prop · GR0341 · 2003-11-26 00:00:00 — 4.den som är skattskyldig enligt 36 § 4, när snus eller tuggtobak används för annat än avsett ändamål, 5. den som är skattskyldig enligt 37 § och som enligt 40 § skall betala skatten till , när skyldighet att betala tull enligt tullagstiftningen inträder eller skulle ha inträtt om skyldighet att betala tull förelegat. 5. den som är skattskyldig enligt 37 § och som enligt 40 § skall betala skatten till , när skyldighet att betala tull enligt tullagstiftningen inträder eller skulle ha inträtt om skyldighet att betala tull förelegat. I fall som avses i 37 § första stycket 3 inträder skattskyldigheten då skyldighet att betala tull inträder eller skulle ha inträtt i det andra EG-landet. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2000:1425.3. om skyldighet att betala tull med anledning av importen uppkommer, eller skulle ha uppkommit om varan hade varit belagd med tull, i ett annat EG- land till följd av att ett sådant mellanstatligt enhetstillstånd som avses i 4 kap. 24 § andra stycket tullagen (2000:1281) åberopas: innehavaren av tillståndet.Med tullskuld och gemenskaps- vara förstås detsamma som i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen.2. om importen avser en gemenskapsvara eller om varan skall förtullas i men inte är belagd med tull: den som skulle ha varit skyldig att betala tullen om varan hade varit tullbelagd,1. om en tullskuld uppkommer i till följd av importen: den som är skyldig att betala tullen,Skyldig att betala skatt (skattskyldig) för import av skattepliktiga varor från tredje land är,1. om varorna förs in från ett område som ligger utanför Europeiska gemenskapens tull- område, den som med anledning av importen är skyldig att betala tull för varorna enligt tullagstiftningen eller skulle ha varit skyldig att göra detta om varorna hade varit tullbelagda,2. om varorna förs in från ett område som ligger inom Europeiska gemenskapens tull- område men utanför dess punktskatteområde, den som skulle ha varit skyldig att betala tull för varorna enligt tullagstiftningen om varorna hade varit tullbelagda och förts in från ett område som ligger utanför Europeiska gemenska- pens tullområde.8 c §1Nuvarande lydelse 2.4Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt Härigenom föreskrivs att 8 c och 19 §§ lagen (1994:1564) om alkoholskatt skall ha följande lydelse. Skattskyldigheten inträder för 1. den som är upplagshavare när a)skattepliktiga varor förs ut från ett skatteupplag, om inte annat följer av andra stycket, b)skattepliktiga varor tas emot från en upplagshavare utan att föras till ett skatteupplag, c)skattepliktiga varor importeras utan att föras till ett skatteupplag, d)skattepliktiga varor tas i anspråk i skatteupplaget eller lagerbrister uppkommer, e)godkännandet av skatteupplaget återkallas, 2.den som är registrerad varumottagare, vid mottagandet av skattepliktiga varor, 3.den som är oregistrerad varumottagare, vid mottagandet av skattepliktiga varor, 4.den som är godkänd som skatterepresentant enligt 14 §, vid mottagandet av skattepliktiga varor, 5.den som är säljare vid distansförsäljning enligt 15 §, när leverans av skattepliktiga varor påbörjas, 6.den som är skattskyldig enligt 8 § första stycket 5, när de skattepliktiga varorna förs in till , 7.den som är skattskyldig enligt 8 § första stycket 6, när varorna tillverkas, 8.den som är skattskyldig enligt 8 § första stycket 7, när varorna används för annat än avsett ändamål, 9. den som är skattskyldig enligt 9. den som är skattskyldig enligt 8 c § och som enligt 18 § skall 8 c § och som enligt 18 § skall betala skatten till , vid betala skatten till , vid den tidpunkt då skyldighet att den tidpunkt då skyldighet att betala tull enligt tullagstiftningen betala tull enligt tullagstiftningen inträder eller skulle ha inträtt om inträder eller skulle ha inträtt om skyldighet att betala tull förelegat. skyldighet att betala tull förelegat. I fall som avses i 8 c § första stycket 3 inträder skattskyldig- skyldighet att betala tull inträder eller skulle ha inträtt i det andra Skattskyldighet enligt första stycket 1 a inträder inte för skattepliktiga varor som 1.transporteras till en upplagshavare eller varumottagare i ett annat under förutsättning att varorna når mottagaren, eller 2.tas emot av en upplagshavare i . Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2001:517. 2.5Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Härigenom föreskrivs att 2 kap. 8 §, 4 kap. 1 b och 12 a §§ samt 5 kap. 2 § lagen (1994:1776) om skatt på energi skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om märkämnen som avses i 1 § första stycket 3 a. Skatt enligt 1 § första stycket 3 b skall inte tas ut om oljeprodukten har försetts med märkämnen som avses i 1 § första stycket 3 a 1. vid import av den som är 1. vid import av den som är skattskyldig enligt 4 kap. 1 b § skattskyldig enligt 4 kap. 1 b § eller 12 a § senast när produkten första stycket 1 eller 2 eller 12 a § anmäls till förtullning, eller första stycket 3 a eller b senast när produkten deklareras för övergång till fri omsättning, eller 2. i annat fall än som avses under 1 senast när skattskyldighet för produkten inträder enligt 5 kap. Märkning enligt andra stycket får i göras endast på en depå som är godkänd för detta ändamål av i fall som avses i 1 och på ett skatteupplag som är godkänt av beskattningsmyndigheten för märkning i fall som avses i 2. Skyldig att betala energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt för import av bränslen som avses i 1 kap. 3 a § är, 1. om en tullskuld uppkommer i till följd av importen: den som är skyldig att betala tullen, anledning av importen är skyldig att betala tull för bränslet enligt varit skyldig att göra detta om bränslet hade varit tullbelagt, 2. om importen avser en gemenskapsvara eller om bränslet 1Senaste lydelse 2001:518. 2Senaste lydelse 2000:1426. Europeiska gemenskapens tull- område men utanför dess punktskatteområde, den som skulle ha varit skyldig att betala tull för bränslet enligt tullagstiftningen om bränslet hade varit tullbelagt och förts in från ett område som ligger utanför Europeiska gemenskapens tullområde. skall förtullas i men inte är belagt med tull: den som skulle ha varit skyldig att betala tullen om bränslet hade varit tullbelagt, 3. om skyldighet att betala tull med anledning av importen uppkommer, eller skulle ha uppkommit om bränslet hade varit belagt med tull, i ett annat EG- land till följd av att ett sådant mellanstatligt enhetstillstånd som avses i 4 kap. 24 § andra stycket tullagen (2000:1281) åberopas: innehavaren av tillståndet. Med tullskuld och gemenskaps- vara förstås detsamma som i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen. 1.för energiskatt för import av råtallolja, 2.för energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt för import av bränslen som avses i 2 kap. 1 § första stycket 6 8 samt av bränslen enligt 3 och 4 §§ som inte avses i 1 kap. 3 a §, och 3.för svavelskatt för import av bränslen som avses i 3 kap. 1 § 1 är, a)om bränslet förs in från ett område som ligger utanför Europeiska gemenskapens tullområde, den som med anledning av importen är skyldig att betala tull för bränslet enligt tullagstiftningen eller skulle ha varit skyldig att göra detta om bränslet hade varit tullbelagt, b)om bränslet förs in från ett område som ligger inom Europeiska gemenskapens tull- område men utanför dess punktskatteområde, den som skulle ha varit skyldig att betala tull för a) om en tullskuld uppkommer i till följd av importen: den som är skyldig att betala tullen, b) om importen avser en gemenskapsvara eller om bränslet skall förtullas i men inte är belagt med tull: den som skulle ha varit skyldig att betala tullen om bränslet hade varit tullbelagt, 3 Senaste lydelse 2000:1426. bränslet enligt tullagstiftningen om bränslet hade varit tullbelagt och förts in från ett område som ligger utanför Europeiska gemenskapens tullområde. c) om skyldighet att betala tull med anledning av importen uppkommer, eller skulle ha uppkommit om bränslet hade varit belagt med tull, i ett annat EG- land till följd av att ett sådant mellanstatligt enhetstillstånd som avses i 4 kap. 24 § andra stycket tullagen (2000:1281) åberopas: innehavaren av tillståndet. Med tullskuld och gemenskaps- vara förstås detsamma som i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen. 1.för varumottagare som är skattskyldig enligt 4 kap. 1 § 2, när han tar emot leverans av bränsle, 2.för skatterepresentant som är skattskyldig enligt 4 kap. 1 § 3, vid mottagandet av bränslet, 3.för den som är skattskyldig enligt 4 kap. 1 § 5 eller 12 § första stycket 3, när bränslet förs in till , och 4. för den som är skattskyldig enligt 4 kap. 1 b § eller 12 a § och som enligt 5 § skall betala skatten till , då skyldighet att betala tull enligt tullagstiftningen inträder eller skulle ha inträtt om skyldighet att betala tull förelegat. 4. för den som är skattskyldig enligt 4 kap. 1 b § eller 12 a § och som enligt 5 § skall betala skatten till , då skyldighet att betala tull enligt tullagstiftningen inträder eller skulle ha inträtt om skyldighet att betala tull förelegat. I fall som avses i 4 kap. 1 b § första stycket 3 eller 12 a § första stycket 3 c inträder skattskyldigheten då skyldighet att betala tull inträder eller skulle ha inträtt i det andra EG-landet. Denna lag träder i kraft . 4 Senaste lydelse 2001:518. 2.6Förslag till lag om ändring i lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam Härigenom föreskrivs att 26 § lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam skall ha följande lydelse. Skyldig att betala reklamskatt för import från tredje land av annonsblad som har getts ut i sådant land är den som med anledning av importen är skyldig att betala tull för annonsbladen eller skulle ha varit skyldig att göra detta om annonsbladen hade varit tullbelagda. Om import enligt första stycket sker med stöd av ett sådant mellanstatligt enhetstillstånd som avses i 4 kap. 24 § andra stycket tullagen (2000:1281) och tull- skulden därför uppkommer i ett annat , eller skulle ha uppkommit där om varan hade varit tullbelagd, är innehavaren av tillståndet skyldig att betala reklamskatt. För den som är skattskyldig enligt första stycket inträder skattskyldigheten då skyldighet att betala tull enligt tullagstiftningen inträder eller skulle ha inträtt om skyldighet att betala tull förelegat. För den som är skattskyldig då skyldigheten att betala tull inträder eller skulle ha inträtt i det Skatt enligt första stycket skall betalas till . anses varans värde beräknat enligt av varans värde för tulländamål artikel 29 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 (EEG) nr 2913/92 av den 12 om inrättandet av en om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen. tullkodex för gemenskapen. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2002:401. 2.7Förslag till lag om ändring i lagen (2000:1225) om straff för smuggling Härigenom föreskrivs att 3 och 8 §§ lagen (2000:1225) om straff för smuggling skall ha följande lydelse. Den som, i samband med införsel till landet av en vara som omfattas av ett särskilt föreskrivet förbud mot eller villkor för införsel, uppsåtligen bryter mot förbudet eller villkoret genom att underlåta att anmäla varan till tullbehandling, döms för smuggling till böter eller fängelse i högst . Vad som föreskrivs i första stycket gäller också den som, i samband med att en sådan vara förs in till landet, uppsåtligen lämnar oriktig uppgift vid tullbehandling eller underlåter att lämna föreskriven uppgift vid tullbehandling och därigenom ger upphov till fara för att införseln fullföljs i strid med förbudet eller villkoret. För smuggling döms också den som uppsåtligen 1.från landet för ut en vara i strid med ett särskilt föreskrivet förbud mot eller villkor för utförsel eller efter utförseln förfogar över varan i strid med förbudet eller villkoret, 2.under pågående tullbehandling förfogar över en vara som omfattas av ett särskilt föreskrivet förbud mot eller villkor för införsel och därigenom föranleder att införseln fullföljs i strid med förbudet eller villkoret, 3. till landet för in eller från landet för ut en vara med stöd av ett tillstånd som föranletts av att någon lämnat oriktig uppgift eller underlåtit att lämna föreskriven uppgift till en tillståndsmyndighet eller förfar på ett sådant sätt hos en tillståndsmyndighet och därigenom föranleder att tillstånd meddelas och att varan förs in till eller ut från landet med stöd av tillståndet, eller 4. förfogar över en vara i strid med villkor som uppställts för eller i samband med varans införsel eller utförsel. 3. till landet för in eller från landet för ut en vara med stöd av ett tillstånd som föranletts av att någon lämnat oriktig uppgift eller underlåtit att lämna föreskriven uppgift till en tillståndsmyndighet eller förfar på ett sådant sätt hos en tillståndsmyndighet och därigenom föranleder att tillstånd meddelas och att varan förs in till eller ut från landet med stöd av tillståndet, 4.förfogar över en vara i strid med villkor som uppställts för eller i samband med varans införsel eller utförsel, eller 5.till en tullmyndighet i ett annat land, i strid med 4 kap. 25 § tullagen (2000:1281), genom en notering i bokföringen anmäler en vara för övergång till fri omsättning och därmed ger Prop. 2003/04:41 upphov till fara för att en införsel till fullföljs i strid med ett förbud eller villkor. I det fall bestämmelserna om tullbehandling inte är tillämpliga vid införsel från eller utförsel till ett annat EU-land, gäller vad som anges i första och andra styckena angående tullbehandling i stället förfarande enligt lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Den som, i samband med att en vara förs in till landet, uppsåtligen underlåter att anmäla varan till tullbehandling, lämnar oriktig uppgift vid tullbehandling eller underlåter att lämna föreskriven uppgift vid tullbehandling och därigenom ger upphov till fara för att tull, annan skatt eller avgift undandras det allmänna, döms för tullbrott till böter eller fängelse i högst . För tullbrott döms också den som uppsåtligen ger upphov till fara för att tull, annan skatt eller avgift undandras det allmänna eller felaktigt tillgodoräknas eller återbetalas till honom själv eller annan genom att 1.i samband med att en vara förs ut från landet, förfara så som anges i första stycket eller, efter utförseln, förfoga över varan i strid med vad som förutsatts vid den tullbehandling som skett med anledning av utförseln, 2.under pågående tullbehandling förfoga över en införd vara i strid med vad som gäller för denna tullbehandling, eller 3.bryta mot villkor som vid tullbehandling för övergång till fri omsättning har uppställts för befrielse från eller nedsättning av skatten eller avgiften. För tullbrott döms också den som vid anmälan av en vara till tullbehandling med stöd av ett mellanstatligt enhetstillstånd en- ligt bestämmelser som meddelats med stöd av 4 kap. 24 § tullagen (2000:1281) uppsåtligen lämnar oriktig uppgift eller underlåter att lämna föreskriven uppgift och därigenom ger upphov till fara för att tull undandras det allmänna. När det föreligger en skyldighet att lämna en anmälan enligt 3 kap. 3 a § tullagen gäller vad som anges i första stycket. Vad som därvid sägs om anmälan till tullbehandling skall i stället gälla en sådan anmälan som avses i 3 kap. 3 a § tullagen. Denna bestämmelse är tillämplig endast i fråga om sådana tullar, andra skatter och avgifter som skall besluta. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Inom har utarbetats en departementspromemoria, Mellanstatligt enhetstillstånd tillstånd till förenklat tullförfarande baserat på en internationell överenskommelse (Ds 2003:26). En sammanfattning av departementspromemorian finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. I bilaga 2 finns en lista över remissinstanser och övriga organ som inkommit med synpunkter. En remissammanställning finns tillgänglig hos (dnr 2003/2962). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de Lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet har tillrått en språklig omarbetning av en paragraf i tullagen och har i övrigt lämnat förslagen utan erinran. är en särskild form av skatt som i första hand tas ut på varor vid import. Det är också möjligt att ta ut tull vid export av varor. Detta är dock ovanligt. Någon exporttull finns inte inom gemenskapen och det torde inte heller tillkomma några exporttullar under den förutsebara framtiden. Den Europeiska unionen grundar sig på en tullunion. Tullunionen innebär att tillämpar en gemensam tulltaxa vid import från eller export till tredje land och att tull eller avgift med motsvarande verkan inte får tas ut när en vara förs mellan två . När en vara förs mellan två används inte begreppen import och export. I stället bör man använda de vidare begreppen införsel respektive utförsel, som innefattar både import respektive export och införsel från respektive utförsel till annat . Den tull som tas ut vid import från eller export till tredje land utgör en viktig del av gemenskapens egna medel. En viss bestämd andel av de uppburna tullmedlen () får dock medlemslandet behålla som nationella medel. Grundbestämmelserna för tullförfarandet finns i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (tullkodexen) och i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för Prop. 2003/04:41 gemenskapen (tillämpningskodexen). Bestämmelser om den gemensamma tulltaxan finns i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av om tulltaxe- och statistiknomeklaturen och om Gemensamma tulltaxan. Vissa bestämmelser om tullfrihet finns i rådets förordning (EEG) nr 918/83 av om upprättandet av ett gemenskapssystem för tullbefrielse. De centrala bestämmelserna för att fastställa och uppbära tull finns således i ovan angivna råds- och kommissionsförordningar och är därmed direkt gällande i . Det finns ytterligare bestämmelser på gemenskapsnivå som har betydelse för bestämmande och uppbörd av tull. Det är dock inte avsikten att här göra en heltäckande beskrivning av tullagstiftningen, utan enbart att ge en övergripande bakgrund till de förslag som lämnas i följande kapitel. Gemenskapsbestämmelserna är inte uttömmande. Det behövs även kompletterande och utfyllande nationella bestämmelser. I finns sådana bestämmelser bl.a. i tullagen (2000:1281), tullförordningen (2000:1306), föreskrifter och allmänna råd (TFS 2000:20) om tullförfaranden m.m. (tullordning), lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m. och förordningen (1994:1605) om tullfrihet m.m. Varje har sin egen tullmyndighet. Var och en av dessa tullmyndigheter har att upprätthålla vad som i grunden är gemensamma bestämmelser om procedurer och materiella bestämmelser för fastställande av tull. I olika sammanhang brukar det talas om att medlemsländernas tullmyndigheter skall agera som om de vore en gemensam myndighet. 4.2Hur tullskulden fastställs och varan frigörs När en vara förs in från tredje land till ett skall importen som regel anmälas till det EG-landets tullmyndighet. skall därvid hänföras till en godkänd tullbehandling. Det finns flera olika former av godkänd tullbehandling. Godkänd tullbehandling är bl.a. övergång till fri omsättning, transitering, lagring i tullager, aktiv eller passiv förädling, bearbetning under tullkontroll, temporär import och export. Dessa former av godkänd tullbehandling kallas tullförfaranden. Lagring i tullager, bearbetning under tullkontroll, temporär import samt passiv och aktiv förädling utgör i det sammanhang vad som i gemenskapens tullagstiftning betecknas som tullförfaranden med ekonomisk verkan. Andra former av godkänd tullbehandling är förvaring i frizon eller frilager, återexport, förstöring samt överlåtelse till staten. En vara som importeras från tredje land kan alltså t.ex. läggas upp på ett tullager i samband med att importen anmäls till . har i det fallet fortfarande status som tredjelandsvara1. Skyldighet att betala tull har ännu inte uppkommit. Det är inte heller tillåtet att fritt förfoga över varan medan den fortfarande har status som tredjelandsvara. Från lagret kan varan föras över till någon annan tullbehandling utan att 1 Icke-gemenskapsvara enligt terminologin i tullkodexen. skyldighet att betala tull uppkommer. kan t.ex. transiteras till ett Prop. 2003/04:41 annat och läggas upp på ett tullager där. Ett annat alternativ är att varan återexporteras från gemenskapen. I det fallet kommer någon skyldighet att betala tull inom gemenskapen överhuvudtaget inte att uppkomma. Vid en lagenlig hantering uppkommer skyldighet att betala tull först när varan deklareras för övergång till fri omsättning. Baserat på deklarationen fastställer tullmyndigheten tullskuldens storlek. När tullskulden betalats övergår varan i fri omsättning (om det inte finns ett hinder för att frigöra varan på annan grund än att tull skall betalas). Tullkodexen ger möjligheter till förenklade förfaranden av olika slag vid övergång till fri omsättning, användning av tullförfaranden med ekonomisk verkan och export, under vissa förutsättningar. Huvudparten av den kommersiella importen görs med stöd av något förenklat förfarande. Förenklingar kan utgöra ofullständig deklaration, förenklat deklarationsförfarande eller lokalt klareringsförfarande. Förslagen i denna proposition avser tillstånd till det förenklade förfarandet lokalt klareringsförfarande. Därför kommer regleringen av detta förenklade förfarandet att beskrivas lite utförligare här. Det lokala klareringsförfarandet för övergång till fri omsättning innebär att varan hänförs till förfarandet genom en notering i importörens bokföring. Som huvudregel skall importören först lämna en underrättelse till tullmyndigheten som därmed får en möjlighet att fysiskt kontrollera varorna. Varorna sätts i fri omsättning genom ett meddelande från tullmyndigheten. I vissa fall behövs inte någon underrättelse. I så fall övergår varan i fri omsättning genom noteringen i bokföringen. skall en kompletterande deklaration lämnas. Förfarandet vid export är i huvudsak det samma. Förfarandet har sin rättsliga grund i artikel 76.1 c i tullkodexen. Där sägs följande. (Partier som behandlar förenklad deklaration eller deklaration med hjälp av kommersiella eller administrativa dokument har här uteslutits. Plats där sådan text uteslutits har markerats med ---.) För att förenkla formaliteter och förfaranden så långt som möjligt och säkerställa att ärenden handläggs på ett riktigt sätt, skall tullmyndigheterna enligt villkor som fastställs i enlighet med kommittéförfarandet tillåta följande: c) I fråga om deklarationen av varorna för förfarandet i fråga, att den sker genom införande av varorna i bokföringen. I så fall får tullmyndigheterna frångå kravet att deklaranten skall visa upp varorna för tullen. --- Registreringen i bokföringen skall åtminstone innehålla de upplysningar som är nödvändiga för varornas identifiering. Om varorna införs i bokföringen skall dagen för detta införande anges. I punkt 2 i samma artikel anges att kompletterande deklaration skall lämnas om inte annat bestämts enligt kommittéförfarandet för särskilt fall. I punkt 3 anges att den förenklade deklarationen enligt bl.a. 1 c och den kompletterande deklarationen skall anses utgöra en enda, odelbar handling som börjar gälla den dag då den förenklade deklarationen tas emot. Där anges även att [i] de fall som avses i 1 c skall införande i bokföringen medföra samma rättsverkan som mottagandet av deklarationen enligt artikel 62. En viktig följd av att en deklaration tas emot är att tullskulden uppkommer (artikel 201.2 i tullkodexen).