prop · GR032 · 2003-09-30 00:00:00 — Hav i balans samt levande kust och skärgård skall kunna nås till 2020 tillsatte regeringen en havsmiljökommission som en komplettering av miljömålsarbetet (dir. 2002:102). betänkandet Havet tid för en ny strategi (SOU 2003:72) föreslagit en rad nya åtgärder, bl.a. att alla länder skall ta sitt fulla ansvar genom en förstärkt regional förvaltning av , att Helsingforskonventionen revideras och att utarbetar en nationell marin strategi. Be- tänkandet, som remissbehandlas , kommer att utgöra ett betydelsefullt underlag för regeringens fortsatta arbete med havs- miljöfrågorna. Flera av miljökvalitetsmålen har betydelse för vattenmiljön. Ram- direktivet för vatten framhålls särskilt när det gäller miljökvalitetsmålen Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet och Hav i balans samt levande kust och skärgård. Dessutom har ramdirektivet betydelse för miljökvalitetsmålen Bara naturlig försurning, Giftfri miljö och Myllrande våtmarker. Nedan beskrivs de fyra först- nämnda miljökvalitetsmålen och de delmål som är av särskilt intresse i sammanhanget. Miljökvalitetsmålet Ingen övergödning är att halterna av gödande ämnen i mark och vatten inte skall ha någon negativ inverkan på människors hälsa, förutsättningarna för biologisk mångfald eller möjligheterna till allsidig användning av mark och vatten. Ett delmål är att det skall finnas åtgärdsprogram som anger hur en sådan god ekologisk status som avses i ramdirektivet för vatten skall nås för sjöar och vattendrag samt för kustvatten. Andra delmål innebär att de svenska vattenburna utsläppen av fosforföreningar från mänsklig verksamhet till sjöar, vattendrag och kustvatten, de svenska vattenburna utsläppen av kväve från mänsklig verksamhet till haven söder om samt utsläppen av ammoniak i skall be- gränsas. Miljökvalitetsmålet innebär enligt propositionen 2000/01:130 bl.a. att sjöar och vattendrag samt svenska kustvatten skall ha god ekologisk status. När det gäller att nå målet om minskad kvävebelastning på havet är det av största vikt att ta fram regionala mål och åtgärdsprogram baserade på de faktiska behoven av kvävereduktion i kustområdena. Sådana mål och åtgärdsprogram följer av ramdirektivet för vatten. Levande sjöar och vattendrag Miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag är att sjöar och vatten- drag skall vara ekologiskt hållbara och att deras variationsrika livsmiljöer bevaras. Naturlig produktionsförmåga, biologisk mångfald, kulturmiljö- värden samt landskapets ekologiska och vattenhushållande funktion skall bevaras som förutsättningarna för friluftsliv värnas. Ett delmål är att det skall finnas åtgärdsprogram för sär- skilt värdefulla natur- och kulturmiljöer i eller i anslutning till sjöar och vattendrag som behöver ett långsiktigt skydd. Minst hälften av dessa skall ha ett långsiktigt skydd. Ett annat delmål är att det skall finnas åtgärdsprogram för restaurering av skyddsvärda vattendrag eller sådana vattendrag som efter åtgärder har förutsättningar att bli skyddsvärda. Vad gäller miljöanpassning av vatten- Prop. 2003/04:2 kraften har regeringen sagt att utgångspunkten bör vara att nuvarande produktionskapacitet bibehålls (prop. 2000/01:130 s. 98). Ett tredje delmål är att det skall ha upprättats vatten- försörjningsplaner med vattenskyddsområden och skyddsbestämmelser för alla allmänna och större enskilda ytvattentäkter. Ytterligare ett delmål är att det skall finnas åtgärdsprogram som anger hur en sådan god ytvattenstatus som avses i ramdirektivet för vatten skall uppnås. Enligt propositionen 2000/01:130 innebär ramdirektivet för vatten att goda förutsättningar skapas för att genomföra de flesta av de åtgärder som är nödvändiga för att förebygga en försämring av statusen i alla ytvattenförekomster. Grundvatten av god kvalitet Miljökvalitetsmålet Grundvatten av god kvalitet är att grundvattnet skall ge en säker och hållbar dricksvattenförsörjning samt bidra till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. Ett delmål är att grundvattenförande geologiska formationer av vikt för nuvarande och framtida vattenförsörjning skall ha ett lång- siktigt skydd mot exploatering som begränsar användningen av vattnet. Ett annat delmål är att efter 2010 skall användningen av mark och vatten inte medföra sådana ändringar av grundvattennivåer som ger negativa konsekvenser för vattenförsörjningen, markstabiliteten eller djur- och växtlivet i angränsande ekosystem. Ett tredje delmål är att alla vatten- förekomster som används för uttag av dricksvatten och som ger mer än i genomsnitt eller betjänar mer än 50 personer skall uppfylla gällande svenska normer för dricks- vatten av god kvalitet med avseende på föroreningar orsakade av mänsk- lig verksamhet. Ett fjärde delmål är att det skall finnas åtgärdsprogram som anger hur en sådan god grundvattenstatus som avses i ramdirektivet för vatten skall uppnås. Hav i balans samt levande kust och skärgård Miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård är att och skall ha en långsiktigt hållbar produktions- förmåga och att den biologiska mångfalden skall bevaras. Kust och skär- gård skall ha en hög grad av biologisk mångfald, upplevelsevärden samt natur- och kulturvärden. Näringar, rekreation och annat nyttjande av hav, kust och skärgård skall bedrivas så att en hållbar utveckling främjas. Sär- skilt värdefulla områden skall skyddas mot ingrepp och andra störningar. Ett delmål är att skyddsvärda miljöer och kust- och skärgårds- områden med höga natur- och kulturvärden skall få ett långsiktigt skydd. Ett annat delmål är att det skall finnas åtgärdsprogram så att en sådan god ytvattenstatus som avses i ramdirektivet för vatten kan uppnås. Detta miljökvalitetsmål inriktas på att i ett generationsperspektiv nå fram till att gynnsam bevarandestatus upprätthålls för livsmiljöer för hotade, sällsynta och hänsynskrävande arter samt för naturligt före- Prop. 2003/04:2 kommande biotoper med bevarandevärde. Ramdirektivet för vatten är av primär betydelse för kust- och havsmiljön. 5 Ramdirektivet för vatten Insikten om de gränsöverskridande problem som förorening av vatten orsakar har medfört att EG antagit ett förhållandevis stort antal direktiv I dessa anges exempelvis gränsvärden för utsläpp och regler för skyddade områden. Flera av direktiven är inriktade på särskilda avgränsade områden, t.ex. dricksvatten, badvatten eller avloppsvatten. Med tanke på det stora antalet delvis överlappande direktiv på vatten- området behövdes ett direktiv som tog ett helhetsgrepp och behandlade förvaltningen av all vattenmiljökvalitet. Efter ett omfattande arbete antog sålunda och rådet ett direktiv om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, det s.k. ramdirektivet för vatten. Ramdirektivet är ett ramverk för all vattenplanering och vattenvård inom EU. både ytvatten (sjöar och vattendrag, vatten i övergångszon och kust- vatten) och grundvatten. Direktivet avser inte enbart vattenkvalitet utan Detta innebär en ambitionshöjning när det gäller vattenarbetet såväl för svensk del som för EU i dess helhet. Ramdirektivet syftar sammanfattningsvis till att - skydda och förbättra tillståndet i vattnens ekosystem samt hindra - eftersträva ett ökat skydd för och en förbättring av vattenmiljön, bl.a. genom att utsläpp och spill av vissa ämnen minskar eller upphör, - säkerställa att föroreningen av grundvatten gradvis minskar och att ytterligare förorening förhindras, - främja en hållbar vattenanvändning samt - bidra till att mildra effekterna av översvämning och torka. I ramdirektivet anges miljömål för ytvatten och grundvatten. grepp i direktivet är god ytvattenstatus och god grundvattenstatus. vatten skall klassificeras enligt vissa definitioner i direktivet. dessa resultat bestäms miljömålen för respektive vatten. I fråga om ytvatten skall medlemsstaterna skydda, förbättra och åter- ställa alla ytvattenförekomster för att uppnå målet god ytvattenstatus. ytvatten som är konstgjorda eller kraftigt modifierade i fysiskt avseende, exempelvis kanaler eller reglerade älvar, skall medlemsstaterna skydda och förbättra vattnet i syfte att uppnå en god kemisk ytvattenstatus och en god ekologisk potential. Det sistnämnda innebär lindrigare krav på skydd och förbättring. Nya miljökvalitetsnormer kommer efter hand att tas fram beträffande förekomsten av vissa utvalda kemiska ämnen i Prop. 2003/04:2 vatten. Enligt direktivet är det mycket viktigt att hänsyn tas till ekologiska faktorer. skall kvalitetskrav för ytvatten ut- arbetas med sikte på bl.a. hydromorfologiska förhållanden (exempelvis vattenflöde, vattendragens djup och bredd samt förhållandena i strand- zoner) och biologiska förhållanden (exempelvis förekomsten av vatten- växter och fisk). För grundvatten skall målet god grundvattenstatus gälla, varvid både kvalitativa och kvantitativa faktorer skall beaktas. Medlemsstaterna har en allmän skyldighet att förhindra varje betydande tendens till ökning av koncentrationen av föroreningar i grundvatten. Kommissionen utarbetar ett förslag till direktiv om grundvatten, ett s.k. dotter- direktiv till ramdirektivet. Vad som skall uppnås är specificerat i ramdirektivet och gemensamt för medlemsstaterna. måste varje medlemsstat ta fram normer och annat underlag som behövs för att genomföra direktivet. Direktivets miljömål skall ha uppnåtts , men under vissa omständigheter kan denna tidpunkt senareläggas. Medlemsstaterna har stor frihet att utforma de åtgärder som behövs för att nå målen. Enligt direktivet krävs att ett kombinerat tillvägagångssätt används. Det innebär att man i fråga om föroreningskällor, såväl punktkällor som diffusa källor, måste iaktta både utsläppsnormer som utgår från bästa till- gängliga teknik och miljökvalitetsnormer som utgår från gränser för vad miljön och människors hälsa bedöms tåla. Direktivet innehåller regler om karakterisering av vattnen och om den övervakning som skall ske. Enligt direktivet skall medlemsstaterna genomföra en rad åtgärder. Dessa är framför allt följande. -Medlemsstaterna skall urskilja avrinningsområden och dela in dessa i avrinningsdistrikt. Flera avrinningsområden kan ingå i ett distrikt. -Utgångspunkten för den geografiska avgränsningen av avrinnings- distrikten skall vara vattnets flöden och inte befintliga administrativa gränser. -För varje distrikt skall det utses lämplig behörig myndighet med uppgift att tillämpa direktivets bestämmelser och samordna vatten- förvaltningen så att miljömålen uppnås. -För vissa ämnen, framför allt miljögifter, kommer gemensamma miljökvalitetsnormer att fastställas, medan det i fråga om övriga relevanta kemiska ämnen och biologiska faktorer lämnas åt varje medlemsstat att i enlighet med vissa i direktivet givna gemensamma definitioner fastställa miljökvalitetsnormer inklusive miljömål. -Medlemsstaterna skall se till att prispolitiken för vatten stimulerar en effektiv användning av vattenresurserna och att den därigenom bidrar till att de miljömål som anges i direktivet uppfylls samt att olika verksamheter bidrar till kostnadstäckningen av vattentjänster. Medlemsstaterna skall dock inte anses ha överträtt direktivet om de i Prop. 2003/04:2 enlighet med fastslagen praxis beslutar att inte tillämpa bestäm- melserna för prispolitiken för viss vattenanvändningsverksamhet och detta inte äventyrar syftena och möjligheten att nå målen. I detta sammanhang kan erinras om regeringens tidigare uttalanden om an- vändning av vatten för kraftproduktion i dir. 2001:78. -För varje avrinningsdistrikt skall upprättas åtgärdsprogram för att uppnå direktivets mål för vattenkvaliteten. -För varje avrinningsdistrikt skall förvaltningsplaner upprättas. Genomförandet av ramdirektivet delas in i olika faser. skall den svenska lagstiftning som behövs ha antagits och trätt i kraft. skall de ansvariga myndigheter som krävs för genomförandet vara utsedda. skall det finnas en analys av avrinningsdistriktens karakteristika och konsekvenserna av mänsklig verksamhet för tillståndet i ytvattnet och grundvattnet, preliminära miljömål vara satta samt en ekonomisk analys av vattenanvändningen vara klar. Vidare skall program för övervakning av vattnets tillstånd i varje distrikt vara färdiga . De första åtgärdsprogrammen och förvaltningsplanerna skall fastställas och skall därefter ses över . Vidare skall det finnas en prispolitik för vatten som motsvarar direktivets krav. Åtgärdsprogrammen skall tillämpas . De nämnda årtalen anger när något senast skall ha gjorts, vilket inne- bär att exempelvis ett åtgärdsprogram helt eller delvis kan antas tidigare än 2009. Den angivna tidtabellen är alltså inget skäl att dröja med att undersöka och åtgärda angelägna problem. Ramdirektivets betydelse för miljöarbetet för vatten Direktivets krav på kartläggning och övervakning är utformade utifrån den generella situationen inom EU-länderna. Då har hundra- tusentals sjöar och vattendrag som i de flesta fall har god kvalitet kan arbetet med kartläggning, analys och övervakning bli relativt resurs- krävande. Det är därför nödvändigt att anpassa insatserna efter varje avrinningsområdes faktiska behov, vilket innebär att stor omsorg måste ägnas allokeringen av tillgängliga resurser. Miljönyttan med direktivet ligger bl.a. i att avrinningsområdena be- döms som helheter och att åtgärder därigenom lättare kan sättas in där de gör störst nytta. Vidare kommer arbetet med kartläggning, analyser, mål och åtgärdsprogram att medföra att regionala och lokala resurser sam- ordnas på ett sätt som annars vore svårt att åstadkomma. Kombinationen av helhetstänkande i avrinningsområden, konkreta, regionalt och lokalt förankrade mål för vattenförekomster samt åtgärdsprogram med utgångs- punkt i naturvetenskapliga och ekonomiska fakta innebär ett betydelse- fullt framsteg i vattenmiljöarbetet. Kraven på att intressenter och allmän- het skall kunna delta i processen gör att åtgärdsprogrammen kan för- ankras bland dem som berörs och att genomförandet underlättas. vänd kommer ramdirektivets metod för vattenarbete att medföra att Prop. 2003/04:2 takten ökar när det gäller att genomföra nödvändiga förbättringar. Genomförandet av ramdirektivet förbättrar vidare förutsättningarna för att framgångsrikt vidta flera av de åtgärder som behövs för att nå miljö- kvalitetsmålen för vatten. Det är viktigt att arbetet med att genomföra ramdirektivet och att nå miljökvalitetsmålen sker samordnat. Det bör också betonas att ramdirektivet kan antas leda till förbättringar av vattenkvaliteten i och därför att flera andra länder som ligger inom tillrinningsområdena också omfattas av direk- tivets krav. Ramdirektivet för vatten förutsätter en vattenplanering som omfattar flera steg. Till de viktigaste stegen i denna planering hör följande. Ett första steg är att undersöka och beskriva vattendistriktet. I arbetet skall bl.a. ingå en kartläggning av vattenförekomsternas lokalisering, storlek, djup och geologi samt fastställande av referensförhållanden för olika typer av ytvattenförekomster. En inventering skall göras av be- tydande påverkan och effekter på yt- och grundvattnets tillstånd orsakade av mänsklig verksamhet som föroreningar från punktkällor och diffusa källor samt vattenuttag. Vidare skall en ekonomisk analys av vatten- användningen göras. Den inledande kartläggningen behöver inte nöd- vändigtvis syfta till att vara heltäckande i detalj. Så länge direktivets minimikrav inte underskrids kan ambitionen i stället vara att göra en översiktlig kartläggning som avgränsar problem- eller riskområden, där sedan analysen fördjupas. Likartade vattenförekomster behöver inte be- skrivas individuellt utan kan sammanföras i grupper. Ett andra steg är att bedöma om en vattenförekomst skall anses vara konstgjord eller kraftigt modifierad, såsom t.ex. en reglerad älv, vilket medför ett lägre krav på ekologisk kvalitet. Det krävs i sådana fall att medlemsstaten skall se till att vattnet har god ekologisk potential. Vidare skall avgöras om det finns anledning att tillämpa de undantags- bestämmelser i direktivet som gör det möjligt att ställa lägre krav än som följer av god ekologisk status eller god ekologisk potential. Ett tredje steg är att fastställa miljömål för vattendistrikten. Miljömålen kommer att utgöra miljökvalitetsnormer (jfr avsnitt 6.1). Miljömålen är olika för ytvatten och grundvatten. De nya regler om vattenkvalitet som finns i ramdirektivet har ett komplicerat innehåll som ännu inte har fått sin slutliga form. Detta betyder att det ännu inte kan utläsas vilken fak- tisk ambitionsnivå för vattenarbetet som direktivet kommer att leda till. Både nationellt och på gemenskapsnivå pågår arbete med att precisera de ekologiska och andra krav som skall gälla för vattenresurserna. Den analys och beskrivning av vattendistrikten som inledningsvis skall göras kommer att leda fram till beslut om miljömål för olika vatten- förekomster. Den övervakning som skall utföras inom distrikten kommer att ske mot bakgrund av krav som följer av miljömålen. Arbetet ut- mynnar i fastställandet av de åtgärdsprogram som behövs för att uppnå miljömålen. Ramdirektivets miljömål och de nationella miljökvalitetsmål som be- Prop. skrivits i avsnitt 4 är av olika karaktär och har olika tidsgränser. länsstyrelser har utvecklat regionala miljömål med utgångspunkt i de nationella miljökvalitetsmålen och delmålen. När miljömålen för ett av- rinningsområde fastställs bör såväl de mål som följer av ramdirektivet som de regionala miljömålen beaktas. Ramdirektivet kan ses som ett verktyg och ett stöd i arbetet att nå miljökvalitetsmålen. I den mån de olika målen inte är helt förenliga måste dock de regionala miljömålen an- passas till de miljömål som följer av ramdirektivet, eftersom de sist- nämnda bygger på bindande gemenskapsrätt och författningsregleras. Några större praktiska svårigheter torde det dock inte innebära att sam- ordna de olika målen. Det kan tilläggas att även regionala och lokala prioriteringar kan beaktas när miljömålen för vattendistriktet bestäms, om de inte strider mot vad som gäller enligt ramdirektivet eller de Ett fjärde steg är att upprätta åtgärdsprogram för varje vattendistrikt. Sådana får också upprättas för avrinningsområden. program blir en central uppgift för den myndighet som utpekas som vattenmyndighet i enlighet med ramdirektivet. fattande och delvis detaljerade regler om vilka åtgärder som skall eller kan ingå i ett åtgärdsprogram. Vissa grundläggande åtgärder är obliga- Antingen anges det direkt i programmet att de obligatoriska åt- gärder som direktivet räknar upp skall genomföras eller också görs en hänvisning till att motsvarande åtgärder genomförs till följd av nationell Flera av de obligatoriska åtgärderna enligt direktivet följer redan av svensk lagstiftning. I den mån obligatoriska åtgärder inte är till- räckliga för att nå målen skall kompletterande åtgärder anges. som rör ytvatten och grundvatten som tillhör samma ekologiska, hydro- logiska och hydrogeologiska system bör samordnas för hela avrinnings- Att regeringen föreslås kunna meddela nödvändiga föreskrifter framgår nedan (jfr avsnitt 6.2). Genom åtgärdsprogrammen får vatten- arbetet ett instrument för att utforma effektiva åtgärder optimerade efter behoven i hela avrinningsområdet och med hänsyn tagen till regionala och lokala behov och värderingar. Ett femte steg är att för varje vattendistrikt upprätta program för över- vakning av tillståndet i vattenmiljön. Tre typer av övervakning skall finnas: kontrollerande, operativ och undersökande. övervakningen syftar till att ge en generell beskrivning av det ekologiska och kemiska tillståndet i våra vatten. för att fastställa tillståndet för de vatten som bedöms ligga i riskzonen och för att följa de förändringar som åtgärdsprogrammen resulterar i. Slutligen används undersökande övervakning för att fastställa källan till förorening när denna är okänd. Genom övervakningen kommer effek- terna av åtgärdsprogrammen att kunna följas upp och behovet av för- ändringar av programmen att belysas. Ett sjätte steg är att fastställa en förvaltningsplan för varje vatten- Genom förvaltningsplanen skapas något som kan liknas vid en verksamhetsplan i ett långsiktigt perspektiv. I denna plan skall informa- tionen om vattenområdena och vattenplaneringen sammanfattas. tigt moment i ramdirektivet gäller krav på information till och samråd med allmänheten vid arbetet med förvaltningsplanerna. Ramdirektivet anger en modell för vattenarbetet med karakterisering, Prop. 2003/04:2 fastställande av miljömål, upprättande av åtgärdsprogram och förvalt- ningsplaner samt övervakning som skall upprepas med högst sex års intervall. Det är dock viktigt att arbetet anpassas till förutsättningarna i varje avrinningsområde. Planeringscykeln illustreras nedan. 6 Miljökvalitetsnormer och åtgärdsprogram 6.1Innebörden av termen miljökvalitetsnorm Regeringens förslag: Beskrivningen i 5 kap. 2 § av vad som skall anges i miljökvalitetsnormer kompletteras. Miljökvalitets- normerna skall kunna avse olika typer av regler för hur miljön skall eller bör vara beskaffad eller normer i övrigt av betydelse för bedöm- ningen av tillståndet i miljön. Det blir möjligt att införa miljökvalitets- normer som innebär etappvis skärpta krav. Bestämmelserna i 5 kap. 4 § om hur miljökvalitetsnormer skall beaktas utgår. förslag har en annan lagteknisk utformning men överensstämmer i sak med regeringens förslag. att den nuvarande beskrivningen av innehållet i en miljökvalitetsnorm skulle behållas, men att beskrivningen i 5 kap. 2 § skulle flyttas till förordningar. Vidare föreslog kommittén att det i stället för en komplettering av beskrivningen av miljökvalitetsnormer skulle införas ett nytt uttryck, bestämmelser om miljökvalitet, som skulle omfatta olika typer av regler om miljöns beskaffenhet och kunna anpassas till de miljökrav som följer av medlemskapet i Europeiska unionen. att nuvarande 5 kap. 4 § överensstämmer kommitténs förslag med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har behandlat förslaget har i stort sett varit positiva till att 5 kap. utvidgas till att behandla olika slags bestämmelser om miljökvalitet och att sådana Förslaget att helt ta bestämmelserna i 5 kap. 2 § och placera samtliga beskriv- Prop. ningar av miljökvalitetsbestämmelser i olika förordningar har däremot Förslaget att nuvarande 5 kap. 4 § skall upphöra att gälla har tillstyrkts av remissinstanserna, förutom som anfört att om bestämmelsen utgår bör rättsverkan av miljö- kvalitetsnormer framgå av andra bestämmelser i balksystemet. Skälen för regeringens förslag: Regler om miljökvalitet förekommer i ett stort antal EG-direktiv och uttrycks med flera olika termer. enhetlig terminologi förekommer inte, varför t.ex. miljökvalitetsnorm i ramdirektivet för vatten definieras som koncentration av ett visst förorenande ämne som inte bör överskridas (riktvärde) medan det s.k. IPPC-direktivet (96/61/EG) med miljökvalitetsnorm avser krav som skall vara uppfyllt (gränsvärde). Det förekommer också att det som i 5 kap. 2 § beskrivs som miljökvalitetsnormer uttrycks i andra termer i olika direktiv. Mot denna bakgrund framstår beskrivningen av miljökvalitetsnormer i 5 kap. 2 § som alltför snäv för att kunna omfatta de olika typer av bestämmelser om miljökvalitet som behövs t.ex. på grund av medlemskapet i Europeiska Bestämmelserna om miljökvalitet i direktiven har oftast en sådan detaljeringsgrad att de är olämpliga att genomföra i lag. därför i 5 kap. 1 § bemyndigats att meddela de föreskrifter som behövs i fråga om kvaliteten på miljön. Som bemyndigandet är formulerat skulle det kunna användas för andra typer av bestämmelser än de som omfattas av be- skrivningen av miljökvalitetsnormer i 5 kap. 2 § . flexibilitet som behövs för att genomföra olika typer av normer finns alltså redan i bemyndigandet och begränsas endast av beskrivningen. har föreslagit att 5 kap. anpassas till behovet av flexibilitet genom att ett nytt samlingsbegrepp, bestämmelser