prop · GQ03123 · 2003-05-28 00:00:00 — Regeringens proposition 2002/03:123 Beskattning av vissa förmåner Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås vissa ändringar i inkomstskattelagen (1999:1229) när det gäller inkomstslaget tjänst. Förmån av inställelseresa eller arbetsresa skall inte tas upp till beskattning under förutsättning att bl.a. andra skattepliktiga inkomster inte erhålls på grund av tjänsten. Förutsättningarna för skattefri motion och annan friskvård förtydligas och förenklas i vissa avseenden. Det avgörande för skattefriheten bör i huvudsak vara att motionen eller friskvården riktar sig till hela personalen, är av mindre värde och av enklare slag samt att förmånen inte får bytas ut mot kontant ersättning. Beräkningen av värdet för kostförmån justeras för att få bättre överensstämmelse mellan genomsnittspriset för en lunch och förmånsvärdet för denna. Slutligen föreslås ett förtydligande i fråga om avdrag för utgifter för hemresor och inställelseresor samt om skattefrihet för intervjuresor så att det klart framgår att dessa endast omfattar resor som företas mellan två platser inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Därutöver behandlas i propositionen ett tillkännagivande från om förmånsbeskattning av bilar avsedda för installation och distribution. Något förslag till ändringar av reglerna i denna del läggs inte fram. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Ärendet och dess beredning............................................................... Beskattning av förmåner.................................................................... Avdrag för preliminär skatt, m.m. .................... Förmåner av mindre värde ................................................ Utbildning under pågående anställning ............................ Motion och annan friskvård .............................................. Värdering av kostförmåner ............................................... Förmånsbeskattning av installations- och distributionsbilar ........... Avdrag för utgifter för hemresor, m.m............................................ Effekter för offentliga finanser........................................................ Bilaga 1 Sammanfattning av slutbetänkandet Förmåner och ökade levnadskostnader (SOU 1999:94).......................................... Bilaga 2 Utdrag ur slutbetänkandets lagförslag ................................... Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser till slutbetänkandet Förmåner och ökade levnadskostnader (SOU 1999:94)........ Bilaga 4 Lagrådsremissens förslag till lagtext..................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229). Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) dels att 11 kap. 12 och 26 §§, 12 kap. 3, 24 och 25 §§ samt 61 kap. 3 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny bestämmelse, 11 kap. 26 a §, samt närmast före 11 kap. 26 a § en ny rubrik av följande lydelse. Som personalvårdsförmåner räknas bland annat sådana förfriskningar och annan enklare förtäring i samband med arbetet som inte kan anses som måltid. Hit räknas också möjlighet till enklare slag av motion och annan frisk- vård som utövas inom en anläggning som regelbundet disponeras av ar- betsgivaren eller av en personal- stiftelse som är knuten till arbets- givaren, utövas enligt abonnemang som tecknats av arbetsgivaren och betalas direkt av denne till anlägg- ningens innehavare, är av kollektiv natur, eller i andra fall i ringa omfattning utövas av den anställde. Förmån av resa inom Euro- peiska ekonomiska samarbetsom- rådet till eller från anställnings- intervju skall inte tas upp. Detta gäller också ersättning för sådan resa till den del ersättningen inte överstiger utgifterna för resan och, när det gäller resa med egen bil, inte överstiger avdragsbeloppet enligt 12 kap. 27 §. Som personalvårdsförmåner räknas bland annat sådana förfriskningar och annan enklare förtäring i samband med arbetet som inte kan anses som måltid samt möjlighet till enklare slag av motion och annan friskvård. Förmån av resa till eller från anställningsintervju skall inte tas upp om resan företagits mellan två platser inom Europeiska ekono- miska samarbetsområdet. Detta gäller också ersättning för sådan resa till den del ersättningen inte överstiger utgifterna för resan och, när det gäller resa med egen bil, inte överstiger avdragsbeloppet 1 Senaste lydelse 2000:1341. enligt 12 kap. 27 §. Förmån av särskild resa i samband med att den skattskyldige börjar eller slutar en tjänst skall inte tas upp om andra intäkter som skall tas upp inte erhålls på grund av tjänsten, och resan företagits mellan två platser inom Europeiska ekono- miska samarbetsområdet. Vad som sägs i första stycket gäller också för förmån av resa mellan bostaden och arbetsplatsen om inte resan även föranletts av inkomstgivande arbete i en verk- samhet som bedrivs av någon som, på sätt som anges i 20 kap. 23 §, är närstående till eller står i intressegemenskap med den som lämnar eller får förmånen. Första och andra styckena gäller också ersättning för resan, förutsatt att ersättningen inte överstiger utgifterna för resan eller, när det gäller resa med egen bil, avdragsbeloppet enligt 12 kap. 27 §. Om den skattskyldige får sådan Om den skattskyldige får sådan ersättning som enligt 11 kap. 21, ersättning som enligt 11 kap. 21, 21 a eller 28 § inte skall tas upp, 21 a, 26 a eller 28 § inte skall tas får de utgifter som ersättningen är upp, får de utgifter som ersätt- avsedd att täcka inte dras av. ningen är avsedd att täcka inte dras Om den skattskyldige får sådant skattefritt stöd eller bidrag vid utbildning eller arbetslöshet som avses i 11 kap. 27 § tredje stycket, 34 § andra stycket och 35 §, får de utgifter som stödet eller bidraget är avsett att täcka inte dras av. Utgifter som täcks av sådana ersättningar till utländska experter, forskare eller andra nyckelpersoner som enligt 11 kap. 22 § och 23 § första stycket 2 inte skall tas upp, får inte heller dras av. 2 Senaste lydelse 2001:908. När en skattskyldig på grund av När en skattskyldig på grund av sitt arbete vistas på en annan ort än sitt arbete vistas på en annan ort än den där han eller hans familj bor, den där han eller hans familj bor, skall utgifter för hemresor dras av, skall utgifter för hemresor dras av, om avståndet mellan hemorten och om avståndet mellan hemorten och arbetsorten är längre än 50 kilo- arbetsorten är längre än 50 kilo- Avdrag skall göras för Avdrag får göras för högst högst en hemresa och en hemresa och bara för bara för utgifter för resor inom utgifter för resor mellan två platser inom Europeiska ekono- Avdraget skall beräknas efter utgiften för det billigaste färdsättet. Skäliga utgifter för flygresa och utgifter för tågresa skall dock dras av. Om det saknas godtagbara allmänna kommunikationer, skall utgifter för resa med egen bil eller med den skattskyldiges förmånsbil dras av med det belopp som gäller för resor mellan bostaden och arbetsplatsen enligt 27 och 29 §§. Detta gäller också den som använt en förmånsbil som en närstående till honom eller hans sambo men inte han själv är skattskyldig för. Utgifter för särskilda resor inom Europeiska ekonomiska samar- betsområdet i samband med att den skattskyldige börjar eller slutar en tjänst skall dras av. Bestämmelserna i 24 § andra och tredje styckena tillämpas också för sådana avdrag. Utgifter för särskilda resor i samband med att den skattskyldige börjar eller slutar en tjänst skall dras av om resorna företagits mellan två platser inom Euro- peiska ekonomiska samarbets- området. Bestämmelserna i 24 § andra och tredje styckena tilläm- pas också för sådana avdrag. Kostförmån skall för en hel dag Kostförmån skall för en hel dag beräknas till ett belopp avrundat beräknas till ett belopp avrundat till närmaste tiotal kronor som till närmaste femtal kronor som snittspriset i för en normal snittspriset i för en normal eller middag är av eller middag är av värdet för kostförmån för en hel värdet för kostförmån för en hel Förmånsvärdet för frukost är Förmånsvärdet för frukost är av värdet för kost- av värdet för kost- förmån för en hel dag. förmån för en hel dag. Om en anställds kostnader för en måltid är lägre än det belopp som motsvarar förmånsvärdet enligt första stycket på grund av att arbets- 3Senaste lydelse 2000:1341. 4Senaste lydelse 2000:1341. givaren bidrar till kostnaderna för denna, skall förmånen behandlas som en kostförmån med ett värde som motsvarar mellanskillnaden. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Ärendet och dess beredning En särskild utredare fick i uppdrag att dels se över reglerna om avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa, tillfälligt arbete utanför bostadsorten och dubbel bosättning, dels klarlägga om beskattningen av förmåner var förenad med några problem och om så var fallet föreslå lämpliga lösningar (dir. 1997:128). Utredningen har arbetat under namnet Utredningen om ökade levnadskostnader m.m. och har avlämnat delbetänkandet Avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa och tillfälligt arbete (SOU 1998:56). Delbetänkandet har behandlats i regeringens proposition Avdrag för ökade levnadskostnader vid tillfälligt arbete (prop. 1998/99:83, bet. 1998/99:SkU17, rskr. 1998/99:206). Utredningen överlämnade slutbetänkandet Förmåner och ökade levnadskostnader (SOU 1999:94). En sammanfattning av utredningens förslag finns i bilaga 1 och utredningens lagförslag i nu aktuella delar finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En remissamman- ställning finns tillgänglig i (dnr Fi1999/3012). I propositionen behandlas utredningens förslag om ändrade skatte- regler för förmåner av mindre värde, skattefri motion och annan friskvård, kostförmåner och inställelseresor. har i ett tillkännagivande till regeringen angett att reglerna om förmånsbeskattning av bilar avsedda för installation och distribution och som används privat i ringa omfattning bör ses över (bet. 2000/01:SkU14, rskr. 2000/01:166). Regeringen har gett Riksskatte- verket i uppdrag att göra en sådan översyn. har redovisat uppdraget i en promemoria (dnr Fi2001/1417). Regeringen redovisar i propositionen sin bedömning i denna fråga. Utredningen om ökade levnadskostnader m.m. har vidare i slut- betänkandet föreslagit ändrade skatteregler i fråga om avdragsrätten för ökade levnadskostnader vid dubbel bosättning. har också i ett tillkännagivande till regeringen tagit upp rätten till avdrag vid sådan bosättning (bet. 1999/2000:SkU13, rskr. 1999/2000:143). I slutbetänkan- det har utredningen även lämnat förslag om ändrade skatteregler på tjänstereseområdet och en lagtekniskt ändrad struktur för avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresor, tillfälligt arbete på annan ort och dubbel bosättning. Dessa förslag, tillkännagivande om dubbel bosättning och utredningens föreslag om att likställa uppdragstagare och uppdragsgivare med anställd respektive arbetsgivare vid tillämpningen av tjänstebeskattningsbestämmelserna kräver ytter- ligare överväganden och behandlas därför inte i propositionen. Utredningen har i slutbetänkandet även tagit upp frågan om avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa för skattskyldiga som inte uppbär traktamente. Denna fråga har regeringen behandlat ekonomiska vårproposition (prop. 1999/2000:100, bet. 1999/2000:FiU20, rskr. 1999/2000:261). Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemo- kratiska regeringen, och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringens lagförslag har utformats i huvudsak med vad Lagrådet förordat. Regeringen behandlar Lagrådets synpunkter i avsnitt 6. Lagrådets granskning har också lett till redaktionella och språkliga förändringar i lagtexten. 4 Beskattning av förmåner Vid inkomsttaxeringen skall enligt 11 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229) löner, arvoden, kostnadsersättningar, pensioner, förmåner och alla andra inkomster som erhålls på grund av tjänst tas upp som intäkt, om inte något annat anges i 8 eller 11 kap. Som exempel på förmåner som under vissa förutsättningar inte skall tas upp som intäkt kan nämnas kost på allmänna transportmedel vid tjänsteresa, frukost på hotell i samband med övernattning där under tjänsteresa, kost vid representation, datorutrustning som arbetsgivaren tillhandahåller för privat bruk, personalvårdsförmåner, julgåvor av mindre värde, sedvanliga jubileumsgåvor till anställda, minnesgåvor till varaktigt anställda, hälso- och sjukvård eller tandvård som inte är offent- ligt finansierad, resa till eller från anställningsintervju och flyttersättning. Inkomster i annat än pengar skall enligt 61 kap. 2 § inkomstskattelagen värderas till marknadsvärdet. Med marknadsvärde avses det pris som den skattskyldige skulle ha fått betala på orten om han själv skaffat sig mot- svarande varor, tjänster eller förmåner mot kontant betalning. Särskilda bestämmelser om värdering finns för bl.a. kostförmån och bilförmån. 4.1.2 Avdrag för preliminär skatt, m.m. Den som betalar ut ersättning för arbete är skyldig att göra skatteavdrag enligt bestämmelserna i skattebetalningslagen (1997:483). skall göras från kontant ersättning för arbete. Även om skatteavdrag inte skall göras från utgivna förmåner skall skatteavdraget för en arbetstagare, som förutom kontant ersättning för arbete också får andra förmåner, beräknas efter förmånernas sammanlagda värde och göras från den Skatteavdrag skall inte göras om ersättningen är eller det kan antas att det som kommer att betalas ut till mottagaren under inkomståret inte uppgår till . Kontrolluppgift om bl.a. förmån som utgör intäkt i inkomstslaget tjänst skall, enligt lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontroll- uppgifter, lämnas för fysiska personer och dödsbon av den som har gett I kontrolluppgiften skall bl.a. uppgifter lämnas om värdet av den Prop. 2002/03:123 förmån som har getts ut och den tid förmånen avser, om den endast avser del av året. Underlaget för beräkning av arbetsgivaravgifter är, enligt lagen (2000:980) om socialavgifter, summan av de avgiftspliktiga ersättningar som den avgiftsskyldige har utgett under en kalendermånad. Med avgiftspliktiga ersättningar avses löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar för arbete. Detsamma gäller annat som utges med anledning av ett avtal om arbete, dock inte pension. Vid bestämmande av avgiftsunderlaget skall bortses från ersättning till en person om ersättningen till den personen understigit . Lön eller annan ersättning i pengar eller annan skattepliktig förmån som en försäkrad har fått som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst är pensionsgrundande som inkomst av anställning enligt 2 kap. 3 § lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. Regeringens bedömning: Någon definition av vad som avses med en förmån bör inte införas. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt i frågan. Länsrätten i län delar utredningens bedömning och anser att det inte föreligger något behov av att införa en definition av begreppet förmån. Kammarrätten i och har inget att erinra mot bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: I princip är alla förmåner som erhålls på grund av tjänst skattepliktiga, om de inte särskilt har undan- tagits från skatteplikt. Någon generell regel som definierar begreppet förmån finns inte. Förmåner som en arbetsgivare ger ut kan vara av skilda slag. För att täcka den mångfald av situationer som kan tänkas uppkomma torde det vara mycket svårt att försöka definiera vad som avses med förmån. En definition skulle därmed riskera att bli alltför allmänt hållen för att vara till någon hjälp i tillämpningen. I likhet med utredningen anser regeringen därför att någon definition inte bör införas. Förmåner av mindre värde Regeringens bedömning: En skattefrihet för förmåner av mindre värde som ges ut vid särskilda tillfällen bör inte införas. Utredningens förslag: Förmåner av mindre värde som utges vid särskilda tillfällen skall inte tas upp som intäkt. Remissinstanserna: Flera av remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. Länsrätten i avstyrker förslaget och menar att nuvarande regler om beskattning av förmåner av skilda slag bör kvarstå. Länsrätten i , och anser att den föreslagna bestämmelsen inte uppfyller kravet på önskvärd tydlighet och att ytterligare beredning därför behöver göras i frågan. Länsrätten i län framhåller att vad som skall avses med mindre värde bör vara ett indexreglerat belopp. anför att om en precisering av mindre värde skall göras bör den ses över med jämna mellanrum eller indexeras. anser att lagtexten bör innehålla ett bestämt belopp i stället för uttrycket mindre värde och att beloppet bör sättas till . Skälen för regeringens bedömning: års skattereform fanns en regel som innebar att förmåner som var skattepliktiga inte skulle tas upp som intäkt om det sammanlagda värdet uppgick till högst (600-kronors-regeln). Regeln tog inte sikte på förmåner som bestod av kontantersättning eller utgjorde en direkt ersättning för utfört arbete. Den avsåg inte heller förmåner som kunde erhållas mot kuponger eller förmåner som enligt särskilda regler värderades enligt schablon- mässiga grunder. Regeln, som alltså omfattade endast förmåner av visst slag, fick sin lydelse i samband med allmänna översyn av beskattningen av naturaförmåner (prop. 1987/88:52, SkU 1987/88:8, rskr. 1987/88:96, SFS 1987:1303). En motsvarighet till regeln hade dock funnits . Den bestämmelsen tog sikte på bagatellartade förmåner och beloppet uppgick ursprungligen till . höjdes det till . I samband med översyn av förmånsbeskattningen ifrågasattes ett bibehållande av en regel av aktuellt slag, dvs. en angiven belopps- gräns för skattefria förmåner i vissa fall. En sådan regel ansågs dock kunna underlätta den praktiska tillämpningen i skattepliktsfrågan för myndigheterna, arbetsgivarna och de skattskyldiga. Vid skattereform avskaffades 600-kronors-regeln. Skälet för detta var främst inriktningen mot en mer enhetlig och neutral beskattning av arbetsinkomster innefattande förmåner av skilda slag, men också att det framstod som tveksamt om regeln i sig var ägnad att underlätta gränsdragningen mellan skattefria personalvårdsförmåner och förmåner som skulle tas upp till beskattning. Det ansågs därvid inte som uteslutet att slopandet av regeln i själva verket kunde bidra till en klarare åt- skillnad . Skattefrihet för vissa slag av förmåner leder till att beskattningen inte blir neutral. Det blir i sådant fall skattemässigt förmånligare för såväl arbetsgivaren som arbetstagaren att ta ut ersättning i form av skattefri förmån än som kontant lön. Om en beloppsgräns inte skall medföra bristande neutralitet mellan lön och olika slags förmåner borde den gälla alla inkomster, dvs. såväl lön som förmåner. En generell skattefrihet för inkomster om de från en och samma arbets- eller uppdragsgivare understiger ett visst bestämt belopp om 500 eller skulle emellertid, som utredningen konstaterar, leda till att skattskyldiga med flera arbetsgivare gynnas framför andra med endast en arbetsgivare. En sådan generell skattefrihet skulle dessutom medföra ett betydande bortfall av skatteintäkter. Utredningens förslag innebär i stället att endast vissa förmåner skall undantas från beskattning, nämligen sådana som är av mindre värde och som ges ut vid särskilda tillfällen. Utredningen anser därvid att Prop. 2002/03:123 upprätthållandet av den konsekventa beskattningen kan uppfattas som småaktigt i stället för ändamålsenligt. Ett återkommande exempel som utredningen nämner är förmåner av mindre värde som utgår i samband med arbete i en ideell förening. En beskattning av förmåner av mindre eller obetydligt värde kan naturligtvis upplevas som mindre tilltalande i vissa fall. Framför allt när arbets- eller uppdragsgivaren är en ideell förening kan det framstå som lockande att förenkla systemet. En skattefrihet för förmåner av mindre värde skulle dock vara förenad med betydande nackdelar och negativa effekter. En särreglering för vissa förmåner kan göra det svårare att i tillämpningen dra gränsen mellan skattefria förmåner och sådana som skall tas upp till beskattning. Ett undantag från beskattningen av förmåner enbart i en viss typ av verksamhet skulle också leda till gränsdragningar som skulle vara svåra att både tillämpa och förklara. Enligt regeringen talar både rättviseskäl och kravet på enkelhet i beskatt- ningen mot att införa en bestämmelse som undantar förmåner av mindre värde som ges ut vid särskilda tillfällen. Någon sådan regel föreslås därför inte. 4.4Utbildning under pågående anställning Regeringens bedömning: Någon särskild bestämmelse om skatte- frihet för utbildningsförmåner under pågående anställning bör inte införas. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte yttrat sig särskilt Länsrätten i län och Föreningen delar utredningens bedömning. Kammarrätten i , och i har inget att erinra mot bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Det finns inte några särskilda regler om beskattning av utbildningsförmåner under pågående anställ- ning. Förmånerna omfattas av den generella regeln i 11 kap. 1 § inkomst- skattelagen enligt vilken förmåner som erhålls på grund av tjänst skall tas upp som intäkt. Om utbildningen är att jämställa med fullgörande av tjänsten sker enligt gällande praxis ingen förmånsbeskattning av den anställde. Det avgörande för skattefriheten är då nyttan av utbildningen i företaget och inte kostnadens storlek eller var utbildningen genomförs. Det har emellertid hävdats att reglerna i detta avseende är oklara och kan hindra att nödvändig personalutbildning kommer till stånd. Utredningen har därför närmare undersökt om en särskild bestämmelse om skattefrihet för utbildningsförmåner under pågående anställning bör införas. Utredningen har kommit fram till att gällande regler och praxis fungerar väl och att det inte behöver införas någon särskild bestämmelse. Denna slutsats stämmer också överens med regeringens tidigare ställningstagande i frågan (jfr prop. 1995/96:152 s. 40 f.). lägger därför inte fram något förslag om regler om skattefrihet för Prop. 2002/03:123 utbildningsförmåner under pågående anställning. 4.5Motion och annan friskvård Regeringens förslag: Förutsättningarna för skattefri motion och annan friskvård förtydligas och förenklas genom att vissa villkor för skattefriheten slopas. Det gäller villkoren att motionen eller frisk- vården skall utövas inom en anläggning som regelbundet disponeras av arbetsgivaren, utövas enligt abonnemang som tecknats av arbets- givaren och betalas direkt av denne till anläggningens innehavare, vara av kollektiv natur eller i andra fall i ringa omfattning utövas av den anställde. Utredningens förslag: Överensstämmer till viss del med regeringens. Utredningen föreslår att motion och annan friskvård frikopplas från personalvårdsförmåner och att villkoret om att förmånen skall vara av mindre värde för att den inte skall tas upp som intäkt slopas. Utredningen föreslår också att det skall räcka med att förmånserbjudandet riktar sig till den stadigvarande personalen i stället för till hela personalen. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran.