prop · GQ0326 · 2003-01-27 00:00:00 — Skälen för regeringens förslag: I uppdraget att redovisa en samlad syn på Försvarsmaktens personalförsörjning som regeringen lämnade till en särskild utredare ingick som en del att ta ställning till tjänstgöringsskyldigheten för officerare i samband med Försvarsmaktens internationella verksamhet. konstatera- de i sitt betänkande att den internationella verksamheten är en huvud- uppgift för det nya försvaret. Det är därför uppenbart att det bör vara en naturlig del av yrkesofficerares arbetsuppgifter att tjänstgöra i väpnad tjänst utomlands i både fredsbevarande och fredsframtvingande verk- samhet och att en sådan tjänstgöring bör vara en skyldighet för officeren. Utredningen föreslår därför att en sådan skyldighet införs för de yrkesof- ficerare som anställs i fortsättningen (SOU 2001:23, s.17). ansåg att själva skyldigheten skulle vara reglerad i lag och omfatta alla som anställs som yrkesofficerare efter lagens ikraftträdande. Utredningen såg inget behov av att låta den utökade arbetsskyldigheten omfatta även andra arbetstagarkategorier. Regeringen har i prop. 2001/02:10 konstaterat att tjänstgöring i den fredsfrämjande verksamhet som Försvarsmakten bedriver utomlands bör betraktas som en naturlig del av de anställdas yrkesutövning. Yrkesoffi- cerare som nyanställs bör vara skyldiga att tjänstgöra i utlandsstyrkan. Skyldigheten som sådan bör däremot inte regleras i lag utan i stället vila på de enskilda anställningsavtalen (prop. 2001/02:10, s. 200 ff.). Såsom redovisades i propositionen var alla statliga tjänstemäns anställningsvill- kor offentligrättsligt reglerade . Villkoren fanns i lagar, för- ordningar och reglementen. Även anställningsavtalet betraktades som offentligrättsligt och inte civilrättsligt. Det statliga anställningsavtalet liknar numera i allt väsentligt sin privata motsvarighet och är ett civil- rättsligt avtal. Att lagreglera en arbetsskyldighet är att återgå till en mo- dell som tidigare använts för statliga tjänstemän. Dessutom blir sanktio- nen för arbetsvägran densamma, ytterst avskedande, oavsett om tjänstgö- ringsskyldigheten är reglerad i lag eller följer av anställningsavtalet. behandlade personalförsörjningsavsnittet av prop. 2001/02:10 (bet. 2001/02:FöU7, rskr. 2001/02:192). Frågan om tjänstgöringsskyldigheten för yrkesofficerare i utlandsstyrkan var inte föremål för något riksdagsbeslut. uttalade ändå i frågan om den internationella tjänstgöringsskyldigheten att det är självklart att yrkesofficerare skall ha skyldighet att delta i all den internationella verk- samhet som kan ifrågakomma, inklusive fredsbevarande och fredsfram- tvingande verksamhet, sett mot bakgrund av den ökade vikt som delta- gandet i den internationella verksamheten successivt fått för Försvars- makten. Utskottet delade också regeringens uppfattning att själva skyl- digheten att tjänstgöra i väpnad styrka utomlands inte skall regleras i lag. Regleringen av vad som skall ingå i en anställning i Försvarsmakten bör enligt regeringens mening alltjämt hanteras som ett förhållande av civilrättslig karaktär. En arbetsskyldighet vad gäller tjänstgöring i all in- ternationell verksamhet som bedrivs av Försvarsmakten bör därför lämp- ligen inte regleras i lag. Utformningen av arbetsskyldigheten bör i stället grundas på anställningsavtalen. Regeringen ser i dagens läge i första hand ett uttalat behov av att kravet på särskild anställning tas bort för yrkesofficerare. Det kan dock inte uteslutas att behovet kan komma att omfatta även andra yrkeskategorier. Genom de föreslagna åtgärderna öppnar regeringen därför även upp möjligheten för Försvarsmakten att ta upp diskussionen med parterna på det statliga avtalsområdet om att utöka arbetsskyldigheten också för andra yrkeskategorier. De föreslagna änd- ringarna i lagstiftningen berör endast dem som kommer att tjänstgöra i utlandsstyrkan och har en anställning i För- svarsmakten. Efter att de lagändringar som föreslås trätt i kraft kommer För- svarsmakten att ha en grund att som arbetsgivare kunna införa ett system där yrkesofficerare har skyldighet att tjänstgöra i all internationell verk- samhet. Det är viktigt att möjligheten utnyttjas och att det sker med be- aktande av den kompetens som behövs för denna verksamhet. Tillämpning av vissa lagar Regeringens förslag: Lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom För- svarsmakten skall tillämpas på alla som tjänstgör i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten oavsett om arbetstagaren är visstidsanställd för tjänstgö- ring i utlandsstyrkan eller tjänstgör i utlandsstyrkan till följd av ordinarie anställning i Försvarsmakten. Det enda som skall gälla enbart för dem som anställts särskilt är regleringen av visstidsanställning i utlandsstyr- kan och uppsägning från sådan anställning samt undantaget från tillämp- ningen av 1517 §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd. Lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. skall omfatta alla som tjänstgör i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten utom- lands. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Försvarsmakten anser att de föreslagna lagänd- ringarna motsvarar vad som kan anses vara erforderligt på området. Ar- betsgivarverket tillstyrker promemorians författningsförslag. Officersför- bundet förklarar att för det fall att systemet med förändrad arbetsskyldig- het fullföljs delar det regeringens förslag till tillvägagångssätt. Förbundet föreslår dock att regeringen skall tillsätta en utredning med uppgift att lämna förslag till förändringar i inkomstskattelagen, lagen om allmän försäkring och föräldraledighetslagen som kan medverka till att tjänstgö- ring i utlandsstyrkan underlättas. Vidare har förbundet framfört att ar- betstidslagen inte bör undantas från tillämpning. Skälen för regeringens förslag: I utlandsstyrkan kommer det att fort- sättningsvis kunna tjänstgöra personer som till följd av anställningsavtal i Försvarsmakten har en arbetsskyldighet som omfattar tjänstgöring i ut- landsstyrkan, personer som har en anställning i Försvarsmakten men som ändå måste anställas särskilt i utlandsstyrkan eftersom deras anställ- ningsavtal inte omfattar tjänstgöring i utlandsstyrkan samt de som utan en tidigare anställning i Försvarsmakten anställs för tjänstgö- ring i utlandsstyrkan. Självfallet skall utgångspunkten vara att samma bestämmelser skall gälla för alla som tjänstgör i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten, oavsett anställningsform. Fortsättningsvis följer en genomgång av den särskilda lagreglering som finns för de som an- ställs i utlandsstyrkan. Grunden för arbetsmiljöarbetet i är bestämmelserna i arbetsmil- jölagen (1977:1160). I förarbetena till denna lag sägs att lagen i princip inte är tillämplig utanför landets gränser. Lagen bör dock tillämpas i den utsträckning det är möjligt vid svenska beskickningar och missioner ut- omlands (jfr prop. 1976/77:149 s. 213 ff.). I förarbetena till LUF (prop. 1998/99:68) konstateras att anställningsavtal i utlandsstyrkan får anses ha en sådan anknytning till att svensk lag bör tillämpas även när tjänstgöringen sker utomlands. De ambitioner som finns på arbetsmiljö- området bör om möjligt även beaktas hos svenska myndigheter utom- Mot bakgrund av detta och för att klargöra vad som gäller fördes det in en bestämmelse i LUF där det särskilt anges vilka bestämmelser i arbetsmiljölagen som skall gälla. Samma regler skall självfallet gälla för samtliga som tjänstgör i utlandsstyrkan, oavsett anställningsform. Anställningsform, semester och arbetstid m.m. I förarbetena till LUF konstaterades att anknytningen till är så stark vid tjänstgöring i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten att semester- lagen (1977:480), arbetstidslagen (1982:673) och lagen om anställnings- skydd i huvudsak borde vara tillämpliga även när utlandsstyrkan tjänst- Rätt till tjänstledighet enligt annan lagstiftning påverkas Beträffande semesterlagen har bestämmelserna i 12 § om rätt till för- läggning av semestern av året undantagits från tillämpning för anställda i utlandsstyrkan. Bestämmelsen innebär att arbetstagaren - om inte annat avtalats eller särskilda skäl föranleder annat - har rätt att få Undantaget har i förarbetena till LUF motiverats med att förhållandena på tjänstgöringsplatsen kan vara sådana att ledighet under just dessa som- marmånader inte är möjlig och att det är fråga om förhållanden som Sve- rige inte kan råda över. Alltjämt gör sig samma skäl gällande, varför undantaget bör gälla för samtliga som tjänstgör i utlandsstyrkan. När det gäller arbetstidslagen följer det av förarbetena till LUF att ar- betstidslagen inte skall tillämpas, vare sig när utlandsstyrkan är under utbildning eller vid tjänstgöring i alternativt utomlands. av att kunna organisera styrkor för snabb avfärd till ett s.k. missionsom- råde utan att vara styrd av arbetstidsreglering kan uppkomma. som styrkan befinner sig i ansågs normalt sett vara kort. gleringen ansågs därför inte behöva begränsas till tjänstgöringen utom- I förarbetena påpekades dock att Försvarsmakten får anses ha ett generellt ansvar för att de anställda inte utsätts för orimliga arbetsvillkor vid tjänstgöring och utbildning i . har alltså, på samma sätt som gäller för undantaget av 12 § semesterla- gen, motiverats med att förhållandena på tjänstgöringsplatsen kan vara så speciella och oförutsägbara och dessutom stå utom svensk kontroll. tjänstgöring och utbildning i bör denna bestämmelse således en- dast undantagsvis komma att tillämpas. Den omständigheten att vissa i utlandsstyrkan i fortsättningen inte behöver vara visstidsanställda utan kan ha placerats där inom ramen för sin ordinarie anställning i Försvars- makten medför ingen skillnad i behovet av särreglering. I LUF finns ett undantag från tillämpningen av 1517 §§ lagen om an- ställningsskydd när det gäller den personal som anställts särskilt i ut- Detta eftersom den enskilde då anställs för ett visst uppdrag och anställningen skall vara tidsbegränsad. Det ligger då i uppdragets natur att anställningen inte kommer att förlängas. I förarbetena till LUF konstaterades det att det i dessa fall inte borde finnas några arbetstagarin- tressen som motiverade att besked enligt 1517 §§ lagen om anställ- ningsskydd om att den tidsbegränsade anställningen inte kommer att fort- sätta borde lämnas. De undantag från lagen om anställningsskydd som gjorts i LUF motiveras följaktligen av att anställningen i utlandsstyrkan När det gäller Försvarsmaktens personal som kan komma att tjänstgöra utomlands i utlandsstyrkan inom ramen för sin or- dinarie anställning vid myndigheten aktualiseras inte denna problematik. Något undantag från dessa bestämmelser i lagen om anställningsskydd behövs därför inte för denna personal. Undantaget från tillämpning av 1517 §§ lagen om anställningsskydd skall dock även fortsättningsvis gälla för sådan personal som anställts särskilt i utlandsstyrkan inom För- Reglerna i LUF om visstidsanställning i Försvarsmakten samt de särskilda bestämmelser som gäller i fråga om uppsägning av en sådan tidsbegränsad anställning skall även fortsättningsvis endast omfatta den som anställs särskilt för tjänstgöring i utlandsstyrkan. Rehabiliteringsbestämmelserna och ersättning till anhöriga samt regler vid I LUF finns bestämmelser om vad som gäller beträffande rehabilitering och stöd till anhöriga vid rehabilitering och annat stöd till den vars nära anhörig har skadats. Dessutom finns en särreglering när det gäller arbets- skador som uppkommer vid anställning i utlandsstyrkan. na har tillkommit för att stärka det socialrättsliga skyddet för den som skadas under sin anställning för tjänstgöring i utlandsstyrkan. denna särreglering är den speciella och farliga verksamhet som anställ- Samma bestämmelser bör självfallet gälla för alla som tjänstgör under sådana förhållanden. Behovet av särreglering gäller såle- des oavsett anställningsform. Naturligtvis måste samma regler om disciplinansvar gälla för samtliga som tjänstgör utomlands. Någon åtskillnad till följd av anställningsform skall därför inte göras. 7 Kostnadskonsekvenser och ikraftträdande Föreslaget anses inte medföra några ökade kostnader. Kostnadsläget kan inte anses påverkas av om man väljer propositionens lösning eller en lag- stadgad arbetsskyldighet eftersom hanteringen av de redan anställda blir densamma. Försvarsmaktens kostnadsresonemang i denna del utgår från en lagstiftning med retroaktiv verkan, en förutsättning som inte har be- dömts vara konstitutionellt möjlig. Genom de föreslagna lagändringarna byggs ett flexibelt system upp där Försvarsmakten ges möjlighet att age- ra för att tillgodose myndighetens behov. När det gäller de redan anställ- da kan Försvarsmakten, i den utsträckning det bedöms nödvändigt, agera för att de som behövs för att trygga verksamheten omfattas av arbets- skyldigheten. I detta sammanhang erinras om att regeringen i tidigare propositioner och i beslut om uppdrag angående ett reformerat personalförsörjningssystem inom Försvarsmakten (dnr Fö2002/920/MIL och Fö2002/1038/RS (delvis) framhållit vikten av att Försvarsmakten stärker och samordnar sin arbetsgivarroll. Författningsändringarna som möjliggör för Försvarsmakten att införa en utökad arbetsskyldighet föreslås träda i kraft för att de officersaspiranter som slutför sin utbildning skall kunna omfattas av det nya systemet. 8.1Förslaget till lag om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands Förslaget innebär att lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgö- ring utomlands upphävs och ersätts av en ny lag med samma namn. I den nya lagen förs innehållet i nuvarande 1 och 3 §§ samman till ett stycke. Den nya lagen blir en renodlad bemyndigandelag. Formuleringen i nuvarande 2 § om att anställas särskilt avsåg att markera att tjänstgöring i utlandsstyrkan skulle vara frivillig. Bestämmel- sen hade betydelse endast för den som redan var anställd i Försvarsmak- ten och som hade för avsikt att tjänstgöra i utlandsstyrkan. Genom att kravet på särskild anställning tas bort i den nya lagen blir det möjligt att vid ingående av nya anställningsavtal avtala om att anställningen omfat- tar även tjänstgöring i utlandsstyrkan. Enbart förhållandet att kravet på särskild anställning tas bort medför inte att arbetsskyldigheten för den som redan är anställd i Försvarsmakten utvidgas. För en sådan utvidg- ning fordras att Försvarsmakten agerar. Bestämmelsen har i övrigt delvis arbetats in i 1 § lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmak- ten. Regeringen har omarbetat lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands till en ny lag på inrådan av Lagrådet. Någon änd- ring i sak, utöver att kravet på särskild anställning tas bort, är inte av- sedd. 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten Lagen har omarbetats så att den skall omfatta alla som tjänstgör i ut- landsstyrkan inom Försvarsmakten. I utlandsstyrkan kommer det att fort- sättningsvis kunna tjänstgöra personer som till följd av sitt individuella anställningsavtal i Försvarsmakten har en arbetsskyldighet som omfattar tjänstgöring i utlandsstyrkan, personer som har en anställning i För- svarsmakten men som ändå måste anställas särskilt för tjänstgöring i ut- landsstyrkan eftersom deras anställningsavtal inte omfattar sådan tjänst- samt de som utan en tidigare anställning i Försvarsmakten anställs för tjänstgöring i utlandsstyrkan. Till övervägande del har denna förändring markerats genom att benämningen den eller de som är anställda i utlandsstyrkan byts ut mot den eller dem som tjänstgör i ut- Av 1 § första stycket följer att det skall finnas en utlandsstyrka inom Bestämmelsen återfanns tidigare indirekt i 2 § lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands. stycket framgår, såsom ovan nämnts, att viss personal i utlandsstyrkan kan komma att tjänstgöra i styrkan till följd av sin ordinarie anställning i Försvarsmakten medan det krävs särskild anställning för andra. ingen om att särskild anställning krävdes för tjänstgöring för fredsbeva- rande verksamhet utomlands fanns tidigare i 2 § lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands. Som tidigare angivits så har kravet på särskild anställning tagits bort (se 8.1). kan inom Försvarsmakten omfattar såväl fredsbevarande som fredsfram- tvingande verksamhet, jmf. 1 § tredje stycket. Undantaget §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd har flyttats från 3 § första punkten till 4 § tredje stycket eftersom bestämmel- sen endast har betydelse för den som har en särskild anställning för tjänstgöring i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. I 4 § har bestämmel- serna som reglerar det särskilda anställningsförhållandet för tjänstgöring i utlandsstyrkan samlats. Ändringen i 5 § tredje stycket innebär att ordet basbelopp byts ut mot 1 och 4 §§ har fått sin slutliga utformning i enlighet med Lagrådets 8.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Ändringen införs för att lagen även fortsättningsvis skall omfatta alla som tjänstgör utomlands i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. Sammanfattning av betänkandet SOU 2001:23 Personal för ett nytt försvar (del av) Den internationella verksamheten är huvuduppgift för det nya försvaret. Enligt utredningen är det uppenbart att det bör vara en naturlig del av yrkesofficerens arbetsuppgifter att tjänstgöra i väpnad tjänst utomlands i både fredsbevarande och fredsframtvingande verksamhet och att en så- dan tjänstgöring bör vara en skyldighet för officeren. Utredningen före- slår därför att en sådan skyldighet införs för de yrkesofficerare som an- ställs i fortsättningen. 1Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands dels att nuvarande 2 och 3 §§ skall betecknas 3 och 4 §§, dels att den nya 3 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen införs en ny paragraf, 2 §, av följande lydelse. Yrkesofficerare, som är anställ- da och tjänstgör i Försvarsmak- ten, är skyldiga att i sin anställ- ning tjänstgöra i väpnad tjänst utomlands för de syften som anges i 1 § lagen (1999:568) om utlands- styrkan inom Försvarsmakten. I frågor om tjänstgöring utom- lands enligt första stycket får hän- syn tas till den enskildes personli- ga förhållanden. Personal som skall tjänstgöra i väpnad tjänst för fredsbevarande verksamhet skall anställas särskilt för denna uppgift. Personalen skall ingå i en utlandsstyrka inom För- svarsmakten. Annan personal än som avses i 2 § och som skall tjänstgöra i väp- nad tjänst för fredsfrämjande verk- samhet utomlands skall anställas särskilt för denna uppgift. Personal som tjänstgör i sådan tjänst som avses i första stycket skall ingå i en utlandsstyrka inom Försvarsmakten. Denna lag träder i kraft . 2 § skall inte tillämpas på en yrkesofficer som anställts i Försvarsmakten före ikraftträdandet. 2Förslag till lag om ändring i lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten skall ha följande lydelse. Denna lag skall tillämpas på de anställda i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. I utlandsstyrkan får endast sådan militär och civil personal anställas som behövs för internationell verksamhet utomlands i syfte att 1.avvärja risk för en väpnad konflikt, 2.hejda en pågående väpnad konflikt, 3.övervaka överenskommelser om fred och vapenstillestånd, eller 4.skapa förutsättningar för var- aktig fred och säkerhet genom humanitärt arbete i samband med en väpnad konflikt. Denna lag skall tillämpas på yr- kesofficerare som är placerade i utlandsstyrkan inom Försvarsmak- ten och på de anställda i denna styrka. I utlandsstyrkan får endast sådan militär och civil personal anställas eller placeras som behövs för in- ternationell verksamhet utomlands i syfte att 1.avvärja risk för en väpnad konflikt, 2.hejda en pågående väpnad konflikt, 3.övervaka överenskommelser om fred och vapenstillestånd, eller 4.skapa förutsättningar för var- aktig fred och säkerhet genom humanitärt arbete i samband med en väpnad konflikt. Denna lag träder i kraft . Förteckning över remissinstanser (betänkandet) ombudsmän, , , , , internationella fredsforsk- ningsinstitut, Försvarsmakten, , Försvarets radio- anstalt, , , Styrel- sen för psykologiskt försvar, , Totalförsvarets forsk- ningsinstitut, Försvarshögskolan, , för totalförsvaret, , Handikappombudsman- nen, , , , , , , Centrala studiestöds- nämnden, , , Om- budsmannen mot etnisk diskriminering, , Arbetsmark- nadsstyrelsen, Arbetsdomstolen, , Ombuds- mannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning, , , för Ungdomsorganisationer, i , Akademikers , Tjänstemännens centralorga- nisation, , , , , , Moderatkvin- norna, , liberalernas kvin- noförbund, Centerkvinnorna, Socialdemokratiska Kvinnoför- bund, , Kristdemokratiska Ungdomsför- bundet, , Riksorganisatio- nen , , Ung Vänster och Grön Ungdom. PM angående frågor om yrkesofficerarnas arbets- skyldighet Promemorian innehåller förslag till ändring i lagen (1992:1153) om väp- nad styrka för tjänstgöring utomlands. Förslaget innebär att det i framti- den blir möjligt att i enskilda anställningsavtal avtala om att tjänstgöring i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten omfattas av den enskildes arbets- skyldighet. Ytterligare författningsförslag föranledda av den ändrade om- fattningen av arbetsskyldigheten lämnas också genom förslag till änd- ringar i lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten, lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m., förordningen (1999:589) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten, förordning (2000:555) med instruktion för Försvarsmakten och förordningen (1996:927) med bestämmelser för Försvarsmaktens personal. 2.1Lag om ändring i lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands skall upphöra att gälla vid utgången av . 2.2Lag om ändring i lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten Härigenom föreskrivs att 1, 26, 9 och 11 §§ lagen (1999:568) om ut- landsstyrkan inom Försvarsmakten skall ha följande lydelse. Denna lag skall tillämpas på de anställda i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. I utlandsstyrkan får endast sådan militär och civil personal anställas som behövs för internationell verksamhet utomlands i syfte att 1.avvärja risk för en väpnad konflikt, 2.hejda en pågående väpnad konflikt, 3.övervaka överenskommelser om fred och vapenstillestånd, eller 4.skapa förutsättningar för var- aktig fred och säkerhet genom humanitärt arbete i samband med en väpnad konflikt. För de anställda i utlandsstyr- kan skall följande bestämmelser i arbetsmiljölagen (1977:1160) gälla även utomlands, om inte tjänstgö- ringsförhållandena hindrar detta: 2 kap. 18 §§, 3 kap. 14, 6 och 12 §§, 6 kap. 16 §§, 6 a § första stycket första och andra meningen och andra stycket samt 8 och 9 §§. Inom Försvarsmakten skall fin- nas en utlandsstyrka. Denna lag skall tillämpas på de som tjänstgör i utlandsstyrkan inom Försvars- makten. I utlandsstyrkan får endast sådan militär och civil personal tjänstgö- ra som behövs för internationell verksamhet utomlands i syfte att 1.avvärja risk för en väpnad konflikt, 2.hejda en pågående väpnad konflikt, 3.övervaka överenskommelser om fred och vapenstillestånd, eller 4.skapa förutsättningar för var- aktig fred och säkerhet genom humanitärt arbete i samband med en väpnad konflikt. För de som tjänstgör i utlands- styrkan skall följande bestämmel- ser i arbetsmiljölagen (1977:1160) gälla även utomlands, om inte tjänstgöringsförhållandena hindrar detta: 2 kap. 18 §§, 3 kap. 14, 6 och 12 §§, 6 kap. 16 §§, 6 a § första stycket första och andra meningen och andra stycket samt 8 och 9 §§. För de anställda i utlandsstyr- För de som tjänstgör i utlands- kan skall följande bestämmelser styrkan skall följande bestämmel- ser inte gälla: 1517 §§ lagen (1982:80) om (1977:480), samt