prop · GQ03119 · 2003-05-28 00:00:00 — eller explosiva varor finns i ar- betsmiljölagen (1977:1160). betsmiljölagen (1977:1160). räddningstjänstlagen (1986:1102) gen (0000:000) om skydd mot finns bestämmelser om skyldighet olyckor finns bestämmelser om för ägare eller innehavare av skyldighet för enskilda att vidta byggnad eller andra anläggningar åtgärder för att förebygga brand att vidta olycks- och skadeföre- och för att hindra eller begränsa byggande åtgärder vid brand. skador till följd av brand. I fråga om sprängning och användning av pyrotekniska varor finns be- stämmelser i 2 kap. 20 § och 3 kap. 6 och 7 §§ ordningslagen (1993:1617). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1998:842. 2.9Förslag till lag om ändring i prisregleringslagen (1989:978) Härigenom föreskrivs att 8 § prisregleringslagen (1989:978) skall ha följande lydelse. Om det av någon annan orsak än krig eller krigsfara finns risk för en allvarlig prisstegring inom landet på en eller flera viktiga varor eller tjänster, får regeringen föreskriva att en eller flera av 1.bestämmelserna i 13, 14, 19, 2226, 28 och 29 §§ skall tillämpas på varor och tjänster som tillhandahålls i näringsverksamhet, 2.bestämmelserna i 13, 14 och 19 §§ skall tillämpas på avgifter som tas ut i annan verksamhet hos staten än näringsverksamhet, 3. bestämmelserna i 13, 14 och 19 §§ skall tillämpas på avgifter som tas ut i annan verksamhet hos kommunerna än näringsverksam- het enligt föreskrifter i lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggning- ar, 27 kap. 47 §§ , lagen (1981:1354) om allmän- na värmesystem, räddningstjänstlagen (1986:1102), (1987:10). 3. bestämmelserna i 13, 14 och 19 §§ skall tillämpas på avgifter som tas ut i annan verksamhet hos kommunerna än näringsverksam- het enligt föreskrifter i lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggning- ar, 27 kap. 47 §§ , lagen (1981:1354) om allmän- na värmesystem, lagen (0000:000) om skydd mot olyckor, (1987:10). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1998:823. 2.10Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1720) om civilt försvar Härigenom föreskrivs att 5 kap. 4 § lagen (1994:1720) om civilt för- svar skall ha följande lydelse. En räddningsledare enligt 31 § räddningstjänstlagen (1986:1102) får under höjd beredskap ta i an- språk verkskydd inom kommunen för räddningstjänstuppgifter som rör annat än den anläggning där verkskyddet organiserats. En räddningsledare enligt 3 kap. 16 § eller 4 kap. 9 § lagen (0000:000) om skydd mot olyckor får under höjd beredskap ta i an- språk verkskydd inom kommunen för räddningstjänstuppgifter som rör annat än den anläggning där verkskyddet organiserats. Denna lag träder i kraft . 2.11Förslag till lag om ändring i lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (1998:150) om allmän kameraöver- vakning skall ha följande lydelse. 8 § En polismyndighet eller den som är räddningsledare enligt rädd- ningstjänstlagen (1986:1102) får bedriva allmän kameraövervakning utan tillstånd, om övervakningen är av vikt för att avvärja en hotande olyckshändelse eller för att begrän- sa verkningarna av en inträffad olyckshändelse. En polismyndighet eller den som är räddningsledare enligt lagen (0000:000) om skydd mot olyckor får bedriva allmän kameraövervak- ning utan tillstånd, om övervak- ningen är av vikt för att avvärja en hotande olyckshändelse eller för att begränsa verkningarna av en inträf- fad olyckshändelse. Denna lag träder i kraft . 3Ärendet och dess beredning Genom räddningstjänstlagen (1986:1102), som trädde i kraft den 1 janua- ri 1987, skapades en samlad reglering för de olika grenarna av den rädd- ningstjänst som stat och kommun har ansvar för. I lagen finns även bl.a. bestämmelser om förebyggande åtgärder och om rättigheter och skyldig- heter för enskilda. Sedan räddningstjänstlagens tillkomst har lagen till- sammans med den tillhörande räddningstjänstförordningen (1986:1107) ändrats och kompletterats vid ett flertal tillfällen. Räddningsverksutredning överlämnade en skrivelse till regeringen, i vilken utredningen redogjorde för behovet av en översyn av räddningstjänstlagen. Man framhöll bl.a. att den nuva- rande författningsregleringen upplevdes som föråldrad och delvis alltför detaljerad. I sitt slutbetänkande i , Rädda och Skydda (SOU 1998:59), angav bl.a. vissa principer som borde gälla för det offentliga åtagandet i fråga om rädd- ningstjänst. Utredningen föreslog bl.a. att effektmål skulle formuleras för räddningstjänsten. Vidare lämnade olika konkreta förslag som tog sikte på ändringar eller förtydliganden i lag- stiftningen. Utredningens slutbetänkande har remissbehandlats. I propositionen Förändrad omvärld omdanat försvar (prop. 1998/99:74) förklarade regeringen att den i stort anslöt sig till de princi- per för det offentliga åtagandet när det gäller skydd mot olyckor som hade fört fram. I propositionen aviserade regeringen en översyn av räddningstjänstlagen och följdförfattningar till denna. För översynen skulle enligt propositionen bl.a. bedömningar och förslag i slutbetänkande i huvudsak ligga till grund. Även och påtalade genom skrivelser till behovet av en översyn av räddningstjänstlagstiftningen. Utredningen om kemikalieolyckor m.m. behandlade i sitt slutbetän- kande Säkrare kemikaliehantering (SOU 1998:13) bl.a. frågor som hör samman med miljöräddningstjänst till sjöss. Utredningen konstaterade i detta sammanhang att vissa frågor skulle kräva ytterligare överväganden i samband med en översyn av räddningstjänstlagstiftningen. Bland annat avsågs befogenhet att inleda en miljöräddningsope- ration till sjöss samt fördelningen av ansvaret mellan statliga och kom- munala myndigheter då ett fartyg i samband med en räddningstjänstinsats bogseras in till hamn. Regeringen uppdrog åt att i samarbete med bl.a. pröva behovet av en förändrad utbildning av den kommunala räddningstjänstens personal. Utredningsuppdraget redovisades till regeringen i en rapport kallad Förändrad utbildning av den kommunala räddnings- tjänstpersonalen. Rapporten innehåller bl.a. förslag till författningsregler- ing av utbildningen inom den kommunala räddningstjänsten. Efter beslut av regeringen tillkallades en sär- skild utredare med uppgift att lämna förslag till en reformerad räddnings- I uppdraget ingick bl.a. att föreslå hur lagstiftningen kunde moderniseras och hur detaljregleringen av den kommunala rädd- ningstjänsten kunde minskas. Utredaren skulle vidare tydliggöra gräns- dragningen mellan räddningstjänstlagstiftningen och annan lagstiftning som reglerar olycks- och skadeförebyggande verksamhet. I uppdraget ingick också att se över vissa frågor som rör utbildning av räddnings- tjänstpersonal och miljöräddningstjänst till sjöss m.m. Slutligen skulle utredaren se över frågan om sjö- och flygräddningstjänsterna borde integ- reras, och i så fall hur detta skulle ske. Utredningen, som antog namnet , lade fram sina för- slag i betänkandet Reformerad räddningstjänstlagstiftning (SOU 2002:10). hade utredningen överlämnat delbetänkandena Sam- ordning av sjö- och flygräddningstjänsterna (SOU 2000:63) och Refor- merat sotningsväsende (SOU 2001:42, se vidare nedan). Utredningens sammanfattning av betänkandet Reformerad räddnings- tjänstlagstiftning finns i bilaga 1. Betänkandet innehåller förslag till ny lag om skydd mot olyckor som kan föranleda räddningsinsatser, förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) och förslag till ny förord- ning om skydd mot olyckor som kan föranleda räddningsinsatser. Utred- ningens lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. Bilaga 3 innehåller en förteckning över remissinstanserna. En samman- ställning av remissvaren finns tillgänglig i Försvarsdepartementet (dnr Fö2002/201/RS). Frågan om hur sotningsväsendet skall organiseras och hur sotnings- verksamheten skall bedrivas har behandlats vid ett flertal tillfällen, bl.a. i betänkandena i samverkan och på entre- prenad (SOU 1994:67) samt Sotning (SOU 1998:45). Sot- ningsfrågorna har också berörts i regeringens proposition 1999/2000:140 Konkurrenspolitik för förnyelse och mångfald. I propositionen uttalade regeringen att en väsentlig minskning av regleringen inom sotningsvä- sendet borde eftersträvas. Regeringen avsåg att återkomma till med förslag om att imkanaler i bostadskök eller därmed jämförbara ut- rymmen inte längre skulle vara föremål för sotning. Regeringen avsåg även att redovisa andra åtgärder och förslag till hur regleringen av sot- ningsväsendet skulle kunna minskas. Som ovan nämnts avgav delbetänkan- det Reformerat sotningsväsende (SOU 2001:42). Detta överlämnades till regeringen . Utredningen konstaterade att det skulle vara förenat med uppenbara fördelar om det kommunala sotningsmonopolet upphävdes och om ansvaret för att rengöring (sotning) och brandskydds- kontroll (brandskyddsbesiktning) vidtas kunde föras över på den enskil- de. I betänkandet föreslogs även bl.a. att imkanaler i bostadskök och därmed jämförbara utrymmen skulle undantas från det lagfästa kravet på rengöring och brandskyddsbesiktning. Betänkandet har remissbehandlats. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i Försvarsdepartementet (dnr Fö2001/1179/RS). I regeringsförklaringen vid öppnandet av 2001/anfördes att regeringen kommer att ta initiativ till en omfattande och förutsättningslös utvärdering av de genomgripande av- regleringar och förändringar av offentlig verksamhet som genomdrivits . I ett interpellationssvar anförde För- svarsministern att en reformering av sotningsväsendet därmed skulle få Prop. 2002/03:119 anstå till dess att resultatet av denna utvärdering var klar. tog fasta på detta. På utskottets förslag gav regeringen tillkänna att regeringen skulle åter- komma till med förslag om en avveckling av det s.k. sot- ningsmonopolet när utvärderingen är genomförd (bet. 2001/02:FöU4, rskr. 2001/02:188). biföll utskottets förslag. Utskottet har där- efter skärpt sin inställning. I betänkandet 2002/03:FöU1 förklarade ut- skottet att det inte finns skäl att invänta utvärderingen. upprättades inom Försvarsdepartementet en promemoria med ytterligare förslag avseende sotning och kontroll. En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 4. Då flera av förslagen i promemorian inte tidigare varit föremål för remissbehandling föranledde detta Försvarsdepartementet att hålla ett re- missmöte. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Proto- kollet över remissmötet samt de skriftliga remissvar som ingetts finns tillgängliga i Försvarsdepartementet (dnr Fö2003/494/). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de förslag som finns i bilaga 6. Lagrådet har i huvudsak godtagit förslagen men också föreslagit vissa ändringar. Regeringen har på de flesta punkter följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Vi återkommer till Lagrådets synpunkter i avsnitt 5.1.3, 6.1.1 samt i författningskommentaren. Vad gäller Lagrådets synpunkter på dispositionen av den föreslagna lagen om skydd mot olyckor kan emellertid redan här sägas att regeringen, i enlighet med Lagrådets yttrande, föreslår att bestämmelserna om bemyndiganden, an- svar och överklagande tas in i ett avslutande kapitel (10 kap.), varvid de bestämmelser om räddningstjänst under höjd beredskap och utländskt bistånd, som i lagrådsremissen föreslogs ingå i lagens sista kapitel, i stäl- let fördelas på kapitlena (8 och 9 kap.). Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Två unga människor, en man och en kvinna, dör i en villabrand. tal ungdomar har haft fest i en stor 2½-plansvilla. Förutom de två om- komna fick åtta personer föras till sjukhus med rök- och brännskador. Brandvarnare fanns men utlöste först efter att branden redan blivit upp- En äldre dam dör vid en villabrand. Brandvarnare fanns inte. En medelålders man dör i en lägen- Orsaken till branden var sängrökning. Det här är några exempel på dödsbränder som inträffat i Sveri- har antalet människor som dött i brän- der varierat mellan 106 och 177 personer . Av dessa har 8090 Prop. 2002/dött i samband med bostadsbränder, med undantag då 63 ungdomar miste livet i samband med branden i Makedonska före- ningens lokaler i . Det inträffar cirka 25 000 bränder i som leder till en insats av den kommunala räddningstjänsten. Dessutom sker olyckor med stora konsekvenser inom verksam- hetsområdena för sjöräddning, miljöräddningstjänst till sjöss, flygrädd- ning och fjällräddning. Det är enligt regeringen inte acceptabelt. Det måste bli färre som dör, färre som skadas och mindre som förstörs. I denna proposition föreslås en lag om skydd mot olyckor som skall ersätta dagens räddningstjänstlag. Den nya lagen om skydd mot olyckor som presenteras i propositionen skall skapa en bättre förmåga i samhället att förebygga och hantera situa- tioner som kan leda till räddningsinsatser. Enligt regeringen kommer la- gen att förbättra möjligheterna för enskilda, kommuner och statliga myn- digheter att minska antalet olyckor och konsekvenserna av dem. Från detaljstyrning till målstyrning Den nu gällande räddningstjänstlagen har funnits och inte genomgått en samlad översyn. Lagen detaljreglerar den kom- munala räddningstjänsten och har i vissa avseenden upplevts vara otyd- lig. Regeringen vill med den nya lagen om skydd mot olyckor öka kom- munernas möjligheter att anpassa räddningstjänstorganisationen efter lokala förhållanden. Bestämmelserna i lagen om skydd mot olyckor syftar till att ge männi- skors liv och hälsa samt egendom och miljö ett, med hänsyn till lokala förhållanden, tillfredsställande och likvärdigt skydd mot olyckor i hela landet. Styrningen av kommunerna på området kommer att övergå från de- taljreglering till en styrning genom angivande av nationella, övergripan- de, mål. De nationella målen skall sedan kompletteras med lokala verk- samhetsmål. Det kommer att innebära olika mål för olika kommuner. Regeringen menar att en minskad detaljreglering och en större erfaren- hetsåterföring kommer att öka effektiviteten i det olycksförebyggande och skadeavhjälpande arbetet. Modellen med nationella mål som statligt styrmedel ställer höga krav på en utvecklad och väl fungerande tillsyns- funktion. Oavsett om tillsynen riktar sig mot enskilda, kommuner eller statliga myndigheter kommer även rådgivning, stöd och information från det offentliga att vara väsentliga medel för att uppnå lagstiftningens syf- ten. Kommunernas behov av kompetens varierar, bland annat på grund av storlek, befolkningstäthet och aktuell industriell verksamhet. Deras be- hov av kompetens kan också variera över tiden, på grund av förändringar i den lokala riskbilden. Det nya regelsystemet på området bör därför vara mer flexibelt än det nuvarande och skapa utrymme för en kontinuerlig anpassning till olika kommuners skilda behov. Personalen måste genom utbildning och erfarenhet ha den kompetens som krävs för att allmänhe- ten skall ha en tillfredsställande säkerhet. I samband med tillsynen över kommunerna får länsstyrelserna och i sista hand följa upp att kommunerna i sin verksamhet har den kompetens som be- Prop. 2002/03:119 hövs. För att färre skall dö, färre skall skadas och mindre förstöras måste anta- let olyckor minimeras. Dessutom måste åtgärder vidtas så att konsekven- sen av de olyckor som trots allt inträffar blir så små som möjligt. Reger- ingen föreslår därför ett flertal åtgärder i denna proposition som skall öka effekten av det förebyggande arbetet hos den enskilde och hos kommu- nen. sker stora förändringar inom den utbildningsverksamhet som bedrivits av för att förse den kommunala rädd- ningstjänsten med kompetens. inom ramen för och säkerhetsutbildning. liggöra en bredare utbildning med större tonvikt vid förebyggande risk- och säkerhetsarbete blir den nya utbildningen i skydd mot olyckor betyd- ligt längre än den nuvarande 15 veckors brandmannautbildningen. och säkerhetsutbildning bildades . Centrumet, som är en del av , har egen styrelse med företrädare för kommuner, myndigheter, näringsliv och universitet Syftet med att inrätta centrumet var att öka avnämarnas inflytande över utbildningen men också att skapa bättre förutsättningar för ett kontinuerligt förändrings- och förbättringsarbete av utbildningen. Centrumet skall inte bara arbeta med den nya utbildningen för skydd mot olyckor utan också med utbildning i ett bredare risk- och säkerhetsper- Den nya utbildningen kommer att omfattas av studiemedelssystemet och därigenom finansieras av den enskilde studenten i stället för som i dag av arbetsgivaren. Ett av syftena med att låta utbildningen föregå an- ställning i är att öka rekryteringsgrunden. geringen hoppas därmed också kunna öka andelen kvinnor och personer med annan etnisk bakgrund inom svensk räddningstjänst. ingens fasta övertygelse att svensk räddningstjänst måste spegla samhäl- Det pågår också ett arbete med att utveckla utbildningen för de inom som har en annan huvudarbetsgivare. Regeringen betonar i denna proposition det förebyggande arbetets bety- är det enligt regeringen viktigt att minnas att det inte råder ett antingen eller förhållande mellan förebyggande och skadeav- Den kvalitet som finns på det skadeavhjälpande arbetet måste även den utvecklas om konsekvenserna av de olyckor som sker skall minimeras. Den enskilde, vare sig det är en fysisk eller juridisk person, har ett pri- märt ansvar för att skydda liv och egendom och att inte orsaka olyckor. första hand är det den enskilde som skall vidta och bekosta åtgärder som syftar till att förhindra olyckor och begränsa konsekvenserna av de olyckor som inträffar. Principen finns redan i den nu gällande räddnings- tjänstlagstiftningen och tydliggörs ytterligare genom den i denna proposi- tion föreslagna lagen. Enligt nu gällande regler är kommunen skyldig att svara för att det genomförs regelbundna brandsyner. En brandsyn är en kontroll av brand- skyddet som genomförs genom besök på plats. vid byggnader eller anläggningar där bränder kan orsaka särskilt svåra Det har i olika sammanhang framförts kritik mot det sätt som brandsynen är organiserad på. En invändning som framförts är att den enskildes ansvar framstår som oklart och att den enskilde felaktigt kan få intrycket att det är kommunen som genom brandsynen tar över hela ansvaret för brandskyddet. Mot bakgrund av bland annat detta före- slår regeringen att brandsynen utgår. Regeringen föreslår i stället att ägarna till sådana byggnader eller andra anläggningar där det med hän- syn till risken av brand eller konsekvenserna av brand bör ställas särskil- da krav på kontroll av brandskyddet skall lämna in en skriftlig redogörel- se för brandskyddet till kommunen. I vissa fall skall det i stället för äga- ren vara den som utövar verksamheten i dessa som skall göra redogörel- Redogörelsen är sedan en utgångspunkt för kommunens tillsyn. Regeringen gör bedömningen att grunden för förmågan att förebygga och hantera räddningstjänstsituationer främst skapas i den normala verk- samheten, och inte genom de åtgärder som det offentliga utför. bedömning gjordes i proposition Samhällets säkerhet och beredskap 2001/02:158) när det gällde samhällets förmåga att hantera kriser. Regeringen vill på detta sätt markera den helhetssyn och enhetlighet som gäller synen på olyckor i fred, extraordinära händelser, svåra påfrestning- ar och höjd beredskap. Kommunen har redan i den nu gällande räddningstjänstlagstiftningen ett tydligt reglerat ansvar för räddningstjänsten. I detta avseende innebär den föreslagna lagen om skydd mot olyckor inte någon förändring. ändringar som avser kommunen är i första hand relaterade till övergång- en från detaljstyrning till målstyrning. Kommunerna skall, som tidigare nämnts, komplettera de nationella målen med lokalt anpassade verksam- Dessa verksamhetsmål skall för varje ny mandatperiod faststäl- las i form av handlingsprogram. Det skall finnas handlingsprogram dels för den förebyggande verk- samheten, dels för räddningstjänsten. I handlingsprogrammen skall bland annat målen för kommunens verksamhet på områdena redovisas. lingsprogrammen skall bygga på en riskbedömning. Den stora betydelse verksamheten till skydd mot olyckor har för män- niskors trygghet motiverar enligt regeringen att staten har kvar vissa möj- ligheter att utöva inflytande på kommunens verksamhet. skall därför, efter förslag av , ges möjlighet att be- sluta om ändring av ett handlingsprogram. Naturligtvis bör ett sådant ingripande inte göras utan att det finns starka skäl. ses som en yttersta utväg. Kommunen föreslås också få i uppgift att undersöka de olyckor som Prop. 2002/03:119 lett till en räddningsinsats. Undersökningen skall i skälig omfattning ge svar på frågorna varför och hur olyckan skedde. Undersökningen skall också följa upp hur räddningsinsatsen genomförts. Regeringen menar att dessa undersökningar, som vissa kommuner redan genomför, kommer att ge en god grund för de handlingsprogram som kommunerna varje man- datperiod skall ta fram samt vara ett bra underlag för den skadeförebyg- gande verksamheten. Kommunernas nuvarande brandsyn kommer som nämnts tidigare att ändras till att vara en tillsyn av den enskildes ansvar när det gäller brand- skyddet vid vissa byggnader och anläggningar. Förändringen kommer att ge kommunerna en större möjlighet att anpassa sin tillsynsverksamhet efter de lokala förhållandena i stället för att i stor utsträckning vara styrda av centrala regler. Regeringens avsikt med detta är att skapa en ur brand- skyddssynpunkt effektivare tillsynsverksamhet. Det är inte bara kommunerna som skall precisera de nationella målen i verksamhetsmål. De statliga myndigheter som har ett ansvar för rädd- ningstjänst skall på samma sätt ha handlingsprogram i vilka de presente- rar mål för denna verksamhet. Mål som anpassats efter myndighetens uppgifter. Staten kommer genom och länsstyrelserna att ha ansvar för tillsynen av kommunernas verksamhet. Denna tillsynsverk- samhet kommer att bli än viktigare om antalet olyckor skall bli färre och konsekvenserna minimeras. I lagen om skydd mot olyckor ökas möjligheten för den enskilde att själv eller genom någon annan utföra rengöring i form av sotning på den egna fastigheten. Regeringen menar att det genom dispensmöjlighet skall ska- pas en reell möjlighet för den enskilde att själv påverka hur rengöringen av den egna eldstaden sker. I förlängningen kan detta, och de övriga för- ändringar som föreslås, leda till fler aktörer inom sotningsverksamheten och därigenom ett ökat inslag av konkurrens. Det kommunala ansvaret för rengöring och kontroll kommer att bestå. När kommunen beslutar om dispens kan ges skall den pröva om rengö- ringen kommer att kunna ske på ett från brandskyddssynpunkt betryg- gande sätt. Det kommunala ansvaret tillsammans med statens normgiv- ning säkerställer enligt regeringen en enhetlig och betryggande täckning över hela landet. Därmed är även glesbygdsområden garanterade att ren- och kontroll utförs. Det skapar dessutom förutsättningar för den trygghet för tredje man som gällande lagstiftning bygger på och som re- geringen vill slå vakt om. Behovet av sotning och kontroll av imkanaler har varit föremål för sär- skild forskning och bedömning och det får numera anses klarlagt att brandriskerna i samband med imkanaler i bostadskök och liknande ut- rymmen är mycket begränsade, och att det från brandskyddssynpunkt inte är motiverat att låta reglerna om sotning och brandskyddskontroll Prop. 2002/03:119 omfatta dessa. I propositionen föreslås därför att dagens krav på rengö- ring och kontroll av imkanaler i bostadshus tas bort. Även framöver skall dock rengöring och kontroll ske av imkanaler i restauranger, storkök, och därmed jämförbara utrymmen. Räddningstjänstlagen, RäL (1986:1102), trädde i kraft . Därigenom skapades en samlad reglering för de olika grenar av räddningstjänst som stat och kommun har ansvar för. fanns be- stämmelser om räddningstjänst i ett flertal författningar och i vissa fall var verksamheten t.o.m. oreglerad.