prop · GQ03140 · 2003-06-11 00:00:00 — Den samlade kunskapen om konsekvenserna av kvinnors respektive mäns olika roller och livsvillkor på handikappfrågor måste öka och jämställdhetsarbetet skall genomsyra det fortsatta arbetet med att genomföra handlingsplanen. Detta är inte bara en rättvisefråga utan handlar också om att höja kvaliteten i de insatser som görs. Det förstnämnda målet anger att handikappolitiken skall utgå från mångfald. Det innebär att alla oavsett t.ex. kön, ålder eller funktions- hinder skall kunna delta i samhällslivet. Här är det viktigt att inte glömma könsdiskrimineringen bland personer med funktionshinder och bara fokusera på handikappdiskrimineringen. Formuleringen i det tredje målet tydliggör också vikten av att arbetet sker även utifrån ett jämställd- hetsvillkor så att jämlikheten i levnadsvillkor uppnås lika för såväl kvinnor som män, flickor som pojkar. Handikapperspektivet måste till- sammans med jämställdhetsperspektivet genomsyra alla samhällssektorer och integreras i den ordinarie verksamheten. konstaterade i sitt betänkande Funktionshinder och välfärd (SOU 2001:56) att för alla de studerade grupper av funktions- hindrade gäller att kvinnor är överrepresenterade. Ändå visar andra uppgifter att kvinnor får stöd och service i mindre utsträckning än män. statistik visar att av samtliga personer som hade erhållit insatser, enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) (exkl. rådgivning och annat personligt stöd), av kommunerna var män och kvinnor. Männen är fler i nästan alla åldrar. Det var även fler män än kvinnor som hade varje enskild insats enligt LSS med undantag för personlig assistans och ledsagarservice där fler kvinnor än män i personkrets tre (personer med omfattande fysiska eller psykiska funktionshinder) hade sådana insatser. Störst är skillnaden när det gäller avlösarservice där av de beviljade insatserna avser män. går av det totala antalet beviljade insatser till personkrets tre och antalet personer utgör av samtliga med beslut om insatser enligt LSS. Skillnaderna är oförändrade jämfört med . Fler kvinnor () än män () i åldrarna får hemtjänst enligt socialtjänstlagen. Detta gäller oberoende av antal timmar. Skillnaderna är marginellt större än 1998 då de var . Ungefär samma fördelning gäller för hemsjukvård i ordinärt boende. I 2002 Idé och verklighet i handikappolitiken har () presenterat en studie om funktions- hindrades levnadsvillkor bland personer som får handikappersättning, assistansersättning och/eller bilstöd. Studien visar att personer med funktionshinder generellt har en lägre utbildning än totala befolkningen. Kvinnor med medfödda funktionshinder studerar dock på gymnasie- eller högskolenivå i högre utsträckning än män med funktionshinder. RFV menar att detta kan bero på att kvinnor är mer benägna än män att studera eller att män har en annan typ av funktionshinder som i större utsträck- ning påverkar benägenheten eller möjligheten att studera. Däremot saknar en högre andel kvinnor med funktionshinder () än män med funktionshinder () helt förvärvsarbete trots att lika stor andel befinner sig på den öppna arbetsmarknaden. Detta beror enligt RFV på att fler män än kvinnor har tillgång till andra former av arbete och sysselsättning än vad som finns på den öppna marknaden. visar studien att sannolikheten att vara förankrad på arbetsmarknaden ökar om man har en utbildning som är högre än och att en högskoleutbildning ger goda möjligheter för personer med funktions- hinder att få jobb på den ordinarie arbetsmarknaden. Det borde öppna för att kvinnor får en bättre situation på arbetsmarknaden efter- som de studerar i högre grad än männen. RFV visar också att kvinnor med funktionshinder i större utsträckning än män har råkat ut för en ekonomisk kris, dvs. har haft svårigheter att klara de löpande utgifterna, eller saknat kontantmarginal, dvs. i en oförutsedd situation kunna få fram . Även när det gäller de ekonomiska ersättningarna så finns det skillnader. av dem som fick vårdbidrag var flickor. Pojkarna dominerade i alla åldrar. Generellt sett är där- emot handikappersättning vanligare bland kvinnor än bland män. Andelen är störst i åldrarna . Men i åldersgrupperna är det genomsnittliga beloppet lägre för kvinnor än för män. I alla åldersgrupper har fler kvinnor än män förtidspension. De partiella förtidspensionerna är vanligare bland kvinnor än män. Av totalt 8,2 miljarder i assistansersättning 2001 gick till kvinnor och till män. Det förekommer att funktionshindrade personers kränks utnyttjas och utsätts för övergrepp från människor i deras omgivning. Svensk brotts- offerforskning har i mycket liten grad uppmärksammat personer med funktionshinder av olika slag. , forskare vid , har i undersökningen Om osynlighet och rättssäkerhet för brottsoffer med funktionshinder (, 2002) som omfattar 42 personer med psykiska funktionshinder, utvecklingsstörning och demens belyst frågan ur ett könsperspektiv. Av brottsoffren var kvinnor och män. Misshandel var den vanligaste typen av brott följt av stöld och sexuella övergrepp. Samtliga brott Skr. 2002/03:140 drabbade kvinnor i högre grad än män. Ovanstående statistik visar att kvinnor med funktionshinder i mindre ut- sträckning än män med funktionshinder får del av samhällets insatser på det sociala området. Möjligheterna att få fram könsuppdelad statistik ökar men kan utvecklas ytterligare. Kunskapen om de skillnader som finns mellan kvinnor och män, flickor och pojkar med funktionshinder skulle öka om det statistiska underlaget förbättrades. För att statliga och kommunala myndigheter skall kunna planera och prioritera rätt åtgärder för att rätta till brister i verksamheten som förhindrar eller försvårar jäm- ställdhet behöver de kunskap om de skillnader som finns mellan könen och hur könsrollerna påverkar kvinnors och mäns livssituation. Eftersom kvinnors och mäns liv ser olika ut får tillämpningen av lagstiftningen olika konsekvenser för kvinnor respektive män. Nedan görs en beskriv- ning av åtgärder som pågår för att öka kunskapen om dessa skillnader. Uppdrag till angående jämställdhet Regeringen har gett i uppdrag åt att i samverkan med kommuner och landsting och berörda myndigheter följa upp, analysera och redovisa könsskillnader inom hälso- och sjukvårdens och social- skall vid behov lämna förslag till åtgärder för att öka jämställdheten inom hälso- och sjukvården och skall också redovisa vilka åtgärder som genomförts i kommuner och landsting för att främja jämställdhet samt resultatet av dessa. Målsättningen är att utveckla praktiska verktyg som kommuner och landsting kan använda som hjälpmedel för att utveckla könsperspektivet i sitt arbete. I uppdraget ingår även att beakta situationen för personer med Utöver den könsuppdelade statistiken över beslut om insatser enligt LSS och Socialtjänstlagen (2001:453) (SoL) för personer med funktionshinder finns det skäl att göra mer ingående redovisningar och analyser rörande de skillnader som finns, i vilken utsträckning skillnaderna bygger på variation i behoven mellan könen eller på traditionell syn på könsrollerna. Även om det finns kunskap om skillnader i statistiken saknas kunskap om hur behoven eventuellt skiljer sig åt mellan könen. skall dessutom ha ett jämställdhetsperspektiv i allt sitt Det innebär att även om detta perspektiv inte pekas ut särskilt i olika uppdrag så skall det alltid finnas med. I projektplanen för kartlägg- ningen av tillgängligheten till habilitering och rehabilitering har Social- styrelsen t.ex. angett att man studerar de olika grupperna av funktions- hinder och deras behov såväl med avseende på kön som ålder, sociala, kulturella och etniska förhållanden. Detsamma gäller statliga utredningar som skall följa kommittéförordningen. Så skall t.ex. LSS- och hjälp- medelsutredningen (dir. 2001:81) i sina analyser även beakta jämställd- heten mellan kvinnor och män. Våld mot flickor och kvinnor med funktionshinder Statistik behövs även om missförhållanden och våld som flickor och kvinnor med omfattande funktionshinder utsätts för inom ramen för de omsorger som ges. Dessa uppgifter skulle kunna utgöra underlag för att motverka missförhållanden och ge skydd åt dem som utsätts för över- Diskussioner förs med handikapprörelsen om hur skyddet för kvinnor som utsätts för övergrepp kan utvecklas. bereds också frågan om att i LSS införa vissa bestämmelser som finns i socialtjänstlagen, bl.a. bestämmelsen om anmälningsplikt (14 kap 2 § socialtjänstlagen [2001:453], ). Utredningen om bemötande av personer med funktionshinder konstaterade i sitt slutbetänkande nia (SOU 1999:21) att det finns stora brister i bemötandet av personer med funktionshinder. Bemötande påverkas av bl.a. kompetens, värderingar och förhållnings- utbildningsstöd (Sisus) har på regeringens uppdrag utarbetat ett nationellt program för kompetens- Programmet är avsett att utgöra en plattform för huvud- männens insatser för kompetensutveckling för chefer, personal och andra som i sitt arbete möter personer med funktionshinder. Sisus har i pro- grammet bl.a. lyft fram betydelsen av ett könsperspektiv och att öka kunskapen om hur könsrollerna påverkar kvinnors och mäns livs- Eftersom kvinnors och mäns liv ser olika ut får tillämpningen av lagstiftningen också olika konsekvenser för kvinnor respektive män. Sisus fick dessutom i regleringsbrevet i uppgift att till regeringen redovisa hur den befintliga informationen om genderfrågor används i verksamheten. I den nationella handlingsplanen för handikappolitiken konstateras att statliga myndigheter bör utgöra föredömen i arbetet för att göra lokaler, verksamheter och information tillgänglig för personer med funktions- öka kunskapen hos de statliga myndigheterna genom att utveckla, för- ankra och sprida riktlinjer för myndigheternas tillgänglighetsarbete. skall integrera ett jämställdhetsperspektiv i detta arbete och till regeringen redovisa vilka insatser man gjort i detta har som mål att all verksamhet skall ha ett För att öka medvetenheten och kunskapen om vad ett genderperspektiv innebär anordnade institutet en föreläsning inom ämnesområdet för all personal. alltid in och redovisar könsuppdelad statistik. för analys av skillnader som framkommit och för produktutveckling. arbetar också systematiskt för att föra in ett gender- perspektiv i de projekt som bedrivs. skall RFV på regeringens uppdrag redovisa statistik över in- och utflöde av antalet personer med assistansersättning uppdelat på kön, ålder och timmar. RFV skall också utifrån statistiska analyser för- klara skillnaderna i timtal mellan kvinnor och män med assistansersätt- I uppdraget, som RFV fått i regleringsbrevet ingår att analysera vilka redskap har för att överbrygga eventuella skillnader mellan kvinnors respektive mäns sätt att formulera sitt krav på stöd och service i sin vardag. Därutöver har de i reglerings- brevet också fått i uppdrag att kartlägga och analysera tillämp- ningen av makars och sambors gemensamma ansvar för hem och hushåll när den ene har rätt till personlig assistans och assistansersättning. kartläggning skall göras ur ett könsperspektiv. Flickor och kvinnor med funktionshinder är ofta dubbelt diskriminerade, både som kvinna och som funktionshindrad. fördelat medel till flera projekt som har sin utgångspunkt i jämställdhet och som lyft fram just flickor och kvinnor med funktions- Bland annat arbetar föreningen och handikapp med stöd från Arvsfonden för att skapa en kulturell mötesplats för flickor/kvinnor med och utan funktionshinder. Syftet är att skapa möten som minskar fördomar, synliggör flickor och kvinnor med funktionshinder, stärker självförtroendet för dem som deltar och ger berörda en given plats som utövande aktiva deltagare i samhällslivet. Dessutom har Föreningen för de Neurosedynskadade fått medel för att tillsammans med Röda Korsets EX-center bilda ett nätverk mellan kvinnor med multipla extremitets- Inom () pågår en rad aktiviteter för att för- stärka funktionshindrades rättigheter. generalförsamling enhälligt ett förslag till standardregler för att till- försäkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet. FN:s särskilde rapportör för uppföljningen av dessa standardregler före- slog ett tillägg till standardreglerna på ett flertal områden som han ansåg saknar täckning . Ett av dessa områden är beslutade också att tillsätta en särskild för att pröva förslag till en ny konvention för att förstärka funktionshindrades rättigheter. sammans med många andra länder att arbetet på en ny konvention inte får försena eller stoppa upp utvecklingen av eller arbetet med att förstärka handikapperspektivet i uppföljningen av redan existerande konventioner för mänskliga rättigheter, inklusive FN:s konvention om avskaffande av alla slags diskriminering av kvinnor. genomförde en konferens i för Skr. 2002/03:140 ministrar ansvariga för handikappfrågor. Temat var Improving the quality of life of people with disabilities: enhancing a coherent policy for and through full participation. Ett tvärgående tema under konferensen var hur integrationen av kvinnor med funktionshinder skall kunna stärkas. Fråga behandlades i den politiska deklaration som ministrarna antog. 18 Äldrepolitik (PO 17) antog en nationell handlingsplan för äldrepolitiken. Samtliga partier enades om målen för äldrepolitiken: -äldre skall kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, -äldre skall kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende -äldre skall bemötas med respekt samt -äldre skall ha tillgång till god vård och omsorg. De äldrepolitiska målen har inte specificerats för kvinnor resp. män. Det förutsätts dock att kvinnor och män skall ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom alla områden i livet även som äldre. är äldrepolitiken ett område där ett jämställdhetsperspektiv framstår som särskilt angeläget. Skälen är främst följande: -kvinnor lever än män och utgör därmed en högre andel av den äldre befolkningen, -en majoritet bland äldreomsorgens brukare är kvinnor, -en helt dominerande andel av äldreomsorgens personal är kvinnor, -en majoritet av anhörigvården utförs av kvinnor. Men det kanske mest avgörande argumentet är att skillnader mellan individer och grupper och därmed mellan kvinnor och män ofta ökar med stigande ålder. Äldre som kategori tenderar att osynliggöra dessa skillnader. Äldre kvinnor är exempelvis ofta utsatta för dubbla negativa attityder. Men åldrandet kan också innebära nya möjligheter till fri- görelse från roller och normer för både kvinnor och män. Åldrandet kan även innebära att traditionellt manligt och kvinnligt beteende blandas och byts. Som anhöriga får män möjligheter att ta på sig vårdande uppgifter, medan många kvinnor får huvudansvaret för t.ex. hushållets ekonomi när deras män blir sjuka. En viktig slutsats är att det behövs mer forskning om åldrandet i relation till genus (SOU 2002:29). av befolkning dvs. drygt 1,5 miljoner människor, varav kvinnor och män är . Andelen äldre förväntas öka till en fjärdedel av befolkningen 2035. De allra äldsta ökar mest; antalet som är förväntas nästintill fördubblas. var medellivslängden för kvinnor och har medellivslängden för kvinnor ökat med Skr. 2002/03:140 och för män . Denna utveckling leder till en förändring i könsfördelningen bland de äldre. förväntas andelen kvinnor ha minskat från . Förändringen blir ännu större i åldersgruppen . Där förväntas andelen kvinnor minska från 2030 (Senior 2005, ). ökade andelen som bor ihop med make, maka, sambo och/eller barn, särskilt gällde detta män i åldern 75- . är dock ensamboendet vanligast; en tredjedel av alla äldre mellan 65 till bor ensamma liksom hälften av alla mellan 75 till . Här finns viktiga skillnader mellan könen; i den äldsta ålders- gruppen är det nästan dubbelt så många kvinnor som män som bor ensamma (SOU 2002:29). i ett livsloppsperspektiv är sju av tio män gifta till livets slut (och får oftast den hjälp de behöver av hustrun), medan hela tre fjärdedelar av alla kvinnor lever ensamma under sina sista år (SOU 2000:28). Kvinnor dominerar i äldreomsorgen. Det är kvinnor som vårdar av äldreomsorgens personal är kvinnor och det är i hög grad kvinnor som vårdas. Närmare tre fjärdedelar av alla som bor i särskilda boendeformer är kvinnor. Andelen äldre som får äldreomsorg har legat på . Hela tre fjärdedelar är . Bland dem som får hjälp är kvinnor och män. av alla som får hemtjänst är kvinnor. Generellt sett har kvinnor sämre hälsa än män. Enligt ULF-under- sökningarna 19921995 hade av kvinnorna omfattande besvär av långvarig sjukdom mot av männen. Andelen kvinnor med rörelsehinder var jämfört av männen (SOU 1999:33). har de äldres hälsa förbättrats avsevärt; andelen med svår eller måttligt svår hälsa har minskat med en till i (Bil. 8 till LU 1999/2000). har kommunernas behovsbedömningar skärpts. Detta har medfört att hjälpen koncentreras till dem med störst behov och att allt färre får hjälp. Ensamstående prioriteras medan de som har anhöriga får mindre hjälp (Vårdens värde, 2002). De äldres förbättrade hälsa bedöms kunna svara för ungefär hälften av dessa åtstramningar (Bil. 8 till LU 1999/2000). De samlade effekterna ur ett jämställdhetsperspektiv är svåra att bedöma. Betydligt fler äldre kvinnor än män lever ensamma och har därmed större behov av den offentliga äldreomsorgens insatser (SOU 2000:38). Det är också dubbelt så vanligt att kvinnor anser att de behöver mer hjälp och är mer negativa i sina omdömen om (Vårdens värde, , 2002). Anhörigomsorgen har alltid varit den vanligaste formen för vård och omsorg. Mellan av all vård och omsorg ges av anhöriga, främst av den närmaste familjen (make/maka, barn). Av gifta personer i åldern eller äldre med hjälpbehov får 9 av 10 dessa till- godosedda av partnern. Undersökningar har tidigare visat att det är vanligare att gifta kvinnor ger vård och omsorg till maken än tvärtom. Andra undersökningar visar att det är ungefär lika många gifta män som vårdar sin hustru som det omvända (2000 samt 2002c). Av barnen är det döttrarna som ger den mesta hjälpen. Deras insatser har ökat kraftigt; för ensamboende har hjälpen från barnen ökat från . Äldre som enbart har söner får oftare hjälp av svärdöttrar än när de har egna döttrar (SOU 2002:29). Ett problem med att försöka mäta anhöriginsatser kan vara att både hjälpgivare och hjälptagare ofta beskriver insatser som hjälp eller icke-hjälp utifrån en konventionell syn på och uppdelning av könsroller. Ett exempel är att kvinnor med en hjälpbehövande make ofta inte betraktar hushållssysslor som anhörighjälp utan som något som de alltid gjort, medan män i en liknande situation ofta betraktar detta som anhörighjälp, då kvinnan kan utföra det arbete som hon tidigare gjort (Senior 2005, ). Nationella handlingsplanen för äldrepolitiken Ett fullt ut förverkligande av de mål för äldrepolitiken som en enig riks- dag slog fast 1998 skulle i sig innebära avgörande steg till ökad jäm- ställdhet. Varken målen för eller uppföljningen av Nationella handlings- planen för äldrepolitiken (skr. 2002/03:30) redovisas emellertid i mer preciserade jämställdhetstermer. Den fortsatta framställningen utgår därför från den bild av äldrepolitikens betydelse för jämlika livsvillkor för kvinnor och män, som avspeglas i föregående avsnitt. För genomförandet av Nationella handlingsplanen för äldrepolitiken och för att ge kommuner och landsting förutsättningar att åstadkomma förbättringar inom vård och omsorg, har regeringen höjt de generella statsbidragen med närmare 25 mdkr. Ytterligare 1,24 mdkr beviljades som ett extra stöd för handlingsplanens 23 åtgärdspunkter. Ett stort antal satsningar har genomförts. Kvalitetssäkring, tillsyn och rättssäkerhet Regeringen har bl.a. vidtagit en rad åtgärder för att säkra kvaliteten i äldreomsorgen och öka rättssäkerheten för enskilda. Nya bestämmelser har införts i socialtjänstlagen och den statliga tillsynen har förstärkts. Regeringen har bl.a. förstärkt den regionala tillsynsfunktionen med närmare ett hundra äldreskyddsombud. I bereds frågan om lämpliga åtgärder för att komma tillrätta med ej verkställda beslut. Inte minst ur ett jämställdhetsperspektiv är detta angeläget. Enligt Social- styrelsen avsåg av samtliga ca 2500 beviljade, men ej verkställda beslut (i enlighet med socialtjänstlagen) 2002 rätten till ett Bakom dessa siffror döljer sig en stor andel kvinnor, då Skr. 2002/03:140 tre fjärdedelar av dem som bor i särskilt boende är kvinnor. styrelsen konstaterar vidare att av samtliga beslut om avslag på ansökningar om bistånd (som endast är av totala antalet biståndsbeslut) överklagas . Av dessa bifaller länsrätterna . De flesta som överklagar är kvinnor, medelåldern är och många är ensamboende. De är lågutbildade, besväras oftare av en- samhet och har fysiska funktionshinder i betydligt större omfattning än vad som är fallet för äldre i allmänhet. En stor majoritet uppgav att det huvudsakliga skälet till överklagandet var att de upplevde sina behov som så stora att de helt enkelt inte kunde klara sin situation (Senior 2005, ). Demenssjukdomarna är ett av samhällets största medicinska och psyko- sociala problem. Omkring 133 000 personer är drabbades 2001 av demenssjukdom. Av dessa är kvinnor. Reger- ingen beslutade att tillsätta en arbetsgrupp (S2002:A) med uppgift att sammanställa befintliga kunskaper om personer med demenssjukdomar och deras anhöriga samt identifiera områden där åtgärder behöver sättas in. Arbetet skall redovisas . Anhörigstöd, avgiftsreform och försörjningsstöd De anhörigas situation uppmärksammas alltmer. infördes en bestämmelse i Socialtjänstlagen att genom stöd och avlösning bör underlätta för den som vårdar en närstående. Regeringen beviljade vidare kommunerna ett stimulansbidrag på åren 19992001 för utveckling av anhörigstödet. Anhörigvården bärs i hög grad upp av kvinnor, såväl yngre som medelålders döttrar och svär- döttrar som äldre kvinnor som också ofta själva är i behov av stöd. Inom pågår en analys de ekonomiska konsekvenserna av en särskilt reglerad skyldighet för socialnämnden att stödja dem som vårdar närstående. Avgiftsreformen, med den s.k. maxtaxan, inom äldre- och handikappomsorgen trädde i kraft . Ett s.k. äldreför- sörjningsstöd infördes . Äldre som inte kunnat kvalifi- cera sig för en pension, främst invandrare varav kvinnor är i majoritet, är nu garanterade en skälig levnadsnivå. Hit hör även ensamstående kvinnor med mycket låga inkomster som riskerat hamna under socialbidrags- . Personal- och kompetensförsörjningen inom vård och omsorg är inte minst i ett jämställdhetsperspektiv en av de viktigaste framtidsfrågorna. Till helt dominerande del handlar det om kvinnors arbetsvillkor. 1995 och 2001 har antalet anställda i den kommunala äldreomsorgen ökat med ca 30 000. personal(-pensions)avgångar i kommuner och landsting. Att rekrytera Skr. 2002/03:140 och behålla kompetent personal är ett stort och växande problem, inte minst på grund av sektorns relativt låga löneläge. Närmare 220 000 personer behöver anställas inom äldre- och handikappomsorgen . Regeringen har uppdragit till tio myndigheter att till utarbeta en gemensam handlingsplan för kompetensförsörjningen inom äldre- och handikappomsorgen. har avsatt för att stimulera försök med nya arbetsorganisationer och arbetssätt som skapar fler heltidsarbeten, viktigt för alla de kvinnor som mot sin vilja sitter fast i tim- och deltids- anställningar. Kvinnor i vård och omsorg är även särskilt drabbade av ohälsa och svarar för en stor del av sjukfrånvaron, särskilt långtidssjuk- skrivningarna. Konsekvenserna av en åldrande befolkning lyfts fram även inter- nationellt. Regeringen deltar aktivt i detta arbete. FN antog 2002 en handlingsplan vars mål är att garantera att alla kvinnor och män skall kunna åldras på ett tryggt och värdigt sätt och kunna delta i samhället som medborgare med fulla rättigheter. Även inom EU har äldrefrågorna blivit föremål för ett närmare samarbete mellan medlemsländerna.