prop · GR0349 · 2003-12-18 00:00:00 — Om den materiella miljön ofta beskrivs som problematisk framhävs däremot den sociala miljön som något positivt. Många har flera av sina nära vänner i , även om man också umgås med människor från and- ra delar av . Flera av de intervjuade berättar också uppskattan- de om atmosfären och folklivet i , särskilt grillningen nere på ängen och de olika evenemang, fotbollsmatcher och festivaler, som brukar an- ordnas där . "Det finns mycket att se i och väldigt mycket liv, det är mycket folk på gatorna vilket man tycker om när man kommer från mitt land", säger , som är och kommer från ett land i det forna . Även , som är runt de femtio och född i , beskriver på ett liknande vis när hon säger: "lever. Här lever man verkligen! Även enkätundersökningarna som genomförts 1999 och 2003 visar att en klar majoritet i samtliga åldersgrupper och utbildningsnivåer svarar ja på frågan Är du nöjd med ditt umgänge? Förändringen är dessutom positiv i samtliga grupper förutom i , där uppger att de är nöjda med sitt umgänge 2003 mot 1999. Ställer man denna i huvudsak positiva bild av det sociala livet i mot några av de insatser som drivs i närområdet framstår en viss diskre- pans. Projektet dörren i , kvinnocenter och kvinno- forum är tre insatser som vänder sig till kvinnor och syftar till att bryta deras eventuella isolering. Ingen av de kvinnor som uttalat sig ovan ger uttryck för att de känner sig socialt isolerade. Inte heller de kvinnor vid kvinnocenter som intervjuats i samband med utvärderingen av in- satsen uppgav att de kände sig isolerade. Trygg eller otrygg? Även upplevelser av trygghet eller otrygghet är företeelser nära förknip- pade med trivsel. Trygghet både inomhus och utomhus är också en av storstadsarbetets fyra kärnfrågor. Men i enkätundersökningen rankade de tillfrågade otrygghet näst längst ner på listan över upplevda problem. svarade emellertid av dem ja på frå- gan om de kände sig otrygga i . Hur kan då detta tolkas? Tittar vi på de intervjuer som gjorts med Fittjabor nyanseras bil- den ytterligare som också ett tänkbart svar kan skönjas. Med få undantag uppgav de intervjuade att de kände sig trygga i . Så här säger , en ung man : Alltså jag känner alla här och jag är uppvuxen med de flesta här, man känner att man vet vilka personerna är. Jag känner mig trygg här, trygga- re här än vad jag skulle göra någon annanstans. det ligger inte så långt härifrån, det är en station, men jag känner mig ändå inte så trygg där. I likhet med förklarar många, särskilt de yngre Fittjaborna, sin upplevelse av trygghet i med att man känner människorna som bor där, det är grannar, gamla skolkamrater och vänner man möter när man rör sig i området. säger några av kvinnorna att det ibland kan kännas lite kusligt att gå ensam utomhus , men inte mer än vad det skulle göra på något annat ställe, snarare tvärtom. En möjlig tolkning av de till synes motsägelsefulla enkätsvaren skulle kunna vara att den otrygghet som cirka hälften av de svarande sagt sig uppleva inte behöver vara direkt kopplad till . Några av de intervjuade berättar emellertid att de själva, grannar eller goda vänner i området blivit utsatta för inbrott i sina bilar och hus en el- ler . Detta skapar givetvis en känsla av otrygghet menar man, men det handlar främst om obehaget att bli av med sina ägodelar snarare än om rädsla för fysiskt våld. Flera uppger också att de tycker det är synd att polisstationen i lagts ner eftersom man upplever att man fått en ökning av brott som bilstöld, snatteri och rån som följd. är en av de Fittjabor som på olika sätt är aktiv i förändringsarbetet i , bland annat genom sitt engagemang i insatsen Lugna gatan. Så här beskriver anledningen till att han valde att gå med i Lugna gatan: Lugna gatan var ju mest för att mina kompisar var med, så jag ville typ bara vara med. Annars så hängde man ju bara i centrum och väntade till de slutade /.../ Sedan har man ju lärt sig mycket, man får gå utbild- ningar i hjärt- och lungräddning, etik och moral och sånt där, så man har lärt sig därifrån också. som Lugna gatan erbjudit tillfälle att få vara tillsammans med kompisarna har arbetet även inneburit nya kunskaper och en konkret möjlighet att göra något för området. berättar till exempel stolt om hur han och vännerna från Lugna gatan tackats av rektorn i Fittjasko- lan eftersom skolans kostnader för skadegörelse minskat avsevärt som en följd av deras arbete. De olika utsagorna om Fittjabornas upplevelser av trygghet är många och till synes motsägelsefulla. Ändå kan man nog säga att det tycks finnas en relativt god överensstämmelse mellan Fittjabornas upplevelser och storstadsarbetets insatser för ökad trygghet. Jämför man enkätundersökningarna framkommer också att ande- len personer som känner sig otrygga i minskat från till . Sannolikt är detta, åtminstone delvis, ett resultat av de sats- ningar på trygghet som gjorts i området. Skolan och det svenska språket Trots att flertalet av de intervjuade Fittjaborna trivs i pekar många av dem på problem och orosmoment av olika slag. Här utgör skolan och det svenska språket ett återkommande tema som flera av de intervjuade med barn i skolåldern uttrycker stor oro kring. I enkätundersökningen uppgav att de tror att deras barn behöver extra hjälp med svenska språket samt med studierna. I samma undersökning 1999 placerar sig dåliga skolor och förskolor på tredje plats på listan över upplevda problem. De intervjuade Fittjabornas kritik mot skolorna i handlar dels om stökig studiemiljö och brist på re- surser, men framför allt om bristen på skolkamrater med svenska som modersmål och den undermåliga språkinlärningsmiljö som detta anses leda till. Det svenska språket, som utgör en av de fyra kärnfrågorna för storstadsarbetet i , tycks alltså vara en angelägen fråga även för de boende i området. Många kritiserar också skolorna i för deras bris- tande studieresultat. Så här säger som har en son som skall börja i skolan. Han skall inte gå i . Dels för att jag redan har ställt honom i kö till en annan skola inne vid , det är en privat musikskola från /.../ Och det andra är för att jag inte tycker att det är tillräckligt bra här helt enkelt. Studieresultaten är ju hemska i det här området, det är som klarar av nian, det är ju ingenting. Och jag kan inte påverka vilka barn han umgås med här, det kan ju vara barn med dålig bakgrund, alltså med sociala problem. I likhet med är flera av de intervjuade av olika anledningar tvek- samma till att låta sina barn gå i skolan i . Men för familjer som inte upplever att de har råd med privat skolgång är möjligheten att välja skola begränsad. som har tre söner fick kämpa hårt för att hennes två äldsta söner skulle få möjlighet att studera i ett annat område. Den yngsta sonen går emellertid i skolan i , eftersom kommunen avslagit hennes begäran med hänvisning till allt för höga kostnader. Trots att säger att hon älskar funderar familjen därför på att flytta om de får möjlighet. "Mina barn måste lära sig bra svenska, hur skall de annars få arbete? Jag måste tänka på mina barns framtid! "(2000), förkla- rar hon. Även , vars barn går i skolan i , oroar sig över barnens ut- bildning och möjligheter att tillägna sig en fullgod svenska. Men i stället för att söka till andra skolor har valt ett annat sätt att hantera pro- blemet på. I samband med att familjen köpte sitt radhus fattade man ock- så beslutet att inte "fly" från , utan i stället stanna kvar och kämpa för en förändring till det bättre. Därför är han på olika sätt livligt engage- rad i storstadsarbetet, men när det gäller insatserna på skolans område är han besviken. är kritisk till en enligt hans mening allt för ensidig satsning på "det yttre". Tittar man på de insatser som startats inom ramen för storstadsarbetet i både , , och finner man åtskilliga språkpedagogiska verksamheter. Flertalet av insatserna riktar sig emellertid till barn i förskole-, låg- och mellanstadieåldern, vil- ket innebär att barn som går i högstadiet inte kan ta del av det extra stödet. Men vid sidan av sitt engagemang i skolfrågan är han också aktiv inom den pakistanska föreningen där man med hjälp av storstads- pengar bland annat anordnar datakurser, läxhjälp och idrottsaktiviteter för barn och ungdomar. På detta sätt vill man stötta barnen i deras studier och erbjuda en rolig och utvecklande sysselsättning, något som han menar att man lyckats bra med. som har en son som börjat på en av de språkförskolor som bedrivs inom ramen för storstadsarbetet är också positivt inställd och är glad över att sonen lärt sig mycket svenska . Hon menar att varaktiga förändringar på bred front kräver både resurser, tid och kon- tinuitet. antyder svaren i de båda enkätundersökningarna att satsningarna på språkutveckling i givit goda resultat. Under perio- den till 2003 har andelen som anser att deras barn behöver extra hjälp med svenska språket samt med studierna minskat från till respektive från till . Arbete och sysselsättning är den fjärde kärnfrågan för storstadsarbetet i . I enkätundersökningen rankades arbetslöshet näst högst på listan av upplevda problem. Många av de intervjuade Fittjaborna pe- kar också på arbetslöshet som ett grundläggande problem, som i sin tur anses leda till en rad andra problem. Här tycks alltså finnas en hög grad av överensstämmelse mellan Fittjabornas åsikter och storstadsarbetets prioriteringar. Endast en av de intervjuade Fittjaborna var vid intervjutillfället arbets- lös, men flera uppgav att de hade en svår ekonomisk situation samt att de varit arbetslösa. Eftersom nästan alla arbetade eller studerade hade de inte heller någon erfarenhet av de olika arbetsmarknadsinsatser som drivs i . Däremot intervjuades ett antal arbetssökande från Fitt- ja och dess närområde i samband med utvärderingen av insatsen Arbets- kraft . Flertalet av de intervjuade deltagarna ansåg att de fått mer individuell hjälp och bättre vägledning än vid en traditionell arbetsför- medling. fanns det deltagare som hade negativa erfarenheter av insatsen. Platsförmedlarna lyssnar inte på oss, vi lever i olika verkligheter och det blir en krock /.../ Vi blir skickade till fel åtgärder. De måste börja skicka oss på ett mer seriöst sätt. Jag kan inte leva såhär. Jag lever i fat- tigdom. Arbetsförmedlingen måste ta oss på allvar och fråga sig, vad behöver den här personen? Vi är vuxna människor. Hur många av de intervjuade deltagarna vid Arbetskraft som fick arbete och hur många som förmedlades till olika typer av arbetsmark- nadsåtgärder framgår inte av rapporten. 1999 hade stadigvarande arbete medan motsvarande siffra Men denna ökning är inte självklart ett resultat av storstadspo- litiken och arbetet i de utvalda stadsdelarna, utan kan sannolikt även rela- teras till förändringar på arbetsmarknaden i stort. Behovet av förbättrad service I de ursprungliga sex målområdena, som formulerades då arbetet med som nationellt utvecklingsområde sattes igång, var bland annat för- bättrad service ett av målen. Men när målområdena senare reviderades till fyra kärnfrågor föll detta mål bort. uttrycker flertalet av de intervjuade Fittjaborna starka önskemål om förbättrad service i området. Många är till exempel mycket missnöjda med posten i sedan den byggts om, eftersom man nu fått färre kassor, ett dåligt fungerande kösy- stem och kraftigt inskränkta öppettider. Förutom ett bättre fungerande postkontor önskar sig många även bank, bankomat, polisstation, apotek och ett större utbud av affärer, caféer och , som bott i , tycker att kommun missköter området: Det är många saker som fattas, som behövs /.../ Därför tänker männi- skor ibland att de skall flytta härifrån, för kommunen sköter det inte rik- tigt /.../ är som styvbarn. Sannolikt vill de flesta människor ha tillgång till bra service i det om- råde där de bor, i detta avseende avviker Fittjaborna knappast från det Men i uttalandena ovan uttrycks också tankegångar som troligtvis kan sägas vara mer specifika för och andra s.k. utsatta Här speglas en känsla av att leva i ett övergivet område som tycks vara nära förknippad med tillgången till service av olika slag. tidigt kan konstateras att det inom ramen för storstadsarbetet, med undan- tag för extra resurser till arbetsförmedling och medborgarkontor, inte har vidtagits några åtgärder för att förbättra servicen i . I de enkätundersökningar som utfördes , 2002 och 2003 användes tre variabler för att mäta delaktighet på lokal nivå. Dessa tre var delta- gande i svenska kommunvalet, medlemskap eller aktivt deltagande i nå- gon invandrarförening samt deltagande i möten som anordnats av Fittja- Undersökningen visade en positiv förändring beträffande röstdeltagande i kommunalvalet i samtliga åldersgrupper och utbild- ningskategorier, utom ålderskategorin . deltagarna i undersökningen uppgav att de röstat i senaste kommunalva- let till skillnad från i genomsnitt 1999. har däremot avtagit i samtliga ålders- och utbildningskategorier mellan 1999 och 2003. I genomsnitt var engagerade i någon invandrar- förening till skillnad mot 2003. Beträffande deltagande vid de Skr. 2003/04:49 möten som anordnats för storstadsarbetet i har deltagandet ökat från 1999 till av de tillfrågade 2003. Ett tema som återkommer i samtliga intervjuer med Fittjabor är massme- dias beskrivningar av , som upplevs som allt för problemfokuserade och ensidiga. Till följd av den negativa mediabilden har fått ett oförtjänt dåligt rykte som drabbar och färgar av sig på den enskilda indi- viden. Bilden av kan få än allvarligare konsekvenser. hävdar till exempel bestämt att det faktum att han bor i gör det svårare för honom att finna arbete. Medan vänner med likvärdiga meriter som bor i andra stadsdelar får arbete får inte ens svar på sina arbetsansök- ningar. Mediaskildringarna av problemen i har blivit ett problem i sig, en börda som varje Fittjabo bär med sig i sitt möte med omvärlden. Ett av de mål som försvann när de ursprungliga målområdena omformu- lerades var målet att skapa fler kontaktytor mot omvärlden och "ge om- världen möjlighet att ta del av kunskaper och resurser", det vill säga att förmedla en positivare bild av området. är också mycket få av de insatser som drivs i området inriktade på detta, i stället riktas fokus mot och dess invånare. Men på i , vars uppbyggnad finansierats av me- del från storstadsarbetet i , finns en grupp ungdomar som arbetar med en hemsida om med syfte att sprida en positiv motbild till den dominerande mediabilden. En av ungdomarna som varit med från början och arbetat med att bygga upp hemsidan tycker att han och de andra ungdomarna i gruppen haft stor möjlighet att utforma sidan som de själva velat. På frågan om varför han valde att engagera sig i in- satsen svarar : Det verkade intressant bara och så skrivs det så mycket dåligt om Fitt- ja . Och så gillar jag att skriva. Min största dröm är att bli ma- nusförfattare . Jag vet inte man känner sig fri på något sätt när man skriver. Jag tror absolut att man kan påverka genom att skri- va. som insatsen inneburit en möjlighet att påverka den allmän- na bilden av har den också erbjudit ett tillfälle för honom att ut- veckla sitt skrivande. När inte arbetar med hemsidan eller Lugna gatan spenderar han mycket av sin fritid på . be- rättar om ett av besöken där som fått stor betydelse för honom: Vi hade, det kom några brandmän till tror jag att det var och så blev jag intresserad. De behövde, de sa att de söker unga killar med invandrarbakgrund och så, så jag blev intresserad. Jag har alltid gillat det, alltså brandman är rätt häftigt. Via har också fått inspiration till att välja ett Skr. 2003/04:49 yrke och utbilda sig. Även om merparten av de intervjuade sade sig trivas i funderade några av dem på att flytta medan några var före detta Fittjabor som nyli- gen lämnat området. Men varför väljer människor att flytta trots att de trivs? Och vilka är de som flyttar, går det att se ett mönster? Bland dem som funderade på att flytta utgjorde personer i övre medel- åldern med svensk bakgrund och en relativt god ekonomi en stor andel. Här spelade områdets dåliga rykte och de sjunkande priserna på radhusen en avgörande roll även om också andra faktorer som exempelvis ned- skräpning hade betydelse. Som vi sett kan även oro över barnens skol- gång och framtid vara en orsak till att man vill flytta från . De per- soner som redan lämnat området var uteslutande yngre personer, såväl med svensk bakgrund som med invandrarbakgrund, som studerade eller planerade att studera på universitet eller högskola. Även om det här bara rör sig om ett litet antal personer syns ändå ett mönster. Det är främst yngre människor, svenskar, personer med en relativt god ekonomi och högutbildade som väljer att lämna , vilket även bekräftas av till- gänglig statistik. I enkätundersökningen rankades bristen på svenskar högst upp på listan av upplevda problem, något som också delvis ligger till grund för kritiken mot skolan och oron för barnens språkinlärning. I samma undersökning framkom också att av de svarande skulle vilja flytta till ett annat område om de hade möjlighet. Frågan är om storstads- arbetet, så som det utformats fram till , kan förändra den negativa bilden av och hindra utflyttningen av människor med svensk bak- grund? finns också en risk att människor när de får det bättre ställt tenderar att lämna området, vilket öppnar för frågan om målet att bryta segregationen verkligen kommer att nås? Att man får det bättre och därmed ökad möjlighet att välja bostadsort kan visserligen ses som ett steg mot integration, men konserveras som ett, med svenska mått mätt, fattigt och etniskt segregerat område. Vid en jämfö- relse mellan de båda enkätundersökningarna syns emellertid en positiv trend. Medan av de svarande 1999 trodde att skul- le kunna påverka situationen i svarade av de svarande 2002 att de ansåg att faktiskt åstadkommit förbättringar i om- rådet. har andelen som svarat att de skulle vilja flytta från Fitt- ja till ett annat område om de kunde minskat från 2003. Ett övergripande mål för storstadspolitiken är att bryta den sociala, etni- ska och diskriminerande segregationen i storstadsregionerna och verka för jämlika levnadsvillkor för både män och kvinnor i storstäderna. För att detta mål skall kunna nås krävs långsiktiga och samordnade insatser för att stärka medborgarna i de socialt utsatta bostadsområdena och för att ta till vara den kraft och kompetens som dessa besitter. Regeringen gjorde därför bedömningen i storstadspropositionen att lo- kala utvecklingsavtal skulle tas fram för de mest utsatta stadsdelarna i storstadsregionerna. Dessa utvecklingsavtal innehåller lokalt framtagna mål, åtgärdsplaner, en reglering av de statliga och kommunala åtagande- na i respektive område samt en plan för uppföljning och utvärdering. Av planen framgår det hur kostnaderna för överenskomna åtgärder skall fi- nansieras. De lokala utvecklingsavtalen träffas mellan staten och berörda kommuner. bereder regeringens beslut om god- kännande av utvecklingsavtal (se avsnitt 3.6). En av viktigaste uppgifter är därför att tillsam- mans med ett antal storstadskommuner utarbeta förslag till lokala utveck- lingsavtal. Avtalen omfattar överenskommelser om insatser i socialt ut- satta bostadsområden i sju kommuner: , , kommun, kommun, kommun, samt kommun. B o e n d e De lokala utvecklingsavtalen består av en s.k. avtalskappa och ett antal bilagor. Avtalskappan reglerar kommunens och statens åtaganden, par- ternas mål och ansvariga utvärderare. Bilagorna innehåller till exempel åtgärdsplaner, samverkansavtal, framtidsbilaga och utvärderingsprogram. Åtgärdsplanerna kan alltmer ses som stadsdelarnas egentliga utveck- lingsprogram med nulägesbeskrivning, analys, strategi och val av insat- ser. I avtalet redovisas en sammanhängande målkedja. Den innehåller Skr. 2003/04:49 övergripande nationella mål beslutade av och lokala effektmål som kommunerna tagit fram i samverkan med andra aktörer. Utvärdering görs både på nationell och på nivå. 3.1.1Tjugofyra stadsdelar i sju kommuner Regeringen erbjöd de i storstadspropositionen angivna storstadskommu- nerna en möjlighet att teckna lokala utvecklingsavtal med staten. Kom- munerna fick själva välja vilka stadsdelar eller avgränsade bostadsområ- den som skulle ingå i avtalet och därmed upprätta lokala åtgärdsplaner. De 24 geografiska områden som omfattas av storstadspolitikens lokala utvecklingsavtal är därmed avgränsade enligt något varierande principer. En del kommuner har valt att utgå från en geografisk avgränsning där hela eller större delen av en kommun- eller stadsdel omfattas av det loka- la utvecklingsarbetet. Ett sådant exempel är i . Andra kommuner har avgränsat de berörda områdena till särskilt utsatta områ- den inom en stadsdel. har arbetat enligt denna princip när man avgränsat de delar av som omfattas av storstadsarbetet. De 24 bostadsområden som berörs av lokala utvecklingsavtal skiljer sig från varandra i flera avseenden. I relation till de omgivande storstads- regionerna har de emellertid flera gemensamma karaktärsdrag. Gemen- samt för de 24 områdena är att de i förhållande till omgivande storstads- regioner har en befolkning med stor andel låginkomsttagare och personer med behov av försörjningsstöd. Befolkningen är förhållandevis ung, cir- ka är . Befolkningen ökar också snabbare i de av stor- stadspolitiken berörda områdena än i storstadsregionerna som helhet. En bidragande orsak till den snabba befolkningsutvecklingen är att nyanlän- da invandrare i stor utsträckning bosätter sig i de berörda områdena. An- delen utrikes födda är också betydligt högre i de 24 stadsdelarna än i de omgivande stadsregionerna. Denna andel varierar relativt mycket men är i genomsnitt . De tre storstadsregionerna uppvisar sinsemellan stora regionala skill- nader, inte minst beträffande situationen på arbetsmarknaden. Dessa skillnader avspeglas även i de 24 stadsdelarna. varierade för- värvsintensiteten i de 24 stadsdelarna mellan och , medan ge- nomsnittet för samtliga områden i de tre storstadsregionerna var . Samtliga områden i och hade en förvärvsintensi- tet som låg under detta genomsnitt. Fyra centrala metoder har tillämpats i framtagandet av stadsdelarnas lo- kala åtgärdsplaner samt kommunens lokala utvecklingsavtal. Dessa fyra metoder är målstyrning, samverkan, långsiktighet och underifrånperspek- tiv. Vidareutveckling av de fyra centrala metoderna har varit en viktig del av det storstadsarbete som pågår i de 24 berörda stadsdelarna. Målstyrningsmodellen ger utrymme för att länka ihop de storstadspolitis- ka målen på nationell nivå med dem på lokal nivå i en sammanhängande målkedja. Hur de lokala målen görs operativa framgår av de lokala åt- gärdsplanerna där målen sätts i sitt sammanhang. Till respektive åtgärds- plan tillfogas en målformuleringsbilaga vilken ger en fördjupad beskriv- ning av hur olika aktörer gemensamt har formulerat målen för vad som skall åstadkommas. Målstyrning formar grunden till uppföljnings- och utvärderingsarbetet. Samverkan har en särskild plats inom de lokala utvecklingsavtalen. I en särskild bilaga till avtalet återfinns, utöver målformuleringsbilagan, de specifika och övergripande samverkansöverenskommelser som kommu- nen har ingått. Flera nya samverkansformer har utvecklats inom de lokala utvecklingsavtalen. Regeringen gav inom ramen för den regionala utvecklingspolitiken ett antal myndigheter i uppdrag att identifiera potentiella om- råden för samordning inom sex utpekade politikområden. Syftet med uppdraget var att öka den sammanlagda effektiviteten i de insatser som genomförs, och att därigenom förstärka de lokala arbetsmarknadsregio- nernas långsiktiga utveckling och bidra till en hållbar tillväxt. Uppdraget omfattade följande politikområden: 27 myndigheter samt ett tiotal samrådsaktörer deltog i arbetet och upp- draget avslutades . Åtgärdsplanernas nulägesbeskrivning, analys och strategi ger större möj- lighet till genomslag för långsiktiga bedömningar om framtida insatser.