prop · GQ0329 · 2003-01-21 00:00:00 — För att uppnå de gemensamma målen om hållbar utveckling bör dessutom alla relevanta aktörer delta i detta genomförande genom partnerskap, särskilt mellan stater i Nord och Syd, och mellan stater och viktiga samhällsgrupper. Som framgår av Monterrey- konsensus13 är sådana partnerskap avgörande i arbetet för hållbar utveckling i en globaliserande värld. 8Report of the on Environment and Development, , 314 1992 (United Nations publication, . E.93.I.8 and corrigenda). 9Ibid., vol. I: Resolutions Adopted by the Conference, resolution I, bilagorna I och II. 10Generalförsamlingens resolution S-19/2, bilaga. 11Generalförsamlingens resolution 55/2. 12Report of the on Environment and Development, , 314 1992 (United Nations publication, . E.93.I.8 and corrigenda), vol. I: Resolutions Adopted by the Conference, resolution I, bilaga I. 13Report of the International Conference on Financing for Development, , , 1822 2002 (United Nations publication, . E.02.II.A.7), kap. I, resolution I, bilaga. God samhällsstyrning i de enskilda länderna och på internationell nivå är en förutsättning för hållbar utveckling. På nationell nivå läggs grunden till hållbar utveckling genom en sund miljö-, social- och ekonomisk politik, demokratiska institutioner som är lyhörda för människors behov, rättssäkerhet, korruptionsbekämpning, jämställdhet mellan kvinnor och män samt ett gynnsamt investeringsklimat. Till följd av globaliseringen har omvärldsfaktorer fått en avgörande betydelse för om utvecklingsländerna lyckas eller misslyckas i sina nationella Klyftan mellan utvecklade länder och utvecklingsländer visar att om takten i de globala framstegen mot hållbar utveckling skall kunna upprätthållas eller öka kommer det även i fortsättningen att krävas ett dynamiskt och gynnsamt internationellt ekonomiskt klimat som främjar internationellt samarbete, särskilt i frågor om finansiering, tekniköverföring, skuldsättning och handel samt utvecklingsländernas fullständiga och faktiska deltagande i det globala beslutsfattandet. 5.Fred, säkerhet, stabilitet och respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, inbegripet rätten till utveckling, samt respekt för kulturell mångfald är förutsättningar för att hållbar utveckling skall kunna uppnås och gagna alla människor. 6.Vi erkänner vikten av etik för hållbar utveckling och understryker därför att hänsyn måste tas till etik i genomförandet av . Att utrota fattigdomen är den största globala utmaning som världen står inför och en nödvändig förutsättning för hållbar utveckling, särskilt i utvecklingsländerna. Även om de enskilda länderna har det primära ansvaret för att själva uppnå hållbar utveckling och utrota fattigdomen, och den roll som nationell politik och nationella utvecklingsstrategier spelar inte kan överbetonas, krävs samordnade och konkreta åtgärder på alla nivåer för att utvecklingsländerna skall kunna uppnå sina mål rörande hållbar utveckling, vilka är förbundna med de internationellt överenskomna fattigdomsrelaterade målen, inbegripet målen i , i relevanta resultat från andra FN-konferenser och i Millenniedeklaration. Detta inbegriper insatser på alla nivåer för att a)fram halvera den andel av världens befolkning vars inkomster är lägre än per dag och andelen människor som svälter samt fram till samma tidpunkt halvera andelen människor som saknar tillgång till säkert dricksvatten, b)inrätta en internationell solidaritetsfond för att på villkor som skall fastställas av generalförsamlingen utrota fattigdom och främja social och mänsklig utveckling i utvecklingsländerna. Bidragens frivilliga karaktär och behovet av att undvika överlappning med befintliga FN-fonder betonas och den privata sektorns och enskilda medborgares roll vid sidan om staternas i finansieringen av dessa c)utveckla nationella program för hållbar utveckling och för lokal utveckling, i lämpliga fall inom ramen för strategier för fattigdomsbekämpning som förvaltas av länderna själva, för att ge människor som lever i fattigdom och deras organisationer makt och inflytande över sin situation. Programmen bör avspegla deras prioriteringar och göra det möjligt för dem att förbättra tillgången till produktionsresurser, offentliga tjänster och institutioner, särskilt mark, vatten, sysselsättningsmöjligheter, lån, utbildning och hälso- och sjukvård, d)med jämställdhet som utgångspunkt främja kvinnors lika tillträde till och fullständiga deltagande i beslutsfattandet på alla nivåer, integrera ett jämställdhetsperspektiv i alla politikområden och strategier, undanröja alla former av våld mot och diskriminering av kvinnor samt förbättra kvinnors och flickors ställning, hälsa och ekonomiska välfärd genom att skapa lika och fullständiga förutsättningar för dem i fråga om ekonomiska möjligheter, markägande, låne- och utbildningsmöjligheter samt hälso- och sjukvård, e)utveckla en politik och erforderliga medel att förbättra möjligheterna för ursprungsbefolkningar och deras samhällen att delta i ekonomiska aktiviteter och förbättra deras sysselsättningsmöjligheter, i lämpliga fall genom åtgärder som utbildning, tekniskt bistånd och låneordningar. Erkänna att det traditionella och direkta beroendet av förnybara resurser och ekosystem, vilket inbegriper ett hållbart uttag, fortsätter att vara en förutsättning för ursprungsbefolkningarnas och deras samhällens kulturella, ekonomiska och fysiska välfärd, f)säkerställa att alla människor har tillgång till grundläggande hälso- och sjukvård och minska miljöhälsorisker, varvid hänsyn skall tas till barns särskilda behov och sambanden mellan fattigdom, hälsa och miljö, och i detta sammanhang ombesörja finansiella resurser, tekniskt bistånd och kunskapsöverföring till utvecklingsländer och länder med övergångsekonomier, g)säkerställa att alla barn, både flickor och pojkar, får möjlighet att fullfölja grundskoleutbildningen och får lika tillträde till utbildning på alla nivåer, h)ge människor som lever i fattigdom, framför allt kvinnor och ursprungsbefolkningar, tillgång till jordbruksresurser och i lämpliga fall främja bestämmelser om markägande som erkänner och skyddar ursprungsbefolkningars och gemensamma resursförvaltningssystem, i)anlägga grundläggande infrastruktur på landsbygden, diversifiera ekonomin och förbättra kommunikationer och marknadstillträde, tillgång till marknadsinformation och lånemöjligheter för landsbygdens fattiga för att främja ett hållbart jordbruk och en hållbar landsbygdsutveckling, j)överföra grundläggande och hållbara jordbrukstekniska metoder och kunskaper, inbegripet naturresursförvaltning, till små och medelstora jordbrukare, fiskare och landsbygdens fattiga, särskilt i utvecklingsländer, bland annat genom strategier som omfattar flera intressenter och offentlig-privata partnerskap inriktade på att öka jordbruksproduktionen och uppnå en säker livsmedelsförsörjning, k)öka tillgången till ekonomiskt överkomliga livsmedel, bland annat med hjälp av skördeteknik och livsmedelshantering, samt förekomsten av rättvisa och effektiva distributionssystem, till exempel genom att stödja lokala partnerskap mellan stads- och landsbygdsbefolkning och företag, l)bekämpa ökenspridning och lindra effekterna av torka och översvämningar genom åtgärder såsom bättre utnyttjande av klimatinformation och väderprognoser, system för tidig varning, mark- och naturresursförvaltning, jordbruksmetoder och skydd av ekosystem i syfte att hejda de nuvarande utvecklingstendenserna och minimera mark- och vattenförstöring. Tillhandahålla tillräckliga och förutsägbara finansiella resurser för att genomföra konvention för bekämpning av ökenspridning i de länder som drabbas av allvarlig torka och/eller ökenspridning, särskilt i Afrika14, som ett hjälpmedel för att utrota fattigdom, m)öka tillgången till sanitet för att förbättra människors hälsa och minska dödligheten bland spädbarn och barn samt prioritera vatten- och sanitetsfrågor i nationella strategier för hållbar utveckling och befintliga strategier för fattigdomsbekämpning. 8.Tillgång till rent dricksvatten och tillfredsställande sanitet är nödvändig för att skydda människors hälsa och miljön. I detta avseende enas vi om att fram halvera andelen människor som inte kan få tag på eller inte har råd med säkert dricksvatten (såsom fastställs i Millenniedeklarationen) och andelen människor som inte har tillgång till grundläggande sanitet. Detta förutsätter insatser på alla nivåer för att a)utveckla och införa effektiva sanitära system för hushåll, b)förbättra de sanitära anläggningarna i offentliga institutioner, särskilt skolor, c)främja säkra hygienrutiner, d)främja upplysning och uppsökande verksamhet inriktad på barn som kan fungera som förmedlare av beteendeförändringar, e)främja ekonomiskt överkomlig samt socialt och kulturellt acceptabel teknik och praxis, f)utveckla innovativa finansierings- och partnerskapsmekanismer, g)integrera sanitetsfrågor i vattenförvaltningsstrategier. 9.Vidta gemensamma åtgärder och öka ansträngningarna för att på alla nivåer samarbeta för att förbättra tillgången till tillförlitliga och ekonomiskt överkomliga energitjänster för hållbar utveckling som är tillräckliga för att underlätta uppnåendet av millennieutvecklingsmålen, inbegripet målet att fram halvera andelen människor som lever i fattigdom, och som ett sätt att generera andra viktiga tjänster som lindrar fattigdomen, eftersom tillgång till energi underlättar fattigdomsutrotning. Detta inbegriper insatser på alla nivåer för att 14 , Treaty Series, vol. 1954, nr. 2002/03:29 a) förbättra tillgången till energitjänster och energiresurser som är Bilaga 2 tillförlitliga, ekonomiskt överkomliga, ekonomiskt bärkraftiga, socialt acceptabla och miljövänliga, varvid hänsyn på olika sätt skall tas till nationella särdrag och omständigheter, till exempel genom utvidgad elektrifiering av landsbygden, decentraliserade energisystem, ökad användning av förnybara energislag, renare flytande och gasformiga bränslen och effektivare energianvändning. Detta skall ske genom ett intensivare regionalt och internationellt samarbete för att stödja nationella ansträngningar, bland annat genom kapacitetsuppbyggnad, finansiellt och tekniskt bistånd och innovativa finansieringsmekanismer, även på mikro- och mesonivå, och med insikt om de särskilda faktorer som måste beaktas för att säkerställa tillgång för de fattiga, b)förbättra tillgången till modern biomassateknik och tillgången till och lagren av brännved, samt kommersialisera bruket av biomassa, inbegripet användningen av jordbruksavfall, på landsbygden och där sådana metoder är hållbara, c)främja en hållbar användning av biomassa och, i lämpliga fall, andra förnybara energislag genom att förbättra det nuvarande användningsmönstret, till exempel resursförvaltning, effektivare brännvedsanvändning och nya eller förbättrade produkter och tekniska metoder, d)stödja övergången till en renare användning av flytande och gasformiga fossila bränslen, där sådan användning anses vara mer miljövänlig, socialt acceptabel och kostnadseffektiv, e)på nationell nivå utforma en energipolitik och ett regelsystem som bidrar till att skapa de ekonomiska, sociala och institutionella villkor inom energisektorn som är nödvändiga för att förbättra tillgången till tillförlitliga, ekonomiskt överkomliga, ekonomiskt bärkraftiga, socialt acceptabla och miljövänliga energitjänster för hållbar utveckling och fattigdomsutrotning på landsbygden, i stadsnära områden och i städer, f)som en nödvändig del av program för fattigdomsbekämpning utöka det internationella och regionala samarbetet för att förbättra tillgången till tillförlitliga, ekonomiskt överkomliga, ekonomiskt bärkraftiga, socialt acceptabla och miljövänliga energitjänster, genom att främja gynnsamma förutsättningar och tillgodose behov av kapacitetsuppbyggnad, i lämpliga fall med särskild uppmärksamhet på landsbygd och isolerade områden, g)i snabbare takt och med finansiellt och tekniskt bistånd från de utvecklade länderna, samt genom offentlig-privata partnerskap, medverka till och främja fattiga människors tillgång till tillförlitliga, ekonomiskt överkomliga, ekonomiskt bärkraftiga, socialt acceptabla och miljövänliga energitjänster. I detta sammanhang skall hänsyn tas till den avgörande roll som utformningen av en nationell energipolitik för hållbar utveckling spelar, till att det krävs betydande ökningar av energitjänster i utvecklingsländerna för att förbättra invånarnas levnadsstandard samt till att energitjänster bidrar till fattigdomsutrotning och höjer levnadsstandarden. Öka industriutvecklingens bidrag till fattigdomsutrotning och hållbar Detta inbegriper insatser på alla nivåer för att a)ge bistånd och mobilisera resurser för att förbättra industriell produktivitet och konkurrensförmåga samt industriutveckling i utvecklingsländer, vilket inbegriper överföring av miljövänlig teknik på ömsesidigt överenskomna förmånliga villkor, b)ge bistånd för att skapa fler inkomstgenererande sysselsättningsmöjligheter, varvid hänsyn skall tas till Internationella arbetsorganisationens deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet15, c)främja utvecklingen av mikroföretag samt små och medelstora företag, bland annat genom utbildning och kompetensutveckling, med särskild inriktning på jordbrukets förädlingsindustri som skapar försörjningsmöjligheter för landsbygdssamhällen, d)ge finansiellt och tekniskt stöd i lämpliga fall till landsbygdssamhällen i utvecklingsländer, så att de kan dra nytta av säkra och hållbara försörjningsmöjligheter i småskaliga gruvprojekt, e)ge stöd till utvecklingsländerna så att de kan utveckla säker och billig teknik som tillför eller sparar bränsle som används i samband med matlagning och uppvärmning av vatten, f)ge stöd till naturresursförvaltning som syftar till att skapa hållbara försörjningsmöjligheter för fattiga människor. 11.Fram uppnå en betydande förbättring av levnadsvillkoren för minst 100 miljoner sluminvånare, såsom föreslagits i initiativet Städer utan slum. Detta inbegriper insatser på alla nivåer för att a)förbättra möjligheterna för fattiga i städer och på landsbygden att få tillgång till mark och fastigheter, rimliga bostäder och grundläggande samhällstjänster och i detta sammanhang särskilt uppmärksamma kvinnliga familjeförsörjare, b)använda ekonomiskt överkomliga och hållbara material och lämplig teknik för att bygga lämpliga och säkra bostäder för fattiga, vilket skall ske med hjälp av finansiellt och tekniskt bistånd till utvecklingsländerna och under det att hänsyn tas till deras kultur, klimat, särskilda sociala villkor och utsatthet när det gäller naturkatastrofer, c)öka förutsättningarna att finna god sysselsättning samt låne- och inkomstmöjligheter för fattiga i städer genom en lämplig nationell politik som främjar lika möjligheter för kvinnor och män, d)undanröja onödiga regelverk och andra hinder för mikroföretag och den informella sektorn, e)hjälpa lokala myndigheter att inom ramen för sin stadsplanering utforma program för upprustning av slumområden och underlätta tillgången till information om bostadslagstiftning, särskilt för fattiga människor. 15 Se and Rights at Work and its Follow-up Adopted by the at its Eighty-sixth Session, , 18 1998 (, , 1998). 2002/03:29 12. Vidta omedelbara och effektiva åtgärder för att avskaffa de värsta Bilaga 2 formerna av barnarbete, såsom dessa definieras i Internationella arbetsorganisationens konvention nr 182, och utforma och genomföra strategier för att avskaffa barnarbete som strider mot vedertagna internationella normer. Främja internationellt samarbete för att på begäran hjälpa utvecklingsländerna att angripa barnarbete och dess grundläggande orsaker, bland annat genom en social och ekonomisk politik som är inriktad på fattigdomsförhållanden, men i detta sammanhang betona att arbetsnormer inte bör användas för handelsprotektionistiska ändamål. Att förändra ohållbara konsumtions- och produktionsmönster 14.Det krävs genomgripande förändringar av hur samhällen producerar och konsumerar för att uppnå en global hållbar utveckling. Alla länder bör främja hållbara konsumtions- och produktionsmönster i en process där de utvecklade länderna går i täten och alla länder gynnas, med beaktande av Rioprinciperna, bland annat principen om gemensamt men differentierat ansvar såsom den anges i princip 7 i Riodeklarationen om miljö och utveckling. Stater, relevanta internationella organisationer, den privata sektorn och alla viktiga samhällsgrupper bör spela en aktiv roll i arbetet för att förändra ohållbara konsumtions- och produktionsmönster. Detta förutsätter de insatser på alla nivåer som beskrivs i det följande. 15.Uppmuntra och främja utvecklingen av ett tioårigt ramverk av program till stöd för regionala och nationella initiativ som påskyndar omställningen till en hållbar konsumtion och produktion och inom ramen för ekosystemens bärkraft främjar social och ekonomisk utveckling, genom att angripa och om lämpligt bryta sambanden mellan ekonomisk tillväxt och miljöförstöring med hjälp av åtgärder för att göra resursanvändning och produktionsprocesser effektivare och mer hållbara, samt för att minska resursförstöring, föroreningar och avfall. Alla länder bör vidta åtgärder och de utvecklade länderna skall gå i täten och hänsyn tas till utvecklingsländernas behov av utveckling och deras förmåga genom att det från alla källor mobiliseras finansiellt och tekniskt bistånd och kapacitetsuppbyggnad för dessa länder. Detta bör inbegripa insatser på alla nivåer för att a)fastställa särskilda aktiviteter, verktyg, politiska program, åtgärder samt övervaknings- och utvärderingsmekanismer, i lämpliga fall inbegripet livscykelanalyser och nationella indikatorer för att mäta framsteg, varvid hänsyn skall tas till att standarder som tillämpas av vissa länder kan vara olämpliga och medföra orimliga ekonomiska och sociala kostnader för andra länder, framför allt utvecklingsländer, b)anta och genomföra en politik och åtgärder som syftar till att främja hållbara produktions- och konsumtionsmönster och bland annat tillämpa principen om att förorenaren skall betala beskriven i princip 16 i Riodeklarationen om miljö och utveckling, c)utforma en produktions- och konsumtionspolitik för att förbättra produkter och tjänster och minska inverkan på miljö och hälsa, ilämpliga fall med hjälp av vetenskapligt baserade metoder, till exempel livscykelanalyser, d)utforma program för att höja medvetenheten om vikten av hållbara produktions- och konsumtionsmönster, i synnerhet bland ungdomar och relevanta befolkningsgrupper i alla länder, särskilt utvecklade länder, genom bland annat utbildning, offentlig information, konsumentinformation, reklam och andra medier, varvid hänsyn skall tas till lokala, nationella och regionala kulturella värderingar, e)i lämpliga fall och på frivillig grundval utveckla och införa effektiva, transparenta, kontrollerbara, icke-vilseledande och icke- diskriminerande verktyg för konsumentupplysning för att ge information om hållbar konsumtion och produktion, bland annat om aspekter som rör människors hälsa och säkerhet. Dessa verktyg bör inte användas som förtäckta handelshinder, f)i samarbete med relevanta internationella organisationer öka ekoeffektiviteten, efter ömsesidig överenskommelse med hjälp av finansiellt stöd från alla källor till kapacitetsuppbyggnad, tekniköverföring och teknikutbyte riktat till utvecklingsländer och länder med övergångsekonomier. 16.Öka investeringar i renare produktion och ekoeffektivitet i alla länder genom bland annat incitament, stödordningar och en politik inriktad på att fastställa lämpliga regulativa, finansiella och rättsliga ramar. Detta inbegriper insatser på alla nivåer för att a)utforma och stödja program och centra för renare produktion samt effektivare produktionsmetoder, bland annat genom att erbjuda incitament och kapacitetsuppbyggnad för att hjälpa företag, framför allt små och medelstora företag och särskilt i utvecklingsländer, att uppnå produktivitetsförbättringar och hållbar utveckling, b)skapa incitament för investeringar i renare produktion och ekoeffektivitet i alla länder, till exempel genom statsfinansierade lån, riskkapital, tekniskt bistånd och utbildningsprogram för små och medelstora företag, men undvika handelssnedvridande åtgärder som är oförenliga med regler, c)samla in och sprida information om kostnadseffektiva exempel på renare produktion, ekoeffektivitet och miljöledning, och främja ett utbyte mellan offentliga och privata institutioner av bra metoder och kunnande när det gäller miljövänlig teknik, d)erbjuda små och medelstora företag utbildningsprogram om användning av informations- och kommunikationsteknik. 17.Integrera frågan om produktions- och konsumtionsmönster i politik, program och strategier för hållbar utveckling, samt i tillämpliga fall i strategier för fattigdomsbekämpning. 2002/03:29 18. Öka företagens miljömässiga och sociala ansvar och ansvarighet. Detta inbegriper insatser på alla nivåer för att a)uppmuntra näringslivet att genom frivilliga initiativ som miljöledningssystem, uppförandekoder, certifiering och offentlig rapportering av miljömässiga och sociala frågor förbättra sin verksamhet isocialt och miljömässigt hänseende, och i detta sammanhang ta hänsyn till initiativ som Internationella standardiseringsorganisationens standarder, GRI:s (Global Reporting Initiative) riktlinjer om hållbarhetsrapporter samt princip 11 i Riodeklarationen om miljö och utveckling, b)uppmuntra en dialog mellan företag och de lokalsamhällen i vilka de är verksamma samt andra intressenter, c)uppmuntra finansieringsinstitutioner att beakta hänsyn rörande hållbar utveckling i sina beslutsprocesser, d)utveckla arbetsplatsbaserade partnerskap och program, inbegripet utbildningsprogram. 19.Uppmuntra relevanta myndigheter på alla nivåer att beakta hänsyn rörande hållbar utveckling i sina beslut om bland annat nationell och lokal utvecklingsplanering, investeringar i infrastruktur, företagsutveckling och offentlig upphandling. Detta inbegriper insatser på alla nivåer för att a)stödja utarbetandet av strategier och program som beaktar hållbar utveckling, bland annat för beslut om investeringar i infrastruktur och företagsutveckling, b)fortsätta att främja en internalisering av miljökostnader och användning av ekonomiska styrmedel, med beaktande av att förorenaren i princip skall bära kostnaderna för föroreningarna, med vederbörlig hänsyn till allmänintresset samt utan att snedvrida internationell handel och internationella investeringar, c)främja en politik för offentlig upphandling som uppmuntrar utveckling och spridning av miljövänliga varor och tjänster, d)tillhandahålla kapacitetsuppbyggnad och utbildning för att hjälpa relevanta myndigheter i genomförandet av de initiativ som räknas upp i denna punkt, e)använda miljökonsekvensbedömningar. 20.Uppmana stater, relevanta regionala och internationella organisationer och andra relevanta intressenter att med beaktande av nationella och regionala särdrag och omständigheter genomföra de rekommendationer och slutsatser som Kommissionen för hållbar utveckling antog vid sitt nionde möte rörande energi för hållbar utveckling, inbegripet de frågor och alternativ som behandlas nedan. I detta sammanhang skall hänsyn tas till att stater har ett gemensamt men differentierat ansvar eftersom deras bidrag till den globala miljöförstöringen varierar. Detta inbegriper insatser på alla nivåer för att 2002/03:29 a) vidta fortsatta åtgärder för att mobilisera tillhandahållandet av Bilaga 2 finansiella resurser, tekniköverföring, kapacitetsuppbyggnad samt spridning av miljövänlig teknik i enlighet med de rekommendationer och slutsatser som har antagits av Kommissionen för hållbar utveckling, vilka återfinns i avsnitt A, punkt 3 och avsnitt D, punkt 30 i kommissionens beslut 9/116 om energi för hållbar utveckling,