prop · GQ03140 · 2003-06-11 00:00:00 — Under 2001och 2002 har listan med indikatorer utvecklats och förfinats för att svara upp mot metodförbättringar och nya politiska prioriteringar. En grundläggande princip för arbetet med strukturindikatorer är köns- uppdelning. Flera indikatorer inom Lissabonstrategin är nu könsupp- delade, bl.a. sysselsättningsgrad, effektiv pensionsålder, olyckor på arbetsplatsen, fattigdomsrisk, långtidsarbetslöshet och examina inom naturvetenskap och teknik. Dessutom finns en indikator för löne- skillnader mellan kvinnor och män. har arbetat för att en könsuppdelning av relevanta indikatorer och kommer fortsatt att verka utifrån denna princip i arbetet med strukturindikatorer. Likabehandlingsdirektivet eller rådets direktiv /207/EEG av om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor syftar till att i medlemsstaterna genomföra principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, befordran, yrkesutbildning, arbetsvillkor och under vissa förutsättningar i fråga om social trygghet. Direktivet har ändrats . och rådet antog direktiv /73/EG om ändring av rådets direktiv /207/EEG som trädde i kraft . Ändringarna i lika- behandlingsdirektivet skall vara genomförda i medlemsstaterna . Likabehandlingsdirektivet innehåller förbud mot direkt och indirekt diskriminering på grund av kön. Trakasserier, sexuella trakasserier och instruktion att diskriminera definieras som diskriminering och omfattas av diskrimineringsförbudet. Förbuden mot diskriminering gäller inom arbetslivet i vid mening. Detta innebär bl.a. att villkor för tillträde till anställning, tillträde till yrkesutbildning och yrkespraktik, anställnings- och arbetsvillkor och medlemskap och medverkan i arbetstagar- organisationer och arbetsgivarorganisationer omfattas. Undantag från Skr. 2002/03:140 diskrimineringsförbuden får göras för verkliga och avgörande yrkeskrav, för att skydda kvinnor under graviditet och mammaledighet samt för positiv särbehandling. Lagar och andra författningar som strider mot principen om likabehandling skall upphävas. Vidare finns bestämmelser om bl.a. förebyggande åtgärder mot diskriminering, skydd mot repressalier, tillgång till rättsliga och/eller administrativa förfaranden, sanktioner, organ för främjande av likabehandling och dialog mellan arbetsmarknadens parter. Likabehandlingsdirektivet är ett s.k. minimi- direktiv. Detta innebär att medlemsstaterna får införa eller behålla bestämmelser som går längre än direktivet. Det skydd som redan finns på de områden som omfattas av direktivet får dock inte inskränkas. Likabehandlingsdirektivet är genomfört i huvudsak genom jämställd- hetslagen (1991:433). 44:e möte ägnades åt uppföljning av den fjärde världskonferensen om kvinnor i . I direkt anslutning till detta möte sammanträdde kommissionen även i egenskap av förberedande kommitté för FN:s specialsession: Kvinnor 2000: Jämställdhet, utveckling och fred inför 2000-talet. Detta möte fokuserade på förhandling av dels en politisk deklaration, dels ett dokument som speglade framsteg och problem samt behov av fortsatta åtgärder när det gäller genomförandet av handlingsplanen som antogs i . Specialsessionen, som ägde rum , fokuserade på att följa upp vad som hänt efter och lägga upp riktlinjer för det fortsatta arbetet. Förhandlingarna ledde fram till en politisk deklaration och en ny handlingsplan. Bland framstegen i handlingsplanen kan nämnas bl.a. kraftigare tag mot våld mot kvinnor, ökad förståelse för sambanden mellan jämställdhet och fattigdomsbekämpning m.m. Kommissionens 45:e möte ägnades åt antagandet av ett nytt arbetsprogram för åren 20022006, förslag till nya arbetsmetoder samt två teman Kvinnor, flickebarn och HIV/AIDS, och Köns- diskriminering och alla former av diskriminering, särskilt rasism, ras- diskriminering, xenofobi och relaterad intolerans. Någon överens- kommelse om arbetsmetoderna kunde inte nås. Den 45:e sessionen åter- upptogs med extra möte i syfte att bl.a. avsluta förhandlingarna om HIV/AIDS. EU-samarbetet under 45:e sessionen leddes av i egenskap av ordförandeland i EU. hölls kommissionens 46:e session, vilken ägnades åt förslag till nya arbetsmetoder samt två teman Att utrota fattigdom bl.a. genom att öka kvinnors ekonomiska och politiska makt under hela deras livstid i en globaliserande värld och Att mildra verkningarna av naturkatastrofer genom miljöledning; ett jämställdhetsperspektiv. Beträffande arbetsmetoder beslutades bl.a. att kommissionen i fortsättningen skall anordna rundabordsamtal på hög nivå. Den 47:e sessionen med FN:s kvinnokommission ägde rum Skr. 2002/03:140 2003. Detta möte ägnades åt diskussioner kring två teman; dels kvinnors delaktighet och tillgång till media och informations- och kommunikat- ionsteknologi, samt hur dessa kan användas för kvinnors framgång och framsteg, dels kvinnors åtnjutande av mänskliga rättigheter och våld mot kvinnor. Medan gemensamma slutsatser kunde antas om IT och media var det däremot inte möjligt att enas kring slutsatserna om kvinnors mänskliga rättigheter och våld mot kvinnor. Stora meningsskiljaktigheter uppstod dels kring frågor om att stater ej får använda sedvänjor, traditioner eller religion som ursäkt för att utöva våld mot kvinnor eller flickor, dels kring frågor om kvinnors rätt att själva besluta i frågor relaterade till deras sexualitet och reproduktiva hälsa. I samband med den 47:e sessionen arrangerade ett välbesökt och uppmärksammat seminarium om handel med kvinnor och prostitution. FN:s konvention om avskaffandet av all slags diskriminering av kvinnor FN har grundande arbetat med att förbättra kvinnors ställning och bekämpa diskriminering av kvinnor. antogs FN:s konvention om avskaffandet av all slags diskriminering av kvinnor (CEDAW). Konventionen ratificerades av 1980 och trädde i kraft . Det genomgående temat i konventionen är diskriminerings- förbudet kvinnor skall ha samma rättigheter och möjligheter som män. De stater som anslutit sig till konventionen skall rapportera vilka åtgärder de vidtagit för att genomföra konventionens bestämmelser. Rapporterna granskas av för avskaffande av diskrim- inering av kvinnor. Efter granskning avger kommittén allmänna kommentarer och rekommendationer till den rapporterande staten. Kommittén rapporterar till . lämnade sin femte rapport till kommittén. I sina allmänna kommentarer och rekommendationer berömmer kommittén bl.a. för de framsteg som gjorts och görs för att främja jämställdhet när det gäller politiskt deltagande samt beslutsfattande och påpekade att många länder använder som modell. fick vidare beröm för arbetet med att involvera män i jämställdhetsarbetet samt arbetet med att integrera ett jämställdhetsperspektiv i alla politik- områden. Kommittén riktade kritik mot bl.a. de existerande löne- skillnaderna mellan kvinnor och män, den könssegregerade arbets- marknaden och den låga andelen kvinnor på beslutsfattande positioner inom privat sektor. Kommittén var besviken över det faktum att mäns våld mot kvinnor är ett stort problem i , trots att så många åtgärder vidtagits. Regeringen kommer att arbeta vidare med de rekommendationer som lämnades av för avskaffande av diskriminering av kvinnor i samband med presentation av fjärde och femte CEDAW-rapporterna. Kvinnofridsreformen kommer att följas upp . Ett aktivt arbete bedrivs när det gäller att bekämpa handel med kvinnor och prostitution och med att motverka osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män, för att nämna några åtgärder. 2002/03:140 att lämna in sin nästa nationella rapport till kommittén . antog ett fakultativt protokoll (tilläggsprotokoll) till konventionen mot kvinnodiskriminering. Genom tilläggsprotokollet införs en möjlighet för enskilda individer eller grupper av individer att göra en framställan om kränkning av de rättigheter som nämns i konventionen till den särskilda kommittén som har till uppgift att övervaka efterlevnaden av konventionen. Enligt tilläggsprotokollet ges också denna kommitté en möjlighet att på eget initiativ undersöka påstådda kränkningar. Protokollet trädde i kraft . undertecknade protokollet 1999. över- lämnade regeringen en proposition (prop. 2002/03:19) till i vilken föreslås att godkänner tilläggsprotokollet. antog propositionen och ratificerade protokollet . Genomförandet av åtagandena vid har vidtagit och kommer att fortsätta vidta åtgärder för att genomföra åtaganden enligt handlingsplanen från FN:s fjärde kvinno- konferens i . De kritiska områden som tas upp i handlingsplanen ligger väl i linje med regeringens jämställdhetspolitiska mål. Vidare kommer att fortsätta att aktivt integrera ett könsperspektiv i sitt internationella utvecklingssamarbete och kommer att agera på olika sätt för att stärka genomförande av mänskliga rättigheter för både kvinnor och män på det globala planet. för jämställdhetsfrågor (CDEG) har till uppgift att inom verksamhetsområde främja jämställdhets- frågorna. sammanträder två gånger per kalenderår. CDEG har i sitt arbete fortsatt att prioritera främjandet av lika möjligheter och rättigheter, friheter och ansvar för kvinnor och män, förebygga och motverka våld mot kvinnor och handel med människor samt utvecklandet av jämställdhetsintegrering inom och på nationell nivå. Insatser för att få männen delaktiga i jämställdhetsarbetet prioriteras också. tillsatte CDEG, inom ramen för arbetet med jämställd- hetsintegrering, en informell arbetsgrupp av experter på gender budgeting, där är representerat. Gruppen har bl.a. fått till uppgift att med utgångspunkt från erfarenheter av jämställdhetsintegrering i budgetarbete i medlemsstater såväl som i andra länder ta fram en vägledning för gender budgeting, vilken kommer att presenteras . Det har dessutom skapats ett informellt nätverk för jämställdhets- integrering. Nätverket träffas en gång och har fram till utgången av 2002 träffats . Syftet är att dela med sig av sina erfarenheter av arbetet med jämställdhetsintegrering och ge tips om vad Skr. 2002/03:140 som varit lyckade satsningar. Arbetet för att motverka våld mot kvinnor och handel med människor är ett prioriterat område inom jämställdhetsområdet. antog ministerkommittén en rekommendation mot handel med människor för sexuella ändamål. Som en del i uppföljningen av rekommendationen har projekt bl.a. genomförts i sydöstra inom ramen för Task Force on Trafficking in Human Beings of the Stability Pact for South East Europe med syfte att bygga upp lagstiftning i regionen som kriminaliserar handel med människor. En rekommendation mot våld mot kvinnor antogs av minister- kommittén för att förstärka medlemsländernas arbete med att motverka våld mot kvinnor. Rekommendationen, som är den första på området, tar upp olika former av våld mot kvinnor och åtgärder däremot, bland annat förstärkt lagstiftning. antog ministerkommittén en rekommendation om balanserad representation av kvinnor och män i politiskt och offentligt beslutsfattande. ägde den femte jämställdhetsministerkonferensen rum i under temat Demokratisering, konfliktförebyggande och freds- bevarande: kvinnors roll och perspektiv. Från svensk sida underströks betydelsen av att kvinnor aktivt deltar i fredsprocesser. Vid konferensen inbjöd till den sjätte jämställdhetsministerkonferensen. Samarbetet inom jämställdhetsområdet utgår ifrån ett program för det nordiska jämställdhetssamarbetet . Programmet kompletteras med årliga handlingsplaner. Samarbetsprogrammet ligger väl i linje med den svenska jämställdhetspolitiken. Programmet stryker under nödvändigheten av att arbeta mer målmed- vetet inom alla samhällsområden för att främja jämställdhet och lika möjligheter för kvinnor och män. Programmet skall stärka en bred insats för att integrera ett könsperspektiv inom alla politiska fält. skall det skapa initiativ inom utvalda områden som är särskilt viktiga, som kan tillföra nya perspektiv eller som varit försummade. I ministerrådet pågår ett arbete i syfte att integrera köns- och jämställdhetsperspektiv i den samlade verksamheten. Detta innebär att varje ministerråd nu har det överordnade ansvaret för att främja jämställdhet inom det egna politikområdet och inom de institutioner som är berörda av detta. För samtliga verksamhetsområden skall jämställd- hetspolitiska målsättningar fastställas. avslutade projektet streaming i en strategi för jämställd arbetsmarknads- och ungdomspolitik. Projektet har bedrivits som ett paraplyprojekt med en gemensam nordisk del och fristående nationellt styrda underprojekt i samtliga nordiska länder samt på och . Erfarenheterna från de nationella projekten utvärderades och analyserades fortlöpande av det nordiska projektets metodgrupp. Dessa erfarenheter har struktur- erats och sammanställts i en skrift Steg för Steg att arbeta med gender mainstreaming som strategi, som kommer att finnas i tryckt skick . Som namnet antyder beskriver skriften processen för arbete med jämställdhetsintegrering steg för steg. prioriterar jämställdhetsministrarna tre huvud- områden för det nordiska jämställdhetsarbetet: köns- och jämställdhets- perspektiv i nordisk ekonomisk politik, män och jämställdhet samt kvinnofrid. Det nya samarbetsprogrammet godkändes av . Jämställdhetssektorn har startat samarbete med finans-, arbetsmarknads- och justitiesektorn kring gemensamma projekt. Till- sammans med arbetsmarknadssektorn har man tillsatt en arbetsgrupp som skall utarbeta en plan för ett projekt om likalön. har det anordnats en rad konferenser och seminarier på olika jämställdhetsteman. Under det svenska ordförandeskapet i 2003 inleds ett projekt finansierat av jämställdhets- och finanssektorn rörande integrering av ett könsperspektiv i de nordiska budgetarna. Projektet syftar till att synliggöra budgetkonsekvenser för respektive kön genom att göra en jämställdhetsanalys. Tanken bakom är att bidra till en effektivare och mer målinriktad resursförbrukning hos de offentliga budgetarna och att främja utnyttjandet av offentliga tjänster och transfereringar. Män och jämställdhet är ett prioriterat område i det nordiska jämställd- hetssamarbetet. Samarbetet har i hög grad varit inriktat på att utveckla den nordiska mansforskningen genom konferenser och publikationer. Ett idédokument om män och jämställdhet i arbetslivet Kan Menn? (Nord 2000:24) publicerades . Ett projekt om könssocialisering i det offentliga rummet inleddes . har satt upp ett antal målsättningar för kvinnofrid för 20012005. Där ingår ett ökat samarbete mellan berörda ministerråd och myndigheter både för att motverka våld mot kvinnor samt handel med kvinnor och för att kartlägga omfattningen av våldet mot kvinnor . stödjer också nordiskt samarbete mellan mansorganisationer som arbetar för att stoppa våldet mot kvinnor. Därutöver bevakar man resultaten från forsknings- programmet Kön och våld i för en eventuell uppföljning. Forskning kring kön och våld pågår eller har initierats på nationell basis i de nordiska länderna. Det har tidigare saknats reella möjligheter för nordiskt samarbete kring kön och våld, men med Nordiska Minister- rådets satsning på programmet Kön och våld i har det skapats en möjlighet för forskare runt om i att samarbeta och utbyta resultat och idéer. Programmet som pågår mellan 20002004 har beviljats 3,57 MDKK av . En programkommitté utsedd av ansvarar för programmet, som administreras av Nordisk forskningsutdanningsakademi (NorFA). Avsikten med programmet är att knyta samman små och spridda forskningsmiljöer i och att ge stöd till uppbyggnad av kompetens och forskar- utbildning. De nordiska och baltiska ministrarna ansvariga för jämställdhetsfrågor höll ett informellt ministermöte i . kändes ett nordisk-baltiskt samarbetsprogram om jämställdhet Skr. 2002/03:140 2003 och man beslutade att arrangera en nordisk-baltisk informations- kampanj mot handel med kvinnor. Den gemensamma informationskampanjen mot handel med kvinnor genomfördes i de nordiska och baltiska länderna . Kampanjen involverade både jämställdhets- och justitiesektorerna. Den leddes av en projektkoordinator från . De gemensamma aktivitet- erna bestod av tre seminarier som behandlade medias roll för informationsspridning i ämnet, stöd till de kvinnor som blivit offren för handel och framtida åtgärder mot handel med kvinnor. En rapport från kampanjen lämnades vid ett informellt ministermöte mellan de nordiska och baltiska jämställdhets- och justitieministrarna samt de baltiska inrikesministrarna i . är 2003 ordförande för det nordiska regeringssamarbetet. kommer fortsätta arbetet med att följa upp det nord- iska samarbetsprogrammet för jämställdhetssektorn för åren 20012005 och arbeta för att jämställdheten integreras i alla sektorers verksamhet. Temat för ordförandeskap i det är integration. Som en del av det programmet arrangerades en nordisk konferens om invandrarkvinnornas livssituation i i . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , . O., , ., , , Nuder, , Regeringen beslutar skrivelse 2002/03:140 Jämt och ständigt, Regering- ens skrivelse om jämställdhetspolitiken med handlingsplan för mandat- perioden.