prop · GR0337 · 2003-11-26 00:00:00 — (2)Enligt uppskattningar från italienska inrikesministeriet (3)EU (inkl. t.o.m. ) (4)Ingen uppgift Asylinströmningen till EU:s blivande medlemsstater skiljer sig mycket åt i omfattning. Till flera länder, däribland , och , har kommit asylsökande på en nivå som motsvarar den i flera nuvarande EU-stater. I och är antalet asylsökande mycket litet. Utomnordiska medborgare måste ha uppehållstillstånd för att få bosätta sig i . Tabellen nedan visar antalet beviljade uppehållstillstånd under perioden 2000oktober 2003 fördelat på grunden för uppehålls- tillstånd. Endast tillstånd för bosättning under räknas in i denna statistik. Beviljade uppehållstillstånd perioden 2000oktober 2003 Uppehållstillstånd inom ramen för vidarebosättning (kvotflyktingar) - Konventionsflyktingar () - Skyddsbehövande i övrigt enligt 3 kap. 3 § -- 1 punkten (dödsstraff, tortyr m.m.) -- 2 punkten (väpnad konflikt, miljökatastrof) -- 3 punkten (kön, sexuell läggning) -anhörig till flykting (flyktingar, skyddsbehövande i övrigt, kvotflyktingar, humanitära skäl) Övriga (ex. egna företagare, ankn. Den vanligaste grunden för att bevilja uppehållstillstånd är familjeanknytning, såsom familjebildning, familjeåterförening, adoption osv. Ungefär hälften av dem som fick uppehållstillstånd i fick det på denna grund. Antalet utomnordiska medborgare som bosatte sig i av familjeskäl var 22 247. Endast en mindre del av dessa, 4 632 personer, var anhöriga till en flykting, kvotflykting, skyddsbehövande i övrigt eller någon som fått uppehållstillstånd av Skr. 2003/04:37 humanitära skäl. invandrade 64 087 personer till medan 33 009 personer utvandrade. Nettoinvandringen uppgick därmed till drygt 31 000 personer vilket ger det största invandringsöverskottet . I tabellen nedan redovisas personer både svenska och utländska medborgare som har flyttat över landets gränser under respektive kalenderår, med avsikten att bosätta sig inom/utom . Endast de som erhållit uppehållstillstånd ingår i statistiken, som alltså inte omfattar asylsökande. Av dem som utvandrade från var knappt hälften födda i landet. Ungefär en fjärdedel av dem flyttade till ett annat nordiskt land. Migrationsströmmarna mellan de nordiska länderna varierar mellan åren och reflekterar växlingar i konjunkturer och arbetsmarknad i länderna. Utvandringen från av inrikes födda har sjunkit . Bland de utrikes födda har återutvandringen varit relativt stabil. flyttade ca 17 200 utrikes födda från . In- och utvandring till/från I och med att propositionen Svensk migrationspolitik i globalt perspektiv antogs infördes ett nytt synsätt beträffande den migrationspolitiska hanteringen (prop. 1996/97:25, 1996/97:SfU5, rskr. 1996/97:80). Det nya synsättet innebär att hanteringen av migrationsärenden skall spegla en sammanhållen helhet och process. har gjorts till ansvarig central utlänningsmyndighet med ett processansvar och ett samordningsansvar gentemot övriga berörda myndigheter i migrationsprocessen, dvs. utlandsmyndigheterna, polismyndigheterna och . processansvar innebär att verket skall samråda med berörda myndigheter i syfte att verksamheten håller god kvalité och sker effektivt. Huvudsakligen sker detta i samrådsgrupper bestående av företrädare för myndigheterna eller direkt mellan berörda tjänstemän. I regeringsbeslut (UD/2002/336/MAP) befästes Skr. 2003/04:37 ytterligare samarbetets former. Regeringen gav där i uppdrag åt , , och Utlännings- nämnden att samråda om vissa centrala frågor inom migrationsområdet främst rörande verksamheten vid utlandsmyndigheterna. De frågor kring vilka samråd skall ske omfattar bl.a. verksamhetsplanering, organisations- och personalfrågor, kompetensutveckling och utbildnings- behov, IT-stöd samt användandet av de särskilda medel som avsatts för verksamheten. Samarbetet har även inneburit att tjänstemän med särskild migrationskompetens placerats på tolv migrationstunga utlandsmyndigheter. En viktig utgångspunkt för placering av sådana s.k. migrationsattachéer på vissa utlandsmyndigheter har varit att säkra kvalitet och kompetens inom området, på vissa utlandsmyndigheter även i ett regionalt perspektiv. finns migrationsattachéer vid följande utlandsmyndigheter: , , , , , , , , , , och . För att effektivisera och förbättra IT-stödet på migrationsområdet har utvecklat ett datoriserat ärendehanteringssystem, kallat . Systemet skall bidra till att bl.a. minska handläggningstiderna, ge ett bättre beslutsunderlag och ge en effektiv informationsåterföring i de ärenden som initieras vid utlandsmyndigheterna, dvs. ansökningar om visering samt uppehålls- och arbetstillstånd. Ambitionen är att systemet skall utvecklas ytterligare för att utgöra ett stöd även i asylprocessen. har installerats på 24 utlandsmyndigheter och enligt planerna kommer 30 utlandsmyndigheter att ha WILMA-systemet . Detta innebär att av alla ärenden som hanteras på utlandsmyndigheterna omfattas av systemet. har även installerats på ett antal polismyndigheter i som utövar gränskontroll och kommer att installeras på samt på ytterligare utlandsmyndigheter. Vad gäller kostnader för IT-stödet har en omfördelning gjorts. kommer från att överta det finansiella ansvaret för IT-stödet i migrationsarbetet vid utlandsmyndigheterna. nuvarande styrelse är förordnad för perioden t.o.m. . I samband med den senaste tillsättningen av styrelse utökades antalet ledamöter från åtta till tolv för att ge plats åt samtliga riksdagspartier. Förutom riksdagspartierna ingår i styrelsen även generaldirektör samt en representant från forskar- sfären. generaldirektör är styrelsens ordförande. efterträddes av på posten som generaldirektör. Efter det att tillträtt som migrationsminister , tjänstgör som vikarierande generaldirektör för . Vid finns 20 ordinarie ordförande samt tre ersättare. Ordförandeposterna innehas i flertalet fall av ordinarie domare. Ordförandena utses av regeringen. Vid nämnden finns därutöver 36 ledamöter som är politiskt tillsatta. Nuvarande ledamöter är förordnade för perioden . Platserna är fördelade mellan riksdagspartierna enligt valresultat. valde vid senaste utnämningen att avstå från att nominera någon ledamot. leds av generaldirektör . Han efterträdde då som varit generaldirektör för . Den svenska migrationspolitiken har granskats ingående av bl.a. Statskontoret och , RRV (som omvandlats till ). uppdrog åt Statskontoret att biträda en arbetsgrupp inom UD för att följa upp de genomförda förändringarna av samarbetsformerna för migrations- frågorna. Statskontorets arbete redovisades i promemorian Tydligare styrning av migrationssamarbetet. granskade s.k. organiserade verksamhet i rapporten mottas de asylsökande? Den organiserade verksamheten för asylsökande inom (RRV 2002:19). I granskningen framkom bl.a. brister när det gäller svenskundervisning, individualisering, praktik i samhället och hälsoundersökningar. har i rapporten och utlandsmyndigheternas arbete med migration (RRV 2003:24), granskat hur och styr arbetet med migrationsfrågor. Rapporten utgår från en fallstudie av sex utlands- myndigheter: , , , , och . Granskningen har bl.a. omfattat hur utlandsmyndigheterna uppfyller regeringens tidsmål för handläggningen av migrationsärenden. I rapporten påtalas vissa brister i utlandsmyndigheternas arbete med migrationsfrågor. anser att dessa brister beror på att och inte är tillräckligt tydliga i sin styrning av verksamheten. Målen, eller hur arbetet skall bedrivas för att uppnå målen, blir därför otydliga enligt . Rapporten mynnar ut i en rad rekommendationer som studeras. Vissa rekommendationer kan få resursmässiga konsekvenser. Regeringen har uppdragit åt Statskontoret att granska verksamhetsstyrning och IT-verksamhet. har överlämnat fyra ärenden till regeringen för avgörande. Ärendena handlar om frågan om uppehållstillstånd för ryska medborgare från . fatta beslut i ärendena som blir vägledande för och Skr. 2003/04:37 praxis. 3.4Svenska utlänningsärenden i mot tortyr och i fäster stor vikt vid rätten för enskilda att klaga hos internationella övervakningsorgan. Den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna () och mot tortyr är exempel på sådana organ som har behörighet att pröva enskilda klagomål mot en stat. tillämpar FN:s konvention mot tortyr . Denna konvention uppställer i artikel 3 ett förbud mot att återsända en person till en stat där han eller hon riskerar tortyr. En förutsättning för att kommittén skall kunna pröva klagomål från enskilda är att staten i fråga har accepterat den individuella klagorätten. Många av de 134 stater som är anslutna till tortyrkonventionen har inte gjort det. Andra länder som har eller har haft individuella ärenden i kommittén är t.ex. , och . I den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () har i domstolens praxis intolkats ett motsvarande återsändandeförbud i artikel 3 (förbud mot tortyr och omänsklig och förnedrande behandling eller bestraffning). I utlännings- ärenden kan även t.ex. artikel 8 (rätt till skydd för familjelivet) vara relevant. är behörig att pröva klagomål från enskilda mot samtliga stater som är anslutna till . Båda organen prövar om en verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut strider mot respektive konventions- åtagande. har mot tortyr prövat 21 ärenden i sak avseende klagomål mot . Kommittén har funnit att brutit mot FN- konventionen mot tortyr i nio fall. I tolv fall har kommittén funnit att kritik inte kan riktas mot . Elva ärenden har avslutats utan sakprövning. Av dessa fann kommittén att ett klagomål varit uppenbart ogrundat. har antalet anmälningar till kommittén ökat. finns 18 öppna ärenden hos kommittén i vilka regeringen ombetts att yttra sig. Av dessa gäller två ärenden utvisning på grund av brott, resten avser asylärenden där avlägsnandebeslut meddelats. har inte fällts i i något fall avseende artikel 3 och inte heller avseende artikel 8 vad gäller utlänningsärenden. Ett stort antal klagomål har avvisats av domstolen som ogrundade. handläggs vid domstolen åtta mål med anknytning till svenska utlänningsärenden i vilka regeringen ombetts att yttra sig. Tre av dessa gäller utvisning på grund av brott, övriga är asylärenden. Det kan noteras att trots att väsentligt fler klagomål getts in till än till , så är det enbart som fastställt att brutit mot tortyrförbudet. är folkrättsligt förpliktat att respektera de domar som meddelas av . Ingen avvisning har verkställts i de fall där domstolen eller kommittén funnit att en verkställighet av ett avvisnings- Skr. 2003/04:37 eller utvisningsbeslut står i strid med respektive konventionsåtagande. 4 Mottagandet av asylsökande Ansvaret för mottagandet av asylsökande är delat mellan stat och kommun. Frivilligorganisationernas medverkan i mottagandet av asylsökande kan utgöra ett värdefullt komplement till myndigheternas insatser. Enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA) ansvarar för att erbjuda lämpligt boende för de utlänningar som inte kan ordna boende på egen hand. Vidare ansvarar för ekonomiskt bistånd till de personer som är registrerade i mottagandesystemet och som inte kan försörja sig själva. De asylsökande skall även ges möjlighet att delta i organiserad verksamhet t.ex. svenskundervisning. Den organiserade verksamheten syftar till att ge individen meningsfull sysselsättning i samt goda förutsättningar inför ett eventuellt återvändande eller integration i en kommun om uppehållstillstånd beviljas. En arbetsgrupp inom har arbetat med att se över och utveckla den organiserade verksamheten. Översynen har bl.a. resulterat i att svenskundervisning för asylsökande skall följa kursplanen för svenska för invandrare (sfi) och samarbetet mellan och stärkas. Vidare arbetar med att ta fram en för alla regioner gemensam plattform av information som skall ges till den asylsökande inom efter det att han eller hon blivit registrerad i mottagandesystemet. Landstingen ansvarar för hälso- och sjukvård för asylsökande m.fl. enligt en överenskommelse mellan staten och . Överenskommelsen reviderades senast och gäller tills vidare vad avser innehåll och omfattning av vården, och till vad gäller nivån på den statliga ersättningen till landstingen. Enligt överenskommelsen skall barn erbjudas hälso- och sjukvård samt tandvård på samma villkor som gäller för barn bosatta i . Vuxna skall i huvudsak ges omedelbar vård samt vård som inte kan anstå. Vidare ersätter staten, enligt förordningen (1996:1357) om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande, landstingen för en hälsoundersökning per asylsökande m.fl. Kommunerna har ett ansvar för att erbjuda asylsökande barn m.fl. förskola, skola och skolbarnomsorg på i huvudsak samma villkor som gäller för barn bosatta i . Enligt förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande m.fl. bör barnen tas emot i skolan så snart som är möjligt men senast efter ankomsten till . Ansvarsfördelningen mellan och kommunerna för de personer som omfattas av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. framgår främst av socialtjänstlagen (2001:453) och lagen om mottagande av asylsökande. Asylsökande kan även komma i fråga för insatser enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga eller lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. var över 42 000 personer registrerade i Skr. 2003/04:37 mottagandesystem. Det kan jämföras med 28 800 Antalet registrerade påverkas främst av antalet asylsökande som kommer till men också av hand- läggningstider och tid för verkställighet av lagakraftvunna avvisnings- och utvisningsbeslut. Den genomsnittliga vistelsetiden för personer registrerade i mottagandesystemet var . 5 Mottagandet av minderåriga utan legal vårdnadshavare Under januarioktober 2003 har 467 barn utan medföljande legal vårdnadshavare, s.k. ensamkommande barn, sökt asyl i . kommer barnen tillsammans med syskon eller någon vuxen person, ofta en släkting, men det förekommer också att barnen kommer helt Det är främst pojkar som kommer till Ungefär en tredjedel är flickor. De barn och unga som kommer till utan legal vårdnadshavare befinner sig i en mycket utsatt situation och det är därför viktigt att mottagandet utformas på bästa Mottagandet av dessa barn är en prioriterad fråga för regeringen och ett förändringsarbete har inletts. gav regeringen och i uppdrag att förbättra mottagandet av de ensamkommande barnen. Myndigheterna redovisade sina förslag till förbättringar i rapporten i mottagandet av barn från annat land som kommer till utan medföljande legal vårdnadshavare (s.k. ensamkommande barn), (UD2002/271/MAP). arbetsgrupp inom ansvarar för den fortsatta beredningen med syftet att förbättra mottagandet för de ensamkommande barnen, bl.a. vad gäller behovet av boende, omvårdnad och skydd, samt fördelningen av ansvar mellan stat och kommun. promemoria beräknas föreligga vid slutet av . Med utgångspunkt i rapporten har flera förbättringar i mottagandet Inom har gemensamma riktlinjer för verksamheten vid verkets barn- och ungdomsenheter tagits fram. Personaltätheten har ökat på boendeenheter för ensamkommande barn och antalet barn i varje boendeenhet har minskat. Boendet är skilt från utredningsverksamhet även om det fortfarande inte föreligger någon sekretess mellan olika enheter inom Sammantaget har kvaliteten på Kring en del ansvarsfrågor som rör stat och kommun pågår det fortfarande diskussioner. I rapporten från och föreslås bl.a. att skall kunna teckna avtal med ett antal kommuner om mottagandet av de ensamkommande Detta innebär att uppdrag avgränsas till att pröva asylärendet samt att teckna avtal. Förslaget bereds i den inter- departementala arbetsgrupp som finns inom . Det är av största vikt att kommunernas socialtjänst utreder alla ensam- kommande barns boende och behov av insatser. lämna ersättning till kommuner för sociala utredningar Skr. 2003/04:37 gällande ensamkommande asylsökande barn. I delbetänkandet God man för ensamkommande flyktingbarn (SOU 2003:51), som lämnades till regeringen , föreslås åtgärder för att stärka skyddet för de ensamkommande barnen. Utredningen föreslår bl.a. att en ny lag stiftas för god man för ensamkommande barn (se avsnitt 1.10). Inom ramen för Östersjösamarbetet och på svenskt initiativ hölls en konferens i Frösundavik i om ensamkommande barn. Vid konferensen beslöt man att en handlingsplan skulle utarbetas. Det betonades att det är viktigt att frivilligorganisationer deltar i detta arbete. För att samla dessa anordnades ett seminarium i , vid vilket många frivilligorganisationer deltog. Arbetet med upprättandet av handlingsplanen pågår. har anvisat medel motsvarande kostnaderna för vidarebosättning av 1 840 personer . Medlen har kunnat användas med viss flexibilitet. och har avsatts 10 respektive för medicinska insatser för personer i och i Kosovo. Medlen har använts för samverkan mellan svenska vårdgivare och medicinsk personal både i och i och Kosovo. har regeringen också avsatt medel till insatser på plats i som syftat till att ge särskilt utsatta colombianer ett tillfälligt skydd och ekonomisk hjälp i närliggande land. Regeringen har beslutat avsluta ansvar för detta projekt och delar av projektidén har istället övertagits av med finansiering från Sida. överfördes 1 015 personer för vidarebosättning till , huvudsakligen rör det sig om kvotflyktingar från , och . Under januarioktober 2003 har 780 personer överförts till , de flesta av dem från och . Anhöriga, dvs. make/maka och ogifta barn , räknas som vidarebosatta om de kommer till i nära anslutning till kvotflyktingens överförande. Resan hit anordnas genom IOM (se avsnitt 8.3) eller svensk utlands- myndighet. För anhöriga som inte kommer hit i nära anslutning till flyktingens ankomst kan ge ett behovsprövat bidrag till deras resa till , om det är fråga om familjer till konventionsflyktingar. Detta sker med stöd av förordningen (1984:936) om bidrag till flyktingar för kostnader för anhörigas resor till . hade 13 stater i , , samt och slutit avtal med UNHCR om att regelbundet ta emot kvotflyktingar för vidarebosättning. Ytterligare ett antal stater hade tillfälliga avtal om att ta emot enskilda personer. Antalet kvotflyktingar som verkligen överförs har sjunkit kraftigt , vilket UNHCR sätter i samband med terrorattackerna i . överfördes knappt 21 000 personer för vidarebosättning, vilket kan jämföras med drygt 33 2001. har också påtagligt försenat överföringen i många fall. 2003/04:37 UNHCR ingått avtal med ett antal länder om att ca 86 800 personer skall kunna överföras för vidarebosättning. Även om behovet av ytterligare platser är mycket större bedömer UNHCR det dock inte troligt att alla dessa platser kommer att kunna användas för vidarebosättning. Med utgångspunkt i de globala konsultationer som hölls år 20012002, tog FN:s flyktingkommissarie initiativ till det s.k. Convention Plus där vidarebosättning är tänkt att kunna ingå som en av flera olika åtgärder för att lösa enskilda flyktingsituationer (se avsnitt 8.2). Syftet med det migrationspolitiska utvecklingssamarbetet är att aktivt medverka till att i tredje länder bygga upp en migrationspolitisk rättsordning i linje med internationella normer och konventioner samt att medverka till ett gradvis närmande till EU:s rättsordning på asyl- och migrationsområdet. framhålls inom det svenska utvecklingssamarbetet också kopplingen mellan migration och bistånd. Genom ett riktat stöd till bl.a. kapacitetsuppbyggnad, konfliktföre- byggande insatser och fattigdomsbekämpning kan biståndet bidra till att undanröja de grundläggande orsakerna till att människor känner sig tvingade att lämna sina hemländer. Ett viktigt mål för migrationspolitiska utvecklingssamarbete är att bekämpa människosmuggling och olika former av människohandel genom utveckling av ett rättssamhälle där utsatta människors rättigheter tas tillvara oavsett nationell tillhörighet. Ett annat mål är att främja regionalt samarbete rörande migrationsfrågor. har under en rad år bedrivit utvecklingssamarbete på det asyl- och migrationspolitiska området i , och . samarbetar även med flera av de blivande EU-staterna i för att stärka deras kapacitet på det migrationspolitiska området. Bilateralt samarbete av samma kapacitetsuppbyggande karaktär har också bedrivits med länderna utanför kretsen av de länder som blir medlemmar i . Stödet har då främst gällt , , och även . Stöd har också givits inom ramen för den s.k. Söderköpingsprocessen (se avsnitt 8.7). Det svenska stödet till , och för att bygga upp en migrationspolitisk rättsordning håller på att avvecklas. som en del i ländernas anpassning till EU:s gemensamma regelverk och uppbyggnad av den institutionella strukturen. 2003 har fullföljt större delen av den tidigare uppgjorda Samarbete har fortsatt med bl.a. ett antal seminarier och studiebesök för att utveckla och förbättra ländernas asyl- Skr. 2003/04:37 och migrationsprocesser. Stora framsteg har gjorts vad gäller uppbyggnaden av en migrationspolitisk grundstruktur. Länderna har numera anslutit sig till praktiskt taget alla centrala internationella instrument på såväl asylområdet som området för mänskliga rättigheter samt väsentligen förbättrat sitt flyktingmottagande. Målet att utvecklingssamarbetet skall övergå i reguljärt grann- landssamarbete är därmed på väg att uppnås. Diskussioner förs med våra samverkansparter om hur vårt framtida samarbete kan se ut inom asyl- och migrationsområdet. har framför allt genom EU:s biståndsprogram för (PHARE) fortsatt det migrationspolitiska utvecklingsarbetet i de länder i som kandiderar till EU. leder även ett twinningprojekt i , i samarbete med , avseende institutionsuppbyggnad och lagstiftning på migrationsområdet. Tillsammans med genomför också ett 18 månader långt twinningprojekt i . Projektet leds av och omfattar organisations- och kapacitetsuppbyggnad inom hela migrationsområdet. medverkar också tillsammans med , , och i ett projekt som syftar till att stödja de turkiska migrationsmyndigheterna inom asylområdet. har deltagit i två förberedande seminarier. Samarbetet kommer att fortsätta genom vårt deltagande i flera seminarier i . lämnade in en ansökan om medel från EU:s Handlingsprogram för administrativt samarbete om yttre gränser, visering, asyl och invandring, det s.k. Argoprogrammet, avseende ett projekt för informationsutbyte om illegala migrationsströmmar och asylfrågor. Projektmedlen söks i samarbete med , och organisationen (). 7.4Ryska federationen, och När det gäller samarbetet med , och har utarbetat landplaner för respektive land. Detta har resulterat i samarbetsprojekt med och . Motsvarande överenskommelser är under utarbetande för . Projektstart kommer att vara för respektive land. Ett besök i resulterade bl.a. i ett samarbete kring ett regionalt seminarium om människohandel för sexuella ändamål. migrationspolitiska engagemang i är banbrytande bland EU:s medlemsstater. arbete i har främst inriktat sig på kunskapsöverföring inom det migrationspolitiska Skr. 2003/04:37 lagstiftningsområdet, med en kontinuerlig dialog för fortsatta program. har en fortsatt positiv utveckling skett på västra när det gäller återvändande till hemorterna i Bosnien- och för dem som tillhör en etnisk minoritetsgrupp på orten. De tidigare politiska hinder som funnits har i huvudsak undanröjts och det är främst sociala och ekonomiska förhållanden som utgör svårigheter för dem som vill återvända. Antalet personer som inte har återvänt är fortfarande mycket stort, särskilt i och . Majoriteten av dem väntas stanna kvar där de nu befinner sig. Något nämnvärt återvändande bland de omkring 60 000 bosnier som fick tillflykt i har inte ägt rum . En positiv utveckling kan skönjas när det gäller möjligheterna för icke-albaner att återvända till det av FN administrerade området Kosovo (enligt säkerhetsrådets resolution ). På vissa håll förekommer det dock alltjämt hot och trakasserier mot i synnerhet den serbiska minoriteten.