prop · GQ03147 · 2003-06-25 00:00:00 — I aktiebolagslagen fanns tidigare en bestämmelse om att sammanträde alltid skulle hållas vid handläggning av likvidationsfrågor. I samband med att likvidationsbestämmelserna i aktiebolagslagen sågs över ansågs det att en skriftlig handläggning i många fall var fullt tillräcklig. Den särskilda bestämmelsen i aktiebolagslagen om sammanträde togs därför bort (se prop. 2000/01:150 s. 55, jfr 13 kap. 24 § aktiebolags- lagen). Även i fråga om ekonomiska föreningar är skriftlig handläggning fullt tillräcklig för att frågan om en förening skall gå i likvidation skall kunna prövas. Vi föreslår därför att bestämmelsen i föreningslagen om sammanträde tas bort. Där sammanträde behövs med hänsyn till utredningen eller därför att det kan främja ett snabbt avgörande kan sammanträde ändå hållas enligt lagen om domstols- ärenden. Tingsrätten bör, liksom tidigare, ge föreningen, föreningsmed- lemmarna och borgenärerna tillfälle att yttra sig samt kungöra likvi- dationsföreläggandena i Post- och . Tiden för att svara på ett likvidationsföreläggande bör inte kortas ned (jfr avsnitt 4.2). Enligt 11 kap. 6 § föreningslagen har sökanden i ett likvidationsärende under vissa förutsättningar rätt till ersättning av föreningens medel för de kostnader som han eller hon har haft för delgivning, kungörelse och expeditioner i ärendet. Några sådana kostnader kan numera inte upp- komma för sökanden annat än i mycket speciella fall. Bestämmelsen har därmed i stort sett förlorat sin praktiska betydelse. En motsvarande bestämmelse fanns tidigare i aktiebolagslagen men togs bort i samband med den senaste översynen av likvidationsbestämmelserna i den lagen (se prop. 2000/01:150 s. 55 och 56). När det gäller sådana ärenden som handläggs i domstol finns det dessutom vissa möjligheter för sökanden att begära ersättning för sina kostnader enligt bestämmelserna i lagen (1996:242) om domstolsärenden. Vi föreslår därför att också ersättnings- bestämmelsen i föreningslagen tas bort. Förordnande och entledigande av likvidatorer Regeringens förslag: När en domstol eller Patent- och registrerings- verket beslutar om att en förening skall gå i likvidation, skall domstolen respektive verket förordna en eller flera lik- En likvidator skall vara lämplig för uppdraget och får normalt inte ha ingått i föreningens ledning. En likvidator skall entledigas, om han eller hon begär att få avgå och visar skäl till det eller om han eller hon inte är lämplig eller av någon annan orsak bör skiljas från uppdraget. Patent- och registreringsverkets förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Verket har dock inte föreslagit några bestämmelser om likvidatorns kvalifikationer eller om entledigande av likvidator (promemorian s. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt Patent- och registreringsverkets förslag. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med Prop. 2002/03:147 regeringens förslag (utkastet till lagrådsremiss s. 29 och 30). Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt förslaget i utkastet till lagrådsremiss. Skälen för regeringens förslag: En naturlig följd av vårt förslag om att flytta vissa likvidationsärenden till är att verket också bör utse likvidator i de fall då verket har beslutat att en förening skall gå i likvidation. Motsvarande ordning gäller redan på aktiebolagsrättens område och har där fungerat väl (se 13 kap. 27 § aktiebolagslagen). En grundläggande förutsättning för att en likvidation skall kunna genomföras på ett korrekt och ändamålsenligt sätt är att likvidatorn är lämpad för sin uppgift. Föreningslagen innehåller inte några sär- skilda bestämmelser om likvidatorns kvalifikationer. Vi föreslår därför att det i föreningslagen, på samma sätt som har skett i aktiebolagslagen, införs en uttrycklig regel om att likvidator skall vara lämplig för uppdraget och att han eller hon normalt inte får ha ingått i föreningens ledning (se 13 kap. 27 § fjärde stycket aktiebolagslagen och prop. 2000/01:150 s. 58 f.). I fråga om aktiebolag får i allmänhet inte heller den som genom aktieinnehav har utövat ett bestämmande inflytande över bolaget förordnas till likvidator (se 13 kap. 27 § fjärde stycket aktiebolagslagen). Enligt förarbetena avses med bestämmande inflytande innehav av mer än hälften av rösterna i bolaget. Någon motsvarande regel behöver inte in- föras i föreningslagen, eftersom en medlem i en ekonomisk förening i regel har endast en röst vid föreningsstämman (se 7 kap. 1 § andra stycket föreningslagen). I föreningslagen finns bestämmelser om att de kvalifikationskrav som gäller för styrelseledamöter också omfattar likvidatorer. Det innebär bl.a. att en likvidator skall vara medlem i föreningen, om inte stadgarna tillåter annat (se 6 kap. 4 § andra stycket jämförd med 11 kap. 7 § första stycket). Enligt vår mening är en sådan begränsning inte ändamålsenlig och den bör därför slopas. I övrigt bör de kvalifikationskrav som gäller för en styrelseledamot även fortsättningsvis gälla också för likvidatorer. Det innebär bl.a. att en likvidator inte får vara försatt i konkurs eller ha näringsförbud (se 6 kap. 4 § jämförd med 11 kap. 7 § första stycket). Det finns i föreningslagen inte någon bestämmelse om entledigande av likvidator. Att beslut om entledigande kan fattas torde visserligen stå klart men vilka förutsättningar som gäller för ett sådant beslut är osäkert. Vi anser därför att det bör införas en bestämmelse om detta. Den bör utformas på samma sätt som motsvarande bestämmelse i aktiebolags- lagen. En likvidator bör alltså entledigas dels om han eller hon begär att få avgå och visar skäl till det, dels om han eller hon inte är lämplig eller av någon annan orsak bör skiljas från uppdraget. I de fall då likvidatorn själv vill bli entledigad, bör frågan prövas av den instans som har förordnat honom eller henne. Om frågan om entledigande initieras av någon annan än likvidatorn själv, bör den prövas av domstol, oavsett vem som har förordnat likvidatorn (jfr 13 kap. 28 § aktiebolagslagen och prop. 2000/01:150 s. 60). Allmän domstol bör utse likvidator för handelsbolag . Regeringens bedömning: Allmän domstol bör handlägga frågor om utseende av likvidator för handelsbolag och enkla bolag. Patent- och registreringsverkets bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning (promemorian s. 16). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig har godtagit Patent- och registreringsverkets bedömning. Bedömningen i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens bedömning (utkastet till lagrådsremiss s. 30). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrat sig har godtagit bedömningen i utkastet till lagrådsremiss. Skälen för regeringens bedömning: Handelsbolag och enkla bolag skall i vissa situationer gå i likvidation, exempelvis om bolagsavtalet har slutits och en bolagsman säger upp avtalet. Däremot kan en domstol inte besluta att t.ex. ett handelsbolag skall gå i likvidation. Om ett handelsbolag eller ett enkelt bolag har gått i likvidation, kan domstolen dock på ansökan av en bolagsman förordna att likvidationen skall verkställas av en likvidator som domstolen utser (se 2 kap. 37 §, 3 kap. 1 § och 4 kap. 7 § lagen [1980:1102] om handelsbolag och enkla bolag). En förutsättning för att en domstol skall få utse likvidator är att det är sannolikt att likvidationen oskäligt uppehålls eller annars utförs på ett sådant sätt att en bolagsmans rätt därigenom äventyras. En begäran om att likvidator skall utses är alltså föranledd av någon form av motsättning mellan olika bolagsmän eller mellan likvidatorn och vissa bolagsmän. Mot bakgrund av ärendenas karaktär anser vi att detta slag av ärende även fortsättningsvis bör handläggas av domstol. 5Vissa tillståndsärenden enligt bostadsrätts- lagen och lagen om kooperativ hyresrätt Regeringens förslag: skall handlägga ärenden om tillstånd att upplåta bostadsrätt innan den slutliga kostnaden för bostadsrättsföreningens hus har redovisats. Verket skall också handlägga ärenden om tillstånd för en bostadsrättsförening att ta emot förskott vid förhandsavtal och tillstånd för en kooperativ hyresrättsförening att ta emot förskott på en upplåtelseinsats. Patent- och registreringsverkets förslag: Överensstämmer med rege- ringens förslag. har dock inte lämnat något förslag beträffande ärenden om tillstånd för en kooperativ hyresrättsförening att ta emot förskott på en upplåtelseinsats (prome- s. 6 och 7). Remissinstanserna: har avstyrkt Patent- och registreringsverkets förslag. Övriga remissinstanser som har yttrat sig har godtagit förslaget. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens förslag (utkastet till lagrådsremiss s. 31 och 32). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt eller inte haft något att invända mot förslaget i utkastet till lagrådsremiss. har alltså numera tillstyrkt förslaget. Bakgrund: gäller att vissa tillståndsärenden enligt bostadsrätts- lagen (1991:614) skall handläggas av . Enligt 4 kap. 2 § bostadsrättslagen får en bostadsrättsförening inte utan tillstånd upplåta bostadslägenheter med bostadsrätt förrän den slutliga kostnaden för föreningens hus har redovisats i en registrerad ekonomisk plan eller på en föreningsstämma. skall lämna tillstånd om en ekonomisk plan har registrerats och föreningen har ställt betryggande säkerhet hos för återbetalning av insatsen till bostadsrättshavarna jämte, i förekommande fall, upplåtelseavgift. I 5 kap. 2 § bostadsrättslagen föreskrivs att en bostadsrättsförening får ta emot förskott för en bostadsrätt endast av den som har tecknat förhandsavtal och om har lämnat föreningen tillstånd att ta emot förskott. skall, enligt 5 kap. 5 §, lämna sådant tillstånd om det finns en kalkyl över kostnaderna för projektet, granskad av särskilda intygsgivare, och föreningen har ställt betryggande säkerhet hos för återbetalning av förskott till förhandstecknarna. handlägger även ärenden enligt lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt. Enligt 2 kap. 12 och 13 §§ den lagen får en koope- rativ hyresrättsförening inte ta emot förskott på en upplåtelseinsats utan att först har lämnat tillstånd till det. skall lämna sådant tillstånd om föreningen har ställt betryggande säkerhet hos för återbetalning av förskottet. Också handlägger ärenden som har med bostadsrättsföreningar och kooperativa hyresrättsföreningar att göra. Dels är verket registreringsmyndighet för bostadsrättsföreningar och koopera- tiva hyresrättsföreningar (se 15 kap. 1 § föreningslagen, 9 kap. 31 § bostadsrättslagen och 2 kap. 28 § lagen om kooperativ hyresrätt). Dels ankommer det på verket att registrera sådana ekonomiska planer som har nämnts ovan (se 3 kap. 1 § bostadsrättslagen). Fråga har uppkommit om de nämnda tillståndsärendena bör flyttas över till . Skälen för regeringens förslag: Som tidigare nämnts har till överflyttats bl.a. vissa ärenden på aktiebolags- rättens område. Vi föreslår nu att också vissa ärenden om likvidation av ekonomiska föreningar, bostadsrättsföreningar, kooperativa hyresrätts- föreningar och sambruksföreningar flyttas till verket (se avsnitt 4.1). De tillståndsärenden enligt bostadsrättslagen som länsstyrelserna hand- lägger, dvs. tillstånd att upplåta bostadsrättslägenhet med bostadsrätt innan den slutliga kostnaden för föreningens hus har redovisats och tillstånd att ta emot förskott vid förhandsavtal, har nära anknytning till Patent- och registreringsverkets registreringsuppgifter enligt samma lag. Länsstyrelserna har i övrigt inte några uppgifter enligt bostadsrättslagen. Även ärenden om tillstånd för en kooperativ hyresrättsförening att ta emot förskott på en upplåtelseinsats har ett visst samband med verkets Prop. 2002/03:147 registreringsuppgifter som länsstyrelserna inte handlägger några andra ärenden enligt lagen om kooperativ hyresrätt. Detta talar i viss mån för att tillståndsärendena bör flyttas till . En överföring av tillståndsärendena till skulle innebära att företrädare för bostadsrättsföreningar och kooperativa hyresrättsföreningar i samband med föreningarnas bildande enbart behöver vända sig till verket i stället för som till både verket och en länsstyrelse. Det skulle alltså innebära en förenkling för föreningarna. Det skulle också ge bättre förutsättningar för en enhetlig praxis i denna typ av ärenden. Vi föreslår mot denna bakgrund att de aktuella tillståndsärendena skall handläggas av i stället för av länssty- relsen. 6 Vissa ärenden som gäller sambruksföreningar Regeringens förslag: skall handlägga ärenden om medgivande för en sambruksförening att fortsätta sin verksamhet trots att antalet medlemmar i föreningen har gått ned under tre. Patent- och registreringsverkets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (promemorian s. 9). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt förslaget eller inte haft några invändningar mot det. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens förslag (utkastet till lagrådsremiss s. 33). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt förslaget eller inte haft något att invända mot det. Bakgrund: En ekonomisk förening som har till ändamål att driva jordbruk eller trädgårdsnäring för medlemmarnas gemensamma räkning kan registreras som sambruksförening. Bestämmelser om sådana för- eningar finns i lagen (1975:417) om sambruksföreningar. Såvitt gäller likvidation hänvisar lagen om sambruksföreningar till bestämmelserna i 11 kap. föreningslagen (se 16 § lagen om sambruks- föreningar). Det innebär bl.a. att en sambruksförening kan bli skyldig att gå i likvidation om antalet medlemmar har gått ned under tre (jfr 11 kap. 3 § jämförd med 2 kap. 1 § föreningslagen). I fråga om sambruks- föreningar gäller dock bl.a. att likvidationsskyldighet inte inträder om har funnit att det finns särskilda skäl att medge att föreningens verksamhet ändå får fortsätta (se prop. 1975:70 s. 65 och 1948:58 s. 71 samt SOU 1946:70 s. 103 f., 137 och 138). Länsstyrelserna har inte några andra uppgifter enligt lagen om sam- bruksföreningar. har föreslagit att prövningen av de aktuella tillståndsärendena skall flyttas till verket. Skälen för regeringens förslag: Sambruksföreningar registreras Prop. 2002/03:147 liksom andra ekonomiska föreningar hos Patent- och registrerings- En anmälan om registrering skall innehålla en försäkran om att föreningen har minst tre medlemmar (jfr 4 § förordningen [1987:978] om ekonomiska föreningar jämförd med 3 § lagen om sambruksföreningar). Vid registreringen kontrollerar verket att det finns en sådan försäkran. Frågan om det finns skäl att låta en sambruksförening driva verksamhet trots att den har mindre än tre medlemmar har därmed ett nära samband med en uppgift som redan har. Det förekommer mycket få ärenden som gäller medgivande för sambruksföreningar att fortsätta bedriva verksamhet med mindre än tre medlemmar. Det framstår som mest ändamålsenligt att samtliga dessa ärenden handläggs av en myndighet. Eftersom Patent- och registrerings- verket redan har hand om registreringen av föreningarna, bör ärendet handläggas av verket. 7Föreståndare för utomlands bosatta näringsidkare Regeringens förslag: Anmälan om föreståndare för en utomlands bosatt näringsidkare skall lämnas till i stället för till . Om en enskild näringsidkare som är registrerad i handelsregistret är bosatt utomlands, skall registret också innehålla uppgift om förestån- dare. Patent- och registreringsverkets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (promemorian s. 3, 4, 24 och 27). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt förslaget eller inte haft några invändningar mot det. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens förslag (utkastet till lagrådsremiss s. 34 och 35). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt förslaget eller inte haft några invändningar mot det. Bakgrund: Svenska eller utländska medborgare som är bosatta utomlands är oförhindrade att driva näringsverksamhet i . Enligt lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. (nedan kallad filiallagen) måste de dock utse en i bosatt föreståndare för sin verksamhet. Anmälan om vem som är föreståndare och fullmakt för denne skall ges in till i det län där verksamheten huvudsakligen skall bedrivas (se 24 och 25 §§ filiallagen). En del utomlands bosatta personer som har anmält föreståndare är registrerade i handelsregistret som enskilda näringsidkare. I samband med att filiallagen infördes diskuterades vilken myndighet som skulle ha hand om ärenden om föreståndare. Departementschefen ansåg att länsstyrelserna tills vidare borde ha hand om dessa ärenden, eftersom de hade ett nära samband med handelsregistren som då fördes Han erinrade dock om att regeringen hade anmält till Prop. 2002/03:147 att handelsregistren avsågs att bli överförda till Patent- och registreringsverket och ansåg att även ärenden om föreståndare borde flyttas till verket när handelsregistren hade förts dit (se prop. har föreslagit att verket skall ta över handläggningen av ärenden om föreståndare. Skälen för regeringens förslag Anmälan om föreståndare bör ges in till Bestämmelserna om anmälan av föreståndare enligt filiallagen och om registrering av enskilda näringsidkare enligt handelsregisterlagen (1974:157) har nära samband med varandra. Som nämnts berör de delvis samma krets av näringsidkare. Vid anmälan om föreståndare respektive ansökan om registrering av enskild näringsverksamhet skall dessutom lämnas i stort sett samma uppgifter. Det kan också konstateras att ärenden om anmälan av föreståndare har stora likheter med andra uppgifter som har. En överflyttning av ärenden om anmälan av föreståndare till skulle för utomlands bosatta personer som vill etablera näringsverksamhet i innebära den förenklingen att de skulle kunna ge in anmälan om föreståndare och ansökan om registrering av enskild näringsverksamhet till en och samma myndighet. Även myndigheternas arbete skulle rationaliseras. Vi anser mot denna bakgrund att frågor som gäller föreståndare bör handläggas av , i stället för av länssty- relsen. Uppgift om föreståndare bör registreras i handelsregistret Enligt 4 § handelsregisterlagen skall handelsregistret i fråga om enskilda näringsidkare innehålla uppgift om bl.a. näringsidkarens firma, närings- idkarens fullständiga namn, personnummer och postadress, närings- verksamhetens art samt det län och den ort där huvudkontoret finns och kontorets postadress. Det finns däremot inte något krav på att registret skall innehålla uppgift om föreståndare enligt filiallagen. Om en enskild näringsidkare har en sådan föreståndare, för Patent- och registrerings- verket ändå in uppgift om föreståndarens namn, personnummer och post- adress. Registreringen i handelsregistret av uppgift om föreståndare är till nytta för t.ex. företag och banker, som på ett enkelt och smidigt sätt vill nå näringsidkaren. Det är också till nytta för domstolar och myndigheter som vill komma i kontakt med näringsidkaren. Vi anser därför att det bör införas lagstöd för Patent- och registreringsverkets nuvarande regi- streringspraxis. Ett förenklat avregistreringsförfarande för Regeringens bedömning: Det bör inte införas bestämmelser om ett förenklat avregistreringsförfarande för bostadsrättsföreningar. Patent- och registreringsverkets förslag: Patent- och registrerings- verket har föreslagit att det skall införas ett förenklat avregi- streringsförfarande för bostadsrättsföreningar (promemorian s. 68). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig i frågan, förutom för speciella mål, har ställt sig bakom Patent- och registreringsverkets förslag. för speciella mål har framhållit att de rättsliga följderna av en avregistrering bör övervägas närmare. Bedömningen i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens bedömning (utkastet till lagrådsremiss s. 3537). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig, förutom , har godtagit bedömningen. anser att det bör införas någon form av förenklat förfarande för att avveckla i vart fall föreningar som aldrig har haft några tillgångar. Bakgrund: Lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombild- ning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt (ombildningslagen) ger hyresgästerna företrädesrätt till förvärv av den fastighet som de bor på för att ombilda hyresrätterna till bostadsrätter eller kooperativa hyres- rätter. En förutsättning för denna företrädesrätt är dock att hyresgästerna bildar en bostadsrättsförening eller en kooperativ hyresrättsförening och att föreningen gör en intresseanmälan hos inskrivningsmyndigheten. Ett stort antal bostadsrättsföreningar bildas i syfte att förvärva den fastighet som föreningens medlemmar bor på. Av olika anledningar kommer dock i många fall något förvärv inte till stånd. Föreningarna finns trots det kvar och är skyldiga att t.ex. upprätta årsredovisning och att anmäla olika uppgifter till för registrering. Endast om en förening upplöses upphör dess skyldighet att t.ex. upprätta årsredovisning. En upplösning kan emellertid komma till stånd enbart genom likvidation eller, om föreningen är på obestånd, genom konkurs. har uppgett att verket ofta får frågor om möjligheten att upplösa bostadsrättsföreningar. Många föreningar anser att det borde finnas ett enklare sätt att upplösa en förening på än genom likvidation. Verket har mot denna bakgrund föreslagit att det skall införas ett förenklat avregistreringsförfarande för bostadsrättsföreningar. Skälen för regeringens bedömning: Enligt Patent- och registrerings- verkets förslag skall en bostadsrättsförening som har bildats för att möjliggöra en intresseanmälan enligt ombildningslagen och som har upphört med sin verksamhet kunna upplösas genom avregistrering utan föregående likvidation. En förutsättning för att en bostadsrättsförening skall få avregistreras skall dock vara att samtliga föreningsmedlemmar och styrelseledamöter begär det. När föreningen har avregistrerats skall föreningens medlemmar och styrelseledamöter solidariskt svara för Föreningens tillgångar skall övergå till föreningens medlemmar. Förslaget har som förebild det avregi- streringsförfarande som fanns för aktiebolagen när lägsta tillåtna aktiekapital höjdes (se punkten 5 i övergångsbestämmelserna till lagen [1994:802] om ändring av aktiebolagslagen samt prop. 1993/94:196 s. 216 och 217 och prop. 1973:168 s. 1021). Patent- och registreringsverkets förslag har vissa fördelar. Som nämnts kan en förening på eget initiativ upplösas genom att besluta om likvidation. Ett likvidationsförfarande kan emellertid medföra inte obetydliga kostnader för föreningen, bl.a. för likvidatorns arvode. De flesta bostadsrättsföreningar som inte har förvärvat någon fastighet saknar tillgångar. Föreningsmedlemmarna har inte heller något incita- ment att skjuta till medel till en likvidation. Det leder till att många föreningar aldrig går i likvidation på frivillig väg utan i stället tvångslikvideras p.g.a. att de inte har anmält behörig styrelse (se 11 kap. 4 § första stycket 3 föreningslagen) eller avförs ur föreningsregistret genom s.k. gallring (se 11 kap. 18 § föreningslagen). Verkets förslag innebär att dessa föreningar kan upplösas på ett enkelt och snabbt sätt utan någon kostnad. Till detta kommer att det ur registerhållnings- synpunkt är en fördel att antalet overksamma föreningar i förenings- registret kan minska. Statens kostnader för tvångslikvidations- och konkursförfaranden kan också begränsas. Den föreslagna ordningen har vissa nackdelar. En förening som har avförts ur föreningsregistret och därmed upplösts, kan inte försättas i konkurs (jfr NJA 1982 s. 802). Det innebär att transaktioner som föreningen har gjort inte kan återgå genom att återvinnas. Det finns en viss om än mycket begränsad risk för att detta förhållande kan utnyttjas på ett otillbörligt sätt.