02:158, bet. 2001/02:FöU10, rskr. 2001/02:261). ningsverk har också tagit fram ett förslag till reformerad sotningsutbild- Utbildningen föreslås bli eftergymnasial och skall berättiga till stu- skall anordna grund- och vidareutbildning samt fortbildning för den personal som för kommunens räkning utför rengö- ring och brandskyddskontroll. Med hänsyn bl.a. till de risker från brand- skyddssynpunkt som i dessa sammanhang kan drabba tredje man är det väsentligt att framförallt kontroll från brandskyddssynpunkt även fortsatt utförs på ett betryggande sätt. Behörighetskraven på den som utför brandskyddskontroll bör föreskrivas av regeringen eller den myndighet Den som vill rengöra sin egen anläggning måste skaffa sig nödvändig kunskap om rengöring och om brandskydd. I enlighet med huvuddragen i utbildningsreformen bör nuvarande krav på anställning för att få genomgå kompetensutbildning tas bort. som gäller för andra yrkesutbildningar, inte minst vad som kommer att gälla för det nya utbildningssystemet för den kommunala räddningstjäns- ten, bör istället tillträdet till utbildning regleras genom uppställda behö- Utformningen av behörighetskraven medför också att be- stämmelsen om att sotning och kontroll av brandskyddet skall utföras av skorstensfejarmästare eller skorstensfejare som biträder skorstensfejar- mästaren bör tas bort. Konsekvenserna av de föreslagna förändringarna förväntas, med beto- ningen av brandskyddskontrollens, för den enskilda betydelse medföra en högre säkerhet ur brandskyddssynpunkt. Den enskilde ges också en ökad möjlighet att genom ett aktivt val själv svara för rengöring av den egna För småföretagen öppnas marknaden för sotningstjänster för fler aktö- När det gäller kostnaderna för samhället och den enskilde kan de i stort förväntas ligga kvar på dagens nivå. För den enskilde bör kostna- derna minska i snitt, inte minst beroende på minskat antal förrättningar, särskilt för imkanaler. Det är dock fullt möjligt att kostnaderna kan komma att variera mellan olika kommuner, beroende på underlag (bort- fall av imkanaler m.m.). Kostnaderna för nyetablering av företag förvän- tas endast bli de kostnader som följer av att man etablerar sig på en Förutom visst lokalt bortfallet av imkanalsrelaterade intäkter kan dagens sotningsföretag komma att få minskade intäkter på grund av ökad konkurrens vid upphandling. De föreslagna förändringarna bedöms inte i sig ge upphov till ökade kostnader för kommunerna. Flertalet kommuner har långa entreprenadavtal med sina skorstensfejarmästare. Först när dessa avtal löper ut kan kommunerna välja nya lösningar. Då kan de kommuner som så önskar välja en annan ansvarsfördelning, t ex att de själva ansvarar för register och kontroll av sotningen. Sådana lös- ningar kan ge upphov till ökade kostnader. Genom att samordna denna verksamhet med övrigt förebyggande arbete kan kommunernas kostnader begränsas. Det är inte möjligt att på förhand överblicka i vilken takt och i vilken utsträckning kommunerna väljer att ändra ansvarsfördelningen för sotningen. Därmed är det inte heller möjligt att göra någon kostnadsupp- skattning. Statens kostnaderna för utbildnings- och informationsinsatser kan förväntas öka, åtminstone initialt. Skulle ett nytt studiemedelsberät- tigande utbildningssystem införas kan detta även komma att medföra ökade kostnader. Remissinstanser till promemorian om sotning och kontroll , , i Västra Göta- lands län, i , , Konkurrens- verket, , kommun, , , , kommun, , Fal- kommun, , kommun, kom- mun, kommun, , kommun, Sand- vikens kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , Svenskt Närings- liv, , , för Regelgranskning, görare (RSVR), , , allmännyttiga bostadsföretag (), Sve- riges , , , , Styrel- sen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac), Närings- och tek- nikutvecklingsverket, Byggindustrier och , . Regeringen har följande förslag till lagtext. 1Förslag till lag om skydd mot olyckor Härigenom föreskrivs följande. 1 § Den verksamhet som skall bedrivas enligt denna lag syftar till att det i hela landet upprätthålls ett med hänsyn till de lokala förhållandena till- fredsställande och likvärdigt skydd mot olyckor för människors liv och hälsa och för egendom och miljö. 2 § Med räddningstjänst avses i lagen de räddningsinsatser som staten eller kommunerna skall ansvara för vid olyckor och överhängande fara för olyckor för att hindra och begränsa skador på människor, egendom eller i miljön. Till räddningstjänst hänförs också räddningsinsatser som görs enligt 4 kap. 14 §§ utan att det har inträffat någon olycka eller föreligger över- hängande fara för en olycka. Skyldighet för staten eller en kommun att göra en räddningsinsats före- ligger endast, om det med hänsyn till behovet av ett snabbt ingripande, det hotade intressets vikt, kostnaderna för insatsen och omständigheterna i övrigt är nödvändigt att staten eller kommunen ansvarar för insatsen. 3 § skall planeras och organiseras så att räddningsin- satserna kan påbörjas inom godtagbar tid och genomföras på ett effektivt sätt. 4 § Lagen gäller inte hälso- och sjukvård som avses i hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763). 5 § Länsstyrelserna skall genom rådgivning och information stödja kommunerna i deras verksamhet enligt denna lag. 6 § Kommunerna och de statliga myndigheter som ansvarar för verksam- het enligt denna lag skall se till att verksamheterna samordnas. De skall också samarbeta med andra som berörs. 7 § Kommunerna och de statliga myndigheter som ansvarar för rädd- ningstjänst skall se till att allmänheten informeras om vilken förmåga att göra räddningsinsatser som finns. Dessutom skall upplysning lämnas om hur varning och information till allmänheten sker vid allvarliga olyckor. 2 kap. Enskildas ansvar och skyldigheter Skyldighet att varna och tillkalla hjälp 1 § Den som upptäcker eller på annat sätt får kännedom om en brand eller om en olycka som innebär fara för någons liv eller allvarlig risk för någons hälsa eller för miljön skall, om det är möjligt, varna dem som är i fara och vid behov tillkalla hjälp. Detsamma gäller den som får känne- dom om att det föreligger en överhängande fara för en brand eller en så- Skyldigheter för ägare eller nyttjanderättshavare av byggnader och 2 § Ägare eller nyttjanderättshavare av byggnader eller andra anlägg- ningar skall i skälig omfattning hålla utrustning för släckning av brand och för livräddning vid brand eller annan olycka och i övrigt vidta de åtgärder som behövs för att förebygga brand och för att hindra eller be- gränsa skador till följd av brand. 3 § Ägare av byggnader eller andra anläggningar, där det med hänsyn till risken för brand eller konsekvenserna av brand bör ställas särskilda krav på en kontroll av brandskyddet, skall se till att brandskyddet dokumente- En nyttjanderättshavare skall ge ägaren de uppgifter som behövs för att denne skall kunna fullgöra sin skyldighet. Är det fråga om sådana anläggningar som avses i 4 § skall i stället den som utövar verksamheten på anläggningen se till att dokumentation en- ligt första stycket upprättas. Ägaren av anläggningen skall ge den som utövar verksamheten de uppgifter som behövs för att denne skall kunna fullgöra sin skyldighet. Dokumentationen skall lämnas in till kommunen. Skyldigheter vid farlig verksamhet 4 § Vid en anläggning där verksamheten innebär fara för att en olycka skall orsaka allvarliga skador på människor eller i miljön, är anläggning- ens ägare eller den som utövar verksamheten på anläggningen skyldig att i skälig omfattning hålla eller bekosta beredskap med personal och egen- dom och i övrigt vidta nödvändiga åtgärder för att hindra eller begränsa Den som utövar verksamheten är skyldig att analysera riskerna för så- dana olyckor som anges i första stycket. Första och andra stycket gäller även flygplatser som har godkänts en- ligt 6 kap. 9 § första stycket luftfartslagen (1957:297). 5 § Vid utsläpp av giftiga eller skadliga ämnen från en anläggning som avses i 4 § skall den som utövar verksamheten underrätta , polismyndigheten och kommunen om utsläppet påkallar särskilda åtgär- der till skydd för allmänheten. Underrättelse skall också lämnas om det föreligger överhängande fara för ett sådant utsläpp. 3 kap. Kommunens ansvar och skyldigheter 1 § Kommunen skall främja säkerheten för dem som vistas i kommunen. Därvid skall kommunen se till att åtgärder vidtas så att bränder och ska- dor till följd av bränder förebyggs. Kommunen skall också vara verksam för skydd mot andra olyckor än bränder. Detta skall dock inte innebära någon inskränkning i det ansvar som någon annan har. Kommunerna skall ta tillvara möjligheterna att utnyttja varandras re- surser för förebyggande verksamhet. 2 § Kommunen skall genom rådgivning, information och annan verk- samhet stödja den enskildes förmåga att fullgöra sina skyldigheter enligt 3 § Varje kommun skall ha ett handlingsprogram för förebyggande verk- I programmet skall anges kommunens mål för verksamheten samt de risker för olyckor som finns i kommunen och som kan leda till I programmet skall också anges hur kommunens före- byggande verksamhet är ordnad och hur den planeras. Handlingsprogrammet skall antas av kommunfullmäktige för varje ny Innan programmet antas skall samråd ha skett med de myndigheter som kan ha ett väsentligt intresse i saken. tige kan uppdra åt nämnd att anta närmare Regeringen får, om det finns synnerliga skäl, på framställning av den myndighet som regeringen bestämmer besluta om ändring av ett hand- lingsprogram för förebyggande verksamhet. 4 § Kommunen skall i brandförebyggande syfte ansvara för att rengöring (sotning) sker av fasta förbränningsanordningar, som inte är inrättade för eldning uteslutande med gas, och därtill hörande rökkanaler. skall även ske av imkanaler i restauranger, storkök och därmed jämförba- Kommunen får medge att en fastighetsägare utför eller låter annan ut- föra sotning på den egna fastigheten. Ett sådant medgivande får endast ges om sotningen kan ske på ett från brandskyddssynpunkt betryggande Kommunen skall i brandförebyggande syfte även ansvara för att det som skall rengöras enligt första stycket samt skorstenar, tak och anslu- tande byggnadsdelar kontrolleras från brandskyddssynpunkt (brand- Sådan kontroll skall också ske av fasta förbränningsan- ordningar inrättade för eldning uteslutande med gas och därtill hörande 5 § Den som utför sotning eller brandskyddskontroll enligt 4 § har rätt att få tillträde till den anläggning som berörs och att få de upplysningar och handlingar som behövs. skall lämna den hjälp som behövs. 6 § Kommunen får föreskriva att avgift skall betalas för sotning och brandskyddskontroll enligt 4 §. Kommunen får ge den som enligt 4 § tredje stycket utför brandskydds- kontroll utan att vara tjänsteman hos kommunen befogenhet att på kom- munens vägnar meddela nödvändiga förelägganden och förbud enligt 5 kap. 2 § andra stycket. 7 § Varje kommun skall ansvara för räddningstjänst inom kommunen, om inte annat följer av 4 kap. 16 §§. Kommunerna skall ta tillvara möjligheterna att utnyttja varandras re- surser för räddningstjänst. 8 § Varje kommun skall ha ett handlingsprogram för räddningstjänst. programmet skall anges kommunens mål för verksamheten samt de ris- ker för olyckor som finns i kommunen och som kan leda till räddningsin- I programmet skall också anges vilken förmåga kommunen har och avser att skaffa sig för att göra sådana insatser. Som en del av förmå- gan skall anges vilka resurser kommunen har och avser att skaffa sig. Förmågan skall redovisas såväl med avseende på förhållandena i fred som under höjd beredskap. Handlingsprogrammet skall antas av kommunfullmäktige för varje ny Innan programmet antas skall samråd ha skett med de myndigheter som kan ha ett väsentligt intresse i saken. tige kan uppdra åt nämnd att anta närmare Regeringen får, om den finns synnerliga skäl, på framställning av den myndighet som regeringen bestämmer besluta om ändring av ett hand- lingsprogram för räddningstjänst. 9 § Den som leder en räddningsinsats skall fatta beslut om när insatsen Beslutet skall dokumenteras. När en räddningsinsats är avslutad skall den som har utövat ledningen av denna, om det är möjligt, underrät- ta ägaren eller nyttjanderättshavaren av den egendom som räddningsåt- gärderna har avsett om behovet av bevakning, restvärdeskydd, sanering Behövs bevakning med hänsyn till risken för nya olyckor men kommer bevakningen inte till stånd, får den som utövat ledningen av räddningsin- satsen utföra bevakningen på ägarens eller nyttjanderättshavarens be- skall lämna den hjälp som behövs. 10 § När en räddningsinsats är avslutad skall kommunen se till att olyck- Undersökningen skall i skälig omfattning klarlägga orsa- kerna till olyckan, olycksförloppet och hur insatsen har genomförts. Den som utför en undersökning enligt första stycket har rätt att få till- träde till olycksplatsen. skall lämna den hjälp som be- 11 § I varje kommun skall det finnas en eller flera nämnder för kommu- nens uppgifter enligt denna lag. För en sådan nämnd gäller vad som är föreskrivet om nämnder i kommunallagen (1991:900). 12 § Uppdrag att besluta på kommunens vägnar får inte omfatta föreläg- ganden eller förbud vid vite eller verkställande av åtgärd på den försum- 13 § Av kommunallagen (1991:900) följer att kommuner kan ha en ge- mensam organisation för uppgifter enligt denna lag. En kommun får också träffa avtal med en annan kommun om att de uppgifter kommunen har enligt denna lag helt eller delvis skall skötas av den andra kommunen. Genom ett sådant avtal får en kommun tillhanda- hålla tjänster åt en annan kommun. En kommun får även efter överenskommelse med en annan kommun uppdra åt en anställd i den andra kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden, dock inte i sådana fall som avses i 6 kap. 34 § kommunallagen eller i 3 kap. 12 § denna lag. Bestämmelserna i 6 kap. 2427 §§ och 35 § kommunallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd skall tillämpas på den som fattar sådana 14 § Den personal som för kommunens räkning har att utföra förebyg- gande verksamhet, att planera, leda, genomföra och följa upp räddnings- insatser samt utöva tillsyn skall genom utbildning och erfarenhet ha för- värvat den kompetens som behövs för att en tillfredsställande säkerhets- nivå skall uppnås i förhållande till de risker för olyckor som finns i 15 § Den personal som ingår i kommunens organisation för räddnings- tjänst skall vara anställd i kommun. Kommunen får överlåta åt någon annan att göra räddningsinsatser som kräver särskild kompetens. I organisationen för räddningstjänst kan också räddningsvärn ingå. räddningsvärn består av personal som uttagits med tjänsteplikt. Om det vid en anläggning i kommunen har organiserats en särskild en-