prop · GQ0329 · 2003-01-21 00:00:00 — och genomförandet av planer och strategier inom ramen för respektive konvention, och med vederbörlig hänsyn till deras respektive mandat, fortsätta att eftersträva och öka synergieffekter, d)integrera åtgärder för att förhindra och bekämpa ökenspridning samt för att lindra effekterna av torka genom en relevant politik och relevanta program, till exempel strategier för mark-, vatten- och skogsförvaltning, jordbruk, landsbygdsutveckling, system för tidig varning, miljö, energi, naturresurser, hälsa och utbildning, fattigdomsutrotning samt hållbar utveckling, e)säkerställa ekonomiskt överkomlig tillgång till information på lokal nivå för att förbättra övervakningen och ge tidig varning när det gäller ökenspridning och torka, f)uppmana Globala miljöfondens (GEF) andra församling att skrida till handling beträffande rekommendationer om att markförstöring (ökenspridning och skogsskövling) bör utses till ett av , som ett sätt för GEF att stödja genomförandet av konventionen för bekämpning av ökenspridning samt följdenligt överväga att göra GEF till en finansieringsmekanism för konventionen, med beaktande av partskonferensens prerogativ och beslut och med erkännande av GEF:s och konventionens globala mekanisms kompletterande funktioner när det gäller att tillhandahålla och mobilisera resurser för utformningen och genomförandet av handlingsprogram, g)förbättra hållbarheten när det gäller gräsmarksresurser genom att förstärka förvaltning och lagtillämpning samt genom finansiellt och tekniskt stöd från världssamfundet till utvecklingsländerna. 42.Bergsekosystem utgör basen för särskilda försörjningsmöjligheter och omfattar viktiga avrinningsområden, biologisk mångfald och ett unikt växt- och djurliv. Många av dem är särskilt ömtåliga och sårbara för klimatförändringarnas negativa effekter och kräver särskilt skydd. Insatser krävs på alla nivåer för att a)utveckla och främja program, politik och tillvägagångssätt som integrerar de miljömässiga, ekonomiska och sociala komponenterna i en hållbar utveckling av bergsområden och förstärker det internationella samarbetet för dess positiva effekter på program för fattigdomsutrotning, särskilt i utvecklingsländer, b)genomföra program för att i lämpliga fall motverka skogsskövling, erosion, markförstöring, förlust av biologisk mångfald, störningar av vattenflöden och glaciärers tillbakagång, c)i lämpliga fall utveckla och genomföra politik och program som tar hänsyn till mäns och kvinnors olika förutsättningar och behov, däribland offentliga och privata investeringar som bidrar till att undanröja orättvisor som bergssamhällen står inför, d)genomföra program för att främja diversifiering och traditionella ekonomier i bergsområden, hållbara försörjningsmöjligheter och småskaliga produktionssystem, däribland särskilda utbildningsprogram och bättre tillträde till nationella och internationella marknader, kommunikationer och transportplanering, med beaktande bergsområdens särskilda känslighet, e)främja bergssamhällens fullständiga deltagande och medverkan i beslut som berör dem och integrera traditionella kunskaper, arv och värderingar i alla utvecklingsinitiativ, f)mobilisera nationellt och internationellt stöd för tillämpad forskning och kapacitetsuppbyggnad, ge finansiellt och tekniskt bistånd för ett effektivt uppnående av hållbar utveckling av bergsekosystem i utvecklingsländer och länder med övergångsekonomier samt angripa fattigdomen bland människor som lever i bergsområden med hjälp av konkreta planer, projekt och program, med tillräckligt stöd från alla intressenter och med beaktande av syftet med det internationella året 2002. 43.Främja hållbar utveckling av turism, däribland icke-förbrukande turism och ekoturism, med beaktande av syftet med det internationella året för ekoturism 2002, kulturarvsår 2002, Världstoppmötet 2002 och dess Quebecdeklaration samt de globala etiska regler för turism som antogs av för att öka turismens fördelar för värdsamhällenas befolkning, som värdsamhällenas kulturella och miljömässiga integritet bevaras och skyddet av ekologiskt känsliga områden och naturarv förbättras. Främja hållbar utveckling av turism och kapacitetsuppbyggnad för att bidra till att förstärka landsbygds- och lokalsamhällen. Detta inbegriper insatser på alla nivåer för att a)öka det internationella samarbetet, utländska direktinvesteringar och partnerskap med både den privata och den offentliga sektorn på alla nivåer, b)utveckla program, däribland utbildningsprogram, som uppmuntrar människor att delta i ekoturism, gör det möjligt för ursprungs- och lokalsamhällen att utveckla och dra nytta av ekoturism samt ökar intressenternas medverkan i utvecklingen av turism och bevarandet av kulturarv i syfte att förbättra skyddet av miljö, naturresurser och kulturarv, c)ge tekniskt bistånd till utvecklingsländer och länder med övergångsekonomier för att stödja hållbar utveckling av och investeringar i turistnäringen, samt program för att informera om turism i syfte att förbättra den inhemska turismen och stimulera framväxten av företag, d)hjälpa värdsamhällena att hantera besök vid sina turistattraktioner så att de kan dra största möjliga nytta av dem och säkerställa minsta möjliga negativa inverkan på och hot mot deras traditioner, kultur och miljö, med stöd från och andra relevanta organisationer, e)främja en diversifiering av den ekonomiska verksamheten, bland annat genom att underlätta marknadstillträde och tillgång till kommersiell information, samt deltagande av framväxande lokala företag, särskilt små och medelstora företag. Den biologiska mångfalden, som spelar en avgörande roll för en övergripande hållbar utveckling och fattigdomsutrotning, är oumbärlig för vår planet, för människors välbefinnande och för befolkningars försörjningsmöjligheter och kulturella integritet. biologiska mångfalden emellertid snabbare än på grund av mänsklig verksamhet. Denna utveckling kan bara vändas om ett bevarande och hållbart utnyttjande av den biologiska mångfalden gynnar människor på lokal nivå, särskilt i ursprungsländer för genetiska resurser i enlighet med artikel 15 i konventionen om biologisk mångfald. konvention är den viktigaste rättsakten för att säkerställa ett bevarande och hållbart utnyttjande av den biologiska mångfalden, samt en rättvis och skälig fördelning av de nyttigheter som uppstår vid användning av För att förverkliga konventionens tre mål på ett effektivare och mer sammanhållet sätt och avsevärt minska den nuvarande förlusten av biologisk mångfald krävs nya och additionella finansiella och tekniska resurser till utvecklingsländerna samt insatser på alla nivåer för att a)integrera konventionens mål i globala, regionala och nationella sektoriella och tvärsektoriella program och politiska strategier, särskilt i länders och internationella finansieringsinstitutioners program och politiska strategier för ekonomiska sektorer, b)främja det fortlöpande arbetet inom ramen för konventionen när det gäller hållbart utnyttjande av den biologiska mångfalden, däribland hållbar turism, som en övergripande fråga som är relevant för olika ekosystem, sektorer och tematiska områden, c)uppmuntra effektiva synergieffekter mellan konventionen och andra multilaterala miljööverenskommelser, bland annat genom utveckling av gemensamma planer och program när det gäller gemensamma ansvarsområden och frågor, under det att vederbörlig hänsyn tas till respektive mandat, d)genomföra konventionen och dess bestämmelser, inbegripet aktiv uppföljning av dess arbetsprogram och beslut genom nationella, regionala och globala handlingsprogram, särskilt de nationella strategierna och handlingsplanerna för biologisk mångfald, och förstärka deras integrering i relevanta tvärsektoriella strategier, program och politiska strategier, samt de som rör hållbar utveckling och fattigdomsutrotning, inbegripet initiativ som främjar ett lokalt baserat hållbart utnyttjande av den biologiska mångfalden, e)främja en bred tillämpning och vidareutveckling av ekosystemansatsen, såsom den närmare utformas i det fortlöpande arbetet inom ramen för konventionen, f)främja konkret internationellt stöd och partnerskap för bevarande och hållbart utnyttjande av den biologiska mångfalden, däribland i ekosystem, på platser som utgör världsarv och för att skydda utrotningshotade arter, särskilt genom en lämplig kanalisering av finansiella resurser och teknik till utvecklingsländer och länder med övergångsekonomier, g)i syfte att verkligen bevara och hållbart utnyttja den biologiska mångfalden, främja och stödja initiativ för särskilt artrika områden och andra områden som är oumbärliga för den biologiska mångfalden, samt främja utvecklingen av nationella och regionala ekologiska nätverk och h)ge finansiellt och tekniskt stöd till utvecklingsländer, bland annat i form av kapacitetsuppbyggnad, i syfte att förbättra de inhemska och lokalt baserade ansträngningarna att bevara den biologiska mångfalden, i)förstärka nationella, regionala och internationella ansträngningar att kontrollera invaderande främmande arter, som är en av huvudorsakerna till förluster av biologisk mångfald, och uppmuntra utvecklingen av effektiva arbetsprogram på alla nivåer beträffande invaderande främmande arter, j)om inte annat följer av den nationella lagstiftningen, erkänna rättigheter för lokal- och ursprungssamhällen som är i besittning av traditionella kunskaper, innovationer och metoder och, med deras medverkan och godkännande, utveckla och genomföra mekanismer för att på ömsesidigt överenskomna villkor fördela nyttan av utnyttjandet av dessa, k)uppmuntra och göra det möjligt för alla intressenter att bidra till uppnåendet av konventionens mål och särskilt erkänna ungdomars, kvinnors och ursprungs- och lokalsamhällens särskilda roll när det gäller den biologiska mångfaldens bevarande och hållbara utnyttjande, l)främja ursprungs- och lokalsamhällenas faktiska deltagande i beslutsfattandet och utformningen av politiken när det gäller utnyttjandet av deras traditionella kunskaper, m)uppmuntra tekniskt och finansiellt stöd till utvecklingsländer och länder med övergångsekonomier i deras ansträngningar att i lämpliga fall utveckla och genomföra bland annat nationella sui generis-system och traditionella system för att bevara och hållbart utnyttja den biologiska mångfalden i enlighet med sina prioriteringar och sin lagstiftning, n)främja en bred tillämpning av och fortsatt arbete med Bonnriktlinjerna om tillgång till genetiska resurser och en rättvis och skälig fördelning av de nyttigheter som uppstår vid utnyttjande av dem, för att hjälpa parterna till konventionen i utvecklingen och utformningen av rättsliga, administrativa och politiska bestämmelser om tillgång till och fördelning av nyttigheter, samt avtal och andra överenskommelser på ömsesidigt överenskomna villkor för tillgång till och fördelning av nyttigheter, o)inom ramen för konventionen om biologisk mångfald och med hänsyn till Bonnriktlinjerna förhandla fram en internationell ordning för att främja och säkerställa en rättvis och skälig fördelning av de nyttigheter som uppstår vid utnyttjande av genetiska resurser, p)uppmuntra ett framgångsrikt slutförande av pågående processer inom för den intellektuella äganderätten () mellanstatliga kommitté för immaterialrätt och genetiska resurser, traditionella kunskaper och folkliga traditioner, och den särskilda arbetsgruppen rörande artikel 8 j och därmed sammanhängande bestämmelser i konventionen, q) främja genomförbara åtgärder beträffande tillgång till resultat och nyttigheter som uppstår till följd av bioteknik baserad på genetiska resurser, i enlighet med artiklarna 15 och 19 i konventionen, bland annat genom ett utökat vetenskapligt och tekniskt samarbete inom bioteknik och biosäkerhet, vilket kan innefatta utbyte av experter, utbildning av arbetskraft och utveckling av forskningsinriktad institutionell kapacitet, r)för att förbättra synergieffekter och ömsesidigt stöd, med beaktande av beslut inom ramen för relevanta avtal, förutsättningslöst främja diskussioner om förhållandet mellan konventionen och avtal rörande internationell handel och immaterialrättigheter, på det sätt som beskrivs i ministerdeklarationen från Doha39, s)främja genomförandet av arbetsprogrammet för det globala taxonomiinitiativet, t)uppmana alla stater som ännu inte har ratificerat konventionen, konventionens Cartagenaprotokoll om biosäkerhet40 och andra avtal som rör biologisk mångfald att göra detta och uppmana stater som har ratificerat dem att verka för deras faktiska genomförande på nationell, regional och internationell nivå och i detta sammanhang ge tekniskt och finansiellt stöd till utvecklingsländer och länder med övergångsekonomier. 45.Skogar och träd täcker nästan en tredjedel av jordens yta. En hållbar skogsförvaltning av både naturliga och planterade skogar som används för produktion av virke och andra nyttigheter är nödvändig för att uppnå hållbar utveckling och är dessutom ett viktigt medel för att utrota fattigdom, avsevärt minska skogsskövlingen, hejda förlusterna av skogars biologiska mångfald och mark- och resursförstöringen samt främja en säkrare livsmedelsförsörjning och tillgång till säkert dricksvatten och ekonomiskt överkomlig energi. Dessutom framhäver den de många gynnsamma effekterna av både naturliga och planterade skogar och träd och bidrar till planetens och mänsklighetens välbefinnande. Att åstadkomma en hållbar skogsförvaltning på nationell och global nivå, bland annat genom partnerskap mellan berörda stater och intressenter, däribland den privata sektorn, ursprungs- och lokalsamhällen och icke-statliga organisationer, är ett grundläggande mål för hållbar utveckling. Detta inbegriper insatser på alla nivåer för att a)stärka det politiska åtagandet att uppnå en hållbar skogsförvaltning genom att göra det till en prioriterad fråga på den internationella politiska dagordningen, och i detta sammanhang ta hänsyn till sambanden mellan skogssektorn och andra sektorer genom integrerade tillvägagångssätt, b)stödja skogsforum, med bistånd från partnerskapet för samarbete i skogsfrågor (CPF), som viktiga mellanstatliga mekanismer för att underlätta och samordna genomförandet av hållbar skogsförvaltning på nationell, regional och 39Se A/C.2/56/7, bilaga. 40http:///biosafety/protocol.asp. global nivå och därmed bidra till bland annat bevarande och ett hållbart utnyttjande av skogarnas biologiska mångfald, c)med världssamfundets stöd vidta omedelbara åtgärder när det gäller upprätthållandet av nationell skogslagstiftning och olaglig internationell handel med skogsprodukter, däribland biologiska resurser från skogar, och förstärka den mänskliga och institutionella kapaciteten att upprätthålla den nationella lagstiftningen inom dessa områden, d)vidta omedelbara åtgärder på nationell och internationell nivå för att främja och underlätta möjligheterna att uppnå en hållbar timmeravverkning och för att underlätta tillhandahållandet av finansiella resurser och överföring och utveckling av miljövänlig teknik och därmed motverka ohållbara avverkningsmetoder, e)utveckla och genomföra initiativ för att hantera behoven i de delar av världen som lider av fattigdom och har den mest omfattande skogsskövlingen, om internationellt samarbete skulle välkomnas av de berörda staterna, f)upprätta och förstärka partnerskap och internationellt samarbete för att främja tillhandahållandet av ökade finansiella resurser, överföring av miljövänlig teknik, handel, kapacitetsuppbyggnad, upprätthållande av skogslagstiftning och samhällsstyrning på alla nivåer samt integrerad mark- och resursförvaltning för att uppnå en hållbar skogsförvaltning, däribland förslagen till insatser från den mellanstatliga skogspanelen och det mellanstatliga skogsforumet, g)påskynda genomförandet av förslagen till insatser från den mellanstatliga skogspanelen och det mellanstatliga skogsforumet av länder och av partnerskapet för samarbete i skogsfrågor, samt intensifiera ansträngningarna att rapportera till skogsforum för att underlätta en bedömning av vilka framsteg som har gjorts, h)erkänna och stödja skogsförvaltningssystem i ursprungs- och lokalsamhällen för att säkerställa dessa samhällens fullständiga och faktiska deltagande i skogsförvaltningen, i)genomföra det utvidgade och åtgärdsorienterade arbetsprogrammet inom ramen för konventionen om biologisk mångfald om alla typer av biologisk mångfald i skogar, i nära samarbete med forumet, medlemmar i partnerskapet samt andra skogsrelaterade processer och konventioner, med alla relevanta intressenters medverkan. 46.Gruvbrytning, mineraler och metaller är viktiga för många länders ekonomiska och sociala utveckling. Mineraler är oumbärliga för vår moderna livsstil. För att öka bidraget från gruvbrytning, mineraler och metaller till hållbar utveckling krävs insatser på alla nivåer för att a)stödja ansträngningar att hantera de miljömässiga, ekonomiska, hälsorelaterade och sociala effekterna av och fördelarna med gruvbrytning, mineraler och metaller under deras livscykel, däribland arbetstagares hälsa och säkerhet, och använda flera olika partnerskap, främja befintlig verksamhet på nationell och internationell nivå mellan berörda stater, mellanstatliga organisationer, gruvföretag och gruvarbetare och andra intressenter för att främja öppenhet och ansvarighet när det gäller hållbar gruvbrytning och mineralutvinning, verka för ett ökat deltagande av intressenter, däribland och ursprungssamhällen och kvinnor, så att de spelar en aktiv mineral-, metall- och gruvexploatering under verksamhetens livscykel liksom efter nedläggning för restaureringsändamål i enlighet med nationella regler och med beaktande av betydande gränsöverskridande gynna hållbara metoder för gruvbrytning och bearbetning av mineraler genom finansiellt och tekniskt stöd till samt Sådana metoder inbegriper småskalig gruvbrytning och, om detta är möjligt och lämpligt, att förbättra förädlingsprocesser, uppgradera vetenskaplig och teknisk information samt återkräva och restaurera förstörda områden. V. Hållbar utveckling i en globaliserande värld Globaliseringen skapar möjligheter och utmaningar när det gäller hållbar utveckling. Vi erkänner att globaliseringen och det ömsesidiga beroendet skapar nya möjligheter till handel, investerings- och kapitalflöden och tekniska landvinningar, bland annat inom informationstekniken, som gynnar världsekonomins tillväxt, utveckling och en förbättring av levnadsstandarden över hela världen. kvarstår betydande utmaningar, såsom allvarliga finansiella kriser, otrygghet, fattigdom, utslagning och ojämlikhet inom och mellan samhällen. Utvecklingsländer och länder med övergångsekonomier har särskilda svårigheter att hantera dessa utmaningar och möjligheter. Globaliseringen bör inkludera alla och vara rättvis. Det finns ett starkt behov av politik och åtgärder på nationell och internationell nivå för att hjälpa utvecklingsländer och länder med övergångsekonomier att effektivt hantera dessa utmaningar och möjligheter. Politiken och åtgärderna bör utformas och genomföras med dessa länders fullständiga och faktiska deltagande. Detta kommer att kräva skyndsamma insatser på alla nivåer för att a)fortsätta att främja transparenta, rättvisa, regelbaserade, förutsägbara och icke-diskriminerande multilaterala handelssystem och finansiella system som gynnar alla länder i deras strävan att uppnå hållbar utveckling. Stödja slutförandet av arbetsprogrammet i ministerdeklarationen från och genomförandet av Monterreykonsensus. Välkomna beslutet i ministerdeklarationen från att låta utvecklingsländernas behov och intressen stå i centrum för deklarationens arbetsprogram, bland annat genom att förbättra marknadstillträdet för produkter som är av intresse för utvecklingsländer, b)uppmuntra internationella finansierings- och handelsinstitutioners fortlöpande ansträngningar att säkerställa öppna och transparenta beslutsprocesser och institutionella strukturer, c)förbättra kapaciteten hos utvecklingsländer, däribland de minst utvecklade länderna, inlandsstater under utveckling och små ö-stater under utveckling, att utnyttja möjligheterna till följd av den liberaliserade handeln genom internationellt samarbete och åtgärder inriktade på Skr. 2002/03:29 förbättring av produktivitet, diversifiering av handelsvaror, Bilaga 2 konkurrensförmåga, lokal företagarkapacitet samt utveckling av transport- och kommunikationsinfrastruktur, d)stödja Internationella arbetsorganisationen och uppmuntra dess fortlöpande arbete med globaliseringens sociala dimension, såsom fastställs i punkt 64 i Monterreykonsensus, e)förbättra överföringen av samordnat, effektivt och riktat handelsrelaterat tekniskt bistånd och program för kapacitetsuppbyggnad, vilket inbegriper att utnyttja befintliga och framtida möjligheter till marknadstillträde och undersöka förhållandet mellan handel, miljö och utveckling. 48.Genomföra resultaten från ministerkonferensen i bland medlemmar, ytterligare förstärka det handelsrelaterade tekniska biståndet och kapacitetsuppbyggnaden och säkerställa utvecklingsländernas meningsfulla, faktiska och fullständiga deltagande i multilaterala handelsförhandlingar genom att låta deras behov och intressen stå i centrum för arbetsprogram. 49.På grundval av Rioprinciperna aktivt främja företagens ansvar och ansvarighet, bland annat genom att utforma och faktiskt genomföra mellanstatliga avtal och åtgärder, internationella initiativ, offentlig- privata partnerskap och lämpliga nationella regler samt stödja en fortlöpande förbättring av företagens agerande i alla länder. 50.Förstärka utvecklingsländernas kapacitet att uppmuntra offentliga/privata initiativ som gör information om länder och finansmarknader mer lättillgänglig, exakt, aktuell och utförlig. Multilaterala och regionala finansieringsinstitutioner kan ge ytterligare bistånd för sådana ändamål. 51.Förstärka regionala handels- och samarbetsavtal som är förenliga med det multilaterala handelssystemet mellan utvecklade länder och utvecklingsländer och länder med övergångsekonomier, liksom mellan utvecklingsländerna själva, i lämpliga fall med stöd från internationella finansieringsinstitutioner eller regionala utvecklingsbanker, i syfte att uppnå målen om hållbar utveckling. 52.Hjälpa utvecklingsländer och länder med övergångsekonomier att minska den digitala klyftan, skapa digitala möjligheter och ta tillvara informations- och kommunikationsteknikens potential att bidra till utveckling, genom tekniköverföring på ömsesidigt överenskomna villkor och finansiellt och tekniskt stöd samt i detta sammanhang stödja Världstoppmötet om informationssamhället. Hälsa och hållbar utveckling 53.I Riodeklarationen om miljö och hållbar utveckling sägs att människan står i centrum i strävan mot hållbar utveckling och att hon har rätt till ett hälsosamt och produktivt liv i samklang med naturen. Målen om hållbar utveckling kan inte uppnås om svåra sjukdomar har en stor utbredning, medan en förbättring av hälsan hos hela befolkningen förutsätter att fattigdomen utrotas. Det finns ett angeläget behov av att angripa orsakerna till ohälsa, däribland miljöbetingade orsaker, och deras inverkan på utveckling. Särskild uppmärksamhet bör ägnas kvinnor och barn samt sårbara grupper i samhället, såsom funktionshindrade, äldre människor och ursprungsbefolkningar. 54.Förstärka sjukvårdssystemens kapacitet att erbjuda alla människor effektiv, lättillgänglig och ekonomiskt överkomlig grundläggande vård inriktad på att förebygga, kontrollera och behandla sjukdomar och minska miljöbetingade hälsorisker, i enlighet med de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna och i överensstämmelse med nationella lagar och kulturella och religiösa värderingar samt med beaktande av rapporterna från relevanta FN-konferenser, toppmöten och generalförsamlingens extra möten. Detta inbegriper insatser på alla nivåer för att