prop · GQ0399d2 · 2003-05-26 00:00:00 — gifter om huvudkontor och säte gifter om huvudkontor och säte som avses i 2 kap. 2 § skatte- som avses i 22 kap. 1 b § skatte- betalningslagen (1997:483), betalningslagen (1997:483), 3.registrering enligt skattebetalningslagen samt särskilt registrerings- eller redovisningsnummer, 4.på vilket sätt den preliminära skatten skall betalas för en fysisk per- 5.registrering av skyldighet att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter, 6.slag av näringsverksamhet, och 7.beslut om likvidation eller konkurs. får ta ut avgifter för digheterna får ta ut avgifter för att att lämna ut uppgifter ur databasen lämna ut uppgifter ur databasen enligt de närmare föreskrifter som enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen. meddelas av regeringen. Rätten att ta ut avgifter enligt första stycket får inte innebära inskränkning i rätten att ta del av och mot fastställd avgift få kopia eller utskrift av en allmän handling enligt tryckfrihetsförordningen. 2 Senaste lydelse 2002:431. En myndighets beslut om rät- telse och om information som och om information som skall skall lämnas enligt 26 § person- lämnas enligt 26 § personupp- uppgiftslagen (1998:204) får över- giftslagen (1998:204) får över- klagas hos allmän förvaltnings- klagas hos allmän förvaltnings- Andra beslut enligt denna Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. lag får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya föreskrifterna i 1 kap. 6 § gäller även för behandling av personuppgifter som skattemyndighet utfört. 3.Äldre föreskrifter i 3 kap. 4 § första stycket gäller fortfarande för överklagande av skattemyndighets beslut som har meddelats före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i skatteförvaltningens folkbokföringsverksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i skatteförvaltningens folkbokföringsverksamhet dels att 2 kap. 7 § skall upphöra att gälla, dels att i 1 kap. 1 § ordet "skatteförvaltningens" skall bytas ut mot "", dels att rubriken till lagen och 1 kap. 5 §, 2 kap. 12 §§ samt 3 kap. 4 § skall ha följande lydelse. Lag om behandling av person- Lag om behandling av person- är personuppgiftsansvarigt för den behandling av personuppgifter som verket skall utföra. En skattemyndighet är personuppgiftsansvarig för den behandling som myndigheten skall utföra. är personuppgiftsansvarigt för den behandling av personuppgifter som verket skall utföra. får ta ut avgifter för digheterna får ta ut avgifter för att att lämna ut uppgifter ur databasen lämna ut uppgifter ur databasen enligt de närmare föreskrifter som enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen. meddelas av regeringen. Rätten att ta ut avgifter enligt första stycket får inte innebära inskränkning i rätten att ta del av och mot fastställd avgift få kopia eller utskrift av en allmän handling enligt tryckfrihetsförordningen. En myndighets beslut om rättel- se och om information som skall och om information som skall lämnas enligt 26 § personupp- lämnas enligt 26 § personupp- giftslagen (1998:204) får överkla- giftslagen (1998:204) får överkla- gas hos allmän förvaltningsdom- gas hos allmän förvaltningsdom- Andra beslut enligt denna lag Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . De nya föreskrifterna i 1 kap. 5 § gäller även för behandling av per- sonuppgifter som skattemyndighet utfört. Äldre föreskrifter i 3 kap. 4 § första stycket gäller fortfarande för överklagande av skattemyndighets beslut som har meddelats före ikraft- Förslag till lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i kronofogdemyndigheternas verksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i kronofogdemyndigheternas verksamhet dels att i 1 kap. 5 § samt 2 kap. 2, 3 och 30 §§ ordet "" i olika böjningsformer skall bytas ut mot "" eller i förekommande fall "", dels att 2 kap. 26 och 27 §§ skall ha följande lydelse. och kronofogdemyndigheterna får ha direktåtkomst till uppgifter som avses i 5, 11, 17, 22 och 24 §§. , i dess egenskap av chefsmyndighet inom exekutionsväsendet, och kronofogdemyndigheterna får ha direktåtkomst till uppgifter som avses i 5, 11, 17, 22 och 24 §§. och Säkerhetspolisen får ha direkt- får ha direktåtkomst till uppgifter åtkomst till uppgifter som avses i som avses i 5 § 17. 5 § 17. gäller i dess beskatt- Regeringen meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter direktåtkomst enligt första stycket får omfatta. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2001:837) om beräkning av viss inkomstskatt på förvärvsinkomster vid taxering, m.m. Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (2001:837) om beräkning av viss inkomstskatt på förvärvsinkomster vid taxering, m.m. skall ha följande lydelse. Beslut enligt 3 och 4 §§ får 3 och 4 §§ får överklagas hos re- överklagas hos regeringen. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter1 dels att 1 kap. 8 § och 14 kap. 36 §§ skall upphöra att gälla, dels att i 3 kap. 1, 9 och 1415 a §§, 4 kap. 2 §, 6 kap. 6 §, 15 kap. 6 och 8 §§, 17 kap. 24 §§ samt 18 kap. 2 § ordet "skattemyndigheten" skall bytas ut mot "", dels att i 6 kap. 10 § och 16 kap. 1 § orden "en skattemyndighet" skall bytas ut mot "", dels att i 5 kap. 4 § ordet skall bytas ut mot . dels att 1 kap. 7 §, 4 kap. 6 §, 14 kap. 2 §, 16 kap. 2 §, 17 kap. 1 och 8 §§ samt 19 kap. 3 § skall ha följande lydelse. Beslut skall fattas av den skatte- Beslut enligt denna lag fattas av myndighet som är behörig enligt 2 kap. 1, 2 eller 5 § skattebetal- (1997:483), om inte Ett föreläggande att lämna upp- gift om en fysisk eller juridisk som enligt första stycket är behörig att fatta beslut beträffande den personen. Självdeklarationen skall lämnas till en skattemyndighet eller till ett mottagningsställe som har godkänts av skattemyndigheten. En självdeklaration som lämnas i form av ett elektroniskt dokument får tas emot av för skattemyndighetens räkning. Självdeklarationen skall lämnas till eller till ett mottagningsställe som har godkänts av verket. 1 Senaste lydelse av 3 kap. 15 § 2002:1144 3 kap. 15 a § 2002:1144. till den skattemyndighet hos vilken rad som arbetsgivare om inte annat anges i 35 §§. Den som i en näringsverksamhet hjälper deklarationsskyldiga med att upprätta självdeklarationer får ansöka hos den skattemyndighet som enligt 1 kap. 7 § är behörig att fatta beslut beträffande honom om att deklarationsskyldiga beviljas anstånd med att lämna deklarationerna. Till ansökan skall det fogas en förteckning över de deklarationsskyldiga för vilka ansökan görs. Om anstånd beviljas skall deklarationerna lämnas enligt en tidsplan som beslutas av skattemyndigheten. Anstånd får inte beviljas längre taxeringsåret. Den som i en näringsverksamhet hjälper deklarationsskyldiga med att upprätta självdeklarationer får ansöka hos om att deklarationsskyldiga beviljas anstånd med att lämna deklarationerna. Till ansökan skall det fogas en förteckning över de deklarationsskyldiga för vilka ansökan görs. Om anstånd beviljas skall deklarationerna lämnas enligt en tidsplan som beslutas av . än till och med under den som inte har lämnat före- som inte har lämnat föreskriven skriven självdeklaration eller kon- trolluppgift eller som har lämnat gift eller som har lämnat ofull- ständig självdeklaration eller kon- trolluppgift att lämna eller kom- gäller lämnande av särskilda upp- ler lämnande av särskilda uppgif- gifter eller andra uppgifter som är ter eller andra uppgifter som är föreskrivna i denna lag. föreskrivna i denna lag. Ett föreläggande får inte enbart avse komplettering av kontrollupp- gift med arbetsställenummer enligt 6 kap. 6 § 6. inte heller utfärdas om den upp- samma sak av Statistiska Central- läggandet har vunnit laga kraft. Om det finns anledning att anta att ett föreläggande inte följs, får det förenas med vite. Vite får dock inte föreläggas staten, ett landsting, en kommun eller en tjänsteman i tjänsten. Fråga om utdömande av vite prövas av den länsrätt som är be- hörig att pröva ett överklagande enligt 22 kap. 1 a1 c §§ skattebe- talningslagen (1997:483). Vid prövning av en ansökan om utdömande av vite får även vitets av en skattemyndighet får inte denna lag får inte överklagas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De äldre föreskrifterna i 6 kap. 6 § 4 och 10 § andra stycket gäller fortfarande för värde som har bestämts av skattemyndighet. 3.Föreläggande av skattemyndighet enligt äldre föreskrifter i 17 kap. 14 §§ skall efter ikraftträdandet fullgöras till . 4.De nya föreskrifterna i 17 kap. 8 § andra stycket gäller för ansökan om utdömande av vite som ges in efter ikraftträdandet. 5.Äldre föreskrifter i 18 kap. 2 § gäller fortfarande för skattemyndighets beslut. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , regeringsrådet , justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag med anledning av inrättande av , 2.lag om allmänt ombud hos , 3.lag om ändring i , 4.lag om ändring i , 5.lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 6.lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624), 7.lag om ändring i lagen (1974:174) om identitetsbeteckning för juridiska personer m.fl., 8.lag om ändring i lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter, 9.lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152), 10.lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 11.lag om ändring i namnlagen (1982:670), 12.lag om ändring i lagen (1984:533) om arbetsställenummer m.m., 13.lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327), 14.lag om ändring i lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m., 15.lag om ändring i taxeringslagen (1990:324), 16.lag om ändring i lagen (1990:676) om skatt på ränta på skogskontomedel m.m., 17.lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481), 18.lag om ändring i lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 19.lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200), 20.lag om ändring i lagen (1994:466) om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet, 21.lag om ändring i lagen (1994:1565) om beskattning av viss privatinförsel, 22.lag om ändring i lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till kommuner och landsting, 23.lag om ändring i lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting, 24.lag om ändring i lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting, 25.lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483), 26.lag om ändring i lagen (1997:1024) om skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar, 27.lag om ändring i lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor, 28.lag om ändring i lagen (1998:514) om särskild skattekontroll av torg- och marknadshandel m.m., 29. lag om ändring i lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar, 30.lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 31.lag om ändring i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i skatteförvaltningens beskattningsverksamhet, 32.lag om ändring i lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i skatteförvaltningens folkbokföringsverksamhet, 33.lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i kronofogdemyndigheternas verksamhet, 34.lag om ändring i lagen (2001:837) om beräkning av viss inkomstskatt på förvärvsinkomster vid taxering, m.m., och 35.lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om allmänt ombud hos Paragrafen föreslås innehålla ett förbud mot att överklaga det allmänna ombudets beslut att överklaga ett beslut av och att utse företrädare för ombudet i allmän förvaltningsdomstol eller i skatterättsnämnden. Att överklagande inte får ske i sådana fall följer enligt Lagrådets bedömning redan av allmänna förvaltningsrättsliga principer. Några motsvarande överklagandeförbud synes inte heller ha införts i någon annan lagstiftning. Lagrådet förordar att paragrafen utgår. Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen Rubriken före 7 § passar mindre väl till innehållet i 8-10 §§. Lagrådet förordar därför att det före 8 § införs en ny rubrik Länsrättens sammansättning. Om så sker, saknas anledning att tillfoga m.m. i rubriken före 7 §. Förslaget till lag om ändring i namnlagen I paragrafen föreslås för den som inte är men som varit folkbokförd en regel om forum vid den länsrätt inom vars domkrets klaganden senast varit folkbokförd. En sådan forumregel framstår som ovanlig, och det saknas enligt Lagrådets mening övertygande skäl för att införa den. Lagrådet föreslår att den utgår, vilket medför att Länsrätten i blir reservforum i dessa fall. Förslaget till lag om ändring i lagen om arbetsställenummer m.m. I andra meningen anges att det, när ett tidigare föreläggande har utfärdats i samma sak av , inte får utfärdas ett nytt föreläggande förrän det tidigare föreläggandet vunnit laga kraft. Lagrådet konstaterar att detta följer redan av 2 § tredje stycket lagen (1985:206) om viten och att bestämmelsen därför kan utgå. Förslaget till lag om ändring i fordonsskattelagen Av 6 § lagen om viten följer att en ansökan om utdömande av vite normalt görs av den myndighet som har utfärdat vitesföreläggandet. Vidare följer av 33 § andra stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291) att den som länsrättens beslut angår är klagoberättigad, om beslutet gått honom emot. Har särskilda bestämmelser meddelats gäller dessa (1 § lagen om viten och 2 § förvaltningsprocesslagen). Enligt den nuvarande lydelsen av den här aktuella paragrafen får länsrättens beslut om utdömande av vitet överklagas också av , något som ter sig naturligt eftersom enligt nuvarande lydelse av 84 § andra stycket får överta beskattningsmyndighetens uppgift att föra det allmännas talan i bl.a. kammarrätten (i är beskattningsmyndighet). När nu görs till beskattningsmyndighet blir verket enligt nämnda allmänna regler behörigt att ansöka om utdömande av vite som verket förelagt och att överklaga länsrättens beslut om utdömandet. Det saknas då anledning att låta också det allmänna ombudet överklaga länsrättens beslut. Slutsatsen av det anförda är att bestämmelserna i nuvarande andra stycket kan utgå utan att ersättas av några nya bestämmelser. Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen 2 kap. 6 § Enligt andra stycket i dess nuvarande lydelse får chefen för skattemyndigheten träda in som ordförande i skattenämnden vid behandlingen av ett ärende, om hans medverkan krävs på grund av ärendets särskilda beskaffenhet. Bestämmelsen är avsedd att tillämpas i rena undantagsfall. Enligt förslaget utvidgas den krets av personer som kan träda in som ordförande till att omfatta chefen för och annan särskild tjänsteman som denne förordnat. Lagrådet vill anmärka att det av lagtexten inte klart framgår om avsikten är att det skall krävas ett förordnande av chefen för i varje särskilt ärende eller om denne också avses kunna lämna mera generella förordnanden som ger utrymme för den förordnade att själv bedöma behovet av sin medverkan i enskilda fall. Oavsett vilken avsikten är vill emellertid Lagrådet ifrågasätta lämpligheten av att nämnden kan ges en särskild sammansättning i vissa fall. Syftet med att låta nämnden avgöra vissa frågor är att tillgodose intresset av insyn och inflytande för förtroendevalda och stärka tilltron till myndighetens objektivitet (prop. 1989/90:74 s. 279). En möjlighet att i enskilda fall förordna särskilda tjänstemän som ordförande torde emellertid minska tilltron till objektiviteten. I sammanhanget bör också vägas in att det allmänna ombudet enligt förslaget kommer att ha möjlighet att till domstol överklaga ett nämndbeslut som från rättslig eller annan synpunkt kan framstå som tveksamt. Enligt Lagrådets uppfattning synes mot den bakgrunden övervägande skäl tala för att låta andra stycket utgå. 6 kap. 1 och 8 §§ Av nuvarande 6 kap. 15 § följer bl.a. att det allmännas talan i länsrätten förs av skattemyndigheten, om myndighetens beslut har överklagats av den skattskyldige. Därmed blir skattemyndigheten den skattskyldiges motpart under processen i länsrätten och berättigad att överklaga länsrättens avgörande. Det senare anges för övrigt uttryckligen i 6 kap. 11 §. föreslås att bl.a. 6 kap. 11 och 15 §§ skall upphävas. En konsekvens av det förslaget som i remissen inte motiveras på annat sätt än med att det i princip är en konsekvens av den föreslagna sammanslagningen av myndigheter är att den särskilda regleringen i taxeringslagen av tvåpartsprocessen faller bort. I stället blir de allmänna reglerna i 7 a § förvaltningsprocesslagen tillämpliga. Av dessa regler följer att beslutsmyndigheten inträder som motpart i länsrätten när handlingarna i ärendet överlämnats dit. En tillämpning av 7 a § förvaltningsprocesslagen leder enligt lagrådsremissen till problem när det är en kommun som överklagar sin taxering (en kommun inkomstbeskattas inte men kan vara skattskyldig i fråga om exempelvis statlig fastighetsskatt). Paragrafen tar nämligen bara sikte på överklaganden av enskilda. I rättsfallet RÅ 2000 not. 154 har en kommun inte ansetts som "enskild" med påföljd att en beslutsmyndighet inte blivit taleberättigad i kammarrätten när kommunen i länsrätten fått bifall till sitt överklagande. I remissen föreslås därför att det i ett nytt tredje stycke i 6 kap. 8 § skall anges att är kommunens motpart när en kommun har överklagat verkets beslut och handlingarna i ärendet överlämnats till domstolen. Förslaget är inte invändningsfritt. I remissförslaget är den nya bestämmelsen inte placerad under rubriken överklagande (före 37 §§) utan under rubriken ombudets eller kommuns överklagande. Detta skulle kunna tyda på att bestämmelsen avsetts bli tillämplig bara om kommunen utnyttjat sin särskilda klagorätt enligt 6 kap. 1 §, dvs. då överklagandet inte gäller kommunens egen taxering utan taxeringen av annan person till inkomstskatt. Lagrådet konstaterar vidare att det problem som här föreligger i fråga om kommuner har sin motsvarighet i fråga om t.ex. statliga affärsverk. Enligt Lagrådets mening talar övervägande skäl för att även i fortsättningen ha en särreglering av tvåpartsprocessen i taxeringslagen. Den bör liksom nu gå ut på att den skattskyldige skall ha en motpart som företräder det allmänna. Det finns också skäl som talar för att en sådan motpart skall finnas om en kommun överklagar med stöd av 6 kap. 1 §. Mot bakgrund av det anförda förordar Lagrådet att det föreslagna tredje stycket i 6 kap. 8 § utgår och att det i förslagsvis 6 kap. 1 § tas in ett nytt andra stycke av följande lydelse: "Om det är den skattskyldige som överklagar, skall vara den skattskyldiges motpart sedan handlingarna i målet överlämnats till länsrätten. Om även det allmänna ombudet hos överklagar, tillämpas dock bestämmelserna i 2 § lagen (2003:0000) om allmänt ombud hos . Vad nu sagts gäller också om en kommun överklagar ett beslut om taxering till inkomstskatt." Förslaget till lag om ändring i lagen om beskattning av viss privatinförsel Enligt 4 § är beskattningsmyndighet. Om införseln görs på bemannad tullplats, beslutar om den skatt som skall betalas på grundval antingen av den deklaration som lämnats vid införseln eller av vad som framkommit vid deklarationskontroll. Beslutet fattas "för beskattningsmyndighetens räkning". Enligt den nuvarande ordningen får beslut som meddelats av överklagas av . Den ordningen framstår i sig som diskutabel (jfr Lagrådets yttrande över förslaget till lag om inkomstgrundad ålderspension, prop. 1997/98:151 Bilaga 7 s. 160). När nu ett allmänt ombud tillskapas och detta ombud ges rätt att överklaga beslut meddelade av talar enligt Lagrådets starka skäl för att ombudets klagorätt får omfatta också beslut som meddelats av . Lagrådet förordar att den ändringen görs och att paragrafen ges förslagsvis följande lydelse: Beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol av den skattskyldige och av det allmänna ombudet hos . Om det är den skattskyldige som överklagar, skall vara den skattskyldiges motpart. Om även det allmänna ombudet hos överklagar, tillämpas dock bestämmelserna i 2 § lagen (2003:0000) om allmänt ombud hos . Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen 14 kap. 5 § Av det föreslagna nya första stycket framgår till vilken länsrätt en begäran om befrielse från föreläggandet skall ges in. kommer därmed först i paragrafen och före den bestämmelse som skapar rätten till undantag (jfr hänvisningen i andra stycket till 3 kap. 13 § Detta är inte en lämplig lagteknisk lösning. betydelse i sammanhanget är emellertid att det redan av 3 kap. 14 § taxeringslagen framgår vilken länsrätt som är behörig. den här aktuella paragrafen behöver därför inte göras. att nuvarande lydelse av paragrafen behålls och att som en konsekvens av detta punkt 6 i övergångsbestämmelserna utgår. 1 och 3 §§ I 3 § tredje stycket föreslås en ny bestämmelse rörande motpart till Bestämmelsen motsvarar den som föreslagits i 6 kap. 8 § tredje Av skäl som Lagrådet redovisat i anslutning till 6 kap. 1 och 8 §§ taxeringslagen bör i nu förevarande 1 § tas in ett nytt andra stycke av "Om det är den skattskyldige som överklagar, skall vara den skattskyldiges motpart sedan handlingarna i målet överlämnats till Om även det allmänna ombudet hos överklagar, tillämpas dock bestämmelserna i 2 § lagen (2003:0000) om allmänt Godtas Lagrådets förslag får hänvisningen i 1 § första stycket till andra stycket ersättas med en hänvisning till tredje stycket. I detta nya tredje stycke bör hänvisningen till 13 kap. 22 § lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension avse bara paragrafens första stycke. Enligt första stycket gäller särskilda behörighetsregler beträffande beslut som rör flera bolag inom en koncern, en delägare i ett bolag och bolaget eller flera delägare i ett bolag under förutsättning att besluten grundats på samma omständigheter och fattats . obligatorisk, vilket innebär att normala behörighetsregler inte får tillämpas i dessa fall även om endast ett av besluten överklagas. Den obligatoriska utformningen kan medföra tillämpningsproblem. parter och domstolar kan uppkomma praktiska problem eftersom flera processer avseende samma taxering och samma skattskyldig kan komma att föras i olika länsrätter. De särskilda behörighetsreglerna är vidare inte helt precisa och svarar inte mot de behov som kan finnas att sammanföra massmål avseende t.ex. delägare i kommanditbolag till samma länsrätt; förslaget knyter i första hand an till aktiebolag och aktiebolagskoncerner. Enligt Lagrådets mening bör forumfrågorna övervägas ytterligare. partiell lösning i linje med det nu framlagda förslaget som det finns anledning att belysa är att göra de särskilda behörighetsreglerna alternativa till annars gällande behörighetsregler. därigenom i de aktuella fallen öppnas för berörda bolag och delägare att under vissa förutsättningar få sina frågor prövade i ett sammanhang. Förutsättningarna för tillämpning av de särskilda behörighetsreglerna skulle med en sådan ordning kunna ges en bredare avgränsning. Bestämmelsen i 10 kap. 14 § synes i viss mån kunna tjäna som förebild. En reglering av detta slag skulle också anknyta väl till de regler om sammanläggning av mål som redan finns i 14 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Förslaget till lag om ändring i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter 17 kap. 1 §