prop · GQ03121 · 2003-05-28 00:00:00 — Bolaget förutsätts ha tillgångar till ett värde som uppgår till minst summan av skulderna, avsättningarna och aktiekapitalet. Om så är fallet, sägs aktiekapitalet vara täckt. Aktiekapitalet skall i privata aktiebolag uppgå till och i publika aktiebolag till (se 1 kap. 3 § aktiebolagslagen [1975:1385]). Bolagets tillgångar kan enbart under vissa i lagen angivna förutsätt- ningar överföras till aktieägarna. Det kan ske exempelvis genom vinst- utdelning. Av hänsyn till bolagets borgenärer får ett aktiebolag inte betala ut vinst till aktieägarna, om det efter utbetalningen skulle saknas full täckning för aktiekapitalet. Det är detta som ligger bakom lagens uttryck att aktiekapitalet utgör bundet eget kapital. Vad gäller borgenärsskyddet vid vinstutdelning innehåller detta bl.a. följande moment: Vinstutdelning till aktieägarna får inte innebära att bolagets bundna egna kapital tas i anspråk (se 12 kap. 2 § första stycket aktiebolagslagen). Om bolaget är moderbolag i en koncern och upprättar koncernredovisning, får utdelningen inte innebära att koncer- nens bundna egna kapital tas i anspråk (se 12 kap. 2 § första stycket). Vinstutdelning får inte ske med så stort belopp att utdelningen med hänsyn till bolagets eller koncernens konsolide- ringsbehov, likviditet eller ställning i övrigt står i strid med god affärssed (se 12 kap. 2 § andra stycket). Vid tillämpningen av beloppsspärren beräknas det utdelningsbara beloppet med utgångspunkt i de belopp som redovisas i bolagets balans- räkning. Årsredovisningslagens bestämmelser om värdering av till- gångar, avsättningar och skulder blir därför av avgörande betydelse för hur stor vinstutdelning stämman kan besluta. Inte heller medlemmarna i en ekonomisk förening har något personligt betalningsansvar för företagets förpliktelser. I stället innehåller lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen) bestämmelser om utdelning som liknar de som gäller för aktiebolag. Lagen anger sålunda i vilken utsträckning föreningens överskott får delas ut. I 10 kap. 26 §§ föreningslagen finns motsvarigheter till aktiebolagslagens be- stämmelser om beloppsspärr, koncernspärr och försiktighetsregel. Också i en ekonomisk förening blir därför storleken av den utdelning som kan lämnas till medlemmarna beroende av årsredovisningens innehåll. blir därmed också, indirekt, beroende av årsredovisningslagens värde- ringsbestämmelser. Aktiebolag och ekonomiska föreningar som utgör kreditinstitut eller värdepappersbolag som omfattas av ÅRKL tillämpar aktiebolagslagen som associationsrättslig grund. Så gör bankaktiebolag, kreditmarknadsbolag och värdepappersbolag. Så gör också sådana finansbolag och kredit- aktiebolag som bedriver verksamhet med stöd av viss övergångsreglering till lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet. Kreditmarknads- föreningar tillämpar dock lagen om ekonomiska föreningar. pengar och finansiella holdingföretag kan vara ett aktiebolag eller en ekonomisk förening och tillämpa aktiebolagslagen eller lagen om ekonomiska föreningar. Det kan noteras att det i ÅRKL finns en regel som gör att kreditinstitut och värdepappersbolag i vissa fall är skyldiga att göra avsättningar till en särskild bunden fond, fonden för orealiserade vinster (se avsnitt 4.1.2). Vidare kompletteras de allmänna associationsrättsliga bestämmelserna av regleringen om kapitalskydd (se avsnitt 4.3.2). Medlemsbanker omfattas av lagen (1995:1570) om medlemsbanker. Lagen är utformad med föreningslagen som förebild (se ovan). Även i en medlemsbank är således utdelningen beroende av årsredovisningens innehåll och värderingsprinciper. Utrymmet för att göra utbetalningar av medlemsinsatser påverkas också av bestämmelser i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värde- pappersbolag (se 4.3.2). En sparbank kan jämföras med en ekonomisk förening. Sparbankerna omfattas dock av sparbankslagen (1987:619). Den skiljer sig i flera delar från föreningslagen, bl.a. förekommer inte vinstutdelning i vanlig mening i sparbanker. Det görs därför inte heller någon indelning i bundet och fritt eget kapital. vinst skall i stället i första hand användas för att återställa det ursprungliga kapitaltillskottet (grundfonden) och en eventuellt senare tillskapad garantifond till ursprunglig nivå. Annars skall vinsten med undantag av möjligheten att använda ringa belopp för vissa välgörande ändamål sättas av till en reservfond. Ändrade värde- ringsregler för årsredovisningen får betydelse för utrymmet att återbära grundfond och att betala ränta på kapital i grundfond och garantifond. För hypoteksinstitut finns bestämmelser av associationsrättsligt slag i lagen (1992:701) om stadshypotekskassa, lagen (1994:759) om allmänna hypoteksbank och lagen (1980:1097) Regeringen har beslutat om likvidation av Stadshypotekskassan och avser att i en proposition föreslå att lagstiftningen rörande kassan upphävs. Stadshypotekskassan är därför inte längre intressant i detta sammanhang. Hypoteksinstitutens uppbyggnad och verksamhet skiljer sig från andra kreditinstitut och värdepappersbolag (se vidare beskrivningen i Ds 2002:61 s. 65 f.). 4.3.2Kapitalskyddet i rörelsereglerna för kreditinstitut och värdepappersbolag Av samhällsekonomiska skäl är det betydelsefullt att kreditinstitut och värdepappersbolag är ekonomiskt stabila. Därför finns det särskilda lag- regler till skydd för kapitalet i sådana företag. Detta innebär framför allt att de risker som sådana företag utsätter sig för skall kunna bäras utan att företagen äventyrar sitt kapital eller på annat sätt skadar de som är beroende av deras verksamhet. En betydelsefull del av Finansinspek- tionens tillsyn över dessa företag är att se till att kraven i de särskilda lagreglerna är uppfyllda. Reglerna om kapitalskydd innebär att associationsrättens krav på buffertkapital kompletteras med särskilda verksamhetsanpassade krav på buffertkapital i kreditinstitut och värdepappersbolag. Detta innebär för det första att företaget skall ha ett visst minsta startkapital när verk- samheten påbörjas. En bank måste exempelvis ha ett startkapital på . Utöver minimigränsen skall storleken på startkapitalet anpassas till den planerade rörelsens omfattning och beskaffenhet. Redovisningsmässigt ingår startkapitalet som en del av det bundna egna kapitalet i institutet. Den klassificering som görs i bundet och fritt eget kapital har således betydelse för vad som får räknas in som godtagbart startkapital i sådana företag. För det andra ska kreditinstitut och värdepappersbolag ha en viss minsta kapitalbas under verksamhetens gång. Kapitalbasen skall vara tillräckligt stor för att uppfylla kapitalkraven för kreditrisker och för marknadsrisker. Kapitalbasen måste dock alltid vara minst lika stor som startkapitalet. Redovisningsreglerna får betydelse för beräkningen av kapitalbasen eftersom denna, efter vissa justeringar, består av det som redovisningsmässigt klassificeras som eget kapital. För att bestämma nivån på kapitalkravet utgår man från tillgångar i balansräkningen och åtaganden utanför balansräkningen uppdelade med avseende på kreditrisker och marknadsrisker. Tillgångar och åtaganden som är utsatta för kreditrisker är sådana som är utsatta för en risk för betalningsinställelse. I en bank rör det sig t.ex. om utlånade medel. När det gäller marknadsrisker beaktas sådana tillgångar och åtaganden som ingår i handelslagret. Detta lager består av finansiella instrument och råvaror som ett företag innehar för att göra en vinst på kort sikt. Kapitalkravet beräknas sedan efter olika procentsatser beroende på typ av och relativ storlek på risk. Redovisningsreglerna får betydelse för nivån på kapitalkravet eftersom de redovisade värdena på tillgångar i balans- räkningen i princip är utgångspunkten för beräkningen av kapitalkravet för kreditrisker och marknadsrisker. eller värdepappersbolag som är moderföretag till andra kreditinstitut eller värdepappersbolag omfattas av ett gruppbaserat kapitalkrav. Detta beräknas med en gruppbaserad redovisning som grund. Reglerna om vilka företag som ingår i en finansiell företagsgrupp och hur den gruppbaserade redovisningen skall utformas överensstämmer väsentligen men inte helt med den företagskrets som beaktas i en koncernredovisning och de metoder för konsolidering som används där. Den gruppbaserade kapitalbasen beräknas i princip på samma sätt som kapitalbasen för ett enskilt företag. 4.3.3Orealiserade vinster i icke-finansiella företag Regeringens bedömning: Det bör inte införas några utdelningsbegränsningar som särskilt avser orealiserade vinster. Bedömningen i promemoria: Överensstäm- mer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt eller inte haft något att invända mot bedömningen. Bakgrund: Tillämpningen av aktiebolagslagens och föreningslagens bestämmelser om värdeöverföringar från associationen till dess aktie- ägare/medlemmar är, som ovan har konstaterats, beroende av hur tillgångar, avsättningar och skulder värderas (se avsnitt 4.3.1). Enligt årsredovisningslagen får endast under räkenskapsåret konsta- terade intäkter tas med i resultaträkningen och företagets tillgångar skall värderas enligt vissa, av försiktighetsprincipen präglade normer (jfr av- snitt 4.1.2). Huvudregeln i nuvarande lagstiftning är därmed att orea- liserade vinster inte skall tas upp i vare sig resultaträkningen eller balans- räkningen. Värdeökningen hos en tillgång skall påverka storleken av det egna kapitalet först sedan tillgången har avyttrats till sitt högre värde. Med de föreslagna bestämmelserna om värdering av finansiella instrument kan storleken av ett företags eget kapital också bli beroende av värdeförändringar hos ett finansiellt instrument som företaget innehar. Orealiserade vinster kan komma att öka utrymmet för vinstutdelning. Skälen för regeringens bedömning: Det kan hävdas att orealiserade vinster är mer osäkra än sådana vinster som har realiserats genom för- säljning. I synnerhet gäller det värdeförändringar på tillgångar som inom en kort framtid kan förväntas förlora i värde. Från borgenärsskydds- perspektiv kan det därför synas äventyrligt att ett företag får dela ut orealiserade vinster. Det ger anledning att överväga om de föreslagna bestämmelserna om värdering av finansiella instrument bör förenas med särskilda begränsningar vad gäller värdeöverföringar från företaget till dess delägare. EG-rätten reglerar inte frågan. Ett sätt att begränsa möjligheterna till vinstutdelning är att införa en bestämmelse om att orealiserade vinster alltid skall överföras till en bunden fond. De orealiserade vinsterna kan i så fall inte delas ut. Mot en sådan lösning kan dock invändas att den blir alltför statisk. Det är inte givet att ett bolag med fritt eget kapital som helt och hållet består av realiserade vinster har en mindre riskfylld finansiell ställning än ett bolag vars fria egna kapital helt eller delvis består av orealiserade vinster. kan, enligt detta synsätt, ofta vara lämpligare att överlämna till företaget att i det enskilda fallet bedöma om orealiserade vinster bör delas ut. har i sitt slutbetänkande lämnat förslag till nya bestämmelser om vinstutdelning (se SOU 2001:1). Kommitténs förslag utgår från att det kommer att finnas ett visst utrymme för utdelning av orealiserade vinster. har kommittén föreslagit en förstärkt för- siktighetsregel (jfr 14 kap. 3 § i kommitténs förslag) som ålägger bolaget att, på grundval av förhållandena i det enskilda fallet, pröva i vilken utsträckning fritt eget kapital kan delas ut. En särskild utredare har därefter, på uppdrag, ytterligare analyserat frågor om vinstutdelning i aktiebolag, bl.a. i ljuset av senare års utveckling på redovisningsområdet. Det förslag som utredaren har lämnat överens- stämmer i väsentliga avseenden med vad kommittén har föreslagit och innehåller inte några särskilda begränsningar vad gäller utdelning av orealiserade vinster. Vi är mot den bakgrunden inte beredda att nu förorda några bestäm- melser om att orealiserade vinster skall överföras till en bunden fond. Ett ställningstagande i frågan bör anstå till dess att den pågående bered- ningen av slutbetänkande har slutförts. Inte heller bör det införas några särskilda bestämmelser avseende ekonomiska föreningar. I den delen bör ett ställningstagande göras först sedan det står klart hur aktiebolagslagens bestämmelser kommer att utformas. En konsekvens av vad som har sagts är att den i avsnitt 4.2.4 behandlade fonden för verkligt värde inte bör vara bunden. har tagit upp frågan om fonden skall kunna användas för fondemission. Vi återkommer till den frågan i författningskom- mentaren. 4.3.4Orealiserade vinster i finansiella företag Regeringens förslag: Skyldigheten för kreditinstitut och värde- pappersbolag att sätta av vissa orealiserade vinster till en särskild fond för orealiserade vinster under bundet eget kapital avskaffas. Regeringens bedömning: Skyldigheten för försäkringsföretag att sätta av vinster till sådana fonder bör inte behandlas i detta sammanhang. Förslaget i promemoria: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller inte haft några invändningar. har dock avstyrkt förslaget och ansett att orealiserade vinster även i fortsättningen bör redovisas som bundet eget kapital. Övriga remissinstanser har inte uttalat sig särskilt om detta förslag. har hemställt att motsvarande bestämmelse i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag (ÅRFL) upphävs. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Enligt ÅRKL skall den vinst som uppkommer till följd av att det bokförda värdet överstiger anskaffningsvärdet vid en värdering av överlåtbara värdepapper till verkligt värde sättas av till en fond för orealiserade vinster i balans- Denna fond redovisas som bundet eget kapital och ingår där- Prop. 2002/03:121 med inte i det formella utrymmet för vinstutdelning. Som anfört kan volatiliteten på de finansiella marknaderna göra att värdet på finansiella instrument kan variera i hög utsträckning varför orealiserade vinster snabbt kan vändas i förluster. Det är ett skäl som talar för att bestämmelser om avsättningar till bunden fond även fortsättningsvis skall finnas. Av vad som anförs i samma fråga för icke- finansiella företag finns emellertid också skäl som talar emot sådana fonder och att sådana i vart fall inte bör införas innan pågående ut- redningsarbete avslutats (se avsnitt 4.3.3) För kreditinstitut och värde- pappersbolag finns det, utöver redovisningsreglerna, särskilda verksam- hetsanpassade kapitaltäckningsregler. Vi finner därför att konsekven- serna av en mindre försiktig värdering i redovisningen, i avvaktan på nämnda utredningsarbete, kan beaktas på ett tillfredsställande sätt inom ramen för kapitaltäckningsreglerna. Därmed tas också om hand de effekter som nya redovisningsregler kan få på olika utbetalningsspärrar eller andra rörelseregler som är kopplade till kapitaltäckningsreglerna t.ex. återbetalning av medlemsinsatser i medlemsbanker som är vill- korade av att kapitaltäckningskravet uppfylls. Därtill kommer att nu- varande regler i ÅRKL om fonden för orealiserade vinster är svåra att förena med direktivets regler om avsättningar till den nya fonden för verkligt värde. När det gäller hypoteksinstituten är reglerna för vinst- dispositioner inte kopplade till årsredovisningen. Några ändringar be- höver därför inte göras i reglerna för hypoteksinstitut. De särskilda reglerna i 4 kap. 7 § ÅRKL om avsättningar till fonden för orealiserade vinster bör således tas bort. Vidare bör reglerna i 5 kap. 4 § och bilaga 1 till lagen justeras med hänsyn till att fonden inte längre behöver redovisas. De nya värderingsreglerna och slopandet av fonden för orealiserade vinster balanseras också av upplysningsreglerna i ÅRKL. Detta behandlas i avsnitt 4.2.7 och 4.5.2. Från försäkringsbranschens sida har hemställts att försäkringsbolagens skyldighet att sätta av orealiserade vinster till bundna fonder avskaffas, eftersom motsvarande fonder saknas i andra länder. Vi anser dock att den frågan lämpligen bör behandlas i samband med genomförandet av det kommande direktivet som bl.a. behandlar värde- ring av finansiella instrument i försäkringsföretag. 4.4Upplysningar i förvaltningsberättelsen om orealiserade vinster m.m. Regeringens bedömning: Det bör inte införas några nya upplysningskrav i förvaltningsberättelsen när det gäller av styrelsen föreslagna vinstdispositioner i ett aktiebolag eller en ekonomisk förening. Förslaget i promemoria: I promemorian föreslogs att styrelsen i förvaltningsberättelsen skall lämna upplysningar om de överväganden som har gjorts i samband med förslag om vinst- utdelning i aktiebolag och ekonomiska föreningar. Det föreslogs också att upplysning skall lämnas om i vilken utsträckning det egna kapitalet beror på att tillgångar har tagits upp till ett högre värde respektive skulder har tagits upp till ett lägre värde än anskaffningsvärdet. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft några in- vändningar mot promemorians förslag. har dock ansett att det är olämpligt att införa generella regler av det slag som har föreslagits i promemorian. har ansett att överväganden med hänsyn till försiktighetsregeln bör redovisas på annat sätt. har ansett att det är naturligt att en samordning görs med arbete på en ny aktie- bolagslag. har ansett att de föreslagna ändringarna bör genomföras först sedan försiktighetsregeln i aktiebolagslagen har anpassats till de nya redovisningsreglerna. FAR har invänt mot att styrelsen skall vara skyldig att lämna upplysningar om orealiserade vinster. Skälen för regeringens bedömning: Som ovan har framgått kan de nya bestämmelserna om värdering till verkligt värde få till följd att utrymmet för vinstutdelning ökar. Det kan därför synas angeläget att de överväganden som ligger till grund för ett förslag om vinstutdelning redovisas öppet. I promemoria föreslogs med anledning därav att årsredovisningslagen skulle kompletteras med en bestämmelse om att en styrelse, som lämnar förslag om vinstutdelning, i förvaltningsberättelsen skall lämna upplysningar om sina överväganden. Det föreslogs också att upplysningar skulle lämnas om vilka orealiserade vinster som har redovisats sedan tillgången eller skulden togs upp i redovisningen första gången. Förslaget motsvarade i huvudsak vad hade föreslagit i betänkandet Vinstutdelning i aktiebolag (SOU 1997:168). Syftet med promemorians förslag var att motverka oförsiktiga vinstdispositioner av ännu inte realiserade vinster. Några remissinstanser har invänt mot promemorians förslag. Det har bl.a. hävdats att förslaget har getts en alltför generell utformning och inte tar hänsyn till om ett företag tillämpar värdering till verkligt värde eller inte. Det har också uttalats att utformningen av bestämmelserna bör samordnas med det pågående arbetet med en ny aktiebolagslag. Enligt vår uppfattning finns det mycket som talar för promemorians förslag. Om ett företags fria egna kapital helt eller delvis består av orealiserade vinster, finns det särskild anledning att omsorgsfullt över- väga om utdelning verkligen bör ske. Såväl för aktieägare och med- lemmar som för företagets utomstående intressenter borgenärer, pre- sumtiva aktieköpare m.fl. kan det vara betydelsefullt med information om hur stor del av ackumulerade vinstmedel som är orealiserade vinster. Vi anser dock att det finns anledning att ta fasta på de remissynpunkter som har lämnats. Utformningen av de särskilda upplysningskraven bör därför samordnas med annat lagstiftningsarbete inom , framför allt arbetet på en ny aktiebolagslag. Vi lägger därför inte fram något förslag om särskilda upplysningskrav avseende orealiserade vinster. Regeringens förslag: Styrelsen i kreditinstitut och värdepappersbolag skall, i sitt förslag till vinstdisposition, lämna upplysningar om de över- väganden som gjorts med hänsyn till tillämpliga ekonomiska stabili- tetsregler för den finansiella rörelse som bedrivs. Förslaget i promemoria: Överensstämmer med regeringens förslag. Därutöver lämnades i promemorian även sam- ma förslag som i promemoria, vilket har redo- gjorts för ovan (avsnitt 4.4.1). Remissinstanserna: , och har tillstyrkt förslaget. har dock framfört samma uppfattning angående försiktig- hetsregeln som för icke-finansiella företag (se ovan). har anfört att det inte är lämpligt att anta de föreslagna lagändringarna utan att anpassa försiktighetsregeln i aktiebolagslagen till den nya redovisningsnormeringen. Skälen för regeringens förslag: Även för kreditinstitut och värde- pappersbolag är det angeläget att det införs regler med det syfte som föreslogs i promemorian. Av samma skäl som har anförts ovan såvitt gäller icke-finansiella företag bör dock förslag till sådana regler inte läggas fram i detta sammanhang. Som framgår av avsnitt 4.3.4 föreslår vi att skyldigheten för kredit- institut och värdepappersbolag att sätta av vissa orealiserade vinster till en särskild fond under bundet eget kapital avskaffas och att konsek- venserna av en mindre försiktig värdering i redovisningen beaktas inom ramen för kapitaltäckningsreglerna. Av betydelse vid vinstutdelning är att kreditinstitut och värdepappersbolag kan inneha en stor mängd finansiella instrument och därför är extra känsliga i variationer i dessa instruments värde. Eftersom kapitaltäckningsregler och andra ekono- miska stabilitetsregler för rörelsen kan begränsa vad som kan användas för vinstutdelning måste styrelsen, när storleken på vinstutdelningen övervägs, ta hänsyn till dessa regler. Vi föreslår därför att det införs en särskild regel i ÅRKL om att dessa överväganden skall anges i förslaget till vinstutdelning. Här gör sig inte samma invändningar gällande som i fråga om upplysningar med hänsyn till den associationsrättsliga försiktig- hetsprincipen. Som framgår av avsnitt 4.2.7 föreslås också att tilläggs- upplysningar skall lämnas såvitt gäller det belopp av fritt eget kapital som inte kan anses utdelningsbart med beaktande av tillämpliga stabi- litetsregler för rörelsen. De nu föreslagna upplysningarna i förvalt- ningsberättelsen kommer i praktiken att fungera som kompletterande information till den upplysningen. Regeringens bedömning: Det bör inte införas några nya upplysningskrav i förvaltningsberättelsen när det gäller av styrelsen föreslagna vinstdispositioner i skadeförsäkringsbolag och livförsäkrings- bolag som får dela ut vinst. Förslaget i promemoria: I promemorian Prop. 2002/03:121 förslogs att det i skadeförsäkringsbolag och livförsäkringsbolag som får dela ut vinst skall lämnas upplysningar om styrelsens överväganden med anledning de ekonomiska stabilitetsreglerna för försäkringsrörelse. Där- utöver lämnades i promemorian även samma förslag som i Justitie- departementets promemoria, vilka har redogjorts för ovan (avsnitt 4.4.1). Remissinstanserna: har avstyrkt den föreslagna regeln om upplysningsskyldighet för försäkringsföretag. Förbundet har anfört att det inte bör införas något uppgiftskrav när det gäller styrelsens överväganden med anledning av försiktighetsregeln och de ekonomiska stabilitietsreglerna för försäkringsrörelse. Till stöd för sin uppfattning har förbundet anfört dels att komplexiteten i sådana överväganden gör att en beskrivning inom årsredovisningens ram är orealistisk, dels att den föreslagna tilläggsupplysningen inte har stöd i ändringsdirektivet. Skälen för regeringens bedömning: Av samma skäl som har anförts ovan för kreditinstitut och värdepappersbolag bör det inte nu läggas fram förslag som ställer krav på upplysningar i förvaltningsberättelsen om överväganden med hänsyn till associationsrättens försiktighetsregel. Mot bakgrund av de särskilda krav som kan ställas på stabiliteten i försäkringsföretag kan det anses motiverat med ett upplysningskrav i förvaltningsberättelsen knutet till stabilitietsreglerna.