prop · GQ03100d6 · 2003-04-15 00:00:00 — Fördelningsdelen finansieras genom AP-fonderna, som fungerar som en buffert i det nya pensionssystemet. Vid sidan av AP-fonderna sker en förmögenhetsuppbyggnad inom premiepensionssystemet. De medel som avsätts motsvarar intjänad premiepensionsrätt och placeras först i () och därefter hos den fondförvaltare som den enskilde själv väljer. 15Det resultat kommuner och landsting redovisar i resultaträkningarna definieras på ett något annorlunda sätt än det finansiella sparandet. 16Överföring av statlig inkomstskatt till kommuner och landsting. 17 I nationalräkenskaperna redovisas skillnaden mellan de preliminärt fastställda och de definitiva kommunskatterna året efter intjänandeåret. får kommunerna en positiv slutavräkning om drygt 2 mdkr. uppgår denna post till nästan 2,5 mdkr. ett omslag på nära 4,5 mdkr 2004. Anm: Utgifterna enligt nationalräkenskapernas redovisning avviker något från de utgifter för ålderspensionssystemet som ingår under utgiftstaket. Genom att den statliga myndigheten () formellt är ägare av fondandelarna inräknas sparandet i premiepensionssystemet i den offentliga sektorn. Under den tillfälliga förvaltningen i RGK ingår avsättningarna till premiepensionssystemet i statens sparande och reducerar därmed statsskulden. Medel motsvarande premiepensionsrätten överförs till PPM andra året efter inkomståret. Det sparande som sker inom premiepensionssystemet motsvaras således av ett minskat sparande i staten. uppgick det finansiella sparandet i pensionssystemet, dvs. AP-fonderna och PPM, till eller av BNP. Trots det positiva sparandet minskade placeringstillgångarna i pensionssystemet med nära . Det beror på kraftiga värdeminskningar på aktier, som svarar för större delen av tillgångarna både i AP-fon- derna och i de fonder som förvaltas av PPM. Värdeförändringar påverkar inte det finansiella sparandet. Där inräknas endast direktavkastningen i form av räntor och utdelningar. stiger sparandet till följd av att staten övertar pensionsutgifter på . Sparandet förutses sedan ligga kvar på en nivå strax av BNP . Hela målet om ett överskott om av BNP för de samlade offentliga finanserna kommer således de närmast åren att ligga i pensionssystemet och användas för att bygga upp pensionsfonderna. Sparandet i premiepensionssystemet stiger och kommer 2006 att vara större än i fördelningssystemet. Jämfört med budgetpropositionen beräknas sparandet bli lägre . Det beror såväl på lägre inkomster, som på högre utgifter. 4.7Den offentliga sektorns finanser uppgick den offentliga sektorns finansiella sparande till eller av BNP. Som andel av BNP uppgick skatter och avgifter till och de totala inkomsterna till medan utgifterna motsvarade av BNP. beräknas sparandet minska till eller av BNP. Som andel av BNP är inkomsterna oförändrade medan utgifterna ökar. beräknas sparandet stiga till eller av BNP under det att både inkomster och utgifter minskar som andel av BNP. ökar sparandet som andel av BNP till respektive . Det finansiella sparandet fördelas 2003 mellan den offentliga sektorns tre delar så att staten har ett underskott på medan ålderspensionssystemet visar ett överskott på . Det statliga underskottet beräknas minska som pensionssystemets överskott ökar något. Den kommunala sektorns finansiella sparande väntas visa underskott 20042006 efter ett mindre överskott 2003. Underskotten bedöms vara förenliga med ett positivt resultat som det definieras i balanskravet för kommuner och landsting. Utvecklingen av den offentliga sektorns finanser beror främst på konjunkturen, räntor och politiska prioriteringar. Därtill kommer effekter av förändrad demografi och förändrat beteende hos företag och hushåll, t.ex. förändringar i sjukskrivingsmönster. Om man justerar det redovisade finansiella sparandet för konjunkturen och andra tillfälliga faktorer får man ett mått på det underliggande eller strukturella sparandet, se avsnitt 4.1.2. I tabell 4.21 visas det strukturella sparandets förändring uppdelat på den del som beror av reformer och besparingar i den statliga budgeten (se tabell 4.9), nettot av kapitalinkomster och ränteutgifter samt övriga faktorer. minskade det strukturella sparandet som andel av BNP . Det förklaras huvudsakligen av skattesänkningar och andra reformer som 2001 och uppgick till sammanlagt av BNP. förstärks det strukturella sparandet som andel av BNP med sammanlagt . Trots de besparingar som föreslås är budgetpolitiken något expansiv även 2003 och 2004. Det låga ränteläget bidrar emellertid till att statens ränteutgifter minskar relativt kraftigt, vilket medför att kapitalinkomsterna netto förbättras av BNP 2003 och 2004. Övriga faktorer, som t.ex. höjda kommunalskatter och minskade sjukskrivningar, förstärker det strukturella sparandet av BNP . Den underliggande utvecklingen av de offentliga finanserna medför en ytterligare förbättring av det strukturella sparandet 2005 och 2006. Det höga finansiella sparandet medförde att nettoskulden vändes till en positiv finansiell förmögenhet 2001 på av BNP. Kraftiga värdeminskningar på den offentliga sektorns innehav av aktier medförde åter en nettoskuld, trots ett fortsatt positivt sparande. I prognosen görs inget antagande om framtida värdeförändringar med undantag av effekten på statsskulden av valutakursens utveckling. Det innebär att nettoskulden utvecklas i takt med det finansiella sparandet. Det positiva sparandet medför att nettoskulden minskar och 2005 väntas den offentliga sektorns finansiella tillgångar åter överstiga skulderna. Fördelningen av det finansiella sparandet mellan staten och ålderspensionssystemet medför att förbättringen av den finansiella ställningen sker genom ökade tillgångar i pensionssystemet. Underskottet i statens finansiella sparande innebär att skuldsidan i den offentliga sektorns balansräkning ökar . Skuldökningen är dock inte större än att statsskulden och den konsoliderade bruttoskulden fortsätter att minska som andel av BNP. Jämfört med beräkningar i budgetpropositionen har den offentliga sektorns finansiella sparande reviderats ned med 2002, trots att skatteinkomsterna blev något högre än väntat. och framöver får den lägre BNP-nivån genomslag i lägre skatteinkomster än vad som beräknades i budgetpropositionen, trots att de kommunala skattehöjningarna blev högre än väntat. Högre utgifter bidrar också till en försämring av det finansiella sparandet jämfört med beräkningen i budgetpropositionen. Sammantaget har den offentliga sektorns finansiella sparande reviderats ned med 2003 och med 2004, jämfört med bedömningen i budgetpropositionen. Nettoskulden, som den redovisas i finansräkenskaper, har reviderats ned med 2001. Det innebär att den finansiella förmögenheten var starkare än vad som redovisats tidigare. Trots det förbättrade utgångsläget beräknas nu nettoskulden vara högre än prognosen i budgetpropositionen. Det beror på de stora värdeminskningarna som skedde på aktier . Därtill kommer att både netto- och bruttoskulden ökar i förhållande till prognosen i budgetpropositionen till följd av lägre finansiellt sparande. Tabell 4.20 Den offentliga sektorns finanser -1,0 -3,1 Tabell 4.21 Förändring av strukturellt sparande -1,3 -2,0 -1,7 -1,8 -0,5 -0,1 -0,1 -0,3 -0,1