prop · GQ03144 · 2003-06-25 00:00:00 — Regeringens proposition 2002/03:144 Övergångsbestämmelserna till polisdatalagen m.m. Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen föreslår att punkten 2 i övergångsbestämmelserna till polis- datalagen (1998:622) ändras med innebörden att övergångstiden under vilken register i polisens verksamhet får föras med stöd av Datainspek- tionens tillstånd förlängs till utgången av . Regeringen föreslår vidare att polisdatalagen skall vara tillämplig även i polisverksamhet vid . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om ändring i polisdatalagen (1998:622) ................... Ärendet och dess beredning............................................................... Register som förs med stöd av övergångsbestämmelserna ............... Tiden i övergångsbestämmelsen flyttas fram.................................. Polisdatalagen skall gälla även i polisverksamhet vid Bilaga 1 Sammanfattning av betänkande (SOU 2001:92) ...................................................................... Bilaga 2 Förteckning över remissinstanserna ...................................... Bilaga 3 promemoria Behandling av personuppgifter i polisverksamhet vid Ekobrotts- Bilaga 4 Förteckning över remissinstanserna ...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i polisdatalagen (1998:622). 2Förslag till lag om ändring i polisdatalagen (1998:622) Härigenom föreskrivs att 1 § samt punkten 2 övergångsbestämmel- serna till polisdatalagen (1998:622) skall ha följande lydelse. Denna lag gäller utöver person- uppgiftslagen (1998:204) vid be- handling av personuppgifter i poli- sens verksamhet för att Denna lag gäller utöver person- uppgiftslagen (1998:204) vid be- handling av personuppgifter i poli- sens verksamhet och i polisverk- samhet vid för att 1.förebygga brott och andra störningar av den allmänna ordningen och säkerheten, 2.övervaka den allmänna ordningen och säkerheten, hindra störningar därav samt ingripa när sådana har inträffat eller 3.bedriva spaning och utredning i fråga om brott som hör under all- mänt åtal. Lagen gäller också behandling av sådana uppgifter som avses i 25 och 26 §§. Lagen gäller inte för behandling av personuppgifter som företas med stöd av lagen (1998:620) om belastningsregister, lagen (1998:621) om misstankeregister eller lagen (2000:344) om Schengens informationssy- stem. För de personregister som den förs med Datain- spektionens tillstånd gäller be- stämmelserna i datalagen (1973:289) till och med den För ett sådant register skall dock 68 §§ gälla från ikraftträdandet. 2.2 För de personregister som förs med Datainspektionens tillstånd gäller bestämmelserna i datalagen (1973:289) till och med den För ett sådant register skall dock 68 §§ gälla från ikraftträdandet. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 2000:349 (jfr 2000:835). 2Senaste lydelse 2001:420. Ärendet och dess beredning Polisdatalagen (1998:622) innehåller bestämmelser om behandling av personuppgifter hos polisen. Den bygger på personuppgiftslagen (1998:204) och innehåller bara de särregler som har ansetts nödvändiga i polisens verksamhet. Lagen utgör en del av den särskilda lagstiftningen om behandling av personuppgifter i polisens verksamhet. Övriga lagar inom detta område utgörs av lagen (1998:620) om belastningsregister, lagen (1998:621) om misstankeregister och lagen (2000:344) om Schengens informationssystem. tillkallades en särskild utredare med uppdrag att följa genomförandet av den nya polisregisterlagstiftningen och påtala eventuella brister särskilt från integritetssynpunkt. Utredningen skulle överväga om det behöver vidtas några åtgärder, t.ex. i form av författ- ningsändringar eller genom ökade möjligheter till insyn eller kontroll, för att lagstiftningen skall uppnå sitt syfte att öka möjligheten till effektiv brottsbekämpning och värna om den enskildes personliga in- tegritet. Utredningen antog namnet . kom utredningen in med en skrivelse till regeringen (dnr Ju2000/5649/PÅ). I denna föreslogs en ändring av övergångsbe- stämmelserna till polisdatalagen, så att de register som polisen förde med tillstånd av Datainspektionen skulle få fortsätta att föras med stöd av till- stånden till utgången av 2003. lade regeringen fram en pro- position med förslag till en sådan ändring av övergångsbestämmelserna (prop. 2000/01:91). Förslaget godkändes av (bet. 2000/01:JuU22, rskr. 2000/01:206). överlämnade utredningen betänkandet Be- handling av personuppgifter i polisens verksamhet (SOU 2001:92). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandet har remiss- behandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr Ju2001/8624/PO). Med anledning av en skrivelse från upprättade promemorian Behandling av personuppgifter i polisverksamhet vid (Ju2002/6933/PO), se bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. En remissamman- ställning finns tillgänglig i (Ju2002/6933/PO). förslag har remissbehandlats och bereds för när- varande i . Under remissbehandlingen och den fortsatta beredningen av förslagen har flera frågeställningar uppmärksammats som enligt regeringen kräver ytterligare analys. Det gäller dels frågan om den nya lagens tillämpningsområde bör vara begränsat till den egentliga po- lisverksamheten eller om det bör utvidgas till att omfatta även annan av polisens verksamhet enligt 2 § polislagen (1984:387). En annan viktig fråga är vilka av polisens register som behöver regleras särskilt i den nya lagen. I detta sammanhang är och regeringens uttalade stånd- punkt, att stora register med ett särskilt känsligt innehåll skall regleras särskilt i lag av särskild betydelse (se prop. 1990/91:60 s. 50, KU 1990/91:11 s. 11 och prop. 1997/98:44 s. 41). Mot denna bakgrund lägger inte regeringen nu fram några förslag som Prop. 2002/03:144 bygger på utredningens överväganden. Men beredningen av Polisdataut- redningens förslag fortsätter och regeringen avser att i annat samman- hang återkomma till utredningens förslag om en helt ny lag om behand- ling av personuppgifter inom polisen. Som tidigare nämnts förs flera av polisens register enligt över- gångsbestämmelserna till polisdatalagen med stöd av Datainspektionens tillstånd. Övergångstiden i övergångsbestämmelserna löper ut . Därefter måste dessa register föras med stöd av polisdatalagen. Behandlingen av personuppgifter i dessa register skulle behöva begränsas i icke oväsentliga delar om den skall ske i enlighet med bestämmelserna i den nu gällande polisdatalagen. En utgångspunkt för regeringens förslag i denna lagstiftningsprodukt är att polisen, i avvaktan på att regeringen tar slutlig ställning till polis- datautredningens förslag, måste få fortsätta att föra de register som förs enligt övergångsbestämmelserna till polisdatalagen med stöd av Datainspektionens tillstånd. , , , Datain- spektionen och har beretts tillfälle att lämna synpunkter på ett utkast till lagrådsremiss innehållande de förslag som läggs fram. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådet lämnade förslaget utan erinran. Polisens möjligheter att föra kriminal- och polisregister reglerades tidi- gare i huvudsak genom bestämmelser i lagen (1963:197) om allmänt kriminalregister och lagen (1965:94) om polisregister m.m. Vissa polis- register fördes också med stöd av Datainspektionens tillstånd enligt da- talagen (1973:289). gäller en lag om behandling av personuppgifter i polisens verksamhet, polisdatalagen (1998:622). Polisdatalagen bygger på personuppgiftslagen (1998:204) och innehåller de särregler som an- setts nödvändiga i polisens verksamhet. Enligt punkten 2 övergångsbe- stämmelserna till polisdatalagen får de register som förs med stöd av Datainspektionens tillstånd enligt datalagen föras till och med . Därefter skall de föras med stöd av polisdatalagen. I polisens verksamhet förs ett flertal olika typer av register. En del av dem regleras särskilt i polisdatalagen. Detta gäller t.ex. det cen- trala kriminalunderrättelseregistret (KUR), , fingerav- trycks- och signalementsregistren samt . I andra register, såsom kommunikationscentralernas system (KC-systemet) sker behand- lingen av personuppgifterna med stöd av bestämmelserna i personupp- giftslagen och de allmänna bestämmelserna i polisdatalagen. Ett antal register förs dock enligt övergångsbestämmelserna till polisdatala- gen med stöd av Datainspektionens tillstånd. För dessa register gäller därför fortfarande datalagen. Exempel på sådana register är beslags- och Prop. 2002/03:144 analysregistren, rationell anmälningsrutin (RAR) och det allmänna spa- ningsregistret (). Därtill kommer att vissa register, såsom digitalt referensbibliotek över barnpornografiska framställningar, förs med stöd av regeringsbeslut. Ef- tersom dessa register inte förs med stöd av Datainspektionens tillstånd omfattas de inte av övergångsbestämmelserna till polisdatalagen. Det är därför bestämmelserna i personuppgiftslagen och polisdata- lagen som är tillämpliga på behandlingen av personuppgifter i dessa re- gister. har haft i uppdrag att följa genomförandet av den nu gällande polisregisterlagstiftningen. Utredningen har analyserat kon- sekvenserna av den nya regleringen av polisens rätt att behandla person- uppgifter automatiserat. En särskild analys har gjorts av de samlade kon- sekvenserna från integritetssynpunkt av lagstiftningen på området. Ut- redningen har inventerat de register som förs inom polisen med stöd av personuppgiftslagen och polisdatalagen samt, övergångsvis, med stöd av Datainspektionens tillstånd. Utredningen har utifrån denna inventering övervägt om fler register än bör regleras särskilt i lagstiftningen. På grundval av dessa analyser och överväganden har utredningen kommit fram till att det behöver göras omfattande ändringar av nuvarande re- glering i polisdatalagen. Utredningen har lagt fram sina förslag till änd- ringar i det remissbehandlade betänkandet Behandling av personuppgif- ter i polisens verksamhet (SOU 2001:92). Utredningen har föreslagit att en helt ny polisdatalag införs. Denna skall vara heltäckande och upprepa de bestämmelser i personuppgiftsla- gen som skall vara tillämpliga i polisens verksamhet. Den nya lagen har föreslagits bli tillämplig vid behandling av personuppgifter i sådan polis- verksamhet som avses i 2 § 13 polislagen (1984:387), dvs. i den egent- liga polisverksamheten. Utredningen har också föreslagit att den nya la- gen skall gälla enbart i polisens verksamhet och att den således inte skall omfatta . När det gäller nuvarande polisdatalags reglering om behandling av per- sonuppgifter i kriminalunderrättelseverksamhet och i kriminalunderrät- telseregister har utredningen ansett att denna reglering kommit att för- svåra polisens arbete med att verka problemorienterat och brottsförebyg- gande. Utredningen har därför föreslagit att dagens bestämmelser om kriminalunderrättelseverksamhet och kriminalunderrättelseregister ersätts med nya bestämmelser om behandling av uppgifter om enskilda som det inte finns någon misstanke om brott mot. En sådan reglering skulle först och främst avse uppgifter om personer som inte är misstänkta för något konkret brott, men väl för att ha utövat eller utöva brottslig verksamhet. Uppgifterna skulle dock avse även andra personer som t.ex. personer som lämnat upplysningar om iakttagel- ser m.m. utan att själva vara misstänkta. Enligt utredningen skall uppgifter om en person som det inte finns misstanke om brott mot få behandlas för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott för vilket är föreskri- Prop. 2002/03:144 vet fängelse . Alla uppgifter som är nödvändiga för än- damålet med behandlingen skulle få behandlas. Uppgifter om personer som det över huvud taget inte finns någon misstanke mot skall enligt ut- redningens förslag förses med en anteckning om detta förhållande. Vid aktuell behandling skall uppgifterna även förses med upplysningar om uppgiftslämnarens trovärdighet och uppgifternas riktighet i sak. Utred- ningen har beträffande denna typ av behandling även föreslagit att den personuppgiftsansvarige särskilt skall besluta de ändamål och villkor i övrigt som behövs för att förebygga otillbörligt intrång i enskildas per- sonliga integritet. När det gäller frågan om fler av polisens register än bör regleras särskilt i lagstiftningen har utredningen stannat för att det endast är poli- sens allmänna spaningsregister () som, utöver de register som är särskilt reglerade, behöver regleras särskilt i den nya polisdatala- gen. För andra register som t.ex. det digitala referensbiblioteket över barnpornografiska framställningar och rationell anmälningsrutin (RAR) saknas det enligt utredningen skäl för en särskild lagreglering. 5Register som förs med stöd av övergångsbe- stämmelserna Det allmänna spaningsregistret () har förts av med tillstånd av Datainspektionen enligt beslut . ret förs med stöd av övergångsbestämmelserna till polisdatalagen. Registret skall enligt sin ändamålsbeskrivning lagra och systematisera uppgifter med anknytning till misstänkt eller konstaterad brottslighet för att användas i polisens spanande och brottsutredande verksamhet. datering av registren skall ske dels av , dels av den Enligt ändamålsbeskrivningen skall för upp- dateringen företrädesvis användas terminaler. kunna initiera systematiseringar och sammanställningar av registrerade syftar till att bygga upp kunskaper om och kring personer som misstänks för brott. utgår från misstänkta gärningsmän. registreras i om det mot honom eller henne föreligger en misstanke om att han eller hon begått ett brott. Uppgifterna i registret kommer från brottsanmälningar och förundersökningsprotokoll, men registrering kan också ske på grund av trovärdiga tips från t.ex. personal inom socialför- Det är ett krav för registrering att det alltid finns en grundhandling varifrån den registrerade uppgiften är hämtad. En referens till denna grundhandling skall antecknas i tillsammans med uppgiften. grundhandlingen antecknas vem som fattat beslut om registreringen och vem som rent faktiskt utfört registreringen. Olika uppgifter om den misstänkte får registreras. namn och personnummer, alternativa förnamn och efternamn, adresser där personen brukar vistas, speciella fysiska kännetecken, intressenter Prop. 2002/03:144 (alla som bidrar med uppgifter om personen) och senaste händelse inom innehåller också andra uppgifter kopplade till per- sonen. Det registreras brottstyper som personen ägnar sig åt (hans eller hennes modus operandi), händelseanteckningar som rör tidigare brotts- misstankar, anknytning till andra personer och spaningsinformation rörande brottsmisstankar. En speciell typ av noteringar i utgör de så kallade A-markering- arna och Y-markeringarna. En A-markering för en misstänkt person be- tyder att personen är synnerligen allvarligt brottsbelastad. A-markeringar sätts enbart av . En Y-markering talar om att den misstänkte bedöms vara yrkeskriminell. Denna markering sätts av de lokala polismyndigheterna. Vid sökningar i registret kan man variera mellan ett eller flera sökbe- grepp. Dessa sökbegrepp kan inte varieras helt fritt utan det finns be- gränsningar i sökmöjligheterna. Man kan t.ex. söka på ålder och något speciellt fysiskt kännetecken och på det viset få fram alla personer som svarar mot de sökbegreppen. Registret innehåller uppgifter om personer med anknytning till den misstänkte. Dessa anknytningspersoner behö- ver inte vara misstänkta för brott för att registrering skall få ske. Deras namn är dock inte sökbara i om de inte själva är misstänkta för brott. innehåller omkring 100 000 sökbara personer. Antalet personer har legat på den nivån. De allra flesta uppgifter i gallras om ingen ny uppgift noteras om personen. För vissa grövre brott är gallringstiden i stället . Gallringen sker automatiskt med hjälp av ett särskilt gall- ringsprogram. All tillgång till uppgifter ur för enskilda befattningshavare styrs av personligt tilldelad behörighet. Det är polismyndigheterna som beslu- tar vilka personer som skall ha denna behörighet. Ett ytterligare begrän- sat antal personer har behörighet att föra in uppgifter i . Uppgifter ur får lämnas ut till . Som har nämnts för polisen utöver ett flertal register med Datainspektionens tillstånd. I en del av dem sker behandlingen av personuppgifter för att förebygga brott, för att övervaka den allmänna ordningen och säkerheten eller för att bedriva spaning och utredning i fråga om brott. Exempel på sådana register är och Ra- tionell anmälningsrutin (RAR). Ändamålet med är att återfinna ärenden i en aktsamling vid . Registret får förutom administrativa uppgifter innehålla uppgifter om ärendetyp, land, personnummer, nationalitet, fordon, kontonummer, nummer på legitimationshandling, indikativ (begrepp för att ange för- falskningstyp) samt åtgärd. Ändamålet med RAR är att tillhandahålla uppgifter rörande brottsanmälningar som behövs och för att i enlighet med lag eller förordning lämna uppgifter till annan myndighet. målet är också att tillhandahålla uppgifter för polismyndighetsärenden, lämna underlag för samordning, bevakning, planering och uppföljning av Prop. 2002/03:144 verksamheten, utgöra underlag för produktion av statistik samt utgöra Eftersom behandlingen av personupp- gifter i dessa register är en sådan behandling som avses i 1 § polisdatala- gen omfattas dessa register liksom av övergångsbestämmelserna till polisdatalagen. Dessa register skall därför i likhet med efter föras med stöd av polisdatalagen. Tiden i övergångsbestämmelsen flyttas fram Regeringens förslag: Övergångstiden under vilken register i polisens verksamhet får föras med stöd av Datainspektionens tillstånd enligt punkten 2 i övergångsbestämmelserna till polisdatalagen förlängs till Innehållet i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med Myndigheternas synpunkter: , Riksåklagaren, , Datainspektionen och har tillstyrkt el- ler inte haft något att erinra mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Som tidigare nämnts har utredningen föreslagit att en ny polisdatalag bör gälla vid behandling av personupp- gifter i sådan polisverksamhet som avses i 2 § 13 polislagen, dvs. När det gäller polisens verksamhet enligt 2 § 4 och 5 polislagen polisens hjälpande verksamhet, handläggning av polismyndighetsärenden m.m. gör utredningen bedömningen att dessa verksamheter inte bör omfattas av den nya polisdatalagen. har inte sett något tydligt behov av särregler i förhållande till personuppgiftslagen på dessa områden. Dessutom har utredningen ansett det vara tveksamt om dessa verksamheter kan anses undantagna från tillämpningsområdet för och rådets direktiv 95/46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av så- dana uppgifter (det s.k. dataskyddsdirektivet). Under beredningen av förslaget om den nya polisdatalagens tillämp- ningsområde har framkommit att gränsdragningen mellan sådan verk- samhet som avses i 2 § 13 polislagen och sådan verksamhet som avses i 2 § 4 och 5 samma lag inte är helt klar. I vissa situationer kan det därför vara svårt att avgöra om personuppgiftslagen eller polisdatalagen är tillämplig eller om båda lagarna skall tillämpas. För ett och samma ärende som handläggs inom polisen, t.ex. ett ärende som handläggs vid utlänningsrotlarna, kan det i en del bli fråga om handläggning enligt ut- länningslagstiftningen (2 § 5 polislagen) och i en annan del handläggning inom ramen för spanings- och/eller brottsutredande verksamhet enligt polislagen (2 § 2 och 3) och . Samma problem kan upp- stå vid polisens kommunikationscentraler där arbetet innefattar allt från brottsbekämpande till hjälpande verksamhet. ningen (SOU 2003:40 s. 143 ff.) har påtalat vissa oklarheter i detta avse- När det gäller behandlingen av personuppgifter i kommunikationscen- tralernas system (KC-systemet) måste polisen inför varje behandling av en personuppgift i systemet först avgöra om uppgiften hänför sig till den brottsbekämpande verksamheten eller till t.ex. den hjälpande verksam- heten. Därefter får behandlingen av uppgiften ske enligt bestämmelserna i polisdatalagen respektive bestämmelserna i personuppgiftslagen. Det förhållandet att en ny polisdatalag, som enligt förslaget skall vara heltäckande och upprepa de bestämmelser i personuppgiftslagen som skall vara tillämpliga, endast skulle omfatta behandling av personupp- gifter i polisens kärnverksamhet innebär således att en rad svårigheter i tillämpningshänseende kvarstår. Dessutom måste flera av polisens regis- ter även fortsättningsvis vara anpassade till att en del av behandlingen av personuppgifter i registren skall ske enligt personuppgiftslagens bestäm- melser och en del enligt polisdatalagens bestämmelser. Förutsättningarna för att låta en ny polisdatalag omfatta även behand- ling av personuppgifter i polisens hjälpande verksamhet, i polismyndig- hetsärenden m.m. och konsekvenserna av ett sådant utvidgat tillämp- ningsområde har inte närmare behandlats av utredningen. Mot bakgrund härav och eftersom ett övergripande syfte med en ny polisdatalag bör vara en tydligare lagstiftning som är lättare att tillämpa, anser regeringen att frågan om tillämpningsområdet för en ny polisdatalag behöver analy- seras ytterligare. En annan fråga som enligt regeringen behöver bli föremål för ytterli- gare överväganden är hur utredningens förslag om vilka register inom polisen som behöver lagregleras särskilt förhåller sig till och regeringens uttalade ståndpunkt att stora register med ett särskilt känsligt innehåll skall regleras särskilt i lag (prop. 1990/91:60 s. 50, KU 1990/91:11 s. 11 och prop. 1997/98:44 s. 41). Enligt utredningens förslag är det endast det allmänna spaningsregist- ret () som särskilt behöver regleras i en ny polisdatalag. Utredningen har motiverat förslaget med att innehåller uppgifter om ett stort an- tal registrerade personer och också har ett särskilt känsligt innehåll. Ut- redningen har vidare pekat på att registret har ett stort antal användare. För andra av polisens register som också innehåller uppgifter om ett stort antal registrerade personer t.ex. rationell anmälningsrutin (RAR) har ut- redningen alltså stannat för att någon särskild lagreglering inte är nöd- vändig. Beträffande sådana register har utredningen ansett att de kan fö- ras enligt de allmänna bestämmelserna i en ny polisdatalag. När det gäller nuvarande reglering i polisdatalagen om behandling av personuppgifter i kriminalunderrättelseverksamhet har utredningen före- slagit att denna i en ny lag skall ersättas med ett regelverk om behandling av uppgifter om personer som inte är misstänkta för brott. Detta skulle innebära att de nuvarande bestämmelserna om behandling av personupp- gifter i kriminalunderrättelseregister och i särskilda undersökningar ut- mönstras. Den behandling av personuppgifter som sker i polisens kriminalunderrättelseregister (KUR) skulle i en ny polisdatalag således inte bli särskilt lagreglerad utan få ske med stöd av de föreslagna be- stämmelserna om behandling av uppgifter om personer som inte är misstänkta för brott. Enligt regeringen behöver frågan om vilka register som särskilt behö- ver lagregleras övervägas ytterligare eftersom den är av stor betydelse för såväl integritetsskyddet som utformningen av en ny lagstiftning om be- handling av personuppgifter i polisens verksamhet. Mot bakgrund av den ytterligare analys och beredning som är nödvän- dig är det inte möjligt att nu presentera förslag till ny lagstiftning om be- handling av personuppgifter i polisens verksamhet.