prop · GQ0344 · 2003-03-07 00:00:00 — Informationsinsatser av aktuellt slag skall finansieras inom respektive myndighets befintliga ekonomiska ramar. 6.2Tidigare och effektivare arbetsförmedlingsinsatser för nyanlända invandrare Regeringens bedömning: Introduktionen av nyanlända invandrare bör ges en ännu tydligare inriktning mot arbete och egen försörjning. Utgångspunkten bör vara att individen, i samband med att denne får permanent uppehållstillstånd och bosätter sig i en kommun, omedel- bart skrivs in vid arbetsförmedlingen som arbetssökande. Regeringen har i regleringsbreven avseende 2003 för AMV, , och Myndigheten för Skolutveckling på olika sätt markerat vikten av samverkan i sammanhanget och att respektive myndighet utifrån sitt uppdrag medverkar till att nyanlända invandra- res och asylsökandes kompetens tidigt tas till vara så att arbetsmark- nadsinträdet effektiviseras och tidigareläggs. För att skapa utrymme för mer aktiv medverkan från arbetsförmedlingens sida under intro- duktionen av nyanlända invandrare har regeringen avsatt 20032005. Skälen för regeringens bedömning: Vikten av en mer individualise- rad och flexibel introduktion för nyanlända invandrare, med en tydlig inriktning mot arbete och egen försörjning, kan inte nog understrykas. Arbetsförmedlingen och kommunen måste utveckla ett nära samarbete så att handlingsplaner med slutmålet reguljärt arbete - kan upprättas redan tidigt efter mottagandet i en kommun. Utgångspunkten bör vara att indi- viden, i samband med att denne får permanent uppehållstillstånd och bo- sätter sig i en kommun, skrivs in vid arbetsförmedlingen som arbetssökande. Arbetsförmedlingarnas kontaktnät med arbetsgivare måste effektivt användas för att ge personer som saknar erfarenhet av det svenska ar- betslivet möjlighet att etablera sig på arbetsmarknaden. för tillträde till arbetsmarknaden är goda kunskaper i det Prop. 2002/03:44 svenska språket. Arbetsförmedlingen bör därför utifrån sitt kontaktnät med arbetsgivare samarbeta med kommunerna för att hitta praktikplatser där praktik är en integrerad del av svenskundervisning för invandrare (sfi). För att skapa goda förutsättningar för inträde på arbetsmarknaden är det naturligtvis av största vikt att de praktikplatser som erbjuds i möjli- gaste mån anpassas till individens kompetens och behov. Ytterligare en väg för att uppnå snabbare och bättre integration är s.k. mentorprogram där arbetsgivare åtar sig frivilligt att agera för personer med utländsk bakgrund som saknar kontakter på och erfarenhet av den svenska arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen bör utifrån sina arbetsgivarkontakter i samarbete med kommunerna och parterna ta initi- ativ till att starta mentorprogram. Erfarenheter av mentorprogram finns att hämta från en rad olika projekt, t.ex. inom Europeiska socialfonden. Ett intensivt utvecklingsarbete av introduktionen av nyanlända invand- rare pågår . En god grund för detta lades i och med den överenskommelse om samverkan för att förbättra denna intro- duktion som AMS, , , och då träffade. En uppföljning av överenskom- melsen skedde 2002 och en reviderad version presenterades . har med särskilda medel bedrivit arbete inriktat på samverkan mellan kommunerna och andra aktörer, på arbetsplatsförlagd introduktion samt på annan metodutveckling av introduktionen. AMS har till följd av ett uppdrag från regeringen redo- visat hur myndigheten arbetar för att, oavsett konjunkturläge och generell medelstilldelning, säkerställa att arbetsförmedlingarnas insatser för flyk- tingar och nyanlända invandrare ges vederbörlig prioritet under intro- duktionsperioden. Uppdraget bör ses som ett led i arbetet med utgångs- punkt i den ovan nämnda samverkansöverenskommelsen. Regeringen har bedömt att det pågående utvecklingsarbetet kan behöva kompletteras med strukturella åtgärder i form av t.ex. författningsänd- ringar. beslutade därför regeringen om direktiv för en översyn av mottagande av och introduktion för flyktingar (Dir. 2001:87). Utredningen skall se över vilka hinder som finns för att flyk- tingar skall få en individuellt anpassad introduktion, bli självförsörjande och delaktiga i det svenska samhällslivet. Översynen skall ha ett helhets- perspektiv och avse både den praktiska verksamhetens organisation och innehåll samt lagar och andra författningar. Utredningen skall vara klar . Detta gäller också för den pågående Utredningen om utbildning i svenska för invandrare (U2002:08). Undervisningen i svenska för invandrare är en viktig del av den introduktion som erbjuds flyktingar och andra nyanlända invandrare. Det är regeringens bedöm- ning att det krävs grundläggande förändringar på detta område. Under- visningen bör utvecklas till en högkvalitativ utbildning i svenska språket som skall kunna ske parallell med olika former av annan utbildning eller praktik eller arbete. Såväl som har i olika rapporter Prop. 2002/03:44 under det senaste året21 konstaterat att utvecklingen av introduktionen för nyanlända invandrare går i rätt riktning. har dock stora kvarva- rande problem uppmärksammats22. Myndigheterna har påtalat att det fortfarande finns brister i samverkan mellan kommunerna och andra ak- törer och att samarbete över kommungränser sker i liten utsträckning. Allra sämst är samarbetet med näringsliv och arbetstagar- och arbetsgi- varorganisationer, men även frivilligorganisationer m.fl. deltar i intro- duktionen i för liten utsträckning. Av rapporterna framgår också att ar- betsförmedlingen för knappt var tionde person föreslagit en arbetsmark- nadsutbildning och ännu mer sällan en praktikplats. Mot bakgrund av dessa kvarvarande brister i introduktionen har reger- ingen i avvaktan på den nämnda utredningens förslag, i regleringsbreven avseende 2003 för AMV, , och Myn- digheten för Skolutveckling på olika sätt markerat vikten av samverkan och att respektive myndighet utifrån sitt uppdrag medverkar till att ny- anlända invandrares och asylsökandes kompetens tidigt tas till vara så att arbetsmarknadsinträdet effektiviseras och tidigareläggs. Regeringen har vidare, för att skapa utrymme för mer aktiv medverkan från arbetsförmedlingens sida under introduktionen av nyanlända invand- rare, avsatt 20032005. Därutöver avsätts som tidigare för att särskilt stärka ställningen på arbetsmarknaden för personer med utländsk bakgrund. 6.3Arbetsplatsintroduktion för vissa invandrare Regeringens bedömning: Vid arbetsförmedlingen skall det till och med bedrivas försöksverksamhet med arbetsplatsintroduktion för vissa invandrare. Specialutbildade arbetsförmedlare skall, med hjälp av särskild arbets- metodik, förmedla kontakt med lämplig arbetsgivare och under indivi- dens första tid på en arbetsplats bistå såväl den enskilde som arbetsgiva- ren samt ansvara för uppföljning därefter. De särskilda problem som in- vandrade kvinnor kan uppleva i samband med försök att etablera sig på arbetsmarknaden bör uppmärksammas i verksamheten. Regeringen avser att uppdra åt AMS att ge förslag till den närmare inriktningen av verk- samheten både vad gäller lämpliga målgrupper och arbetsmetodikens utformning. Regeringens förslag: Utgifterna för verksamheten skall beräknas un- der anslaget 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostna- der. Skälen för regeringens bedömning och förslag: Skillnaderna i ar- betslöshet och sysselsättning mellan infödda och utrikes födda är oac- ceptabelt stora. De arbetsmarknadspolitiska program som arbetsförmed- lingen förfogar över är viktiga hjälpmedel för att korta arbetslöshetsti- 21Förbättrad introduktion (INT-19-02-1715) samt Att etablera sig i . En granskning av introduktionsverksamheten för flyktingar och deras anhöriga (RRV 2002:15). 22Enkät till handläggare i kommunernas introduktionsverksamhet En uppföljning av introduktionen på individnivå (). derna och göra individen bättre för arbetslivets krav. För vissa grupper invandrare finns det emellertid behov av ytterligare insatser. Det kan gälla både personer som varit i men som ald- rig, trots att de försökt, lyckats få ett reguljärt arbete och personer som befinner sig i, eller just har lämnat, introduktionsverksamhet och som bedöms få svårt att etablera sig på den reguljära arbetsmarkna- den. Arbetsförmedlingen har här en viktig uppgift. För att dessa individer skall kunna få en anställning behöver arbetsförmedlingen ofta ha mycket omfattande kontakter med olika arbetsgivare. Det kan även finnas behov av insatser efter det att en anställning kommit till stånd, då arbetsgivaren på många arbetsplatser inte alltid kan avsätta tillräckliga personalresurser för att den nyanställde skall komma in i arbetet . Som ett komplement till den introduktion på arbetsplatsen som arbets- givare erbjuder nyanställda har det visat sig verkningsfullt med särskild personal på arbetsförmedlingen, som haft till uppgift att på arbetsplatsen bl.a. hjälpa den nyanställde med nödvän- diga kontakter internt och externt, och vara ett mer allmänt stöd. I upp- gifterna har det också ingått att initialt förmedla kontakt med lämplig arbetsgivare och att ansvara för uppföljande insatser under den . Modeller för intensifierade insatser för olika grupper av arbetssökande med stort behov av individuellt stöd har utvecklats i såväl som andra länder, t.ex. i , och . Ur ett svenskt perspektiv kan bl.a. nämnas vissa insatser inom ramen för de lokala utvecklingsavtal som regeringen träffat med sju storstadskommu- ner och som bygger på samverkan mellan bl.a. kommun, arbetsförmed- ling och försäkringskassa. Vid arbetsförmedlingen skall det, med utgångspunkt i erfarenheter från ovan nämnda verksamheter, initieras försöksverksamhet med arbetsplats- introduktion för vissa invandrare. Den för dessa uppgifter specialutbil- dade arbetsförmedlaren skall med hjälp av en särskild arbetsmetodik, förmedla kontakt med lämplig arbetsgivare och bistå såväl den enskilde som arbetsgivaren under individens första tid på en arbetsplats samt an- svara för uppföljning därefter. Den aktuella arbetsmetodiken bör kunna bli ett verkningsfullt redskap såväl för personer som varit länge arbets- lösa som för personer som redan tidigt under vistelsen i kan be- dömas få svårt att få ett arbete. De särskilda problem som invandrade kvinnor kan uppleva i samband med försök att etablera sig på arbets- marknaden bör uppmärksammas i verksamheten. Regeringen avser att uppdra åt AMS att i samråd med Integrationsver- ket ge förslag till den närmare inriktningen av verksamheten både vad gäller lämpliga målgrupper och arbetsmetodikens utformning med hän- syn tagen till de definierade målgruppernas behov. Regeringen avser där- efter att besluta om den närmare utformningen av försöksverksamheten samt ge IFAU i uppdrag att utvärdera verksamheten. Det är viktigt att verksamheten utformas så att det särskilda stödet inte uppfattas som stigmatiserande av individen eller dennes omgivning. Det innebär att invandrarskapet i sig inte är någon lämplig utgångspunkt för vilka individer som skall kunna erbjudas arbetsplatsintroduktionen. Det är i sammanhanget viktigt att understryka att insatsen inte heller skall ta sikte på individer vars grundläggande kunskaper i svenska språket brister eller som har problem som utgör arbetshandikapp. Behov på dessa områ- Prop. 2002/03:44 den skall i princip tillgodoses inom ramen för det kommunala ansvaret för undervisning i svenska för invandrare respektive genom de reguljära arbetsmarknadspolitiska program för arbetshandikappade som finns. Den aktuella verksamheten bör i stället i första hand ta sikte på pro- blematik som är förknippad med avsaknad av arbetslivsrelaterade nät- verk och referensramar samt bristande kunskaper i mer yrkesinriktad svenska. Det kan befaras att risken för att utsättas för etnisk diskrimine- ring ökar för individer med svag social, kulturell och ekonomisk förank- ring i det svenska samhället, vilket inte sällan blir konsekvensen av ar- betslöshet för den som invandrat. Mot den bakgrunden bör arbetsplatsin- troduktionen också kunna utgöra ett instrument för att motverka en för- höjd risk att utsättas för etnisk diskriminering. Den samlade forskningen om effekterna av arbetsmarknadspolitiska insatser pekar entydigt på att intensifierad förmedling och vägledning är en typ av insats som så gott som alltid har positiva effekter för individens möjligheter att få arbete. Arbetsplatsintroduktionen för vissa invandrare är således väl motiverad också ur detta perspektiv. Verksamheten skall bedrivas till och med . Regeringen föreslår att utgifterna för försöksverksamheten beräknas under anslaget 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kost- nader. Utgifterna beräknas till 2003, 2004 och 2005. Förslaget påverkar inte ra- men för utgiftsområde 13 Arbetsmarknad. 7 En effektivare aktivitetsgaranti Vad är aktivitetsgarantin? Med aktivitetsgarantin avses individuellt anpassade arbetsmarknadspoli- tiska aktiviteter för den som är eller riskerar att bli långtidsinskriven som arbetssökande vid arbetsförmedlingen. Aktivitetsgarantin infördes i au- gusti 2000 och kan beskrivas som ett paraplyprogram inom ramen för vilket, förutom intensifierad handledning och platsförmedling, alla ar- betsmarknadspolitiska insatser inom arbetsförmedlingen kan ingå. Perso- ner med inskrivningstider eller som löper risk för utförsäk- ring från arbetslöshetsförsäkringen prioriteras. Aktivitetsgarantin skall vara en heltidsaktivitet. Aktivitetsgarantin är till skillnad från övriga ar- betsmarknadspolitiska program inte tidsbegränsad. Det finns tre vägar att lämna aktivitetsgarantin; genom arbete mer än , genom ut- bildning utanför arbetsmarknadspolitiken eller genom att individen själv väljer att lämna de arbetsmarknadspolitiska systemen. Utformningen av aktivitetsgarantin är decentraliserad, men med tiden har en normalmodell utvecklats. Aktiviteterna kan indelas i tre typer: Intensifierad vägledning, platsförmedling och motivationshö- jande insatser. Verksamheten sker i arbetsförmedlingens regi. Teoretisk eller praktisk kompetenshöjning genom ett arbets- marknadspolitiskt program, exempelvis utbildning eller kortare Deltagare befinner sig hos en av arbetsförmed- lingens samarbetspartners såsom kommun eller utbildningsan- Anställning med eller utan stöd eller arbetspraktik. befinner sig på en arbetsplats. Av de 38 000 personer som är inskrivna i aktivitetsga- rantin deltar 35 000 i något arbetsmarknadspolitiskt program. garna återfinns i gruppaktiviteter, som t.ex. jobbsökarkurser, deltar i arbetspraktik, genomgår utbildning och 15 procent har arbete. Aktivitetsgarantins genomförande och effekter Aktivitetsgarantin är ett av de mest omfattande arbetsmarknadspolitiska Trots att programmet är relativt nytt görs därför kontinuer- ligt insatser för att följa upp och utvärdera genomförande och effekter. Till de mer omfattande studierna hör två rapporter från IFAU, Genomfö- rande av aktivitetsgarantin (2002:2) och Deltagarna i aktivitetsgarantin (2002:11) och en rapport från AMS, Första året med aktivitetsgarantin (Ura 2002:2). Rapporterna visar att det finns skillnader mellan ambitionerna med ak- tivitetsgarantin och dess faktiska genomförande och resultat. garna uppfattade att de hade en individuell handlings- plan trots att en sådan utgör ett centralt led i intensifierade arbetsförmed- Vidare angav av deltagarna att aktivitetsgarantin var på heltid. Av IFAU:s senaste undersökning framgår vidare att deltagare i aktivi- tetsgarantin står längre från arbetsmarknaden än andra arbetslösa, något som är i enlighet med intentionerna bakom garantin. Av deltagarna är 22 procent arbetshandikappade, att jämföra av övriga ar- Medelåldern är , mot för övriga arbetslösa medan 36 procent har högst grundskoleutbildning, att jämföra för Rapporten visar också att deltagare i aktivitetsgarantin söker arbete i sökt något arbete. Genomsnittet låg dock på två till tre sökta arbeten un- De som varit deltagare länge sökte färre jobb än de som var Vanligaste anledningen till att man inte sökte arbete var att man uppgav att man redan hade ett arbete. visade dock, till skillnad mot deltagarnas egen uppfattning, att så ofta inte var fallet. Av de 35 000 personer som var inskrivna var 26 000 kvar i aktivitetsgarantin . Av dem som lämnat aktivitetsga- arbete och påbörjat utbildning. Det är inte känt i detalj varför de övriga lämnat aktivitetsgarantin. De kan ha lämnat arbetskraften eller avbrutit kontakten med arbetsförmedlingen efter att ha fått arbete. personer som remitterats till annan myndighet finns med i Rapporten från AMS visar att sannolikheten för att befinna sig i arbete är högre för deltagare i aktivitetsgarantin efter det att man skrivits in i aktivitetsgarantin än för andra arbetslösa. förklaras av intensiv användning av anställningsstöd inom aktivitetsga- Prop. 2002/03:44 rantin. Deltagare i aktivitetsgarantin som får anställning utan anställ- ningsstöd hamnar i större utsträckning åter i arbetslöshet än andra arbets- sökande som får arbete utan anställningsstöd. Detta kan tyda på att delta- gare i aktivitetsgarantin som varit borta länge från arbetsmarknaden kan behöva pröva sig fram på flera arbetsplatser innan en varaktig lösning hittas. Många långtidsarbetslösa har genom deltagande i aktivitetsgarantin fått ett arbete. AMS har dock framhållit att ytterligare incitament behövs för arbetsgivare att anställa personer som trots långa tider i aktivitetsgarantin inte fått arbete, framför allt personer som varit borta länge från arbetsli- vet och personer . Som redovisats i avsnitt 3 har frågan föran- lett ett tillkännagivande av . Regeringen aviserade därefter i budgetpropositionen att den avsåg återkomma till med förslag till hur det särskilda anställningsstödet skulle kunna vidare- utvecklas för att fylla detta behov. AMS bedriver ett intensivt arbete för att utveckla verksamheten och förbättra kvaliteten i aktivitetsgarantin. Detta görs mot bakgrund av de betydande kvalitetsbrister som uppstod i samband med uppbyggnaden av garantin och de nya krav som ställts på landets arbets- förmedlingar att erbjuda meningsfulla heltidsaktiviteter för personer som stått långa tider utanför arbetsmarknaden. AMS har bl.a. utarbetat ett kvalitetsdokument med kvalitetsfaktorer som bedömts som avgörande för en god kvalitet i programmet. AMS har även i samarbete med SIQ) utarbetat en modell för kvalitetsutveckling av aktivitetsgarantin. Model- len skall bidra till att ge underlag för förbättringar på olika nivåer i orga- nisationen, stimulera lärande och utveckling och mäta kvaliteten på ett enhetligt sätt i linje med ambitionerna i det s.k. fempunktsprogrammet. Kvalitetsmodellen består av flera delar och skall tillämpas i olika steg. Den första delen i modellen är en utvärderingsmatris med vars hjälp ge- nerella utvecklingsbehov i landet men även specifika behov av insatser inom län och förmedlingskontor kan identifieras. Matrismodellen ger kontoret förutsättningar att konkret se vilka insatser som krävs för att höja kvalitetsnivån inom aktivitetsgarantin. genomförde av arbetsförmedlingarna en första mätning av kvaliteten i aktivitetsgarantin på kontoret som visar på goda resultat men även på fortsatta utvecklingsbehov. En andra mätning är planerad att genomföras och en tredje mätning . Vid den tredje mätningen kan aktivt förbättringsarbete avläsas genom högre värden. Långsiktighet och uthållighet kommer att krävas i detta arbete. För att verifiera mätresultaten kommer AMS tillsammans med SIQ att genomföra ett antal besök på olika arbetsförmedlingar . Genom dessa besök och på annat sätt kommer olika framgångsrika arbetssätt att fångas upp och spridas. AMS avsikt är även att genomföra en rikstäckande deltagarundersökning. De olika typerna av anställningsstöd regleras i förordningen (1997:1275) Samtliga anställningsstöd har det gemensamt att de är avsedda för personer som varit arbetslösa . konstruerade att arbetsgivaren får ersättning för viss del av lönekostna- den för den anställde genom kreditering på sitt skattekonto. allmänt, förstärkt, utökat förstärkt och särskilt anställningsstöd. utom finns, inom ramen för en tidsbegränsad verksamhet till och med , anställningsstöd som kombineras med vård- och omsorgsut- Anställningsstöden har undersökts i bl.a. två rapporter från IFAU.23 Rapporterna visar att resultaten varierar för olika typer av anställnings- Av dem för vilka anställningsstöd lämnades var Detta speglar att könsfördelningen bland långtidsarbetslösa är skev. Andelen utomnordiska medborgare i anställningsstöden var något högre än den är i hela populationen arbetslösa. gare var lägre ju förmånligare anställningsstöd som tillämpades. särskilda anställningsstödet hade av deltagarna högst förgym- Den genomsnittliga inskrivningstiden var för allmänt anställningsstöd och 55 månader för särskilt anställningsstöd. Av rapporterna framgår också att av arbetsgivarna Arbetsställena var oftast små; hade färre än Anställningarna var spridda mellan privata sektorns bran- När det gäller det särskilda anställningsstödet var organisationer eller föreningar arbetsgivare i av anställningarna. anställningsstöden var ofta lågt betalda och tidsbegränsade. betsmarknaden är den genomsnittliga månadslönen ca per I anställningsstöden är motsvarande siffra ca per På hela arbetsmarknaden är av arbetena tidsbegränsade. I anställningsstöden är motsvarande siffra . Mätt som andel i arbete efter programslut är det allmänna anställnings- stödet det näst bästa arbetsmarknadspolitiska programmet. vilka sådant lämnas har ett arbete efter program- För övriga varianter av anställningsstöd är motsvarande siffra ca 40 procent, vilket är i nivå med många andra arbetsmarknadspolitiska pro- Regeringen kommer att se över de olika anställningsstöden i syfte att Regeringen avser att återkomma till i denna Förhållandet att så få offentliga arbetsgivare, relativt sett, utnyttjar möjligheten att ta emot anställda för vilka det lämnas anställningsstöd kommer att tas upp i den löpande dialogen mellan och arbetsgivarorganisationerna på den offentliga sidan. 23 Anställningsstödens implementering vid arbetsförmedlingarna (IFAU 2000:4) och Hur (IFAU 2001:9). Regeringens förslag: Det särskilda anställningsstödet utvecklas på så sätt att: en anvisning till en anställning med särskilt anställningsstöd får göras även för personer som inte fyllt om de tagit del av aktivi- tetsgarantin av och uppfyller övriga angivna förutsättningar för stöd, stödet lämnas med ett belopp som motsvarar av löne- kostnaden, dock högst per dag, bidrag för merkostnader som föranleds av en anställning med an- ställningsstöd får lämnas till arbetsgivaren. Skälen för regeringens förslag: Det särskilda anställningsstödet, som infördes som aktivitetsgarantin, syftar till att underlätta för per- soner som har fyllt och varit utan arbete att åter få fotfäste på arbetsmarknaden. Stödet har haft stor betydelse för många människors möjlighet att få arbete. Antalet personer med anställning med särskilt anställningsstöd är 1 200 personer . Den genomsnittliga arbetslöshetstiden före inskrivning i aktivitetsga- rantin är omkring . För att ytterligare stimulera arbetsgivare att an- ställa deltagare i aktivitetsgarantin, som trots omfattande insatser och i garantin inte fått arbete, behöver det särskilda anställningsstö- det utvecklas ytterligare. Regeringens förslag innebär följande. Målgruppen vidgas till att omfatta även personer . Dessa skall, för att kunna anvisas till en anställning med särskilt anställnings- stöd, ha tagit del av aktivitetsgarantin av och uppfylla övriga angivna förutsättningar för stö- det. För deltagare som fyllt skall även fortsättningsvis tre månaders deltagande i aktivitetsgarantin vara tillräckligt. Även anställningsstödets storlek ändras. Stödet lämnas med ett förhöjt belopp som motsvarar av lönekostnaden, dock högst per dag. Det förhöjda beloppet lämnas oavsett deltagarens ålder. Bidrag för merkostnader som föranleds av en anställning med anställningsstöd får lämnas till arbetsgi- varen med högst per dag och person. Särskilt anställningsstöd lämnas .