prop · GQ031d8 · 2003-01-01 00:00:00 — Den gav impulser till flera konkreta åtgärder för att dels uppmärksamma problematiken och dels bidra till att begränsa spridningen av hiv/aids i . De svenska beskickningscheferna i regionen kommer att uppvakta respektive regeringar för att betona den vikt fäster vid bekämpande av hiv/aids och uppmuntra regeringarna att vidta kraftfulla åtgärder mot epidemins utbredning bl.a. genom utarbetande av nationella aidsstrategier som regeringscheferna ställer sig bakom. Sida stationerar en regional hiv/aids-rådgivare i . Kampen mot hiv/aids kommer överlag att ges högre prioritet i utvecklingssamarbetet med . Uppföljningen visar också att är den mest förorenade världsdelen och att miljöproblemen tilltar. Den viktigaste förklaringen är otillräcklig institutionell kapacitet och svag miljöpolitik. För att undvika att miljöskadorna omöjliggör framtida ekonomisk utveckling och urholkar levnadsbetingelserna för miljontals människor fordras ökat miljömedvetande och kraftfulla insatser, i förening med fattigdomsbekämpande åtgärder och internationellt samarbete. Många av miljöproblemen är gränsöverskridande och åtgärdas bäst genom regionalt samarbete i . Miljöfrågor kommer fortsättningsvis att få stort utrymme i utvecklingssamarbetet. De stora skillnaderna mellan samarbetsländerna i gör att det konkreta utvecklingssamarbetet har skiftande betoning i olika länder, vilket återspeglas i landstrategierna. Skillnaderna i utvecklingsgrad, med några av världens absolut fattigaste länder i regionen till mer utvecklade ekonomier, återspeglas också i valet av instrument för insatserna som innefattar såväl traditionellt gåvobistånd som krediter och garantier. bör en större andel av samarbetet ske genom sektorstöd och i förlängningen även budgetstöd givet att förutsättningarna för sådant stöd är uppfyllda. För fem länder , , , och har regeringen beslutat om fleråriga landstrategier och samarbetsavtal. Landstrategier eller riktlinjer finns för ytterligare åtta länder i regionen; , , , , , , och . kommer landstrategierna för , , och att förnyas. Utvecklingen i är osäker men beredskap måste finnas för att snabbt kunna öka samarbetet om de politiska förutsättningarna skulle förbättras. I koncentreras samarbetet till , och . Ett omfattande humanitärt bistånd har gått till och har haft till huvudsyfte att lindra följderna för den afghanska civilbefolkningen av väpnade konflikter och naturkatastrofer. Trots de svåra förhållandena i landet har insatserna som inriktats på bl.a. utbildning och hälsovård till stor del kunnat genomföras. Regeringen antog en strategi för humanitärt stöd och utvecklingssamarbete med . beräknas det svenska biståndet till landet uppgå till mellan 750 miljoner och , beräknas därmed bli ett av de större mottagarländerna i . Huvuddelen ska ägnas åt insatser i fråga om sociala sektorer och infrastruktur. En ny landstrategi för antogs 2001, som förutom en fortsatt betoning av fattigdomsbekämpning genom insatser inom hälsovård och undervisning också innehåller en nysatsning på decentralisering och ekonomisk utveckling. För har arbetet med en ny landstrategi inletts. I har hoppet om fred ökat i och med att avtal om vapenvila slöts vilket skulle kunna leda till nya, mer gynnsamma förutsättningar för samarbetet. I dominerar det långsiktiga samarbetet med , och . En ny landstrategi för antogs . Decentralisering och landsbygdsutveckling, grundutbildning samt demokratisk samhällsstyrning kommer att vara de framtida huvudområdena. I kommer samarbetet fortsatt inriktas på insatser för fördjupade strukturella och institutionella reformer på det ekonomiska och sociala området liksom till demokratistöd och miljösamarbete. Därutöver kan budgetstöd utgå om förutsättningarna för sådant stöd uppfylls. Målet för samarbetet med är att minska fattigdomen på landsbygden och att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Utvecklingen på dessa områden går långsamt i och vilka medel som är mest ändamålsenliga för att uppnå målet i samarbetet kommer att behandlas i den nya landstrategin som ska presenteras . verkar aktivt inom olika internationella fora för en återgång till demokrati i . Utvecklingssamarbetet är till volym av ringa omfattning men innefattar stöd till de krafter som verkar för en demokratisk utveckling samt stöd till burmesiska flyktingar i . Stöd till projekt för att motverka spridningen av hiv/aids är under beredning. kommer att undersöka de möjligheter som finns för utökat humanitärt bistånd. En förutsättning för utökat stöd är konkreta framsteg i försoningsprocessen. Det svenska samarbetet med har främst gått till återuppbyggnad av förvaltningen samt som humanitärt stöd. En landstrategi för det självständiga har antagits. Utgångspunkten är att huvuddelen av samarbetet fortsatt skall ske genom multilaterala kanaler. Därutöver kan budgetstöd komma ifråga om förutsättningarna för sådant stöd är uppfyllda. I , och dominerar det kontraktsfinansierade tekniska samarbetet, en samarbetsform som i hög grad är efterfrågestyrd och kräver en svensk samarbetspartner. Utbetalningstakten och tillflödet av nya projektidéer har stagnerat. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 att antalet fattiga människor ökat i dessa länder finns det anledning att överväga nya och mer proaktiva former för utvecklingssamarbetet. Uppföljningen av Asienstrategin föreslår t.ex. att i dessa länder i större utsträckning samfinansierar projekt med de multilaterala utvecklingsbankerna. I och bör, som fastslagits i landstrategierna, fler insatser på demokratiområdet kunna initieras. I Nordasien regleras samarbetet med genom en ny landstrategi med fokus på mänskliga rättigheter, utveckling av rättsväsendet, jämställdhet och miljö. Miljösamarbetet med kommer ytterligare förstärkas genom det tecknade samförståndsavtalet mellan och den kinesiska centrala miljömyndigheten . Även för finns en ny landstrategi med inriktning på fattigdomsbekämpning genom stöd till reformprocesser och institutionsutveckling. Utvecklingen på den koreanska halvön gör det angeläget att stödja fredsprocessen. Insatserna i har tidigare dominerats av humanitärt bistånd men har en gradvis förskjutning skett till att omfatta mindre utbildningsinsatser och kapacitetsbyggande. Deltagare från medverkar regelbundet i Sidas internationella kurser, där ungefär 800 asiater deltar . Vid sidan av det bilaterala utvecklingssamarbetet bidrar även till olika projekt inom ramen för (ASEM). Exempelvis har tillsammans med och tagit initiativ för att bekämpa människohandel. kommer att bidra till fas 2 med för tekniskt bistånd till reformer inom finans- och företagssektorerna i de länder som drabbades av Asienkrisen. Inom ramen för ASEM kommer också att bidra med , varav hälften finansieras med medel från utvecklingssamarbetet, till fas 2 av ASEF (), för att finansiera projekt på kulturens område. Demokrati och mänskliga rättigheter i Trenden mot gradvis ökad öppenhet och demokrati i kan sägas ha fortsatt . I har ett demokratiskt styrelseskick vuxit fram, och etablerades som en självständig stat 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 grundad på demokratiska principer. Utvecklingen i har medfört dramatiska förändringar. har störtats och en administration etablerats under Karzai, som av det nationella rådet loya jirga utsetts till president. Även om riskerna för bakslag är uppenbara finns förhoppningar om att den utveckling som inleddes med Bonnöverenskommelsen ska komma att ändra landets färdriktning och resultera i en demokratisk regering. I har militärregeringen under general utlovat demokratiska val . Det finns dock alltjämt anledning att se med oro på militärens fortsatta inblandning i det politiska livet, inte minst i ljuset av att konflikten . , och styrs alltjämt av enväldiga kommunistpartier, men positiva strukturella förändringar på det ekonomiska, rättsliga och sociala planet har medfört standardhöjning för stora delar av befolkningen och människors privata sfär har vidgats påtagligt. Respekten för de mänskliga rättigheterna uppvisar dock fortfarande stora brister. I har demokratin fortsatt att befästas i demokratiska val till presidentämbetet och lagförsamligen. Även i har det demokratiska systemet bestått, trots stora sociala och ekonomiska påfrestningar i övergången till marknadsekonomi. I har Aung frigetts från sin långvariga husarrest, men militärregimen behåller ännu sitt grepp om landet. I diktaturens har vissa öppningstendenser mot omvärlden kunnat skönjas men förhållanden vad gäller respekten för mänskliga rättigheter är fortsatt djupt otillfredsställande. Stöd till demokrati och främjande av de mänskliga rättigheterna är ett viktigt inslag i det svenska utvecklingssamarbetet med länderna i . I landstrategierna för utvecklingssamarbetet med , , , , , , och har demokrati och mänskliga rättigheter en central plats. Betoningen ligger på institutionsuppbyggnad och förstärkning av reformprocessen, t.ex. genom stöd till reform av rättsväsendet. Sådant samarbete har inletts med bl.a. , , , och . i har utbildat asiatiska statstjänstemän och andra nyckelpersoner, såsom åklagare och poliser, i mänskliga rättigheter och tillämpning av det I leder ett samarbetsprojekt som är inriktat på MR-undervisning på kinesiska högskolor och samarbete med kinesiska åklagarväsendet. bidrog med valobservatörer till kommunalvalet i och till parlamentsvalen 2001 respektive presidentvalet i . gav även ett större bidrag till "Partnership for Governance Reform" i . Biståndsinsatser för fred och demokrati i har bl.a. omfattat stöd till lokala fredsfrämjande initiativ och utsatta grupper i konflikten mellan regeringen och den tamilska rörelsen LTTE. Det svenska utvecklingssamarbetet har även uppmärksammat kvinnors villkor. I landstrategierna för , , , , och har kvinnors roll för att motverka fattigdom och våld i hemmet lyfts fram. har även verkat för att de internationella finansiella institutionernas verksamhet ska genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv. I stöder genom Sida projekt inom ESCAP (FN:s ekonomiska och sociala kommission för och ) för att skapa ökad medvetenhet om människohandel. Handel med kvinnor och barn för framförallt prostitution, giftermål och arbetskraft är ett allvarligt problem i många delar av . I stöder Rädda Barnens arbete för att främja barnens rättigheter, minska mödradödligheten, hjälpa barn i behov av särskilt skydd, förhindra spridningen av hiv/aids bland unga och hjälpa kvinnor och barn som drabbats av katastrofer och väpnade konflikter. stöder även Rädda Barnens arbete med inriktning på flyktingfrågor i och och på att förhindra barnarbete i . Tillsammans med och tog ett initiativ till intensifierat samarbete mellan och inom ramen för ASEM () för att bekämpa människohandel. Vid utrikesministermötet i antogs en handlingsplan med fokus på förebyggande insatser, lagföring och stöd till brottsoffer. kommer att verka för att handlingsplanen följs upp genom seminarier och olika studier. Utvecklingssamarbetet med och har, undantaget, liten omfattning alltsedan biståndets . Detta beror främst på att länderna ligger på en relativt högre inkomstnivå än flertalet av programländer. Huvuddelen av detta utvecklingssamarbete utgörs därför av kontraktsfinansierat tekniskt samarbete (KTS), s.k. U-krediter och internationella kurser (IK) samt i förekommande fall humanitärt bistånd och bistånd genom enskilda organisationer. Samarbetet omfattar , , , , , , , och . Det humanitära biståndet till befolkningen i är omfattande. medlemskap i har inneburit ett ökat fokus på regionen som sådan och inte minst ökat efterfrågan på utvecklingssamarbetet med regionen en region där har få erfarenheter av bistånd. Därmed uppstod ett behov av strategier och riktlinjer för utvecklingssamarbetet med och , som inte funnits tidigare. Sida företräder i EU kommissionens biståndsförvaltande kommittéer, bl.a. i den s.k. MED-kommittéen som behandlar EU:s omfattande Medelhavsbistånd. Det svenska utvecklingssamarbetet ska generellt sett vara finansiellt begränsat och kräva mindre administrativa resurser än övriga regioner, såväl i fält som i . Enligt studien (ds 1999:63) skall det bilaterala utvecklingssamarbetet med regionen ges en inriktning mot två huvudområden; främja demokrati och respekten för de mänskliga rättigheterna, särskilt ökad jämställdhet samt främja fred och säkerhet. Sida har tagit fram ett dokument med operationella riktlinjer för utvecklingssamarbetet med regionen: Förhållningssätt för Sidas utvecklingssamarbetet med och . Förhållningssättet fastställdes av Sidas generaldirektör (GD 41/02) och gäller t.o.m. . Konfliktbilden och bristerna ifråga om respekten för demokratiska och andra rättigheter utgör strukturella hinder för regionens utveckling. Tillsammans innebär dessa faktorer att utvecklingssamarbetets koppling till fattigdomsmålet bör ges en något annorlunda inriktning än i andra regioner. Samarbetet bör därför primärt utgå från den fattigdom i bred 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 mening som rättighetsinskränkningar innebär. Det även framledes begränsade bilaterala utvecklingssamarbetet i regionen samt avsaknaden av fältpersonal medför att och Sida måste förlita sig på andra metoder än bilaterala insatser. är en stor givare till ett antal multilaterala organ, bland annat UNDP och . Ett långsiktigt multibistånd genom t.ex. UNDP bör övervägas i frånvaron av ett bilateralt bistånd inom governance-området. Trots att KTS utgår från samarbetsländernas egen efterfrågan och därmed är svårt att styra mot vissa sektorer, finns det möjligheter att genom t.ex. dialogen med ländernas planeringsmyndigheter inrikta samarbetet mot de för svenskt uvecklingssamarbete i regionen prioriterade målen att främja fred och säkerhet samt att utveckla demokrati och mänskliga rättigheter. Sida bör erbjuda de för respektive land och subregion strategiskt intressanta internationella kurser som bäst uppfyller de övergripande målsättningarna för . Det i har till uppgift att främja breda kontakter mellan och och det bör prövas om en samverkan mellan Institutet i och de Internationella kurserna kan etableras. Det civila samhällets roll i regionen är viktig för demokratisering. De svenska enskilda organisationernas utvecklingssamarbete i regionen utgör en viktig samarbetsform som bidrar till demokratisering och kompetensuppbyggnad av regionens civilsamhällen. De bidrag som svenska enskilda ramorganisationer allokerar till MENA- regionen uppgår till ca . De flesta ramorganisationerna finansierar någon form av verksamhet i regionen, dock med stark betoning på och . Ett par ramorganisationer, bland annat , har en större geografisk bredd i samarbetet. Det bör övervägas om Sida skall initiera ett riktat finansiellt bidrag via svenska enskilda organisationer för samarbete med enskilda organisationer i regionen för att ytterligare stödja regionens civilsamhälle inom områden relevanta för fred, säkerhet, demokrati och mänskliga rättigheter. Ökad jämställdhet kan vara ett sådant prioriterat område. Regionen är konfliktfylld. Detta återverkar på bl.a. ekonomi och social utveckling. Härmed finns behov av vissa riktade insatser för fred och säkerhet. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 konflikthantering kan delas upp i fredsbyggande insatser och strukturellt konfliktförebyggande insatser. Fredsbyggande insatser avser framförallt dialog- eller säkerhetsfrämjande insatser och syftar till att (åter)skapa förtroende mellan parter i en konflikt. Sådant stöd ges huvudsakligen i samband med konflikten mellan israeler och palestinier. Även fortsättningsvis kommer huvuddelen av stödet inom fred och säkerhet att ges till denna typ av insatser. Som ett bidrag till fred och säkerhet bör det övervägas om Sidas internationella kurser kan nå nya målgrupper i regionen, t.ex. polis och militär. Sida bör även ha beredskap att bidra med vissa riktade säkerhetsfrämjande insatser, t.ex. preventiv närvaro av observatörer vid val. Ett strukturellt konfliktförebyggande perspektiv tar sin utgångspunkt i hur ekonomiska, sociala och kulturella faktorer påverkar stabilitet och säkerhet. storlek och existerande konflikters komplexitet omöjliggör en mer aktiv insats av Sida vad avser olika bakomliggande faktorer för existerande konflikter. är det viktigt att som i det svenska handlingsprogrammet Att förebygga väpnade konflikter (Ds 1999:24) och i regeringens skrivelse Att förebygga väpnade konflikter (2000/01:2) lyfta fram det ömsesidiga beroendet mellan t.ex. säkerhet och demokrati. Stödet till forskning i och om MENA-regi- onen har varit mycket begränsat . Sidas avdelning för forskningssamarbete förbereder därför ett arbete som ska främja ett ökat samarbete mellan forskare och det svenska forskarsamhället. För att främja intraregionalt samarbete bör forskningssamarbetet också stå öppet för regionala projekt där fler än ett MENA-land medverkar. I första hand bör forskningssamarbetet stå öppet för samhällsvetenskaplig forskning. Att främja en demokratisk utveckling med ett brett folkligt deltagande och att värna om det fria ordet är de viktigaste målen i Sidas kultur- och mediesamverkan. Det existerar redan initiativ för att främja dialog och förståelse mellan och ; den s.k. Barcelonaprocessen, och arbete syftar till att på olika sätt främja dialog över gränserna bland annat, men inte endast, genom kulturaktiviteter. Ett bilateralt kultursamarbete med regionen skulle på olika sätt utvidga och komplettera ett sådant utbyte och bidra positivt till en demokratisk utveckling i regionen. Det humanitära biståndets omedelbara mål är att skydda människoliv i enlighet med internationell humanitär rätt och därmed förknippade principer, samt att bidra till att lindra följderna för de drabbade av väpnade konflikter och naturkatastrofer. Det humanitära biståndet kommer fortsatt att spela en viktig roll i MENA- regionen till stöd för fred och säkerhet. har Sidas uppdrag att administrera ett expertutbytesprogram med vissa länder i och MENA- regionen. Programmet syftar till att genom expertutbyte skapa underlag för verksamhet och kontakter mellan och berörda länder. I ingår förutom /- , , , och även och , i utbytet. Den totala kostnaden för och uppgår till ca . Vad gäller biståndet till /skiftar förutsättningarna för detta bistånd med läget i fredsprocessen. Det gångna året har utvecklingen i präglats av ökad instabilitet. sågs tecken till ljusning i fredsprocessen. Den ekonomiska tillväxten både på /och i var starkare än på mycket . Utvecklingen vände dock tvärt i samband med de oroligheter som utbröt , den s.k. Al som fortgått . Den har fått långtgående politiska, sociala och ekonomiska konsekvenser för det palestinska samhället och den palestinska myndigheten. Ekonomin har brutit samman, andelen arbetslösa och fattiga har ökat dramatiskt. Skälen till den ekonomiska nedgången är flera. En av orsakerna är att håller inne skattemedel som de uppburit å den palestinska myndighetens vägnar. En annan orsak är att israelerna genom avstängningar har begränsat palestiniernas rörelsefrihet nästan totalt, vilket bl.a. inneburit att de inte har kunnat ta sig till sina arbeten i eller kunnat röra sig inom och . Avstängningarna har även försvårat arbetet för internationella givare bl.a. genom att begränsa framkomligheten för humanitära organisationer och genom att import och export har avstannat. Den kanske viktigaste frågan för givarsamfundet har i detta sammanhang varit att rädda sin naturliga mot- part, den palestinska myndigheten som stundom stått på gränsen till en ekonomisk och politisk kollaps. Krisen har även lett till en kraftig ökning av antalet humanitära insatser. När oroligheterna började var en stor del av arbete med den svenska landstrategin för /för färdigt. Men på grund av de drastiskt ändrade förutsättningarna för utvecklingssamarbetet fick Sida ett nytt uppdrag av regeringen att istället utarbeta kortsiktiga riktlinjer som skulle gälla med möjlighet till förlängning. Regeringsbeslut om de nya riktlinjerna fattades . Landbeloppet för bilaterala bistånd till / uppgick till och är inriktat på: främja en fredlig utveckling stödja framväxten av en politiskt självständig och ekonomiskt bärkraftig demokratisk palestinsk rättsstat. är dessutom en av de 3-4 största bidragsgivarna till UNRWA. uppgick budgetstödet till UNRWA till . Den intensifierade israeliska militära närvaron har inneburit att biståndet i ökande grad har bestått av direkt humanitärt bistånd. Flera långsiktiga projekt har fått övergå i direkta sysselsättningsstöd. Den sociala, ekonomiska och humanitära situationen för den palestinska befolkningen är värre än på mycket . Demokrati och mänskliga rättigheter i Demokratiska framsteg behövs göras och respekten för mänskliga rättigheterna behöver förstärkas i och . Re- gionen är instabil med många potentiella konfliktanledningar inom och mellan länderna. Hit hör ojämn resursfördelning, vattenbrist, svag ekonomisk utveckling och snabb befolkningstillväxt. Flertalet länder saknar demokratisk tradition. Detta tar sig uttryck i brister vad avser respekten för de mänskliga rättigheterna. Länderna har i de flesta fall anslutit sig till de internationella konventionerna på mänskliga rättighetsområdet. Tillämpningen är dock bristfällig. Flera länder har gjort reservationer om att konventionerna endast kommer att tillämpas i den utsträckning de inte anses strida 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 mot religiösa regler. I några av länderna förekommer kränkningar av rätten till liv och kroppslig integritet . Yttrande- och mediefrihet, förenings-, församlings- och religionsfrihet är beskurna. Kvinnans mänskliga rättigheter respekteras sällan. Minoriteters rättigheter erkänds inte alltid heller. finns tecken på en ökad medvetenhet i vissa länder i regionen om önskvärdheten av dialog med omvärlden och förändringar. Under det svenska EU- ordförandeskapet inleddes en dialog om mänskliga rättigheter med partnerländerna runt . De belgiska, spanska och danska ordförandeskapen har fortsatt dialogen. kommer att ge fortsatt aktivt stöd till denna verksamhet. har fortsatt på den inslagna vägen mot demokratisering. Trots detta utgör fattigdomen och den ojämna inkomstfördelningen de främsta hindren för en djupgående konsolidering av demokratin. Ca 77 miljoner människor lever i fattigdom, vilket motsvarar av befolkningen. Kontinenten som helhet har drabbats av den internationella konjunkturnedgången, vars effekter förstärkts av krisen i , och de låga råvarupriserna på bland annat kaffe. har ett mångårigt samarbete med flera länder i . Utvecklingssamarbetet har fokuserats på fred, mänskliga rättigheter och demokrati, samt fattigdomsbekämpning. är , och prioriterade samarbetsländer i . I prioriteras och . Stödet till svenskt utvecklingssamarbete lämnas främst genom multilaterala organ och enskilda organisationer. En mindre del av det svenska utvecklingssamarbetet med sker bilateralt. Stödet till offentliga statliga institutioner såsom justitieombudsmannaämbeten och rättsväsende har ökat. , och kan bli aktuella för stöd till ekonomiska reformer. Styrdokumenten för utvecklingssamarbetet utgörs huvudsakligen av en regionstrategi för och som fastställdes samt en regionstrategi för och en landstrategi för . En ny femårig regionstrategi för som även 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 innehåller separata landstrategier för och är under utarbetande och kommer att träda i kraft . Tre av de svenska samarbetsländerna är föremål för skuldreglering i en s.k. HIPC-process: , och . De fattigdomsstrategier som länderna tagit fram är en viktig grund för det svenska stödet och kan komma att utgöra plattform för givarsamordningen. De kan även skapa bättre förutsättningar för ett bistånd inriktat på fattigdom. I regionstrategin för och landstrategin för ligger tyngdpunkten på fattigdomsbekämpning samt stöd till mänskliga rättigheter, demokratiprocesser och ett stärkande av rättsstaten. är det fattigaste landet i regionen och stödet riktar sig främst till regeringens reformprogram för ekonomisk tillväxt, sociala reformer och förstärkning av institutioner.