prop · GQ031d19 · 2003-01-01 00:00:00 — Folkrörelsepolitiken omfattar generella frågor som rör människors möjligheter att organisera sig i folkrörelser, föreningar och liknande sammanslutningar samt villkoren och förutsättningarna för dessa sammanslutningar. Dessutom omfattar politikområdet regeringens och dess förvaltningsmyndigheters dialog och samverkan med föreningslivet samt statistik, forskning och övrig kunskapsbildning om folkrörelser och övriga föreningslivet. Idrottspolitiken utgör en specifik del av folkrörelsepolitiken. Idrottspolitiken inrymmer verksamheter som främjar idrott och motion och som bidrar till en förbättrad folkhälsa. Folkrörelsepolitiken omfattar vidare anslagen för stöd till idrotten, allmänna samlingslokaler, kvinnoorganisationer och friluftsorganisationer. Därutöver berörs anslag inom ett antal andra politikområden. Tabell 7.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet 30:1 Stöd till idrotten 30:2 Bidrag till allmänna samlingslokaler 30:3 Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala 30:4 Stöd till friluftsorganisationernas centrala verksamhet Totalt för politikområde Folkrörelse 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 Målet för folkrörelsepolitiken är att människor skall ha bästa möjliga förutsättningar att bilda och delta i olika typer av folkrörelser och föreningar. Folkrörelsepolitiken är inriktad på att dels stimulera och stödja människors organisering i föreningar och liknande sammanslutningar, dels bidra till goda förutsättningar för dessa föreningar att verka och bedriva verksamhet. Folkrörelsepolitiken är ett komplement till ett stort antal andra politikområden som hanterar specifika frågor som rör olika typer av föreningar inom respektive sakområde. Inom folkrörelsepolitiken hanteras mer generella frågor som rör alla typer av folkrörelser och ideella föreningar, såsom frågor rörande statens bidragsgivning till föreningslivet. Ett av syftena med folkrörelsepolitiken är att skapa ett samlat synsätt och agerande från statens sida vad gäller dels relationer till folkrörelser och föreningar av olika slag, dels villkor och förutsättningar för föreningslivets verksamhet. Ett annat syfte är att synliggöra och lyfta fram den betydelse föreningslivet har för den demokratiska infrastrukturen i vårt samhälle. Ett starkt föreningsliv som ger medborgarna möjligheter till inflytande, delaktighet och deltagande utgör själva basen i ett demokratiskt samhälle. Genom en aktiv folkrörelsepolitik vill regeringen således bidra till att utveckla och fördjupa demokratin. Människors engagemang och delaktighet i samhället har också brottsförebyggande effekter och ökar människors känsla av trygghet. Folkrörelsepolitiken kan alltså dessutom bidra till ett tryggare samhälle. Politiken syftar också till att stödja och stärka den sociala ekonomin i samhället. Med social ekonomi avses organiserad verksamhet som bedrivs fristående från den offentliga sektorn i syfte att göra konkret nytta för medlemmar eller andra grupper och där vinstintresset är underordnat. Sådan verksamhet bedrivs i första hand i t.ex. föreningar, stiftelser och kooperativ. Det övergripande målet för folkrörelsepolitiken delas in i fyra huvudområden; generella frågor rörande villkor och förutsättningar för folkrörelser och ideella föreningar, generella frågor rörande bidrag till folkrörelser och ideella föreningar, regeringens och dess förvaltningsmyndigheters dialog med föreningslivet, samt statistik, forskning och övrig kunskapsbildning om föreningslivet och dess verksamhet. En uppgift inom politikområdet är att medverka till att lagstiftning och finansiella villkor för folkrörelserna och övriga föreningslivet utformas på ett ändamålsenligt sätt. Detta kräver att regeringen har kunskap om den ideella sektorn och dess behov samt om vad det är som stimulerar respektive hindrar människors organisering i föreningar och andra sammanslutningar. Det är därför viktigt att skaffa sig kunskap om och få förståelse för dels den ideella sektors särart och de värden och resurser som sektorn tillför, dels vilka resurser sektorn är beroende av för att kunna bedriva verksamhet. Sådana frågor har behandlats av flera statliga utredningar och inom forskningen. Det är väsentligt att slutsatserna från dessa utredningar och forskningsstudier sammanställs för att kunna ligga till grund för en samlad politik. Regeringen avser därför att låta kartlägga dels behovet av kunskap om detta område, dels vilken kunskap som redan finns alternativt saknas. En förutsättning för människors organisering är att det måste vara praktiskt möjligt för dem att sluta sig samman och mötas i lokala föreningar och grupper. Det är därför viktigt att de offentliga rummen inbjuder till och tillåter möten mellan människor. Inom samhällsplaneringen bör man stimulera en utveckling av den demokratiska infrastrukturen genom att främja en uppbyggnad av miljöer som bidrar till möten mellan människor inom och mellan olika kulturer och grupper. Regeringen avser därför att bjuda in och till en dialog kring utvecklingen av de offentliga rummen. Ett annat väsentligt inslag i regeringens folkrörelsepolitik är att bidra till att skapa tillgång till bra och ändamålsenliga samlingslokaler för föreningsengagemang och för möten i övrigt mellan människor. Regeringen stödjer därför genom ett särskilt bidrag tillkomst respektive ombyggnad av s.k. allmänna samlingslokaler. Regeringen anser att det dessutom är viktigt att synliggöra de allmänna samlingslokalernas betydelse för demokratin. Därför bör en del av detta bidrag även kunna användas för att stärka den demokratiska infrastrukturen, t.ex. i form av stöd som möjliggör sammankomster av folkrörelsekaraktär i allmänna samlingslokaler. Exempel på aktiviteter som det skulle kunna utgå sådant stöd för är aktiviteter som kan främja och uppmuntra möten och kunskapsutbyten mellan traditionella respektive nya rörelser i syfte att värna om de demokratiska organisationsformerna. Grundläggande värden för folkrörelsepolitiken är föreningarnas självständighet och oberoende, såväl gentemot det offentliga som gentemot det privata näringslivet. En uppgift inom folkrörelsepolitiken är således att stärka och skydda dessa värden, bl.a. genom att bevaka villkoren för och möjligheterna till självfinansiering samt tillgången till externt kapital. Folkrörelsepolitiken omfattar generella frågor kring bidrag till folkrörelser och föreningar. Det handlar om frågor som rör dels befintliga bidragsprinciper och bidragssystem samt utvecklingen av dessa, dels uppföljning och utvärdering av olika typer av statsbidrag. Utgångspunkten är den ideella sektorns behov av olika slags bidrag, t.ex. organisationsbidrag och projektbidrag. Sektorns inställning till och behov av dessa olika bidrag kommer därför att undersökas närmare genom samtal med företrädare för sektorn samt med och . Därtill avser regeringen att ge Statskontoret i uppdrag att i samverkan med dessa båda förbund undersöka vad det finns för olika typer av statliga, regionala respektive kommunala bidrag riktade till den ideella sektorn. Inom ramen för uppdraget skall det även undersökas vilka slags bidrag som är vanligast förekommande och om det skett någon förändring vad gäller val av bidragsform. Dessutom skall det undersökas vilken omfattning den offentliga 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 bidragsgivningen har och om den har förändrats över åren. Regeringen ser folkrörelser, föreningar och liknande sammanslutningar som viktiga företrädare för olika medborgargrupper och intressen i samhället. Ett starkt och mångfaldigt föreningsliv utgör själva kittet i ett demokratiskt samhälle. Dessutom har de lokala föreningarna en stor betydelse för förnyelse och vitalisering av det politiska systemet. En bred dialog och samverkan med sådana föreningar och sammanslutningar är därför väsentlig för demokratin. Såväl regeringen som dess förvaltningsmyndigheter samråder i stor utsträckning i mer eller mindre formaliserade forum med föreningar och folkrörelser i den roll de har som dels företrädare för medborgargrupper, dels aktörer med verksamhet som svarar mot olika politikområden. Dock behandlar dessa forum inte generella frågor för hela den ideella sektorn. I stället hanterar respektive forum mer specifika frågor inom respektive politikområde. Således saknas det ett forum för övergripande frågor rörande sektorns villkor och förutsättningar att driva verksamhet samt sektorns möjligheter att utgöra en samlad samhällsröst i för demokratin viktiga frågor. Som aviserats i propositionen Demokrati för det nya seklet (prop. 2001/02:80) avser regeringen att genomföra återkommande s.k. folkrörelseforum för dialog mellan å ena sidan regeringen och dess förvaltningsmyndigheter och å andra sidan företrädare för folkrörelser, föreningar och andra medborgarsammanslutningar. Såväl förberedelserna som genomförandet av forumet skall ske i samverkan med företrädare för föreningslivet. Dessutom skall och inbjudas till att delta i förberedelserna och genomförandet av forumet. Det forum som planeras kommer att föregås av en serie tematiska seminarier som skall handla om de faktorer som stimulerar respektive hindrar människors organisering i olika typer av folkrörelser, föreningar och andra sammanslutningar. Seminarierna kommer således att behandla ämnen som t.ex. rör ideella sektorns möjligheter att finansiera sin verksamhet samt den lagstiftning som påverkar sektorn. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 Statistik och annan kunskapsbildning Folkrörelsepolitiken skall bl.a. syfta till att föreningarnas och folkrörelsernas samhällsroll och betydelse för den demokratiska infrastrukturen uppmärksammas och erkänns. Inom ramen för folkrörelsepolitiken pågår också ett arbete med att utveckla system och metoder för att framställa statistik och kvalitativ information som synliggör den verksamhet som dessa folkrörelser och föreningar bedriver. Det handlar alltså om att kunna beskriva sektorns betydelse i samhället. Det handlar också om att framställa statistik som kan beskriva sektorns sammansättning, omfattning och verksamhetsinriktning. Detta ger också förutsättningar för utökad forskning på området. En annan väsentlig uppgift inom politikområdet är att bidra till att kunskaperna om den ideella sektorn och dess verksamheter ökar i statsförvaltningen och samhället i övrigt. Det kan bl.a. ske genom användandet av den nya informationstekniken, som skapar möjligheter för föreningar och folkrörelser både att lämna och ta del av betydelsefull information samt att kunna delta i diskussioner och problemformuleringar före beslut i folkvalda församlingar. I detta sammanhang kan nämnas att regeringen har tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att följa och främja utvecklingen av demokratiska processer med stöd av IT (Ju2002:E). I uppdraget till arbetsgruppen ingår bl.a. att studera hur folkrörelser och föreningar påverkas av den nya informationstekniken. Målen för idrottspolitiken är att ge alla människor möjlighet att motionera och idrotta för att främja en god folkhälsa, att stödja en fri och självständig idrottsrörelse för alla samt att ge människor positiva upplevelser av idrott som underhållning. Regeringen har 1999 överlämnat propositionen En idrottspolitik för 2000-talet (prop. 1998/99:107) till . har fattat beslut avseende de förslag som regeringen presenterat i propositionen (bet. 1999/2000:KrU3, rskr. 1999/2000:52). En god folkhälsa är en betydelsefull komponent för välfärden i vårt samhälle. Det är viktigt att barn och ungdomar tidigt skapar sig motionsvanor som varar hela livet. väsentligt att äldre människors och funktionshindrades behov av motion uppmärksammas. Det är hela samhällets ansvar och intresse att möjligheter skapas för alla människor att utöva motion och idrott regelbundet. Förutsättningar måste finnas för alla som så önskar att bedriva olika former av idrott och motion utifrån intressen och fysisk förmåga. Staten, kommunerna och idrottsrörelsen måste i samverkan pröva nya former för att bryta den utveckling som innebär att många människor i olika åldrar inte motionerar i tillräcklig omfattning, vilket leder till sämre hälsa. Regeringen anser att det är av stor vikt att i samhällsplaneringen, i skolans arbete och i andra sammanhang uppmuntra och ge möjligheter till människors motion och idrott. Den svenska folkrörelseidrotten med dess många lokala föreningar och omfattande ideella engagemang har lagt grunden för idrottens utveckling i vårt land. För de flesta människor och för samhället i sin helhet har idrotten sitt stora värde genom att skapa sunda motionsvanor, bidra till en god folkhälsa, en demokratisk fostran samt vara en vardaglig mötesplats för personer med olika etnisk och kulturell bakgrund. En fri och självständig idrottsrörelse, som bygger på ideellt engagemang och som bedriver en bred verksamhet, bör därför även ges ett aktivt stöd. Stödet bör vara inriktat på sådan verksamhet som främjar bredd- och motionsidrott, värnar om god etik och ger lika möjligheter för kvinnor och män med olika social bakgrund och ekonomiska förutsättningar. Flickor måste ges lika möjligheter som pojkar att delta utifrån sina intressen och förutsättningar. Syftet skall också vara att främja demokrati, aktivt eftersträva integration och god tillgänglighet för funktionshindrade samt en god folkhälsa. Den svenska idrottsrörelsen gör betydande insatser för att bekämpa dopningen inom idrotten. Även internationellt har gått i spetsen för ett aktivt samarbete i kampen mot dopning. fortgående internationella engagemang inom IADA (the International Anti-Doping Arrangement) och i övervakningsgruppen för Antidopningskonventionen samt det aktiva bidraget för att utveckla den nya Världsantidopningsbyrån () är viktigt också för att möjliggöra för svenska idrottsutövare att kunna tävla på lika villkor internationellt. Regeringen har tillfört idrottsforskningen ökade resurser. är ett av de mer framstående länderna i världen i fråga om medicinsk idrottsforskning. saknas tillräckliga kunskaper om idrottens effekter inom andra samhällsområden som samhällsekonomi, sociologi, beteendevetenskap och psykologi. Det är därför viktigt att öka kunskaperna om idrottens effekter inom dessa områden. Underhållningsidrotten har sitt värde främst genom att den skapar förströelse och glädje för många idrottsintresserade människor i vårt land. Elitidrottsutövare är betydelsefulla förebilder för många unga människor och kan därigenom inspirera dem till att börja idrotta. Det är därför en trovärdighetsfråga för idrotten att den ideella verksamheten balanserar den kommersiella underhållningsidrotten på ett sådant sätt att det är tydligt vilken verksamhet som är ideell respektive kommersiell. I en hård internationell konkurrens om att få stå som värd för betydelsefulla internationella idrottsevenemang bör staten på olika sätt stödja idrottsorganisationer som önskar arrangera sådana evenemang. Sådana evenemang kan förväntas bidra till en ökad internationell uppmärksamhet på . Regeringen avser därför att närmare undersöka förutsättningarna för ett sådant stöd. Som tidigare nämnts behandlas frågor som rör den ideella sektorn inom i stort sett samtliga politikområden. I syfte att samordna regeringens folkrörelsepolitik tillsattes en arbetsgrupp för samråd kring frågor som rör den ideella sektorn och den sociala ekonomin. I arbetsgruppen ingår representanter från berörda departement. Gruppens uppgifter har två huvudsakliga inriktningar; dels att förbättra den gemensamma kunskapsbasen i statsförvaltningen, dels att följa upp vissa insatser på området. Arbetsgruppen har i huvudsak diskuterat och samrått i generella frågor som rör villkoren för ideella föreningar och andra aktörer inom den sociala ekonomin. Som exempel kan nämnas frågor om föreningarnas möjlighet till finansi- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 ering av sina verksamheter samt dialogen mellan regeringen och föreningslivet. Vad gäller det sistnämnda har det inom gruppen gjorts en inventering av de formaliserade forum som finns inom för samråd och dialog med föreningslivet. Inventeringen visar att det finns sådana forum inom ett stort antal politikområden. Dessa forum behandlar dock endast specifika sakfrågor som rör respektive politikområde. Som tidigare nämnts kommer generella frågor som rör hela den ideella sektorn därför att behandlas i särskilda folkrörelseforum. Kunskap om föreningsengagemanget i () fick 2001 i uppdrag av regeringen att framställa en rapport om föreningsengagemanget i . SCB har inom ramen för Undersökningarna om levnadsförhållanden () genomfört en särskild kartläggning av människors engagemang i ideella och ekonomiska föreningar. Kartläggningen bearbetas av myndigheten. Resultaten kommer att sammanställas i den ovan nämnda rapporten som skall överlämnas till regeringen . En särskild utredare har sett över statsbidraget till kvinnoorganisationerna och överlämnades betänkandet Statligt stöd till kvinnoorganisationer och jämställdhet (SOU 2000:18) till regeringen. Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . Utredning om allmänna samlingslokaler Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att undersöka och analysera frågor som rör allmänna samlingslokaler. Inom ramen för uppdraget ingår att undersöka vilken betydelse de allmänna samlingslokalerna och det stöd som utgår för dessa lokaler har för närsamhället, särskilt när det gäller invånarnas inflytande och deltagande i samhällslivet och i de politiska processerna. I denna del ingår att undersöka vilken betydelse samlingslokalerna har för invånarnas möjligheter att utöva de grundlagsfästa mötes-, yttrande- och föreningsfriheterna. Utredaren skall även utreda effekterna av det statliga stöd som lämnas för allmänna samlingslokaler. Uppdraget skall redovisas . 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 Översyn av stödet till friluftsorganisationer En arbetsgrupp inom har genomfört en översyn av statens stöd till friluftsorganisationer. Arbetsgruppen överlämnade rapporten till friluftsliv och främjandeorganisationer (Ds 1999:78). Regeringen har i sin skrivelse En samlad naturvårdspolitik (skr. 2001/02:173) angett att har ett generellt ansvar att se till att förutsättningar för friluftsliv bevaras och utvecklas. Detta står /2002 också inskrivet i verkets instruktion. Friluftsliv berör dock många myndigheter och organisationer vid sidan av . Regeringen avser att vid inrätta ett Friluftsråd som fr.o.m 2003 kan fungera som forum för de myndigheter, organisationer, forskare m.fl. som på olika sätt har beröring med friluftslivet och dess förutsättningar, t.ex. inom områden som folkhälsa, utbildning och skola, forskning och kulturmiljön. Regeringen avser att ge i uppdrag att bereda frågor om fördelning av medel från anslaget 30:4 Stöd till friluftsorganisationer. Regeringen avser att ge mandat att fatta beslut om denna medelsfördelning. Regeringen har i den idrottspolitiska propositionen (prop. 1998/99:107) angett att inom EU bör verka för en större medvetenhet om idrottens sociala, kulturella och demokratiutvecklande betydelse. En arbetsgrupp inom tillsattes med uppgift att bland annat föreslå en EU-strategi på idrottsområdet. Arbetsgruppen redovisade sitt arbete i rapporten i och EU (Ds 2001:54) . I rapporten behandlar arbetsgruppen frågor av betydelse för idrotten i relation till EU. Arbetsgruppen redovisar också en genomgång av de olika EU-institutionernas arbete med idrottsfrågor . Förslagen från arbetsgruppen har remissbehandlats och bereds inom . Regeringen har givit stöd för att utveckla idrottsrörelsens arbete inom den sociala ekonomin. har utvecklat ett nationellt nätverk av personer på de regionala distriktsförbunden, s.k. EU-spjutspetsar. Syftet med detta arbete är att tydliggöra kopplingen mellan den sociala ekonomin och idrotten. Arbetet har framför allt inriktats på att synliggöra idrotten som en resurs i det regionala utvecklingsarbetet och därigenom också tydliggöra EU som en utvecklingsresurs för idrotten. Detta arbete har att utveckla och fördjupa, t.ex. genom att sprida erfarenheterna av detta regionala utvecklingsarbete såväl nationellt som internationellt. Regeringen tillsatte en arbetsgrupp inom med uppgift att utarbeta förslag till en nationell handlingsplan för att motverka dopning inom idrotten. Arbetsgruppen överlämnade sin rapport mot dopning (Ds 2002:4) . I rapporten föreslås som övergripande mål att idrottsverksamhet skall vara dopningsfri. Antalet dopningskontroller inom idrotten bör öka. Vidare bör Dopingjouren vid framtida finansiering garanteras. Forskning, utbildning och information rörande dopning bör intensifieras. Förslagen från arbetsgruppen har remissbehandlats och bereds inom . Regeringen har tillkallat en särskild utredare för att analysera de frågor som hänger samman med professionell boxning och andra kampidrotter. Frågorna skall belysas allsidigt med tonvikt på de medicinska aspekterna. Även sporternas sociala funktion och möjligheter att bidra till integration och anpassning i samhället är viktiga frågor som utredaren skall överväga. I uppdraget ingår att se över lagen (1969:612) om förbud mot professionell boxning och bedöma om den fyller sitt syfte eller om dess inriktning och omfattning bör förändras i något avseende. Även frågan om det över huvud taget finns behov av ett fortsatt förbud mot professionell boxning skall analyseras. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . Regeringen gav i uppdrag att, i samverkan med , leda ett planerat treårigt projekt vars övergripande syfte skall vara att verka för en rättvis fördelning av samhällets samlade resurser för olika idrottsverksamheter såväl inom som utom den organiserade idrotten. har genomfört två studier inom projektet som syftar till att kartlägga olika gruppers möjlighet till fysisk aktivitet inom och utom föreningslivet. Studierna har inriktats på hur personer med olika etnisk bakgrund, samt hur personer med funktionshinder deltar i den organiserade och den icke organiserade idrotten. Resultaten från undersökningarna kommer att presenteras . har även inlett ett arbete med att finna metoder som underlättar för diskussioner bland idrottens beslutsfattare och anställda vad gäller frågor som rör hur makt och resurser fördelas mellan pojkar och flickor, kvinnor och män inom idrotten. Regeringen har beviljat bidrag med för att, i samverkan med , genomföra ökade insatser för att stärka ungdomars vilja och möjligheter att verka som idrottsledare, främst i regionalpolitiskt prioriterade områden. Särskild uppmärksamhet skall ägnas möjligheterna att uppmuntra unga kvinnors engagemang. Regeringen har vidare, , givit ett bidrag till på för fortsatta insatser för unga idrottsledare samt medgivit att 2002 får disponera av överskottet från AB Svenska Spels värdeautomater för utveckling av ledare inom barn och ungdomsidrotten. har tagit fram utvecklingsplaner i samtliga 21 distrikt samt initierat ledarutvecklingsprojekt i 40 specialidrottsförbund och samtliga distrikt. Ett viktigt inslag i satsningen på unga idrottsledare är att stärka ungdomars inflytande och delaktighet inom idrotten. För att främja utveckling och förnyelse av idrottsverksamhet, främst på lokal nivå, har regeringen beslutat att avsätta totalt ur Allmänna arvsfonden . tillsattes en arbetsgrupp för att bistå Allmänna arvsfonden i beredningen av dessa ärenden. Satsningen har vänt sig till föreningslivets idrottsverksamhet för barn, ungdomar och funktionshindrade. Särskilt prioriterade områden har varit integration och jämställdhet. Inom satsningen har stöd beviljats för sammanlagt 207 projekt. I sin slutrapport betonar arbetsgruppen behovet av fortsatta insatser inom flera områden främst ledarutveckling, samarbete mellan idrottsföreningar och skolan, idrott för personer med funktionshinder samt delaktighet och mångfald. Mot bakgrund av de goda erfarenheter som gjorts av arvsfondssatsningen har regeringen 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 medgivit att får disponera av överskottet från AB Svenska Spels värdeautomater för fortsatt stöd till lokalt utvecklingsarbete av idrottsverksamhet i samarbete med .