prop · GR037 · 2003-09-30 00:00:00 — Den som har återförts till skall, på begäran av den ansvariga myndigheten, tas i förvar av polismyndigheten i avvaktan på att ett beslut som sägs i första stycket meddelas. 3 § När verkställighet enligt 1 eller 2 § skall ske i tillämpas 24 § andra stycket, 25 och 38 §§ lagen (1972:260) om internationell samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. Vid tillämpning av 25 § tredje stycket skall förvar enligt 2 § andra stycket i detta kapitel anses som tid under vilken den som återförs har varit häktad. 4 § Om det i ett fall som avses i 1 eller 2 § krävs för att verkställighet skall kunna ske i , får den ansvariga myndigheten 1.själv meddela de närmare föreskrifter som behövs, eller 2.överlämna åt åklagare att göra framställan hos rätten om att ny påföljd skall bestämmas enligt vad som i svensk lag är föreskrivet om påföljd för motsvarande gärning. Avser den utländska domen en gärning som inte motsvarar brott enligt svensk lag, skall ny påföljd bestämmas med beaktande av det straff eller den påföljd som har dömts ut i den andra staten. 5 § Regeringen meddelar bestämmelser om vilken myndighet i som enligt detta kapitel är ansvarig myndighet. 6 § Beslut enligt 1 och 2 §§ överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Ett sådant beslut och beslut av en förvaltningsdomstol gäller om inte annat förordnas. Överförande av verkställighet av straff från 1 § Har överlämnande till från en annan medlemsstat i Europeiska unionen begärts för verkställighet av en frihetsberövande påföljd och vägras överlämnande på den grunden att den andra staten övertar verkställigheten av påföljden, skall den ansvariga myndigheten besluta att verkställigheten skall överföras till den andra staten. 2 § Har någon överlämnats till från en annan medlemsstat i Europeiska unionen för lagföring med villkor om att han eller hon efter avslutad rättegång återförs till den andra staten för verkställighet där av ett i ådömt fängelsestraff eller annan frihetsberövande påföljd, beslutar, om ett sådant straff eller påföljd ådöms, den ansvariga myndigheten om överförande av verkställigheten till den andra staten. Skall någon efter avslutad rättegång återföras till en annan stat för verkställighet där av ett i ådömt fängelsestraff eller annan frihetsberövande påföljd skall verkställigheten av påföljden inte påbörjas här. 3 § Har beslut fattats enligt 2 § om att någon skall återföras till en annan medlemsstat för verkställighet där av ett i ådömt fängelsestraff straff eller en annan frihetsberövande påföljd, ankommer det på polismyndigheten att ombesörja att återförande sker. får ta den som skall återföras i förvar i den utsträckning det behövs för att återförandet skall kunna genomföras. 4 § Regeringen meddelar bestämmelser om vilken myndighet i som enligt detta kapitel är ansvarig myndighet. 5 § Beslut enligt 1 och 2 §§ överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Ett sådant beslut och beslut av en förvaltningsdomstol gäller om inte annat förordnas. 9 kap. Övriga bestämmelser 1 § Beviljas överlämnande sedan åtal har väckts, skall beslutet om överlämnande anses utgöra rättegångshinder i brottmålet i fråga om de gärningar för vilka överlämnande har beviljats. 2 § Begärs tillstånd till transport genom av någon som överlämnas på grund av en arresteringsorder eller som utlämnas till en medlemsstat i Europeiska unionen beslutar om sådant tillstånd. Har tillstånd meddelats enligt första stycket får polismyndigheten ta den som överlämnas eller utlämnas i förvar. 3 § Regeringen får besluta att lagen inte skall tillämpas i förhållande till en viss medlemsstat inom Europeiska unionen. Denna lag träder i kraft . Lagen tillämpas inte om det vid ikraftträdandet pågår ett ärende om utlämning av den eftersökte till en medlemsstat i Europeiska unionen enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott. Har någon utlämnats från till en medlemsstat i Europeiska unionen och begärs tillstånd till en åtgärd som anges i 6 kap. 3 § första stycket, skall den bestämmelsen tillämpas. fram till dess att Schengens informationssystem (SIS) kan överföra all den information som anges i 1 kap. 3 §, skall en registrering av den eftersökte i SIS anses vara likvärdig med en europisk arresteringsorder i avvaktan på att en fullständig arresteringsorder Därvid tillämpas 4 kap. 2 §. Gärningar som avses i 2 kap. 2 § andra stycket i lagen. 1.Deltagande i kriminell organisation 4.Sexuellt utnyttjande av barn samt barnpornografi 5.Olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen 6.Olaglig handel med vapen, ammunition och sprängämnen 8.Bedrägeri, inbegripet bedrägeri som riktar sig mot Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen enligt konventionen av om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen 10.Penningförfalskning, inklusive förfalskning av euron 12.Miljöbrott, inbegripet olaglig handel med hotdjurarter och hotade växtarter och växtsorter 13.Hjälp till olovlig inresa och olovlig vistelse 14.Mord, grov misshandel 15.Olaglig handel med mänskliga organ och vävnader 16.Människorov, olaga frihetsberövande och tagande av gisslan 18.Organiserad stöld och väpnat rån 19.Olaglig handel med kulturföremål, inbegripet antikviteter och konstverk 23.Förfalskning av administrativa dokument och handel med sådana förfalskningar Olaglig handel med hormonsubstanser och andra tillväxtsubstanser 26.Olaglig handel med nukleära och radioaktiva ämnen 27.Handel med stulna fordon 30.Brott som omfattas av Internationella brottmålsdomstolens behörighet 31.Kapning av flygplan eller fartyg 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 a och 8 §§, 33 kap. 6 och 7 §§ samt 34 kap. 18 § skall ha följande lydelse. Har fråga om ansvar för gärning prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i främmande stat där gärningen förövats eller i främmande stat som har tillträtt någon av de överenskommelser som anges i fjärde stycket, får den tilltalade inte här i riket lagföras för samma gärning, 1.om han har frikänts från ansvar, 2.om han har förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har ådömts, 3.om ådömd påföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4.om ådömd påföljd har bortfallit enligt lagen i den främmande staten. Första stycket gäller inte i fråga Första stycket gäller inte i fråga om brott som avses i 1 § eller 3 § om brott som avses i 1 § eller 3 § 4, 6 eller 7 såvida inte lagföringen 4, 6 eller 7 såvida inte lagföringen i den främmande staten har skett i den främmande staten har skett på begäran av svensk myndighet på begäran av svensk myndighet eller sedan personen utlämnats eller sedan personen utlämnats från för lagföring. eller överlämnats för brott från Om en fråga om ansvar för en gärning har prövats genom en dom meddelad i en främmande stat och om det inte finns hinder mot lagföring på grund av vad som förut sagts i denna paragraf, får åtal för gärningen väckas här i riket endast efter förordnande av regeringen eller den som regeringen bemyndigat. De överenskommelser som avses i första stycket är 1.den europeiska konventionen om brottmålsdoms internationella rättsverkningar, 2.den europeiska konventionen om överförande av lagföring i brottmål, 3.konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 4.protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 5.konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 1 Senaste lydelse 2001:780. 6. konventionen om tillämpning av , 7.konventionen mellan Europeiska gemenskapernas medlemsstater om förbud mot dubbel lagföring, och 8.andra protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen. Har ett brott begåtts delvis här i riket och delvis också inom den medlemsstats territorium där domen meddelats, skall första stycket tillämpas om gärningen omfattas av de överenskommelser som anges i fjärde stycket 35 eller 8 eller om domen meddelats av stat som tillträtt en överenskommelse som anges i fjärde stycket 6 eller 7. Om utlämning för brott är särskilt stadgat. Villkor som uppställts vid utlämning från främmande stat till skall lända till efterrättelse här i riket. Om utlämning och om överlämnande för brott är särskilt stadgat. Villkor som uppställts vid utlämning och vid överlämnande för brott från en annan stat till skall gälla här. Om någon döms till fängelse eller till sluten ungdomsvård eller om rätten med tillämpning av 34 kap. 1 § 1 förordnar att sådan påföljd skall avse ytterligare brott, och den dömde med anledning av misstanke om brott som prövats genom dom i målet har varit berövad friheten på sätt som enligt 19 a § första stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. får tillgodoräknas som tid under vilken påföljden verkställts i anstalt eller vid ett särskilt ungdomshem, får rätten förordna att påföljden skall anses helt verkställd genom frihets- berövandet. En förutsättning för ett sådant förordnande är att den tid som den utdömda påföljden överstiger frihetsberövandet med är ringa. Om någon döms till fängelse eller till sluten ungdomsvård eller om rätten med tillämpning av 34 kap. 1 § 1 förordnar att sådan påföljd skall avse ytterligare brott, och den dömde med anledning av misstanke om brott som prövats genom dom i målet har varit berövad friheten på sätt som enligt 19 a § första eller tredje stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. får tillgodoräknas som tid under vilken påföljden verkställts i anstalt eller vid ett särskilt ungdomshem, får rätten förordna att påföljden skall anses helt verkställd genom frihets- berövandet. En förutsättning för ett sådant förordnande är att den tid som den utdömda påföljden överstiger frihetsberövandet med är ringa 2 Senaste lydelse 2001:175. Om rätten undanröjer en villkorlig dom eller en skyddstillsyn och i stället dömer till fängelse eller till sluten ungdomsvård, gäller förstastycket även i fråga om sådana frihetsberövanden som anges i 19 a § andra stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. Om någon döms till böter och med anledning av misstanke om brott, som prövats genom dom i målet, har varit berövad friheten på sätt som enligt första stycket får tillgodoräknas som verkställighet av påföljd, får rätten förordna att påföljden skall anses helt eller delvis verkställd genom frihetsberövandet. Bestämmelserna om tillgodo- räknande av tid för frihets- berövande som verkställighet av påföljd i 6 §, i 19 a § lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. och i 10 a § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård får tillämpas av rätten i fråga om frihetsberövande som ägt rum utom riket, i den utsträckning det med hänsyn till omständigheterna är skäligt. Bestämmelserna om tillgodo- räknande av tid för frihets- berövande som verkställighet av påföljd i 6 §, i 19 a § första och andra stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. och i 10 a § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdoms- vård får tillämpas av rätten i fråga om frihetsberövande som ägt rum utom riket, i den utsträckning det med hänsyn till omständigheterna är skäligt. utlämning eller om överlämnande för brott till för någon dömts till fängelse som verkställighet av dom, varigenom gemensam påföljd för två eller någon dömts till fängelse som flera brott, och kan utlämning gemensam påföljd för två eller flera brott, och kan utlämning eller lagstiftning ej ske för alla brotten, skall domstol, efter anmälan av ske för alla brotten, skall domstol, gemensamt ådömda påföljden och döma till påföljd för den undanröja den gemensamt ådömda påföljden och döma till påföljd för kan äga rum. utlämning eller överlämnande kan Vad som föreskrives i första stycket skall även gälla, då fråga uppkommer om att svensk brottmålsdom, som avser två eller flera brott, skall verkställas utomlands i enlighet med lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom eller 3Senaste lydelse 2000:175. 4Senaste lydelse 1981:211. lagen (1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet, och hinder mot verkställighet föreligger enligt den främmande statens lagstiftning såvitt avser något eller några av brotten. Denna lag träder i kraft . 3Förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1957:668) om utlämning för brott dels att 27 § skall upphöra att gälla, dels att 1, 3, 3 b, 4, 6, 10, 12 a, 16, 20, 26, 28 och 32 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 28 § skall lyda Förenklat utlämningsförfarande enligt en internationell överenskommelse. Den som i annan stat är misstänkt, tilltalad eller dömd för där straffbelagd gärning och uppehåller sig här i riket får efter beslut av regeringen utlämnas till den staten i enlighet med bestämmelsen i denna lag. I 2839 §§ finns särskilda bestämmelser om ett förenklat förfarande i vissa fall vid utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen. Lagen gäller dock inte den som är misstänkt, tilltalad eller dömd i en medlemsstat i Europeiska unionen, eller . I 2839 §§ finns särskilda bestämmelser om ett förenklat förfarande i vissa fall vid utlämning. En svensk medborgare får utlämnas till en medlemsstat i Europeiska unionen för lagföring som gäller mellan och den andra staten får en svensk 1. om han eller hon vid tiden för brottet stadigvarande vistats i den ansökande staten, eller 2. om den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, för vilket det enligt svensk lag är föreskrivet fängelse . Har gärningen i sin helhet begåtts i , får utlämning beviljas endast om gärningen innefattar medverkan till ett brott som begåtts utom riket eller om utlämning beviljas även för en gärning som begåtts utom riket. Vid bedömningen av om utlämning skall beviljas i fall som avses i denna paragraf skall särskilt beaktas möjligheterna till lagföring i . Senaste lydelse 2001:612. Senaste lydelse 2001:612. Om det följer av en inter- nationell överenskommelse som gäller mellan och den andra staten får en svensk medborgare utlämnas för verkställighet av frihetsstraff En svensk medborgare får utlämnas till en medlemsstat i Europeiska unionen för verkställighet av frihetsstraff 1.om han eller hon vid tiden för brottet stadigvarande vistats i den ansökande staten, eller 2.om han eller hon samtycker till utlämning. om den gärning för vilken om den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, utlämning begärs motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är för vilket enligt svensk lag är Har personen i den medlemsstat i Europeiska unionen får dock beviljas om den gärning gärningen, får han utlämnas endast motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är föreskrivet fängelse i annat omhändertagande på anstalt personen i den ansökande staten dömts för gärningen, får han utgör minst frihetsstraff i fyra omhändertagande på anstalt . Skall utlämning ske till en annan stat för gärning som avses i första stycket, får utlämning till den staten beviljas även för annan gärning som motsvarar brott enligt svensk lag. Har personen i den ansökande Har personen i den sökande staten dömts till gemensam påföljd staten dömts till gemensam påföljd för gärning som avses i första för gärning som avses i första stycket första meningen och för meningen och för annan gärning annan gärning som motsvara brott som motsvarar brott enligt svensk enligt svensk lag, får utlämningen lag, får utlämning för gärningarna för gärningarna beviljas, om den beviljas, om den påföljden utgör minst frihetsstraff i eller annat omhändertagande på omhändertagande på anstalt under 3Senaste lydelse 2001:612. 4Senaste lydelse 2001:612. Detta gäller inte om ett avslag på denna grund skulle strida mot en internationell överenskommelse som gäller mellan och den ansökande staten. Utlämning får inte beviljas för ett politiskt brott. Innefattar gärningen även ett brott som inte är politiskt, får utlämning beviljas för det brottet, om gärningen i det särskilda fallet övervägande har karaktären av ett icke politiskt brott. Första stycket gäller inte vid Första stycket gäller inte om ett utlämning till en medlemsstat i avslag på denna grund skulle Europeiska unionen eller om ett avslag på denna grund skulle mellan och den ansökande mellan och den ansökande staten. Den som är svensk medborgare får inte utlämnas för ett politiskt brott. Har i fråga om den som begärs utlämnad här i riket meddelats dom beträffande det uppgivna brottet eller med stöd av 20 kap. 7 § eller motsvarande bestämmelse i annan författning meddelats beslut att inte åtala för brottet, får utlämning för det brottet inte beviljas. Utlämning får inte heller beviljas, om straff för brottet skulle vara förfallet enligt svensk lag. Detta gäller inte vid utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen eller om ett avslag på denna grund skulle strida mot en internationell överenskommelse som gäller mellan och den ansökande staten. Den som är svensk medborgare får inte utlämnas om straff för brottet skulle vara förfallet enligt svensk lag. Har fråga om ansvar för brottet prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i en annan stat än den som gjort framställning om utlämning, och är brottet förövat i den först nämnda staten eller har denna stat tillträtt den europeiska utlämningskonventionen eller en överenskommelse som avses i 2 kap. 5 a § fjärde stycket eller har den staten slutit särskilt avtal med om utlämning för brott, får den som begärs utlämnad inte utlämnas för det brottet, 1.om han eller hon har frikänts från ansvar, 2.om han eller hon har förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har ådömts, 3.om ådömd påföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4.om ådömd påföljd har bortfallit enligt lagen i den stat där domen meddelats. Senaste lydelse 2001:612. Senaste lydelse 2001:612. Fjärde stycket gäller inte i fråga om brott, som har förövats i den stat som gjort framställning om utlämning eller mot denna stat eller menighet eller allmän inrättning i den staten, eller brott, som avses i 2 kap. 3 § 6 eller 7 , såvida inte lagföringen har skett på begäran av den stat som gjort framställning om utlämning eller efter det att den som begärs utlämnad har utlämnats från denna stat för lagföring. Vid utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen eller när det annars följer av en internationell överenskommelse som är bindande för , får den som har utlämnats, utöver vad som följer av 12 § första stycket 1, 1. åtalas eller straffas för annat brott som han eller hon har begått före utlämningen, om han eller hon har lämnat sitt samtycke till det eller om det för brottet enligt lagen i den ansökande staten inte kan följa eller inte är utdömt frihetsstraff eller någon annan åtgärd som innefattar frihetsberövande, och 2. vidareutlämnas till en annan medlemsstat i Europeiska unionen om han eller hon har lämnat sitt samtycke till det. Första stycket gäller inte om den som har utlämnats är svensk medborgare. Riksåklagaren skall till grund för sitt yttrande verkställa erforderlig utredning enligt vad som gäller vid förundersökning i brottmål. behörig myndighet i en annan stat medlemsstat i Europeiska unionen. om det har avtalats i en även ske om det har avtalats i en som är bindande för eller om de andra staten tillåter det. som är bindande för eller om den andra staten tillåter det. Om tvångsmedel gäller vad som i allmänhet är föreskrivet för brottmål. Beslut av rätten gäller tills vidare intill dess ärendet har avgjorts eller, om utlämning beviljas, intill dess denna har verkställts. Finner att det finns hinder mot utlämning enligt 110 §§, upphör dock beslutet genast att gälla. Föreligger sådant hinder mot utlämning som avses i 11 § första stycket, gäller beslutet inte under tid då personen med anledning av misstanke om brott som där avses är berövad friheten 7Senaste lydelse 2001:612. 8Senaste lydelse 2001:612. som anhållen eller häktad eller undergår fängelsestraff eller på annat sätt är omhändertagen på anstalt. Beslut om tvångsmedel kan meddelas även efter det att utlämning har beviljats. Rättens beslut i fråga om tvångsmedel överklagas till utan inskränkning till . Den som hålls häktad i utlämningsärendet kan begära att ny förhandling skall äga rum från det att beslut senast har meddelats. Sedan högsta domstolens beslut meddelats, anmäles ärendet för regeringen. Om högsta domstolen funnit hinder mot utlämning möta enligt 110 §§, må framställningen icke bifallas. Genom överenskom- melse med främmande stat må dock bestämmas att, om hinder ansetts möta enligt 8 eller 9 §, frågan skall kunna hänskjutas till internationell utsättas tid, inom vilken den utsättas tid, inom vilken den främmande staten skall hämta den främmande staten skall hämta den Tiden får inte utan Tiden får inte utan synnerliga skäl överstiga en månad synnerliga skäl överstiga en månad från det att nämnda stat har erhållit från det att nämnda stat har erhållit del av beslutet. del av beslutet. orten skall biträda vid verkställig- orten skall biträda vid verkställig- heten av utlämningen och får i heten av utlämningen och får i anslutning härtill, om den som anslutning härtill, om den som skall utlämnas är på fri fot, vid skall utlämnas är på fri fot, vid 9 Senaste lydelse 2001:612. Chefen för får medge, att den som av en stat utlämnas till en annan stat får föras genom riket, om denne inte är svensk medborgare och det inte heller annars finns synnerliga skäl mot det. Framställning om detta ges in till . Medgivande får lämnas till att en svensk medborgare förs genom riket, om hinder inte skulle ha förelegat för utlämning av honom eller henne till den mottagande staten enligt denna lag eller enligt 2 eller 4 § lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och . första eller andra stycket får utlämnas i förvar. stycket tillämpas inte när tillstånd av den som överlämnas på utlämnas till en medlemsstat i När någon som är eftersökt för När någon som är eftersökt för utlämning till en medlemsstat i utlämning samtycker till att bli Europeiska unionen samtycker till att bli utlämnad, får utlämnings- prövas i ett förenklat förfarande frågan prövas i ett förenklat med de avvikelser från denna lag förfarande med de avvikelser från som framgår av 2939 §§, om det denna lag som framgår av 2939 mellan och den andra utlämning skall så snart det kan utlämning skall så snart det kan ske tillfrågas av åklagare om han ske tillfrågas av åklagare om han samtycker till utlämning. samtycker till utlämning. fall skall han också tillfrågas om fall skall han också tillfrågas om han medger rätt för den ansökande han medger rätt för den ansökande staten att, utan särskilt med- staten att, utan särskilt med- givande enligt 24 §, ställa honom givande enligt 24 §, ställa honom till ansvar eller straffa honom för till ansvar eller straffa honom för annat brott som begåtts före annat brott som begåtts före utlämningen än som omfattas av utlämningen än som omfattas av 10Senaste lydelse 2001:612. 11Senaste lydelse 2001:612. 12Senaste lydelse 2001:612. honom till någon annan stat. medlemsstat i Europeiska unionen. skall upplysas om innebörden av Han skall upplysas om innebörden att samtycke och medgivande av att samtycke och medgivande Samtycke och medgivande lämnas till åklagaren. Första stycket andra meningen tillämpas inte när den som eftersöks är svensk medborgare. Den ansökande staten skall underrättas om ett samtycke eller ett medgivande. Är den eftersökte anhållen eller ålagd reseförbud eller anmälningsskyldighet och samtycker han inte, skall den ansökande staten underrättas om detta från beslutet om tvångsmedel. Detta hindrar dock inte att det förenklade förfarandet tillämpas även om samtycke lämnas .