prop · GQ031d7 · 2003-01-01 00:00:00 — Försvarsmakten har därefter i budgetunderlaget återkommit med förslag till planering avseende förmågan till tillväxt grundad på särskilda materiella mobiliseringsenheter (MME). Försvarsmakten anger i förslaget att nuvarande planering med utnyttjande av MME låser ekonomiska resurser utan att därigenom bidra till att svara mot statsmakternas ambition avseende kontinuerlig utveckling av befintlig och framtida förmåga. Försvarsmaktens inriktning är därför att frigöra resurser genom att förändra sin tillväxtplanering. Dessa resurser skall användas för att förstärka bl.a. övnings- och utbildningsverksamheten för att därigenom bidra till att skapa en förbättrad förmåga till internationella insatser. Vissa MME skall därför avvecklas. En förändrad planering av anpassningsåtgärder bygger i stället på en utveckling av insatsorganisationens förmåga att möta nya hot och risker genom studier, forskning och utveckling av kompetenser, typförband och demonstratorer. Denna förändring bedöms öka förutsättningarna att skapa kontinuerlig utveckling. I den förändrade planeringen ingår också planering av tillväxt för att öka insatsorganisationens kvalitet och planering av åtgärder för att höja insatsorganisationens kvalitet efter beslut. Regeringen anser att det är viktigt att inte ekonomiska resurser i onödan binds i en tillväxtplanering som inte är operativt motiverad. Delar av de nuvarande särskilda MME kan därför komma att avvecklas. Metoden att bl.a. genom MME skapa förutsättningar för kvantitativ tillväxt på medellång sikt () bör dock behållas i de fall där den är operativt motiverad som en del av planeringen för anpassningsförmåga. Regeringen avser besluta i vilken takt och i vilken omfattning en eventuell avveckling av nuvarande MME skall genomföras. Regeringen vill fästa uppmärksamhet vid att anpassning vid behov även omfattar planering av åtgärder för att kunna minska insatsorganisationens volym. Beredskap för internationella insatser Inriktningen avseende beredskap för internationella insatser är att säkerställa att de krav som ställs på förband och förmågor som omfattas av anmälan till internationella styrkeregister kan uppnås. Arbetet inom ramen för Nordcapssamarbetet inriktas mot upprättandet av en nordisk styrka av brigads storlek med begränsade uppgifter fr.o.m. . Inom det multilaterala arbetet med de baltiska staterna skall bl.a. stödet till uppbyggnaden av (Baltdefcol), den gemensamma baltiska bataljonen (Baltbat) och den baltiska sjöstyrkan (Baltron) fortsätta, varvid Baltdefcol samt bilateralt stöd (som t.ex. materiel- och kunskapsöverföring till de baltiska staterna) prioriteras. Försvarsmakten anger att den största begränsningen när det gäller uppgiften att bidra till fred och säkerhet i omvärlden utgörs av nuvarande system för personalförsörjning. Försvarsmakten menar dock att planeringen fortsättningsvis kan bygga på att det är möjligt att kontinuerligt ha 1 000 personer (1 500 personer) i utlandsstyrkan, vilket motsvarar dagens nivå. Regeringen delar den bedömningen. Enligt regeringens mening bör den översyn av utbildnings- och övningssystemet samt reformeringen av personalförsörjningssystemet som Försvarsmakten genomför skapa förutsättningar för att över tiden genomföra internationella insatser med två bataljoner (600 till 900 man/bataljon) samt ett antal mindre förband ur armé-, marin- och flygstridskrafterna. Regeringen har mot denna bakgrund uppdragit åt Försvarsmakten att redovisa de verksamhetsmässiga förutsättningarna för att öka förmågan att delta med förband i internationella missioner. Redovisningen skall utgå från att förmågan 2004 skall vara högre än för att därefter utvecklas till en förmåga att med förband som har anmält till internationella styrkeregister kunna genomföra internationella insatser varaktigt med två bataljoner (600 till 900 personer per bataljon) samt, , ett antal mindre förband ur armé-, marin-, och flygstridskrafterna. Försvarsmakten ska redovisa förslag till ambitionsnivå och tidsplan för utvecklingen av den högre förmågan. Storleken och organisationen av de multinationella fredsstyrkorna på , SFOR och KFOR, har diskuterats av de olika medlemsländerna med anledning av det förbättrade säkerhetspolitiska klimatet i regionen. Som ett resultat av dessa diskussioner har Nato beslutat om förändringar av både SFOR:s och KFOR:s storlek och organisation. Regeringen avser inte att vidta några större förändringar av det svenska bidraget till SFOR utan det kommer även att bestå av framför allt personal med Cimic-uppgifter. Regeringen avser inte heller vidta några förändringar av storleken av det svenska bidraget till KFOR. Bidraget kommer fortsatt i huvudsak bestå av en mekaniserad bataljon. Däremot kan den interimslösning med fyra brigadområden i avvaktan på reducering till tre brigadområden i KFOR: s område som Nato har beslutat om innebära att tillsamman med andra nationer tar ett större ansvar för brigadledningen av ett av dessa brigadområden. Regeringens bedömning: Inriktningen för beredskap och insatser vid incidenter bör vara följande. Försvarsmakten skall upprätthålla beredskap för och kunna genomföra incidentinsatser, dvs. upptäcka, ingripa och avvisa varje form av kränkning av svenskt territorium för att hävda rikets territoriella integritet i luften, till sjöss och på marken. Regeringens bedömning: Inriktningen för stöd till samhället bör vara följande. Vid sidan av att medverka i räddningstjänst enligt 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 räddningstjänstlagen (1986:1102), skall Försvarsmakten bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred och därvid kunna samverka med andra myndigheter och ställa resurser till förfogande. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen anser att det är angeläget att samhällets resurser kan utnyttjas på ett effektivt och rationellt sätt. Försvarsmakten har många resurser anskaffade för krigsorganisationen numera insatsorganisationen - som kan användas även för andra angelägna ändamål i samhället. Där så är möjligt och det inte påverkar Försvarsmaktens grundläggande verksamhet negativt bör ett gemensamt utnyttjande eftersträvas. Som framgår av resultatbedömningen, avsnitt 3.8.3.4, är Försvarsmaktens resurser ofta av stor betydelse vid olyckor och andra allvarligare händelser. I detta sammanhang vill regeringen dock erinra om att en möjlighet till gemensamt utnyttjande av Försvarsmaktens resurser inte innebär att en myndighet kan underlåta att anskaffa de resurser som myndigheten behöver för sin ordinarie verksamhet, för att i stället förlita sig på Försvarsmaktens stöd. Stöd från Försvarsmakten skall vara en hjälpresurs när de ordinarie resurserna vid en allvarligare händelse inte räcker till. Ett effektivt utnyttjande av de samlade resurserna ställer krav på en samordnad planering. Detta innebär krav inte bara på Försvarsmakten utan även på andra myndigheter att ta initiativ till och genomföra en nödvändig samverkan. Försvarsmakten skall kunna bistå med insatser för stöd vid räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen (1986:1102). Myndigheten har också som en av sina uppgifter att kunna stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred. Försvarsmakten skall därvid kunna samverka med andra myndigheter och kunna ställa resurser till förfogande. Regeringen vill i detta sammanhang erinra om att kraven på förmåga hos Försvarsmakten att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred inte skall utgöra en utgångspunkt för myndighetens utformning och omfattning, men skall beaktas i den operativa och territoriella planeringen, vid 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 planering av övningsverksamhet samt när det gäller tillgänglighet till vissa materielslag och förnödenheter. Myndighetens förmåga att medverka med stöd till samhället vid både svåra påfrestningar på samhället i fred och räddningstjänst skall således vidmakthållas och utvecklas inom ramen för kraven på förmåga för Försvarsmaktens andra uppgifter. Regeringen anser att Försvarsmakten tillsammans med ansvariga myndigheter skall fortsätta att utveckla planeringen för militära stödinsatser inom de områden där det är särskilt viktigt att det finns en tillräcklig beredskap mot svåra påfrestningar på samhället i fred, dvs. bl.a. vid radioaktivt nedfall, störningar i elförsörjning eller telekommunikationer, vid översvämningar och dammbrott samt vid kemikalieolyckor. Som regeringen har framhållit i flera sammanhang är det angeläget att samplaneringen i dessa frågor utvecklas så långt möjligt för att kunna möta en sådan allvarlig händelse om den skulle inträffa. Samtliga berörda myndigheter har härvidlag ett ansvar. I propositionen Samhällets säkerhet och beredskap redovisade regeringen frågor om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet (prop. 2001/02:158). Syftet med den reformen är att förtydliga de författningsmässiga grunderna för Försvarsmaktens möjlighet att lämna stöd till civil verksamhet och att ge förutsättningar för ett bättre utnyttjande av Försvarsmaktens resurser och kompetens i samhället i övrigt. hade i sitt betänkande inget att erinra mot vad regeringen anfört i propositionen (bet. 2001/02:FöU10, rskr. 2001/02:261). Med utgångspunkt i de resonemang som redovisades i propositionen har regeringen beslutat förordningen (2002:375) om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet. Förordningen trädde i kraft . upphävdes förordningen (1986:1111) om militär medverkan i civil verksamhet. Med stöd av den nya förordningen kan Försvarsmakten utöver vad regeringen redovisat ovan lämna stöd till samhället i övrigt. I föregående budgetproposition redovisade regeringen förhållandet mellan uppgiften att stärka samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred och stöd till samhället (prop. 2001/02:1, utgiftsområde 6, s. 41-42). Vad regeringen då anförde gäller fortfarande. När det härefter gäller Försvarsmaktens beredskap för stöd till samhället vill regeringen framhålla att Försvarsmaktens insatsberedskap skall dimensioneras främst för behovet att kunna hävda territoriell integritet och försvara landet mot väpnat angrepp. Det innebär att det finns delar av förband och funktioner med resurser ur grundorganisationen som är tillgängliga för att kunna möta de nämnda situationerna. Denna insatsberedskap rymmer också en beredskap för att kunna samverka med civila myndigheter och ställa resurser till förfogande vid svåra påfrestningar på samhället i fred samt i övrigt lämna stöd till samhället. Sammanfattningsvis vill regeringen framhålla att Försvarsmakten bör fortsätta att utveckla möjligheterna att lämna stöd till samhället i linje med det arbete myndigheten framgångsrikt har bedrivit . Regeringens bedömning: Förändringen av inriktningen från traditionell militär förvarning och heltäckande operativ och taktisk förvarning mot strategiska och ickemilitära underrättelser bör fortsätta. Detta kräver utveckling av nya metoder och utökat samarbete såväl nationellt som internationellt. Ytterligare ansträngningar att stödja svensk trupp och personal i fredsbevarande insatser bör ske. Skälen för regeringens bedömning: Den tyngdpunktsförskjutning som skett från traditionell militär förvarning och heltäckande operativ och taktisk förvarning mot strategiska och icke-militära underrättelser och den vidgade hotbilden bör fortsätta. Härvidlag måste det internationella samarbetet inom underrättelseområdet intensifieras, inklusive stödet till EU:s framväxande förmåga inom ramen för GUSP och ESDP att tidigt upptäcka potentiella kriser. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Vidare anser regeringen det vara av vikt att fortsätta förändra och förbättra inhämtningsmetoderna och analyserna i syfte att ytterligare öka relevansen i produktionen. En fördjupad samverkan mellan de s.k. försvarsunderrättelsemyndigheterna och andra underrättelseorgan utanför dessa (Säkerhetspolisen, Kriminalunderrättelsetjänsten, Tullens underrättelsetjänst m.fl.) bör eftersträvas. Regeringens arbete med att tydligare inrikta försvarsunderrättelsetjänsterna kommer att fortsätta. Landskaps- och fastighetsinformation vilka tilldelades medel inom andra utgiftsområden. Regeringens proposition Fortsatt förnyelse av totalförsvaret är en fortsättning på den betydande ominriktning av det civila försvaret som påbörjades (prop. 2001/02:10, bet. 2001/02:FöU2, rskr. 2001/02:91). På regeringens förslag beslutade att funktionsindelningen skall upphöra. En central del försvarsbeslut var att en helhetssyn skall prägla samhällets satsningar och åtgärder för att förebygga och hantera hot och risker i såväl fred som krig. Med helhetssyn avsågs i försvarsbeslutet att de resurser som skapas för att landet skall kunna 3.9Verksamhetsområdet Det civila motstå ett krig även, om de efterfrågas och I fred är civilt försvar den verksamhet som genomförs för att höja samhällets förmåga att motstå ett väpnat angrepp. Det civila försvaret är därmed inte en organisation utan den verksamhet som ett flertal aktörer genomför i syfte att komplettera det fredstida samhällets grundförmåga. Beredskapsförberedelser inom det civila försvaret har t.o.m. varit uppdelade i 18 funktioner, dvs. samhällssektorer som bedömdes vara särskilt viktiga i en krigssituation. För varje funktion fanns en central myndighet som ansvarade för att bl.a. samordna verksamheten inom funktionen. Det civila försvaret omfattade funktionerna Civil ledning, Försörjning med industrivaror, Befolkningsskydd och räddningstjänst, Psykologiskt försvar, Ordning och säkerhet m.m., Hälso- och sjukvård m.m., Telekommunikationer m.m., Postbefordran, Transporter samt Energiförsörjning. Dessa funktioner tilldelades medel för beredskapsförberedelser från den ekonomiska planeringsramen för det civila försvaret inom utgiftsområde 6 Totalförsvar. Därutöver ingick funktionerna Utrikeshandel, Socialförsäkring m.m., Finansiella tjänster, Skatte- och uppbördsväsende, Livsmedelsförsörjning m.m., Arbetskraft, Flyktingverksamhet och resurserna är lämpliga, skall kunna nyttjas i fredstida situationer. 2001/02:10 redovisade regeringen en ny planeringsstruktur som förbättrar samordningen av planering för beredskapen vid svåra påfrestningar på samhället i fred och planering vid höjd beredskap. I propositionen Samhällets säkerhet och beredskap (prop. 2001/02:158) förtydligas denna struktur. För att förbättra helhetssynen i planeringen i ett vidare hotperspektiv har ett nytt politikområde inrättats nämligen Skydd och beredskap mot olyckor och svåra påfrestningar. Inom politikområdet finns två verksamhetsområden, Skydd mot olyckor samt Svåra påfrestningar. Genom att höja förmågan inför fredstida extrema situationer ökas också grundförmågan att motstå ett väpnat angrepp som en god grund skapas för de åtgärder som kan behöva genomföras . För att förbättra samhällets resursanvändning skall åtgärder inom beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred och höjd beredskap samordnas, både vad avser verksamhet och finansiering. Regeringen beslutade om förordningen (2002:472) om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap. Förordningen trädde i kraft då beredskapsförordningen (1993:242) och därmed funktionsindelningen upphörde att gälla. Av förordningen framgår att i sammanhanget viktig verksamhet indelas i olika samverkansområden. Dessa är Teknisk infrastruktur, Transporter, Spridning av 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 allvarliga smittämnen, giftiga kemikalier och radioaktiva ämnen, Ekonomisk säkerhet, Områdesvis samordning, samverkan och information samt Skydd, undsättning och vård. I områdena ingår myndigheter som bedriver verksamhet med starkt inbördes samband. Dessa myndigheter skall planera och vidta förberedelser för att förebygga, motverka och begränsa identifierad sårbarhet och risker inom samverkansområdena. Myndigheterna anges i bilagan till förordningen. Delar av den verksamhet som bedrivs av de totalförsvarsgemensamma myndigheterna stöder i vissa fall det civila försvaret. Dessa redovisas i avsnitt 3.9.4.2. Inriktningen enligt försvarsbeslut innebar att myndigheterna skulle kunna låta vissa beredskapsåtgärder anstå till en anpassningsperiod . beräknades anslagen inom verksamhetsområdet utifrån detta. beslut med anledning av regeringens proposition Förändrad omvärld omdanat försvar innebar att vissa beredskapsåtgärder skall kunna anstå till en femårig eller tioårig anpassningsperiod (prop. 1998/99:74, bet. 1998/99:FöU5, rskr. 1998/99:224). De beräknade anslagsnivåerna har därmed kunnat minskas under senare delen av försvarsbeslutsperioden. För verksamhetsområdet Det civila försvaret beräknades ca . bedömdes ytterligare verksamhet kunna skjutas till en anpassningsperiod. De beräknade anslagsnivåerna kunde därmed minskas med ca . Utfallen för de tio funktionerna inom verksamhetsområdet uppgick till ca . Skillnaden mellan utgifterna och tilldelade anslag finansierades med anslagssparande . Vid utgången av 2001 redovisade funktionerna ett anslagssparande på . Målet för verksamheten inom det civila försvaret och för utformningen av resurserna är att värna civilbefolkningen, trygga en livsnödvändig försörjning, säkerställa de viktigaste samhällsfunktionerna och bidra till Försvarsmaktens förmåga vid ett väpnat angrepp och krig i vår omvärld, bidra till fred och säkerhet i omvärlden och stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrestningar på samhället i fred. Styrande för det civila försvaret är att säkerställa en förmåga vid höjd beredskap. För uppgifterna vid försvar mot väpnat angrepp skall det inom det civila försvaret finnas en tillräckligt hög grundberedskap som skapar handlingsfrihet att hantera förändrade förutsättningar. 3.9.4.1Resultat samt analys av och slutsatser för funktionerna inom det civila försvaret Funktionsansvariga myndigheter planerade sin verksamhet för att ha en godtagbar förmåga vid försvarsbeslutsperiodens slut . Bedömningen av förmåga görs utifrån den förändrade ambitionsnivå som blev följden av prop. 1998/99:74 och prop. 1999/2000:30. Förmågan relateras till följande bedömningsnivåer: God: Resurser (kapaciteten) motsvarar eller överstiger behovet. Uppgifterna kan lösas. Godtagbar: Brister och störningar nedsätter handlingsfriheten och förmågan. Uppgifterna kan dock i huvudsak lösas. Icke godtagbar: Svåra brister. Uppgifterna kan inte lösas. Myndigheterna inom det civila försvaret har redovisat en bedömning av respektive funktions förmåga relaterade till två typmiljöer för olika tidsperspektiv - påfrestningar i nuvarande omvärldsläge och angreppshot med iståndsatta styrkor i ett förändrat omvärldsläge. I sina bedömningar av beredskapsförmågan utgick myndigheterna från en anpassningsperiod på endast . På regeringens uppdrag har redovisat årsbok 2001 för det civila försvaret. Av årsboken framgår att myndigheterna bedömer funktionernas grundförmåga som omfattar baskompetens, omedelbar förmåga och förmåga på kort sikt (högst ). Av årsboken framgår även en bedömning av förmåga efter anpassning på medellång och lång sikt. Baskompetensen skapar en grund för handlingsförmåga i närtid samt handlingsfrihet för att hantera förändrade säkerhets- och försvarspolitiska förutsättningar . I baskompetensen ingår att upprätthålla och utveckla kompetens för alla tre uppgifterna i det civila försvarets övergripande mål samt de grundelement som kan krävas för en anpassningsprocess. I detta ingår t.ex. kompetens att planera och utforma resurserna för att motstå nya typer av angrepp samt kompetens för att i ökad utsträckning kunna anpassa resurserna för internationella uppgifter och svåra påfrestningar i fred. Att stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrestningar på samhället i fred med betoning på förebyggande åtgärder ses som viktigt. har funktionsansvariga myndigheter därmed, delvis på eget initiativ, utgått från andra kriterier vid bedömning av förmåga än . Dels ingår en bedömning av förmågan att kunna stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrestningar på samhället i fred, dels redovisas en bedömning av anpassning. Huvuddelen av de funktionsansvariga myndigheterna anger att grundförmågan är godtagbar. De funktioner som anges ha en icke godtagbar förmåga är funktionerna Civil ledning, Befolkningsskydd och räddningstjänst, Telekommunikationer m.m. respektive delfunktionerna Banhållning och Järnvägstransporter samt Flygtransporter. För dessa funktioner och delfunktioner, med undantag för Banhållning, redovisades en icke 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 godtagbar förmåga i nuvarande och ett förändrat omvärldsläge även . redovisar delfunktionen Elförsörjning en icke godtagbar grundförmåga, vilket är en förändring jämfört med bedömningen . Den nu redovisade grundförmågan inkluderar även förmågan vid en svår påfrestning på samhället i fred. Den bedömda försämringen beror dels på att hänsyn tagits till förmågan att kunna stödja samhället vid svåra påfrestningar i fred, dels på förändringar inom elproduktionen som ändrat planeringsförutsättningarna för ansvarig myndighet. För tolv av de arton funktionerna anges i årsboken för det civila försvaret en bedömd förmåga efter en anpassningsperiod . För elva av dessa funktioner bedöms förmågan vara godtagbar. Endast för funktionen Befolkningsskydd och räddningstjänst bedöms en godtagbar förmåga inte kunna uppnås . Att sammanfatta och bedöma förmågan inom det civila försvaret är förenat med stor osäkerhet. Förmågan påverkas av olika omvärldsfaktorer, inte minst den tekniska utvecklingen som leder till ökad komplexitet och ökade beroendeförhållanden mellan de tekniska infrastruktursystemen. i präglades av ett omfattande utrednings- och förändringsarbete. Myndigheterna med uppgifter inom det civila försvaret skulle dels uppfylla funktionsmålen enligt försvarsbeslutet, dels delta i arbetet med att utforma det framtida krishanteringssystemet för beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred och höjd beredskap. Den redovisade grundförmågan inkluderar förmågan även vid en svår påfrestning på samhället i fred. Som framgår ovan skiljer sig därmed myndigheternas redovisning och bedömning av förmågan från föregående år. Senast i propositionen Samhällets säkerhet och beredskap har regeringen redogjort för förmågan vid en svår påfrestning på samhället i fred. Regeringen avser att i budgetpropositionen redovisa en sådan bedömning under politikområdet Skydd 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 och beredskap mot olyckor och svåra påfrestningar. Regeringen har vid sin bedömning av förmågan vid utgången av 2001 utgått från nu gällande mål för höjd beredskap. I detta ingår således inte en bedömning av förmåga att hantera svåra påfrestningar på samhället i fred. Regeringen bedömer att förmågan mot väpnat angrepp inom det civila försvaret av anpassning var godtagbar vid utgången av 2001. Redovisning av gemensamma frågor för civilt försvar lades ned (prop. 2001/02:10, bet. 2001/02:FöU2, rskr. 2001/02:91). En ny myndighet, , inrättades . Myndigheten skall samordna planeringen av åtgärder som stärker beredskapen när det gäller krishantering och civilt försvar. har det övergripande ansvaret för samordning av samverkansområdena. Avvecklingen av Överstyrelsen fortskrider och utredningen för avveckling av (Fö 2001:05) har enligt sina direktiv (dir. 2001:83) lämnat en avvecklingsplan till regeringen samt en delrapport om avvecklingsarbetet. I avvecklingsorganisationen fanns från sammanlagt 76 personer. Medelåldern är hög bland de uppsagda, vilket har medfört att anslagsbehovet för avvecklingsorganisationen har blivit högre än vad tidigare kalkyler har visat. Överstyrelsens lokaler har från övergått till avvecklingsutredningen. Vid bokslutet för konstaterades att Överstyrelsen överskridit sitt anslag med ca . Några orsaker som har angetts till överskridandet är bl.a. att kostnaderna för beredskapshöjande åtgärder, personaladministration och löneutbetalningar har blivit högre än beräknat. Regeringen ser allvarligt på frågan men avvaktar resultatet av den årliga revisionen av myndigheten.