prop · GR0351 · 2003-12-15 00:00:00 — har bl.a. lämpliga förutsättningar för odlingsmiljöer för genom redan närsaltsfattiga kraftverks- och regleringsmagasin. Om detta försteg kan bibehållas finns goda möjligheter för en utveckling av svensk vattenbruksnäring. Det är angeläget att stammar säkras samt att avels- arbetet med intensifieras. Regnbåge odlas i stora delar av i kassar i insjöar, älvar och i . Det är den art som har den största odingsvolymen i landet. Utvecklingen av regnbågsodling kan hotas av att odlingsmaterialet försämras. Ett strukturerat avelsprogram för regnbåge saknas i . Konkurrenter i andra viktiga producentländer har däremot tillgång till ett odlingsmaterial som kontinuerligt förbättras genom avel. Det finns en betydande efterfrågan på sötvattenskräftor i . Kräftodling är ett gott exempel på extensiv odling med låg insatskostnad och små arbetsinsatser. Ofta kan en sådan kräftodling utgöra en be- tydande marginalintäkt för ett landsbygdsföretag. Importen av söt- vattenskräftor till landet är stor och bör kunna minska med att intresset för nationell kräftodling ökar. Musselodling har under utvecklats till en liten men effektiv näring med ett måttligt arealbehov. Odling av musslor har såväl en positiv miljöeffekt i form av rening av kustvatten som en god sysselsättningsåtgärd i glesbygden. En orsak till den begränsade utveck- lingen av den svenska musselnäringen är höga investeringskostnader samt brist på mottagningsanläggningar i landet. Toxinerna är vidare den enskilda faktor, som har medfört störst problem inom musselindustrin men förutsättningar för svensk musselodling bör utvecklas och förbättras. Musselodlingens miljöfördelar bör även beaktas i vattenplaneringen gen- om att integreras och samordnas i kommunernas översiktsplaner. Särskilt mot bakgrund av musselodlingens positiva miljöeffekter anser regeringen det angeläget att svensk musselodling ökar. Regeringen har för avsikt att uppdra åt att utreda hinder och möjligheter för en expan- sion av näringen. och gör den bedömningen att särskilt abborrfiskar, som gös och abborre, är aktuella alternativa fiskarter . SLU bedrivs FoU-arbete med både gös och abborre. Utvecklingen och Prop. 2003/04:51 möjligheterna till odling av framför allt arter, t.ex. torsk bör följas Behovet av avelsprogram för alternativa arter bör utredas. Därvid bör ekologiska, biologiska och ekonomiska underlag för en eller ett par nya arter tas fram. Regeringen har för avsikt att uppdra åt att tillsammans med SLU utreda dessa frågor. I detta sammanhang bör fiskeriförsöksstation i uppmärksammas. Vid försöksstationen bedrivs en långsiktig FoU-verksamhet på framför allt fiskodlingens område men även forskningsverksamhet som skall ge svar på frågor rörande fiskevårdsarbete. Försöksstationen står också, i mån av resurser och mot kostnadstäckning, öppen för extern försöksverksamhet. Stationen utgör i det sammanhanget en nationell resurs. Regeringen har för avsikt att återkomma i frågan om framtida avels- program. 5.6Modeller för bedömning av vattenbrukets miljöeffekter Regeringens bedömning: Modeller för bedömning av effekter av när- saltstillskott till vatten inklusive vattenbrukets miljöeffekter bör utvecklas. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig i frågan är posi- tiva till förslaget. Skälen för regeringens bedömning: I sina förslag till delmål för vattenbruket föreslår och att modeller för bedömning av vattenbrukets närsaltsutsläpp bör utvecklas. Två modeller med beräkningsgrunder finns redan utarbetade för hur fiskodlingar skall dimensioneras i sjöar och kustområden. Modellerna är inte heltäckande för alla typer av vatten som finns i . Mot bakgrund av det kommande arbetet med såväl miljökvalitetsmålen som vattendirektivet avser regeringen att uppdra åt att i samverkan med att utveckla modeller rörande närsaltstillskott till vatten varvid också vattenbrukets effekter skall beaktas. Detta utvecklingsarbete bör tillvarata tidigare erfarenheter samt anpassas till förutsättningarna som gäller för strömmande vatten och svenska skärgårdsområden i bl.a. , och . Modellerna bör utarbetas utifrån de näringsämnen som är begränsande, dvs. fosfor eller kväve. Enligt regeringens bedömning kommer denna åtgärd att gynna såväl fiskodlingsnäringen som det akvatiska miljöarbetet i sin helhet. 6 Konsumentperspektiv i fisket Regeringens bedömning: Konsumenternas krav på ursprungsmärk- ning, fångstmetoder, produktionssätt, distributionsvägar, livsmedels- egenskaper och innehåll bör få genomslag inom kust- och insjöfisket. förslag: behandlar i sin analys inte frågor rörande konsumentintressena, däremot ges olika förslag på hur fisket skall bedrivas för att öka ett lönsamt konsumtionsfiske. Remissinstanserna: poängterar att det behövs ytterligare uppdrag till för att underlätta för lokala producenter att själva ta hand om och förädla fiskfångsterna. En bättre och mer kvalitetssäkrad distribution och leverans av fisk samt ökade marknadsföringsåtgärder måste fortsätta att stimuleras genom utbildning och riktade insatser liksom information om vad kan erbjuda i form av medfinansiering för dessa ändamål. i anser att det saknas kompetens och resurser i fiskesektorn för att marknadsföra nya produkter samt att det är viktigt att föreslagna projekt kan genomföras inom ramen för strukturstöden och åtgärden kollektiva åtgärder. i lyfter fram vikten av marknadsföring av fisk samt att skapa en lokal marknadsprofil och lokala varumärken, bl.a. genom miljömärkning, öka nyttjandet och förädlings- graden genom lokal förädling och utveckling av nya produkter. menar att framtida framgångar för branschen är avhängigt av hur lyhörd man är för konsumenternas förväntningar. framhåller att en förutsättning för att skapa ett lönsamt konsumtionsfiske, för det fåtal unga som kommer att fortsätta inom regionen, krävs nya grepp både avseende avsättnings- möjligheter, reglering av fiskekapaciteten och förvaltningen av fisk- resurserna i havet. För att få ett lönsamt fiske behövs ett bättre lokalt utnyttjande av kvoterna samt att vissa bestånd kommer till minst samma nivå som . Om den utvecklingen skall bli möjlig krävs ett lokalt inflytande över resursförvaltning. Då finns möjligheten för bl.a. det norrländska fisket att långsiktigt planera utifrån tillgänglig resurs. Skälen för regeringens bedömning: Konsumentens roll har blivit och blir allt tydligare. Men konsumenterna måste också kunna lita på att de livsmedel de konsumerar är säkra. Säkra livsmedel är ett område som prioriteras av regeringen. För fiskaren och i förlängningen resten av fiskenäringen är det av särskild vikt att utgå från detta och på ett tydigare sätt ta hänsyn till konsumenten samt skaffa sig ett konsumentperspektiv på sin verksamhet. Näring och förvaltning är redskap för att nyttja en gemensam resurs till gagn för konsumentens bästa. Detta kan bl.a. ske genom att utveckla metoder för att tillförsäkra bättre kvalitet i hante- ringen av fisk och fiskprodukter samt öka tillgängligheten på färsk fisk av god kvalitet, som efterfrågas av konsumenterna. Vidare bör från folk- hälsosynpunkt konsumenterna stimuleras att äta mer fisk. Näringen bör stimuleras att verka för att fångstföretagen även omfattar vidareförädling så att det ekonomiska utbytet för det enskilda fiske- företaget ökas. Möjligheter till samordnad vidareförädling, gemensamma försäljningskanaler och varumärken bör utvecklas. Marknaden för fisk genomgår snabba förändringar och även för kustfisket innebär detta nya möjligheter. Förädlingsgraden av det som saluförs har med tiden ökat. Det ökade avståndet mellan fiskare och konsument har emellertid, beroende på lokalisering i landet, i vissa fall lett till en marginalisering med avsättningsproblem som följd. Lokalt finns kanske en eller ett fåtal uppköpare. Det är tydligt inom handeln med fisk att ju fler uppköpare desto bättre pris för fiskaren. Genom en förändrad hantering av fisken, ofta kopplad till en vidareförädling, kan det ekonomiska utbytet för det enskilda fiske- företaget ökas. Detta är en viktig utveckling, särskilt som den biologiska resursen i allt väsentligt är fullt utnyttjad. I vissa fall går det dock att påvisa en outnyttjad biologisk potential. Det finns även flera arter som borde kunna nyttjas i högre utsträckning än . Fördelen med dessa arter är att råvaran kan vara förhållandevis billig och att förädlingsvärdet vid ökad beredning därmed torde kunna bli högt. Svårigheterna med förädling i liten skala ligger främst i de livs- medelshygieniska krav som ställs på lokaler och utrustning. Kraven inne- bär som regel höga investeringskostnader som kan vara svåra att bära för en liten verksamhet. En lösning på problemet kan vara att flera små beredningsföretag delar lokaler. Samordnad förädling kan också kombi- neras med gemensamma försäljningskanaler och varumärken. Distributionsleden inom fisket är komplexa och en övergripande syn på systemet saknas. För att kunna möta de ökande kraven bör i samverkan med näringen initiera en kartläggning av svensk distribution. I detta bör IT-verksamheten vägas in. En sådan ana- lys kan ligga till grund för en utveckling och omstrukturering av näringen i syfte att utarbeta effektiva åtgärder för att kunna möta framtidens allt ökande konkurrens om varuutbudet på den europeiska marknaden. Av- ståndet mellan fiskare och konsument skulle kunna förkortas med en bättre användning av IT. Erfarenheter från andra håll visar på en mer rationell hantering och bättre kvalitet som det öppnar för ett bättre utnyttjande av fisken. Konsumenter kräver information om hur och var olika produkter är producerade och om detta har skett på ett miljövänligt sätt. finns det krav på att all fisk skall vara ursprungsmärkt. Inom alla grenar av livsmedelsproduktionen ställer konsumenterna krav på att produktion och uppfödning sker på ett etiskt riktigt och långsiktigt håll- bart sätt. Konsumenternas växande miljö- och kvalitetsmedvetande innebär också krav på ett mera selektivt och beståndsvårdande fiske. Miljömärkning av fiske och fiskprodukter skulle göra det möjligt för fiskare som fiskar på ett mer miljövänligt sätt, t.ex. genom att använda skonsamma fiskemetoder, undvika att fiska på hotade bestånd och minska sin kemikalieanvändning, att få bättre betalt för sin fisk. En ökad medvetenhet hos konsumenterna torde särskilt gynna kustfiskets produkter. Miljömärkning av varor och tjänster är ett viktigt styrmedel inom det konsumentpolitiska området. Det ger konsumenterna vägledning för val av produkter som är mer miljöanpassade än andra i övrigt likvärdiga produkter. Miljömärkningssystem och liknande bör tas fram i öppna pro- cesser samt vara tydliga beträffande kriterier och krav så att kon- sumenterna får möjlighet att göra självständiga val utifrån god kunskap. Odlad fisk kan miljömärkas enligt EU:s system för märkning av ekologiskt odlade produkter. Internationellt pågår ett fler- tal initiativ från fiskerinäringen i angående möjligheterna att mil- jömärka vildfångad fisk. Inom ramen för det nordiska fiskerisamarbetet kommer det att hållas ett seminarium om miljömärkning av vildfångad fisk. Vidare planeras en diskussion vid ett om teknisk standard för miljömärkning av vildfångad fisk. Ett svenskt system finns framtaget . Fiskerinäringen i Prop. 2003/04:51 har tillsammans med föreningen startat ett projekt för att utarbeta ett system för miljömärkning av vildfångad fisk. Detta projekt, som finansiellt stöds av offentliga medel kommer att avslutas . KRAV planerar ett beslut om att genomföra systemet för miljö- märkt vildfångad fisk . måste fisk som säljs i detaljhandeln till konsumenter märkas med handelsbeteckning och vilken produk- tionsmetod som använts, dvs. om det är fråga om fångst vid havs- eller insjöfiske eller vattenbruk samt fångstzon. Kravet på fångstzon gäller dock inte fisk som produceras vid vattenbruk. Ursprungsmärkning är bl.a. en viktig information vad gäller tillämpningen av kostråden. Det är därför av särskild vikt, inte minst med hänsyn tagen till kostre- kommendationer rörande viss insjöfisk och fet Östersjöfisk, att berörda parter ser till att systemet med ursprungsmärkning fungerar i praktiken. Kustfisket är främst inriktat mot konsumtionsfisk. Strukturstödet skall i detta sammanhang därför arbeta för att förverkliga målsättningen för livsmedelspolitiken och för att stärka konsumenternas kunskap och inflytande på fiskets område. Genom strukturstödet har under den föregående strukturfondsperioden en rad insatser gjorts. Det har gällt såväl marknadsföring av fiskets produkter som olika utvecklingsprojekt. Under den nuvarande strukturfondsperioden fortsätter detta arbete, bl.a. inom ramen för kollektiva åtgärder för det småskaliga kust- och insjöfisket (i detta fall reglerat till fartyg under 12 meters längd), kollektiva åtgärder som betonar miljö- och kvalitetsfrågor, åtgärder som stimulerar konsumtion av produkter från kust- och insjöfisket samt kollektiva projekt för ökad förädling och produktutveckling av produkter från det småskaliga kust- och insjöfisket. 7 Effekter för småföretagare Den föreslagna inriktningen på en nationell politik för kust- och insjöfisket samt vattenbruket har bl.a. som målsättning att stärka och utveckla dessa verksamheter inom ramen för en hållbar ekologisk, ekonomisk och social utveckling. Förändringar och utveckling av regelverk, förvaltning och resursfördelning skall bidra till detta. Även om definitionen av kust- och insjöfiske inte begränsas till fartygens storlek och därmed indirekt till företagens storlek är majoriteten av berörda företag småföretag. Även vattenbrukssektorn och fisketurismföretagan- det domineras av småföretag. Förutsättningen för en utveckling av kust- och insjöfisket samt för fisketurismen är att beståndssituationen för aktuella fiskarter befinner sig inom biologiskt säkra gränser grundade på vetenskaplig rådgivning. Regeringens avsikt att förbättra forskningen på bestånd av betydelse för dessa fisken har därmed indirekta positiva effekter för företagen att kunna bedriva en långsiktigt hållbar verksamhet. Avsikten med lokal eller regional förvaltning är att den lokala förankringen skall fördjupas och näringens företrädare, bland andra, skall få ett ökat inflytande över nyttjandet av resursen. Vidare skall en för- delning av den nationella kvoten skapa bättre incitament för yrkes- Prop. 2003/04:51 fiskarna själva att förvalta resursen för ett långsiktigt hållbart som det skapar en ökad möjlighet för fiskaren att planera framtiden, vilket är positivt för såväl investeringsviljan som föryngringen inom kåren. Denna inriktning av fiskeripolitiken för kust- och insjöfisket innebär inga regelförändringar som direkt påverkar småföretagens verksamhet, utan syftar snarare till att bygga upp en struktur som långsiktigt gynnar en utveckling av verksamheten. Det i propositionen som kan få en direkt positiv effekt på företagens administrativa börda avser det småskaliga kustfiskets fångstrapportering, vilket i detta fall innebär fartyg . Regeringen gör bedömningen att det finns möjligheter att ut- forma denna rapporteringsrutin mer tidsenlig, snabb och effektiv men ändå enkel genom att använda modern teknik, t.ex. mobiltelefoner. Regeringen har därför för avsikt att ge i uppdrag att utveck- la ett säkert och effektivt men enkelt system för fångst- rapportering för det småskaliga kustfisket. Även avseende vattenbruket är regeringens avsikt att underlätta för utvecklingen av vattenbruksverksamheten i . De framtida för- ändringar som enligt regeringens bedömning krävs kommer att bidra till detta men har ingen direkt effekt på det enskilda företagets verksamhet då det väl är etablerat. Ett av medlen är att planeringen av vattenbruk bör integreras bättre i kommunernas översiktsplaner. Regeringen avser därför ge i uppdrag att tillsammans med berörda myndigheter utarbeta nya riktlinjer för kommunernas vattenplanering. bör bedömningsgrunden vid tillståndsgivning för vattenbruk relateras till närsaltsutsläppen och tillstånd som inte utnyttjas bör kunna återkallas. gäller att även om ett befintligt tillstånd inte används kan det enligt nuvarande system inte återkallas och måste beaktas vid beräkning av det befintliga närsaltsutrymmet. Oanvända tillstånd förhindrar på så sätt nyetablering eller utvidgning av befintlig verksamhet i samma vattenområde. Därför bör tillstånd som inte utnyttjas kunna återkallas. Regeringen förbereder ändringar i fiskeförordningen med denna inriktning. Det förslag till inriktning av fiskeripolitiken som regeringen anger är i huvudsak precisering av tillämpningen av gällande bestämmelser. Flera av de åtgärder regeringen bedömer nödvändiga handlar vidare om kunskapsuppbyggnad eftersom vi inte på alla områden har den kunskap som krävs för att värna den biologiska mångfalden och därmed nå ett hållbart och långsiktigt fiske. Syftet med åtgärderna är att kunna identifiera vilka insatser som behöver vidtas för en god hushållning med naturresurser. Förslagen om utformande av forskningsstrategi, kunskapsuppbyggnad om beståndssituationer, projekt om säl- och skarvskador samt lokal/regional förvaltning innebär en precisering av arbetsuppgifter för De föreslagna förändringarna bedöms inte leda till Prop. 2003/04:51 ökade kostnader för fiskeföretagen. Sammantaget leder inte regeringens förslag och bedömningar i denna proposition till behov av ytterligare statliga resurser utan dessa kommer att rymmas inom givna anslagsramar. Fiskets nuvarande omfattning och ekonomi har antalet yrkes- och binäringsfiskare i minskat från mer än 20 000 fiskare till knappt 3 000 fiskare . Likaledes har antalet fartyg i den svenska fiskeflottan minskat. Antalet fiskefartyg var drygt 6 500 stycken medan fiskeflottan bestod av ca 1 800 fartyg per . Även fiskeflottans totala kapacitet tonnage (bruttodräktighet, BT) och motorstyrka (kilowatt, kW) har minskat. har tonnaget minskat och motorstyrkan . som antalet yrkesfiskare och fiskefartyg har minskat har fångsterna ökat. landade svenska fiskare ca fisk. var landningarna uppe i nära . Därefter har de sjunkit något och har legat kring . låg fångsterna dock kring ca , vilket förklaras av ett omfattande foderfiske till följd av skarpsillens expansion i orsakad av minskningen av torskbestånden under början av 1990-talet.Artsammansättningen av den totala fångstvolymen, se diagram 1, domineras av foderfisket, dvs. fångster av främst skarpsill men även sill och strömming som har en begränsad konsumtionsmarknad och därför till största delen går till foder. Konsumtionsmarknaden för sill och strömming har förändrat sig över åren, vilket delvis är en förklaring till fördelningen mellan fångsten och det som betraktas som foderfisk. Förändringen av andelen sill och strömming korrelerar väl med förändringar för foderfisken. Foderfisket ökar sill/strömming för konsumtion minskar och vice versa. Andel foderfisk har varierat mellan knappa till . En successiv minskning har skett och för svarade foderfisket för av fångsterna. Sill och strömming bidrog endast till av fångsten men står för dryga . Torskfångsterna var som högst och uppgick till en andel på dryga . har andelen sjunkit till . Övriga, i diagrammet namngivna, arter står endast för någon eller några procent av fångsten. Rubriken avser resterande fångster och uppgår till av fångstvolymen. Diagram 1: Artsammansättning av det svenska saltsjöfiskets fångst- Värdet av det svenska fisket uppgick till för en landad kvantitet på ca . landades nästan exakt lika många ton fisk, , och värdet uppgick då till . I diagram 2 visas de viktigaste arternas andel av landningsvärdet (löpande priser). har sill/strömming och foderfisk stått för drygt en tredjedel av det totala landningsvärdet. Torsken utgör på färskmarknaden den ekonomiskt viktigaste fisken som med av landningskvantiteten står för knappt en tredjedel av landningsvärdet. Övriga fiskarter som i kvantitet endast utgör av landningsvolymen svarar för den resterande tredjedelen av landningsvärdet. Diagram 2: Landningsvärde för viktiga arter i det svenska saltsjö- fisket 19702002 Som visas i diagram 2 är marknads- och prisutvecklingen av stor betydelse. Fångstvolymerna av torsk har successivt minskat medan landningsvärdet hållit sig relativt . För nordhavsräka och havskräfta har i stället fångstvolymerna varit relativt konstanta medan andelen av landningsvärdet ökat. Detsamma gäller även för makrill, medan ål och lax blivit mindre betydelsefulla för det totala landningsvärdet. Diagram 3 jämför prisutvecklingen, i löpande priser, för några viktiga arter. Diagram 3: Prisutveckling för några viktiga fiskarter 19702002 (löpande priser) 1970 1976 1982 1985 1990 1995 2000 2002 Ovanstående uppgifter kan sammanfattas i ett övergripande diagram som visar utvecklingen för antal fiskefartyg och landningar, både kvantitet och värde, för det svenska saltsjöfisket . Diagram 4: Utvecklingen för antal fartyg och landningar i kvantitet (tusen ton) och värde () i det svenska saltsjöfisket 19702002 Landningar, värde (mkr) Den historiska utvecklingen visar på hur färre fartyg och färre yrkesfiskare fångar samma eller större volymer fisk till ett högre värde, i löpande priser. Den allmänna prisutvecklingen har emellertid varit högre än fiskets värdeutveckling . Utan uppgifter om kostnadsutvecklingen för insatsfaktorerna kan ingen slutsats dras om hur yrkesfiskets realinkomst förändrats. Vad man kan utläsa är dock att det inom fisket, precis som i många andra sektorer, skett en koncentrering, effektivisering och ökning av produktiviteten. Geografiskt är yrkesfisket spritt utefter hela den svenska kusten, men utifrån fiskares bostadsort och fartygens hemmahamn finns en geografisk koncentration till , särskilt till . Den övervägande delen () av de fartyg som är eller längre är hemmahörande på . Drygt hälften () av dessa är registrerade i . Av de 88 fiskefartyg som är eller längre är registrerade i och i . För fartyg under 12 meters längd är spridningen mer jämn över landet. av dessa är hemmahörande på , på sydkusten i och , på upp till och med län och resterande på . Också om fartyg upp till 18 meters längd inkluderas ser den geografiska spridningen likadan ut. Koncentrationen till förstärks därmed vid ökande storlek på fartygen. De äldsta fiskefartygen är hemmahörande på . Den föryngring som sker av fiskeflottan avser främst fartyg med en längd . En föryngring har även skett för fartyg vars längd är eller mer. Medelåldern, uttryckt i median, för yrkesfiskarna är . Yngsta yrkesfiskarna återfinns på med en medelålder på och äldst är fiskarna på med en medelålder på . Yrkesmässigt insjöfiske förekommer främst i större sjöar i Syd- och där de fyra största sjöarna är de viktigaste. Det bedrivs även ett kommersiellt fiske i , framför allt i de i vattensystem. Antalet yrkesfiskare uppgår till 215 personer och fisket bedrivs i sam- manlagt 53 sjöar i landet varav i 21 sjöar i . Därtill kommer ett omfattande mer eller mindre yrkesmässigt fiske med stöd av enskild rätt i ett okänt antal sjöar. De mest betydelsefulla fiskarterna, i värde räknat, är gös, siklöja (löjrom) och ål vilka stod för av det totala landningsvärdet för det yrkesmässiga insjöfisket. Totala landningsvärdet uppgick till . Volymmässigt är de viktigaste arterna gös, siklöja, gädda, sik och abborre. Övriga förekommande arter är huvudsakligen ål, lax och öring, samt kräfta. Den totala fångsten uppgick till . , då statistik började tas fram, har fångsterna legat på drygt . har de dock successivt minskat. Med utgångspunkt i fartyg under 12 meters längd så minskat i betydelse sedan mellankrigstiden på grund av ett antal faktorer, som t.ex. resurssituationen, efterfrågeförändringar och teknologisk och antalet båtar har halverats sedan 1970- Fiskarkårens höga medelålder är särskilt tydlig i regioner där har havsfisket (storskaligt) expanderat under det senaste halvseklet och många kustfiskare har övergått till Om kustfisket definieras såsom fartyg som utför fiskeresor på under