prop · GQ03110d3 · 2003-03-27 00:00:00 — 10 § Beslut som meddelats med stöd av 60 § andra stycket telelagen (1993:597) i tvist om samtrafikvillkor, villkor för sammankoppling av nätkapacitet enligt 36 § eller förval enligt 40 § den lagen skall fortsätta att gälla till dess motsvarande skyldigheter om samtrafik, sammankoppling av nät och förval meddelats i beslut med stöd av 8 kap. 6 § lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation och sådant beslut vunnit laga kraft. 11 § Beslut som meddelats med stöd av 37 § telelagen (1993:597) skall anses meddelade med stöd av 3 kap. 15 §. 12 § Beslut som meddelats med stöd av 39 a § andra stycket telelagen (1993:597) skall anses meddelade med stöd av 5 kap. 11 § andra stycket lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation. bestämmelserna om förval i 42 § den lagen skall gälla till dess beslut enligt 8 kap. 6 § lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation, om identifiering av företag med betydande inflytande på den marknad som i 5 kap. 12 § samma lag, laga kraft, eller beslut om fastställande av att effektiv konkurrens råder på den marknaden 14 § Beslut som meddelats med stöd av 41 § andra stycket telelagen (1993:597) skall, meddelade med stöd av 5 kap. 9 § lagen (2003:000) om elektronisk Andra skyldigheter enligt telelagen (1993:597) 15 § Skyldigheter som följer av följande bestämmelser i telelagen (1993:597) skall gälla till dess att beslut om motsvarande skyldigheter som meddelats med stöd av 8 kap. 6 § lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation vunnit laga kraft eller annat meddelats: 23 § första stycket 5, 23 a §, 23 b §, 28 § första stycket, 34§ första stycket 14 och 6 samt tredje och fjärde stycket, och 16 § Bestämmelserna om tillsyn m.m. i 7 kap. lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation skall tillämpas på sådana skyldigheter som skall gälla enligt 7 § 1 samt 8, 13 och 15 §§ denna lag. Om medling enligt 58 eller 59 § telelagen (1993:597) redan har inletts på parts begäran vid ikraftträdandet av lagen om elektronisk kommunikation, skall medlingen slutföras enligt äldre bestämmelser. 17 § Beslut i enlighet med och rådets förordning (EG) nr 2887/2000 av om tillträde till accessnät1, om utseende av anmälda operatörer med betydande inflytande på vissa marknader, skall gälla längst till dess att lagakraftvunnet beslut om samma marknader enligt 8 kap. 6 § lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation har vunnit laga kraft. 18 § Sådana personuppgifter om en abonnent av fasta allmänt tillgängliga telefonitjänster som har införts i en allmänt tillgänglig abonnentförteckning före ikraftträdandet av lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation, får stå kvar i abonnentförteckningen om inte abonnenten meddelar annat. 19 § Den myndighet som regeringen bestämmer skall ompröva sådana skyldigheter som enligt 7 § 1 samt 8, 13, 15 och 17 §§ skall gälla till dess att det finns ett lagakraftvunnet beslut enligt 1 EGT L 336, 30.12.2000, s. 4 (Celex 32000R2887). 8 kap. 6 § lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation. Har beslut inte meddelats före upphör skyldigheten i fråga. 20 § Om en förpliktelse enligt 5 kap. 14 §§ lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation skulle innebära en inskränkning av de rättigheter eller en utvidgning av de skyldigheter som följer av tillståndsvillkor meddelade med stöd av följande bestämmelser i telelagen (1993:597), får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer förlänga giltighetstiden för dessa rättigheter och skyldigheter till längst : 15 § första stycket 1, 4 i fråga om skyldighet att bedriva verksamheten varaktigt och med god kapacitet, tillgänglighet och kvalitet, 6 och 7, samt 23 § första stycket 2. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall underrätta Europeiska gemenskapernas kommission om sådana förlängningar och motivera dem. 21 § En skyldighet som beslutats med stöd av 15 § första stycket 5 och 23 § första stycket 4 telelagen (1993:597) skall anses meddelad med stöd av 1 kap. 11 § lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation. 22 § Föreskrifter som har meddelats av med stöd av telelagen (1993:597) och som inte har upphävts före ikraftträdandet får upphävas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer när beslut om sådan skyldighet som föreskriften avser har vunnit laga kraft. I lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation finns bestämmelser om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning som gäller för den som driver verksamhet enligt 6 kap. 19 § den lagen. 2002/03:110 Bilaga 10 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 27 kap. 25 § skall ha följande lydelse. Har rätten lämnat tillstånd till hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning, får de tekniska hjälpmedel som behövs för avlyssningen eller övervakningen användas. I telelagen (1993:597) finns bestämmelser om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning som gäller för den som har tillstånd att driva televerksamhet. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1996:415. 2002/03:110 Bilaga 10 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 16 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse. Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 18 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av på hälso- och sjukvårdens område eller annan uppgift som angår ett 46 § telelagen (1993:597) befordringsföretag eller om hemlig teleövervakning på grund av beslut 19 § första stycket 1 och 3 postlagen (1993:1684) Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 18 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. Lagen omtryckt 1992:1474. Senaste lydelse 2001:1134. såvitt avser uppgift om innehållet i ett elektroniskt meddelande eller annan uppgift som angår ett särskilt sådant meddelandesåvitt avser uppgift om kvarhållande av försändelse på befordringsföretag eller om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning på grund av beslut av domstol, undersökningsledare eller åklagare tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av på hälso- och sjukvårdens område 9. 6 kap. 20 § lagen (2003:000) 6 kap. 21 § lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation 19 § första stycket 1 och 3 postlagen (1993:1684) Denna lag träder i kraft . 2002/03:110 Bilaga 10 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:31) om standarder för sändning av TV-signaler Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (1998:31) om standarder för sändning av TV-signaler dels att 9 och 10 §§ skall upphöra att gälla, dels att rubriken till lagen samt 13, 68 och 15 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 5 § skall lyda Utrustning och tjänster för villkorad tillgång till digitala ljudradio- eller TV-tjänster. Lag (1998:31) om standarder för sändning av TV-signaler 95/47/EG av standarder för sändning av televisionssignaler. Lag (1998:31) om standarder för sändning av radio- och TV- signaler Denna lag genomför och rådets direktiv /19/EG av om tillträde till och (tillträdesdirektiv), 2002/21/EG av om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv) och 2002/22/EG av tjänster), i de delar de avser bestämmelser om tillämpning av 1 Jfr och rådets direktiv /19/EG av om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter (tillträdesdirektiv) (EGT L 108, 24.4.2002, s. 7, Celex 32002L0019), och rådets direktiv /21/EG av om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv) (EGT L 108, 24.4.2002, s. 33, Celex 32002L0021) och och rådets direktiv 2002/22/EG av om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster) (EGT L 108, 24.4.2002, s. 51, Celex 32002L0022). standarder för sändning av Prop. 2002/03:110 ljudradio- och televisionssignaler. I lagen finns bestämmelser om standarder för TV-tjänster som sänds i bredbildsformat, har hög upplösning eller använder digitala sändningssystem. I lagen finns bestämmelser om standarder för TV-tjänster som sänds i bredbildsformat, har hög upplösning eller använder digitala sändningssystem samt om system för villkorad tillgång till digitala ljudradio- och TV-sändningar till allmänheten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att det vid sändning av TV-program till allmänheten skall användas vissa sändningsstandarder. Föreskrifterna får gälla sändningar som görs i bredbildsformat med 625 linjer, har hög upplösning eller är helt digitala. Föreskrifterna får gälla oavsett om det rör sig om sändning genom tråd, över satellit eller från sändare på jordytan. Om TV-tjänster i bredbildsformatet 16:9 tas emot och sänds vidare i kabelnät, skall de sändas vidare åtminstone i detta format. Detta gäller dock inte för sådana kabelnät som från en huvudcentral betjänar färre än 2 000 bostäder. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter med avseende på den tekniska funktionsförmågan som behövs för att digitala TV-tjänster som använder system för villkorad tillgång skall kunna överföras i kabelnät. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att det vid sändning av TV-tjänster och program till allmänheten skall användas vissa sändningsstandarder. Föreskrifterna får gälla sändningar som görs i bredbildsformat med 625 linjer, har hög upplösning eller är helt digitala. Föreskrifterna får gälla oavsett om det rör sig om sändning genom tråd, över satellit eller från sändare på jordytan. Om TV-tjänster och program i bredbildsformatet 16:9 tas emot och sänds vidare i allmänna elektroniska kommunikationsnät som inrättats för distribution av digitala televisionstjänster, skall de sändas vidare åtminstone i detta format. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter med avseende på den tekniska funktionsförmågan som behövs för att digitala ljudradio- och TV- tjänster som använder system för villkorad tillgång skall kunna överföras i elektroniska kommunikationsnät. Den som framställer och Den som tillhandahåller tjänster marknadsför tjänster för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster skall på likvärdiga och rimliga villkor erbjuda alla programföretag sådana tekniska tjänster att programföretagens sändningar kan tas emot av den publik som har rätt att använda avkodare. Dessa tjänster skall erbjudas under förutsättning att den som framställer och marknadsför tjänsterna också förvaltar avkodaren. för att nå tittare eller lyssnare, skall på skäliga, rimliga och icke- tas emot av den publik som har rätt att använda avkodare. Den som tillhandahåller tjänster för villkorad tillgång enligt första räkenskaper för den verksamheten. När innehavaren av en immaterialrättighet till ett system för villkorad tillgång till digitala TV-tjänster upplåter licenser till licenstagare för tillverkning av systemet, skall licenserna upplåtas på likvärdiga och rimliga villkor. Det som gäller för ett system för villkorad tillgång till digitala TV- tjänster gäller också för en produkt för villkorad tillgång till samma tjänster. Innehavaren av rättigheten får vid upplåtelse av licenser för tillverkning inte ställa villkor som förbjuder, avråder från eller motverkar att en och samma produkt innehåller När innehavaren av en immaterialrättighet till ett system för villkorad tillgång till digitala ljudradio- eller TV-tjänster upplåter licenser till licenstagare för tillverkning av systemet, skall licenserna upplåtas på skäliga, rimliga och icke-diskriminerande villkor. Det som gäller för ett system för villkorad tillgång till digitala ljudradio- eller TV- tjänster gäller också för en produkt för villkorad tillgång till samma tjänster. Innehavaren av rättigheten får vid upplåtelse av licenser för tillverkning inte ställa villkor som förbjuder, hindrar eller motverkar att en och samma produkt innehåller 1.ett standardiserat gränssnitt som möjliggör anslutning av flera andra tillgångssystem, eller 2.särskild utrustning för ett annat tillgångssystem. Om en näringsidkare bryter mot Om en näringsidkare bryter mot någon av bestämmelserna i 3 § någon av bestämmelserna i 3 § andra stycket, 5 § första stycket, 7, andra stycket, 5 § första stycket, 7 8 eller 9 § eller mot föreskrifter eller 8 § eller mot föreskrifter som som meddelats med stöd av 3 § meddelats med stöd av 3 § första 4 §, 5 § stycket, 4 §, 5 § andra stycket eller Innan tillsynsmyndigheten beslutar om ett sådant föreläggande med anledning av en överträdelse av 7 eller 8 § skall den samråda med . Denna lag träder i kraft . 2002/03:110 Bilaga 10 Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 § radio- och TV-lagen (1996:844) skall ha följande lydelse. För att sända ljudradio- eller TV-program med hjälp av radiovågor på frekvens under 3 gigahertz krävs tillstånd enligt denna lag. Tillstånd krävs inte för sändningar av sökbar text-TV som sker från radiosändare som används för andra sändningar med stöd av tillstånd enligt denna lag. Tillstånd krävs inte heller för sändningar som är särskilt anpassade för syn- eller hörselskadade och som äger rum under högst från en sådan radiosändare. Föreskrifter om tillstånd att Föreskrifter om tillstånd att inneha eller använda radiosändare inneha eller använda radiosändare finns i lagen (1993:599) om finns i lagen (2003:000) om Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2001:272. 2002/03:110 Bilaga 10 Förslag till lag om ändring i lagen (2000:121) om radio- och teleterminalutrustning Härigenom föreskrivs att 1, 4, 7 och 10 a §§ lagen (2000:121) om radio- och teleterminalutrustning skall ha följande lydelse. Denna lag innehåller bestämmelser om radioutrustning och teleterminalutrustning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om lagens tillämplighet när utrustningen ingår i eller är tillbehör till en annan produkt. När det gäller användning av När det gäller användning av bestämmelser i lagen (1993:599) i telelagen (1993:597). om elektronisk kommunikation. Utrustning får släppas ut på marknaden och tas i bruk endast om den uppfyller de väsentliga egenskapskrav och de krav i övrigt när det gäller produktinformation, bedömning av överensstämmelse och märkning som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Radioutrustning får, utöver vad Radioutrustning får, utöver vad som gäller enligt första stycket, tas som gäller enligt första stycket, tas i bruk endast om användningen är i bruk endast om användningen är förenlig med lagen (1993:599) om förenlig med lagen (2003:000) om med stöd av den lagen. med stöd av den lagen. Regeringen eller den myndighet meddela föreskrifter om skyldighet att göra anmälan till tillsynsmyndigheten innan radioutrustning som använder frekvensband som inte är harmoniserade inom hela den europeiska gemenskapen släpps ut på marknaden. Om det behövs för att undvika skadlig störning, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter som begränsar rätten att släppa ut radioutrustning på marknaden, även om den i övrigt uppfyller gemenskapsrättens krav. Endast utrustning som uppfyller de krav som avses i 4 § får anslutas till ett allmänt tillgängligt telenät. En teleoperatör får inte av tekniska skäl vägra att ansluta sådan utrustning till telenätet. Efter medgivande av tillsynsmyndigheten får dock operatören vägra att ansluta, koppla ifrån eller ta ur bruk utrustning som avses i första stycket, om den orsakar skada på nätet eller dess funktion eller medför skadlig I nödfall får utrustningen kopplas ifrån , om det krävs för att skydda nätet och användaren utan dröjsmål och kostnadsfritt kan erbjudas en alternativ lösning. Operatören skall då omgående En operatör av ett allmänt tillgängligt telenät skall informera tillsynsmyndigheten om vilka tekniska specifikationer som skall följas vid anslutning till nätet samt offentliggöra noggranna och adekvata tekniska specifikationer för de gränssnitt som erbjuds. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om krav enligt tredje stycket. Regeringen eller den myndighet För att täcka kostnaderna för meddela föreskrifter om skyldighet denna lag skall avgift betalas av för den som bedriver verksamhet den som bedriver verksamhet som som är anmäld enligt 5 § telelagen är anmäld enligt 2 kap. 1 § lagen (1993:597) eller har tillstånd enligt enligt 3 kap. 1 § den lagen. tillsyn enligt denna lag. Avgiften skall betalas enligt grunder som leder till att kostnaderna med skälig andel fördelas på dem som bedriver anmäld verksamhet eller innehar tillstånd. Denna lag träder i kraft 1 Senaste lydelse 2000:1114. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , regeringsrådet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om elektronisk kommunikation, 2.lag om införande av lagen (2003:000) om elektronisk kommunikation, 3.lag om ändring i , 4.lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 5.lag om ändring i lagen (1998:31) om standarder för sändning av TV- signaler, 6.lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844), 7.lag om ändring i lagen (2000:121) om radio- och teleterminalutrustning. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet , biträdd av departementssekreteraren . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om elektronisk kommunikation Lagförslaget har utarbetats mot bakgrund framför allt av kravet på att i svensk rätt införliva innehållet i ett nytt EG-rättsligt regelverk på området elektroniska kommunikationer. Uppgiften har varit omfattande och komplex med hänsyn till EG-rättsakternas utformning och innebörd. Lagstiftningsarbetet har också fått bedrivas under tidspress såväl i utrednings- och remissfasen som därefter på departementsplanet. Även tidsutrymmet för ärendets behandling hos Lagrådet har varit mer begränsat än som hade varit önskvärt. För Lagrådet har det inte varit möjligt att som underlag för sin granskning göra en fullständig genomgång av den mångfald bestämmelser som det nya inrymmer i fem till stor del teknikpräglade harmoniseringsdirektiv och i ett s.k. radiospektrumbeslut. Lagrådsgranskningen har således inriktats på att, med utgångspunkt i en delvis översiktlig bedömning av hur anpassningen av svensk rätt genomförs enligt lagförslaget, bidra med vissa synpunkter på förslagets utformning. Lagrådet kan väsentligen ansluta sig till de utgångspunkter som angetts i lagrådsremissen för genomförandet av det nya (avsnitt 9). Det framstår som välbetänkt att som huvudsaklig grund för anpassningen införa en ny lag om elektroniska kommunikationer, som ersätter telelagen (1993:597) och lagen (1993:599) om radiokommunikation och vars tillämpningsområde är utvidgat så att det bättre än nuva- rande lagstiftning svarar mot utvecklingen på området för elektroniska kommunikationer. En grundfråga som diskuteras i remissen är hur lagstiftningen skall struktureras och formas för att vara väl förenlig med principerna bakom och innehållet i EG-reglerna på området. I remissen intas ståndpunkten i linje med den uppfattning som e-komutredningen redovisade att den nya lagen i princip inte skall innehålla generella regler om skyldigheter för operatörer m.fl. utan i stället i bl.a. konkurrensrelaterade frågor begränsas till att reglera skyldigheter som inträder först när ett konstaterat behov av ingripande eller annan åtgärd av myndighet föreligger. Den argumentering som anförs i remissen i denna del är såvitt Lagrådet kan finna tillfredsställande underbyggd, varför ställningstagandet ter sig närmast ofrånkomligt. En konsekvens av detta blir sannolikt att vissa svårigheter uppkommer när det gäller att förutse den nya lagstiftningens effekter såväl i stort som för enskilda som berörs av myndighetsåtgärder som kan företas med stöd av regelsystemet. Övergången till en ny reglering med på angivet sätt ändrad konstruktion i förhållande till den gällande kan antas leda till att en tillämpande myndighet ställs inför särskilda problem. Såväl i en inledningsperiod som fortsättningsvis lär kraven i fråga om myndighetshandläggning och beslutsfattande öka i både kvantitativt och kvalitativt hänseende. Följden av den ändrade regelstrukturen kan också bli att antalet överprövningar av myndighetsbeslut i domstol ökar påtagligt. Den föreslagna lagen bygger på ett system med enbart anmälningsskyldighet för den som tillhandahåller sådant allmänt elektroniskt kommunikationsnät, som vanligen tillhandahålls mot ersättning, eller som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster. Tillståndskrav skall dock liksom gälla för rätt att använda radiosändare och för att använda nummer ur en nationell nummerplan. I fråga om samtrafik och andra former av tillträde föreslås att olika specificerade skyldigheter skall kunna åläggas bl.a. operatörer genom beslut i särskilda fall. Det kan konstateras att det inte finns några ersättningsbestämmelser med anknytning till den sistnämnda skyldighetsregleringen. Av motiven framgår emellertid att det förutsätts att åläggande av förpliktelser av detta slag skall kunna föranleda ersättning, i allmänhet marknadsmässig sådan, mellan involverade parter. Avsaknaden av regler till ledning för hur sådana ersättningsfrågor skall lösas innebär en ofullständighet i lagstiftningen. Förhållandet leder till oklarhet när det gäller att träffa sakligt grundade avgöranden i ersättningstvister. Även om en sådan ofullständighet föreligger också enligt gällande lagstiftning anser Lagrådet det påkallat att närmare överväganden kommer till stånd för att utreda möjligheterna att eliminera eller i vart fall begränsa följderna av antydda problem. Lagförslagets bestämmelser om ordningen för tvistlösning innebär att tillsynsmyndigheten utöver sedvanliga tillsynsuppgifter ges behörighet att på begäran av part avgöra tvister angående skyldigheter enligt lagen mellan dem som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster eller tillhörande tjänster. Sådana myndighetsavgöranden föreslås kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Förslaget innebär en inte obetydlig utvidgning av tillämpningen av en ordning som gäller enligt telelagen för vissa frågor om villkor för samtrafik och för sammankoppling av nätkapacitet samt om överlämnande av telefonnummer och om förval. Som redovisas i lagrådsremissen har problem som är förknippade med en sådan ordning tagits upp av Lagrådet i ett lagstiftningsärende . Detta ledde till att en utredare tillsattes för att analysera tvistlösningsfrågan och lägga fram förslag i ämnet. Utredningsarbetet resulterade i en departementspromemoria med förslag om utvidgning av telelagens tvistlösningsmekanism till att omfatta alla tvister mellan teleoperatörer rörande tillämpning av den lagen.