prop · GQ0365 · 2003-03-20 00:00:00 — eller påtalat diskrimineringen eller medverkat i en utredning om denna. 16 och 17 §§ I paragraferna finns bestämmelser om skadestånd för överträdelser av förbuden i lagen mot diskriminering och repressalier. Överträdelserna är till inte oväsentlig del av det slaget att det kan föreligga rätt till skadestånd enligt skadeståndslagens bestämmelser om rätt till ersätt- ning på grund av brott. Även om de nu föreslagna bestämmelserna som speciallagstiftning kommer att ha företräde framför skadeståndslagens bestämmelser, kan de skillnader som finns mellan regleringarna föranle- da såväl teoretiska som praktiska samordningsproblem. Som exempel kan pekas på att rätten till ersättning enligt de föreslagna bestämmelserna endast avser ideell skada medan det enligt skadeståndslagen kan finnas rätt till ersättning även för ekonomisk skada samt att ansvaret för arbets- tagare är avsett att vara mer begränsat enligt de föreslagna bestämmel- serna än enligt skadeståndslagen. Vad som anförs i remissen tyder också på att skadeståndsbeloppen enligt den föreslagna lagen förutsätts bli hög- re än vad som gäller enligt skadeståndslagen även om ersättningen i bäg- ge fallen avser den kränkning som överträdelsen inneburit. Enligt Lagrå- det hade det varit värdefullt med en mer ingående belysning av de sam- ordningsproblem som regleringarnas olika utformning kan ge upphov till. Lagrådet noterar emellertid att liknande samordningsproblem redan finns enligt gällande rätt samt att problemen får antas komma att belysas i den utredning som pågår angående frågan om en mer sammanhållen diskri- mineringslagstiftning. Mot den bakgrunden finner Lagrådet att förslaget kan godtas i sin nuvarande utformning. Lagrådet anser emellertid att paragraferna bör bearbetas redaktionellt och ges förslagsvis följande utformning: Den som diskriminerar någon på sätt som är förbjudet enligt 5-13 §§ skall betala skadestånd för den kränkning som diskrimineringen innebär. Om en arbetstagare i tjänsten diskriminerar någon, skall dock skadestån- det betalas av den som har arbetstagaren i sin tjänst. Den som utsätter någon för repressalier på sätt som är förbjudet enligt 14 § skall betala skadestånd för den kränkning som repressalierna inne- bär. Om en arbetstagare i tjänsten utsätter någon för repressalier, skall dock skadeståndet betalas av den som har arbetstagaren i sin tjänst. Lagrådet anser att 23 och 24 §§ bör byta plats och att båda paragraferna kan få sin plats under rubriken m.m. I den nuvarande 24 § som alltså med nämnda förslag blir 23 § kan början av bestämmelsen ändras till En talan i en tvist enligt denna lag, varigenom det torde bli klart att en sådan annan talan som en om- budsman kan föra enligt 22 § sista meningen inte omfattas av den sär- skilda preskriptionsregeln. I den nuvarande 23 § som med Lagrådets förslag blir 24 § bör ett tillägg göras för att ange att reglerna om litispendens (13 kap. 6 § rätte- gångsbalken) skall tillämpas så att en enskild person och Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning eller anses som en enda part när det gäller talan avseende diskriminering av personen i fråga (jfr 15 § lagen [2002:599] om grupprättegång). Den föreslagna bestämmelsen i 25 § är oklar till sin innebörd. Vad som här behövs är en regel om att en talan som förs av en ombudsman för en enskild persons räkning får rättskraft gentemot denna person. Den kan efter mönster av t.ex. 29 § lagen om grupprättegång formuleras på föl- jande sätt: Rättens avgörande i ett mål där Ombudsmannen mot etnisk diskrimi- nering, Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning eller för talan för en enskild person har rätts- kraft i förhållande till denna person. Förslaget till lag om ändring i lagen om åtgärder mot etnisk diskrimine- ring i arbetslivet Enligt 3 § lagen om förbud mot diskriminering finns fyra olika slag av diskriminering, nämligen direkt diskriminering, indirekt diskriminering, trakasserier och instruktioner att diskriminera. I den här aktuella lagen beskrivs direkt och indirekt diskriminering utan att begreppen används annat än i de rubriker som föregår paragraferna i 8 och 9 §§, medan 9 a och 9 b §§ innehåller definitioner av vad som avses med trakasserier och instruktioner att diskriminera. Lagrådet förordar att de två sistnämnda paragraferna, efter mönster av 8 och 9 §§, utformas på följande sätt: En arbetsgivare får inte kränka en arbetssökandes eller en arbetstagares värdighet genom ett uppträdande som har samband med arbetssökandens eller arbetstagarens etniska tillhörighet, religion eller trosuppfattning av annat slag. En arbetsgivare får inte åt en arbetstagare lämna order eller instruktioner om diskriminering av en person enligt 8-9 a §§. Vidare synes det lämpligt att huvudrubriken före 8 § ändras till För- bud mot diskriminering och att underrubrikerna före de fyra paragrafer- na ersätts med en gemensam underrubrik närmast före 8 §, förslagsvis Olika former av diskriminering. Lagrådet föreslår att i andra stycket uttrycket direkt diskriminering som i övrigt bara förekommer i rubrik - ersätts med diskriminering en- ligt 8 §. Vidare bör ordet absolut före nödvändig utgå eftersom or- det inte tillför något. Förslaget till lag om ändring i lagen om förbud mot diskriminering i ar- betslivet av personer med funktionshinder 4 a, 4 b och 5 §§ Ändringar bör göras motsvarande dem som föreslagits i 9 a-10 §§ lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet. Förslaget till lag om ändring i lagen om förbud mot diskriminering i ar- betslivet på grund av sexuell läggning 4 a, 4 b och 5 §§ Ändringar bör göras motsvarande dem som föreslagits i 9 a-10 §§ lagen om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet. Förslaget till lag om ändring i lagen om likabehandling av studenter i 4, 8 a och 8 b §§ Bestämmelsen i 4 § gäller bara trakasserier riktade mot studenter. uppnå parallellitet med regleringen i övriga berörda lagar bör 4 § inledas på följande sätt: En högskola skall vidta åtgärder för att förebygga och förhindra att studenter och sökande till högskolan utsätts för trakasserier i samband Med trakasserier avses i denna lag ett uppträdande som kränker en students eller en sökandes värdighet, om uppträdandet har samband med - - - Bestämmelserna i 8 a och 8 b §§ kan utformas på följande sätt: En högskola får inte utsätta en student eller en sökande för En högskola får inte åt en arbetstagare vid högskolan lämna order eller instruktioner om diskriminering av en student eller en sökande enligt 7-8 Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Ring- holm, , . O., , ., , And- nor, , , Regeringen beslutar proposition 2002/03:65 Ett utvidgat skydd mot dis- kriminering.