prop · GQ031d8 · 2003-01-01 00:00:00 — Det finns en stor internationell samsyn på fattigdom som ett mångdimensionellt problem som kräver en bred agenda av åtgärder. Konkreta uttryck för detta är den breda uppslutningen kring det internationellt framförhandlade utvecklingsmålet att halvera andelen fattiga människor i världen till , liksom respekten för de enskilda ländernas formulerade, ägda och ledda processer för fattigdomsbekämpning (inklusive de fattigdomsstrategier, UNDAF och PRS, som antagits inom ramen för FN:s respektive samarbete med de fattigaste länderna) som grund för överväganden om utvecklingssamarbetets former, inriktning och innehåll. Utvecklandet av ett gemensamt förhållningssätt har också sin grund i raden av världstoppmöten som ägt rum inom FN:s ram kring olika utvecklingsfrågor, liksom i utarbetandet av strategier och metoder för fattigdomsbekämpning i internationella fora med bred medlemsbas, t.ex. de regionala utvecklingsbankerna. Den har utvecklat sin syn på fattigdom i skrivelsen De fattigas rätt vårt gemensamma ansvar (Skr 1996/97:169), där bristen på säkerhet, förmåga och möjligheter står i centrum. har en parlamentariskt sammansatt kommitté (Globkom) haft i uppgift att utreda hur politik för global ekonomisk, social och ekologiskt hållbar utveckling bör vidareutvecklas utifrån ett solidariskt synsätt i av allt starkare globala ömsesidiga beroenden. Globkom redovisade sitt uppdrag i betänkandet En rättvisare värld utan fattigdom (SOU 2001:96) som tillsammans med resultatet från en omfattande remissomgång kommer att utgöra underlag för en kommande utvecklingsproposition . Enligt betänkandet skall den övergripande inriktningen för samlade politik för global utveckling vara minskad fattigdom. Betänkandet genomsyras av en mångdimensionell syn på fattigdom fattigdomen minskas genom att ökade möjligheter skapas för individerna, genom att deras makt över sina egna liv förstärks och genom ökad trygghet och säkerhet. Parallellt med Globkom har Sidas fattigdomsprojekt genomfört en rad studier och seminarier kring olika aspekter av fattigdom och fattigdomsbekämpning, samt utarbetat en strategi för utveckling och fattigdomsreduktion (Sida: Perspectives on Poverty, ). I strategin betonas makt, möjligheter och säkerhet i sammanhanget av en multidimensionell syn på utveckling och fattigdom. Landstrategierna är regeringens viktigaste instrument för styrning av utvecklingssamarbetet med enskilda länder. utarbetade UD och Sida gemensamt nya riktlinjer för landstrategiprocessen. Dessa nu gällande riktlinjer syftar bland annat till att styra själva processen och till vägledning för hur tvärgående frågor som jämställdhet, miljöhänsyn, konflikthantering liksom demokrati kan integreras i landstrategiarbetet. I detta arbete är den fortsatta prioriteringen av fältorganisationen viktig. inledde Sida ett metodutvecklingsarbete för att förbättra samtliga faser av insatshanteringen. Arbetet omfattar bl.a. en översyn av Sidas riktlinjer för insatshantering (Så arbetar Sida) samt anpassning av arbetssätt i syfte att öka antalet programstöd (i första hand budgetstöd och sektorprogramstöd). genomförde Sida en stor utvärdering av jämställdhetsarbetet i fält som kommer att ligga till grund för arbetet med att ytterligare förstärka jämställdhetsarbetet som ett led i fattigdomsbekämpning. Sida har också fortsatt att markera sin starka internationella position inom jämställdhetsområdet, bl.a. inom /DAC och EU. har Sida bidragit till att förstärka ländernas egna processer för fattigdomsbekämpning, bl.a. genom fortsatt medverkan i 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 arbetet med PRS-processen inom Strategic Partnership with (SPA). Nationella strategier för fattigdomsbekämpning har utarbetats eller är under utarbetande för mer än 60 länder i , , /- och . Strategierna bygger på ett nationellt ägarskap med ett utökat deltagande från det civila samhället. De utgör f.n. ett av de mest lovande instrumenten för samverkan kring fattigdomsbekämpning i de fattigaste länderna. De kommer därför att utgöra utgångspunkten för det internationella utvecklingssamarbetet med dessa länder. deltar aktivt i den internationella diskussionen om bl.a. biståndets effektivitet, strategier och metoder för fattigdomsbekämpning, jämställdhet, sambanden mellan fattigdom och miljö, konfliktförebyggande, hiv/aids, etc. har bl.a. inlett ett arbete med att utveckla metoder för att mäta biståndets effektivitet. Vid det internationella högnivåmötet i behandlades frågor om hur olika finansieringskällor (inhemska och internationella, privata och offentliga) tillsammans kan verka för att uppnå Millennieutvecklingsmålen. Konferensen betecknas som ett genombrott i synen på utveckling genom det holistiska synsätt som anammades och genom att de olika parternas roller och ansvar i utvecklingsprocessen tydliggjordes. Det var också första gången som FN, , IMF och WTO gemensamt arrangerade ett toppmöte där finansiering för utveckling stod i fokus. spelade en mycket aktiv roll i den förberedande processen inför konferensen, bl.a. under ordförandeskap i EU , och senare som medordförande för konferensens förberedande kommitté. Vid WTO:s fjärde ministermöte i , beslöts att en ny förhandlingsrunda skulle inledas i enlighet med "Dohadagordningen för utveckling" (Development Agenda). Ett särskilt positivt resultat är det fokus som sätts på utvecklingsfrågor som marknadstillträde för u-lands- produkter och på särskilda behov inklusive vikten av tekniskt bistånd för att underlätta deras deltagande i förhandlingarna. Regeringen har i årets regleringsbrev till Sida särskilt instruerat myndigheten att 1) beakta handelsfrågorna då landstrategier utarbetas, 2) följa upp Doha-beslutet, 3) i samarbete med Kommerskollegiet (handelspolitiska frågor) och 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 andra relevanta myndigheter förse regeringen med underlag. Sida och Kommerskollegiet har också fått ett gemensamt regeringsuppdrag att utreda utvecklingsaspekterna av Doha-beslutet. Resultaten från både och utgjorde viktiga avstamp för världstoppmötet kring hållbar utveckling som ägde rum i . I prioriteringar ingick mobilisering av inhemska resurser för utveckling inklusive vikten av en sund makroekonomisk politik och god samhällsstyrning, globala offentliga nyttigheter, kartläggning av innovativa finansieringskällor, förbättring av förmåga att utnyttja handeln för utveckling, ökning av ODA-volym och effektivitet, förstärkning av global governance (inklusive stärkandet av röst i relevanta internationella finansiella sammanhang) och koherens, landsbygdsutveckling och ett rättighetsbaserat utvecklingsperspektiv. har systematiskt verkat för att fattigdomsbekämpning och övriga Millennieutvecklingsmål ges en tydligare profil i FN:s ekonomiska och sociala verksamhet, liksom i och de regionala utvecklingsbankernas verksamhet. har FN:s tredje världskonferens om de minst utvecklade länderna (MUL), där som ordförandeland i spelade en ledande roll, betonat bekämpningen av fattigdom som den centrala utgångspunkten för diskussionerna och beslutade åtgärder. Detta prespektiv präglade också den extra generalförsamlingen om hiv/aids. Också inom FN:s operativa verksamhet har frågorna om fattigdom fått högre prioritet. Detta är särskilt märkbart i UNDP, som även har fått generalsekreterarens uppdrag att följa de åtta Millennieutvecklingsmålen. För att få ett ökat genomslag har fortsatt ge starkt stöd till reformeringen av FN:s utvecklingssamarbete. Detta gäller särskilt samordning av FN:s insatser på landnivå med en tydligare inriktning på fattigdomsfrågorna samt på bättre finansieringssystem med resultatbaserade budgetar. Resultatredovisningar om effekterna av respektive FN-organs arbete görs numera på årsbasis. har också mycket aktivt och framgångsrikt drivit denna fråga i de multilaterala utvecklingsbankerna, bl.a. i samband med styrelsediskussioner och de påfyllnadsförhandlingar av dessa institutioners s.k. mjuka fönster, som Att och likasinnade länder fått genomslag för dessa ansträngningar speglas inte minst av de policies och arbetsmetoder som tillämpas på detta område inom utvecklingsbankerna som framförallt utgår från de fattigaste ländernas egna formulerade behov och ägda processer för att bekämpa fattigdom. Ett annat konkret uttryck för detta är att allt fler utvecklingsbanker diskuterar strategier för hur dessa institutioner ska kunna bistå sina medlemmar att uppnå Millennieutvecklingsmålen. Ett exempel är den Asiatiska (AsDB) som har antagit en sådan strategi. Ytterligare ett exempel är att () tillsammans med andra internationella organisationer tog initiativet till ett regionalt möte med latinamerikanska och karibiska länder om Millennieutvecklingsmålen . har i samband med de senaste påfyllnadsförhandlingarna i och i ADF också varit mycket aktivt tillsammans med likasinnade länder för att säkra den långsiktiga verksamheten i dessa institutioner och framförallt utlåningen av mjuka resurser till låginkomstländer. var dessutom ett av de fem länder som var först med att bidra finansiellt till etablerandet av en interimslösning för afrikanska mjuka fönster. Bidragen innebar att utlåningen till låginkomstländer kunde fortsätta utan avbrott. Ekonomisk tillväxt är en nödvändig men inte tillräcklig förutsättning för en långsiktigt hållbar fattigdomsminskning. Det är även viktigt att skapa förutsättningar för de fattiga att både bidra till och ta del av tillväxten. Ekonomisk tillväxt måste kombineras med förbättringar i fattiga människors levnadsvillkor. Förekomsten av konflikter, korruption och olika sorters diskriminering har en negativ effekt på den ekonomiska tillväxten. En sund ekonomisk politik, inklusive en hållbar skuldstrategi, inflationsbekämpningsmål och en trovärdig valutaregim i enlighet med de villkor som IMF ställer är grundförutsättningar för ekonomisk tillväxt. Vidare måste hållbara konsumtions- och produktionsmönster utvecklas globalt. God samhällsstyrning, inklusive korruptionsbekämpning och en öppen offentlig förvaltning där de offentliga finanserna hanteras effektivt, är av central betydelse för ett lands tillväxt och förbättrar samarbetsländernas möjligheter att genomföra de nationella fattigdomsstrategierna. Det är också en viktig förutsättning för att mobilisera privata och offentliga resurser. stödjer såväl bilateralt som multilateralt insatser i utvecklingsländer som syftar till att effektivisera både den centrala förvaltningen och förvaltningen i de sektorer där engagerat sig, samt till att förstärka rättsväsendet. Bland annat har särskilda svenska s.k. upprättats för god samhällsstyrning i ett flertal regionala utvecklingsbanker, t.ex. IDB och AfDB. ger även stöd till ett stort antal insatser för att effektivisera utbildning och hälsovård, vilka har en stor betydelse för ett lands ekonomiska utveckling och för en positiv och demokratisk samhällsutveckling. En utvärdering av Sidas stöd till näringslivsutveckling visar på behovet av ökade satsningar på industri, infrastruktur, jordbruk och den informella sektorn. Det svenska stödet till ekonomiska reformer i form av generellt budgetstöd och skuldlättnader bidrar till makroekonomisk stabilitet och ger möjligheter och incitament till fortsatta reformer i linje med ett lands nationella fattigdomsstrategi. Utveckling av en väl fungerande marknadsekonomi främjas genom svenskt stöd till såväl privat som offentlig affärsdrivande verksamhet, genom borttagande av hinder för företagande och handel med t.ex. jordbruksprodukter och textilier samt genom åtgärder för att främja konkurrens. Delmål: Ekonomisk och politisk självständighet De flesta länder har numera uppnått formell politisk självständighet. Ett behov finns för förstärkt demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och en effektivare offentlig förvaltning. När det gäller ekonomisk självständighet är det viktigaste målet att skapa en ekonomisk handlingsfrihet, genom satsningar på åtgärder som kan leda till ökad ekonomisk tillväxt. har den allmänna trenden varit att de länder som öppnat sig mest för världshandeln vuxit snabbast. verkar för ökat marknadstillträde för de fattiga länderna bland annat i handelsförhandlingar och genom biståndet till kapacitetsuppbyggnad. Stöd ges även för att förbättra möjligheter att föra en handelspolitik som syftar till integration i världsekonomin. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 I de länder där skuldbördan utgör ett hinder för fortsatt utveckling har aktivt bidragit till ökade skuldlättnader bl.a. genom bidrag till det utvidgade skuldlättnadsinitiativet (HIPC). En stor del av det svenska stödet till ekonomiska reformer har givits i form av skuldlättnad. När en hanterlig skuldbörda uppnåtts ges stödet i stället i form av budgetstöd. Strävan är att koppla det svenska budgetstödet till landets nationella och politiskt ägda fattigdomsstrategi. har också stött organisationen i syfte att öka fattiga länders egen kompetens att hantera lån och skulder. Delmål: Ekonomisk och social utjämning Ekonomisk tillväxt och en jämnare fördelning av inkomster och tillgångar samt en mer jämlik fördelning inom hushållen är viktigt för en långsiktigt hållbar utveckling i samarbetsländerna. ger ett betydande stöd, såväl bilateralt som via FN och de multilaterala utvecklingsbankerna, till de sociala sektorerna i utvecklingsländerna. Satsningar på utbildning, hälsovård, teknologi och mikrokrediter innebär möjligheter att öka de fattigas tillgång till produktiva resurser. ger även stöd till insatser för bland annat god samhällsstyrning, mänskliga rättigheter, makroekonomisk stabilitet, infrastruktur samt väl fungerande kapitalmarknader, vilket ökar de fattigas möjligheter att använda sina resurser mer effektivt. Även situationen för de människor som lever på gränsen till fattigdom och är extremt sårbara för externa ekonomiska chocker, kan förbättras genom en ökad tillgång till produktiva resurser. Trots långvariga och kostsamma insatser kvarstår stora problem på hälsoområdet i många . Hälsoläget är mest prekärt i , där det blivit allt svårare att upprätthålla en god och rättvis hälsovård. En fortsatt ökning av hälsobiståndet synes därför nödvändig, såväl regionalt som nationellt, i form av stöd till breda sektorsinsatser och hälsosystemsutveckling. Personer med funktionshinder utgör ofta de allra fattigaste i samhället, varför satsningar på personer med funktionshinder utgör en viktig del av hälsobiståndet. De regionala insatserna i avser bl.a. hälsofinansiering och läkemedel. Hiv/aidsutvecklingen påverkar särskilt behovet av 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 förbättrad och mer rättvist fördelad hälsoservice. Det är väsentligt att beakta den betydelse för förbättrad hälsa som olika sektorer har (urban utveckling, miljö-, trafik- och livsstilsfrågor). Likaledes är det angeläget att ta hänsyn till hur viktig god hälsa är för en positiv ekonomisk utveckling. I samband med samfinansierade och övriga nordiska länder ett pilotseminarium om hiv/aids och dess inverkan på och sociala och ekonomiska utveckling. Seminariet fick stor uppmärksamhet. har den nybildade Globala fonden mot aids, tuberkulos och malaria inlett sin verksamhet. , som varit aktivt pådrivande i arbetet att bilda fonden, ingår i dess styrelse. Vid sitt möte beslutade fondens styrelse att bevilja ansökningar om bidrag ur fonden på sammanlagt , huvudsakligen till insatser mot hiv/aids i fattiga länder. Delmål: Demokratisk Samhällsutveckling Antalet demokratier i välden har ökat . I flertalet fall är det dock främst en utveckling av den formella demokratin vi ser, t.ex. införande av formella flerpartival. Att demokratin reellt ökar genom att fler människor ges inflytande över beslut som rör deras dagliga liv är mindre tydligt. Fattigdom och maktlöshet är ofta två sidor av samma mynt. Att vara fattig innebär oftast att även sakna makt. Insatserna för att främja delmålet spänner över hela fältet från politiskt dialog och internationellt normskapande till konkreta utvecklingsprogram inom rättssektorn eller annan statlig förvaltning till stöd för enskilda organisationer av olika storlek. Många av insatserna genererar inte direkt påverkan på fattigdomsmålet, men är viktiga länkar för bestående samhällsförändringar. Detta gäller t.ex. rättsväsendets förmåga att hävda att lag gäller lika för alla och parlamentens kapacitet att representera väljarna och utreda sina förslag. Området förvaltningsstöd engagerar många givare. Här återstår dock en hel del att göra avseende gemensamma förhållningssätt och värderingar i dialog med samarbetsländerna. Erfarenheterna visar att programstöd lämpar sig väl inom tvärområden såsom förvaltningsreformer samt väl definierade samhällssektorer som hälsa och utbildning. I dessa fall finns ofta ett tydligt avgränsat policyområde där givare och mottagare kan enas om en gemensam strategi för utveckling. Inledningsskedet tenderar dock att bli utdraget när former för samordning utvecklas. Tendensen är dock tydligt positiv när samarbete etablerats och synergivinsterna uppstår. Mottagare och givare får en bättre överblick över sektorn genom detta aktiva samarbete. Detta ger i sin tur bättre underlag för resursallokering och policyarbete. Demokratin präglas av pluralism och att människor har möjlighet att göra sin röst hörd. Ofta kräver det kanaler av olika slag. Central utövare av denna funktion är de politiska partierna. stödjer framväxten av demokratiska partiväsenden genom samarbete mellan svenska s.k. partinära organisationer och partier i andra länder. Efter en initial period har detta stöd permanentats och utarbetades nya riktlinjer. En mycket stor det av det svenska utvecklingssamarbetet går också till och genom enskilda organisationer. Huvudsyftet med detta stöd är uppbyggnad av starka s.k. civila samhällen. En bärande tanke i stödet för demokratisk samhällsutveckling är skydd och främjande av de mänskliga rättigheterna. Dessa utgör en gemensam värdegrund, internationellt framförhandlad och därför en referensram för samarbete. Mänskliga rättigheter är ledstjärna för politisk dialog. arbetar aktivt för deras utveckling och främjade i FN och andra multilaterala sammanhang, liksom genom konkreta insatser inom utvecklingssamarbetet. Återigen är stödet brett från finansiering av små enskilda organisationer, till stöd genom FN:s program och till staters egen praktik och rättsutveckling. över en något kan man konstatera att Sida laget ner ett stort arbete på att utveckla metoder och kapacitet för det bilaterala utvecklingssamarbete i syfte att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Detta arbete skördar vi frukterna av. Det kan utläsas i såväl antal personer som nåtts genom fort- och vidareutbildning, genom riktlinjer och strategier både övergripande och sektorspecifika som verksamhetsgrenens ökade utfall i den ekonomiska redovisningen. Ett strukturerat förhållningssätt och tydlig analys präglar Sidas årsredovisning för detta område. En särskild svårighet för delmålet avser metoder för resultatredovisning. Ytterst syftar stöd till demokrati och mänskliga rättigheter till att förändra attityder och beteenden, i synnerhet vad avser myndighetsutövning. Ett internationellt metodarbete pågår för att hitta olika former av indikatorer för demokratisk samhällsutveckling. Här kan nämnas samarbete inom DAC, bland annat , där leder metodutveckling finansierad av brittiska DFID. är verksamt på området och Sida har i sitt regleringsbrev ett flerårigt uppdrag att bidra. Bland det som prövas är breda opinionsundersökningar bland medborgare i länder i tredje världen om uppfattningar om myndigheters maktutövning och service, den egna medborgarrollen osv. Sida konstaterar i sin årsredovisning att samarbete med organisationer inom det civila samhället förefaller bli starkare och mer effektivt om det kompletteras med stöd till relevanta politiska institutioner och vice versa. Det är uppenbart att politisk vilja på alla nivåer är en förutsättning för att genomföra och säkerställa förändringar. I fall då den politiska viljan är svag kan samarbete via organisationer i det civila samhället bidra till att generera stöd för reformer. Demokratifrågorna har en given plats också på FN:s arbetsområde. UNDP genomför nu en förändring i syfte att stärka organisationens identitet som aktörer på området samhällsstyrning. Konkret märks upprättande av ett center i som blivit operativt . har konventionen om barnets rättigheter som sitt mandat och rättesnöre. är en viktig aktör på demokratiområdet och förblir en stor finansiär. IDEAs normskapande arbete och konkreta verktyg bland annat i form av databaser över val, valdeltagande, vallagstiftning och valorganisation möter stor efterfrågan. Sammanfattningsvis kan sägas att det pågår norm-, metod och kapacitetsutveckling i syfte att genomföra mer resultatinriktat utvecklingssamarbete för detta delmål och mer specifikt i delmålets relation till det övergripande fattigdomsmålet. Stora insatser har gjorts som vi nu får utdelning på. Svenska erfarenheter är efterfrågade och svenskt kunnande respekterat. Som exempel kan nämnas en presentation av Sidas metodarbete avseende rätten till utbildning som presenterades i för kommissionen. Uppenbart är dock att fortsatt arbete kräver både breddning för att nå fler inom verksamhetsområdet och fördjupning för att nå ökat genomslag och ge bättre underlag för redovisning och bedömning av effektivitet. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Delmål: En framsynt hushållning med naturresurser och omsorg om miljön Sida arbetar med en handlingsplan för miljömässigt hållbar utveckling som innebär att miljöaspekter ska integreras i hela Sidas verksamhet. I princip har detta arbete nu genomförts och arbetet med att fastställa en reviderad handlingsplan pågår. Utbildningsinsatser kring miljökonsekvensbedömningar och nya regler för desamma bidrar till att miljöaspekter allt bättre integrerats i Sidas verksamhet. Arbetet med miljökonsekvensbedömning har givits en stödfunktion genom samarbete med i . har Sida arbetat för att öka integreringen av miljöaspekter i landstrategierna och en stödfunktion för detta arbete finns genom ett samarbete med enheten för miljöekonomi vid . Samarbetet med de båda stödfunktionerna har intensifierats . Stödfunktionernas arbete innebär fortlöpande analys och kommentar till Sidas arbete såväl med projekt och program som med landstrategier. För att öka förståelsen och kunskapen om sambanden mellan miljö och utvecklingsfrågor har skrifter publicerats om miljö och hälsa, miljö och mänskliga rättigheter samt miljö och fattigdom. Sida har finansierat en studie om miljö och sårbarhet, som har tagits fram av . Vidare bidrar Sida med finansiering till ett antal svenska nyhetsbrev som relaterar till miljö och hållbar utveckling. , vars verksamhet syftar till kapacitetsuppbyggnad och nätverksbyggande inom vattenområdet, har etablerats som en mellanstatlig organisation med säte i . Ett arbete pågår för att ombilda , , till en stiftelse med staten och som stiftare. har andelen för insatser där "miljömålet" utgör huvud- eller delsyfte ökat i Sidas verksamhet. I sitt arbete med miljörelaterade frågor har Sida i allt större grad fokuserat på att skapa förutsättningar för hållbar tillväxt som gynnar den fattiga befolkningen. Inom området miljöskydd har Sida prioriterat klimat-, ozon-, kemikalie- och vattenfrågorna. Sida har stött aktiviteter som bidrar till utvecklingsländers möjligheter att implementera de miljörelaterade konventionerna. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Inom styrande organ för FN:s operativa verksamhet, de internationella finansieringsinstitutionerna och den Globala miljöfonden (GEF) fortlöper arbetet med att genomföra rekommendationerna från . eftersträvar en förstärkt integrering av miljö och hållbar utveckling. Detta arbete har präglats av förberedelsearbetet inför "Världstoppmötet om hållbar utveckling" i . Vid toppmötet slogs uttryckligen fast att de tre delarna av hållbar utveckling i form av ekonomi, miljö och sociala frågor skall hanteras integrerat. Delmål: Jämställdhet mellan kvinnor och män