prop · GR0321 · 2003-10-16 00:00:00 — 1996/97:173 att det rådde viss osäkerhet om i vilka situationer de dåvarande skattereglerna ledde till att den anställde skulle förmånsbeskattas med anledning av datautbildning som skedde i hemmet . Regeringen ansåg att det var viktigt att osäkerhet om skattereglerna inte hindrade nödvändiga förändringar och utbildningsinsatser i arbetslivet. Det kunde försvåra att målen för den nationella IT-strategin uppnåddes (a. prop. s. 50). Av dessa skäl infördes en skattefrihet för förmån av datorutrustning som tillhandahålls av arbetsgivaren för privat bruk. Bestämmelsen finns numera i 11 kap. 7 § inkomstskattelagen (1999:1229). En förutsättning för skattefrihet är dock att förmånen väsentligen riktar sig till hela den stadigvarande personalen på arbetsplatsen. Nämnda regel är ett undantag från den grundläggande principen att alla inkomster, ersättningar och förmåner som åtnjuts i tjänsten skall beskattas. Möjligheten att utan beskattningskonsekvenser nyttja en dator som tillhandahålls av arbetsgivaren för privat bruk har kommit en stor del av befolkningen till godo. har uppskattningsvis 850 000 lånedatorpaket distribuerats till anställda över hela landet (se Personaldatorer - en utvärdering av arbetsmarknadseffekter). 7.2 Begränsning av skattefriheten för lånedator Regeringens förslag: Reglerna om skattefrihet för förmån av s.k. lånedator skärps. För att förmånen skall vara skattefri krävs i fortsättningen att förmånen inte byts ut mot kontant ersättning med mer än . De nya reglerna omfattar inte datorutrustning vilken tillhandahållits den anställde före utgången av juni månad 2004 enligt avtal som ingåtts före . Skälen för regeringens förslag: Den tekniska utvecklingen har medfört att datorutrustningarna blivit allt mer avancerade. finns datorutrustningar vilka i princip kan ersätta en stor del av den teknikutrustning som finns i många hem för privat bruk. I praktiken kan den enskilde därmed ha en enda anläggning som innehåller samtliga funktioner som det tidigare krävts ett antal anläggningar till. Som skattefriheten för lånedatorer är utformad kan dyrbar datorutrustning lämnas till anställda som skattefri lånedator även om denna i väsentlig grad också tjänar som t.ex. bild- och musikanläggning. Detta förhållande har bl.a. uppmärksammats av som hemställt om en lagändring för att begränsa skattefriheten (dnr Fi2002/1441). Ett vanligt sätt för arbetsgivare att finansiera ett tillhandahållande av förmån av s.k. lånedator är att arbetsgivaren och den anställde kommer överens om att den anställde minskar sin lön genom ett s.k. bruttolöneavdrag, dvs. den anställde byter ut kontant skattepliktig lön mot en skattefri förmån. Detta bruttolöneavdrag görs vanligtvis den anställde nyttjar datorutrustningen, men det kan även förekomma att avdrag görs vid ett enda löneutbetalningstillfälle. Ofta ingås avtal om att den anställde skall få nyttja utrustningen under en viss . är en inte ovanlig nyttjandetid. I och med att förmånen är skattefri sänks på detta sätt arbetsgivarens kostnader för arbetsgivaravgifter och förmånen ligger inte heller till grund för socialförsäkringsrättsliga förmåner. Något övre "värdetak" på skattefriheten finns inte . Ett av syftena bakom skattefriheten är att stärka den allmänna datakompetensen. Detta syfte kan enligt regeringens uppfattning förfelas om skattefriheten också omfattar utrustning som i väsentlig grad skiljer sig från vad som normalt används på en arbetsplats. En lånedator som i hög utsträckning består i annan utrustning än traditionell datorutrustning bör inte heller subventioneras genom skattesystemet. Det finns därför enligt regeringens uppfattning anledning att begränsa skattefriheten för lånedator. Regeringens utgångspunkt i denna del är att anställda som endast nyttjar datorutrustning av mer ordinär standard - vilket torde vara merparten av de lånedatorer som distribuerats - även tills vidare bör ha möjlighet att utan beskattningskonsekvenser kunna ta del av sådana erbjudanden från arbetsgivaren. Däremot bör förmån av dator av mer dyrbar karaktär inte längre undantas från beskattning. Detta kan lösas på olika sätt. har i sin hemställan ansett att reglerna bör kompletteras med en värdegräns för datorutrustningen om exempelvis ett prisbasbelopp eller i form av ett bestämt belopp, exempelvis . Regeringen är inte övertygad om att detta är en helt problemfri lösning. Snarare kan en sådan lösning bidra till problem vid värderingen av den skattepliktiga delen av förmånen. Förmåner skall normalt värderas till marknadsvärdet, dvs. det pris den skattskyldige själv skulle få betala på orten för motsvarande förmån. En sådan lösning som förespråkar skulle delvis kunna innebära att de värderingsproblem som fanns på området före skattefriheten skulle återuppstå, vilket inte är att eftersträva. Regeringen anser i stället att en skärpning av reglerna lämpligen bör komma till stånd genom att det för skattefrihet krävs att förmånen inte byts ut mot kontant ersättning, vilket bedöms vara en något mer flexibel lösning än en uttrycklig värdegräns. En liknande begränsning finns i reglerna om personalvårdsförmåner (11 kap. 11 och 12 §§ inkomstskattelagen). I fråga om datorutrustning bör dock, till skillnad mot vad som gäller för personalvårdsförmåner, ett utbyte av förmånen mot kontant ersättning kunna göras upp till ett visst belopp utan beskattningskonsekvenser. Ett rimligt antagande är att datorutrustningar av mer ordinär standard motsvaras av ett bruttolöneavdrag om högst . Gränsen för skattefrihet bör därför sättas vid nämnda belopp. Den föreslagna gränsen gäller inte bara avtal om renodlade bruttolöneavdrag utan omfattar även fall där ett erbjudande om datorutrustning görs beroende av att den som antar erbjudandet får en lägre lön med mer än än denne skulle få om erbjudandet inte antogs. I budgetpropositionen aviserades också att en översyn kommer att göras av den nuvarande ordningen där det skall ingå att pröva behovet av att behålla möjligheterna att kombinera förmånen av datorutrustning med individuella bruttolöneavdrag. Resultatet av översynen får utvisa om det finns anledning för regeringen att återkomma till i denna fråga. Förslaget föranleder ändringar i 11 kap. 7 § inkomstskattelagen. De skärpta reglerna för förmån av lånedator föreslås träda i kraft . Regeringen anser dock att förmån av lånedator där datorn tillhandahållits den anställde före utgången av juni månad 2004 inte skall omfattas av de nya reglerna. En förutsättning för detta skall vara att avtalet mellan arbetsgivaren och den anställde om tillhandahållande av datorutrustningen ingåtts före ikraftträdandet, dvs. 8 Fordonsskattelagen 8.1 Återbetalning av fordonsskatt Regeringens förslag: Bestämmelserna om återbetalning av fordonsskatt för fordon som använts utomlands skall upphöra att gälla. Skälen för regeringens förslag: En rätt till återbetalning av fordonsskatt när motsvarande skatt eller avgift påförts svenskregistrerade fordon i internationell trafik infördes (prop. 1971:97, SkU 1971:38, rskr. Syftet var att undanröja den dubbelbeskattning som uppkom när en sådan skatt eller avgift påfördes utomlands. finns en ömsesidig befrielse från skatter eller avgifter på innehav av fordon i de transportavtal som ingås med andra länder. Vad gäller trafikrelaterade skatter och avgifter tas dessa oftast ut för användandet av vägnätet i det aktuella landet. Dessa skatter eller avgifter motsvarar således normalt inte den svenska fordonsskatten. har inte heller haft några ansökningar om återbetalning . Det behov som finns att ersätta skatter och avgifter som påförts i utlandet är således marginellt. Därutöver kan det ifrågasättas om en återbetalning av ett skatte- eller avgiftsuttag som är relaterat till innehav av fordon är förenligt med om statligt stöd. En sådan återbetalning överensstämmer inte heller med svensk transportpolitik eller den gemensamma transportpolitiken i EU. Lämpligheten av återbetalning kan även ifrågasättas ur ett miljöperspektiv. Eftersom ingen hänsyn tas till att utländska skatter eller avgifter kan vara differentierade i miljöhänseende vid en avräkning mot den svenska fordonsskatten, förlorar de sin miljöstyrande effekt. Mot denna bakgrund föreslås att bestämmelserna om återbetalning av fordonsskatt för fordon som använts utomlands i 69, 70 och 74 §§ fordonsskattelagen (1988:387) skall upphöra att gälla . 8.2 Justering i fråga om skattetillägg Regeringens förslag: När 15 kap. skattebetalningslagen ändrades fr.o.m. , kom av förbiseende hänvisningen i 47 § fordonsskattelagen inte att göras till den nya bestämmelsen i 15 kap. 15 § skattebetalningslagen om att bl.a. skattetillägg inte skall tas ut bl.a. om den skattskyldige har avlidit. Detta rättas nu till genom att en hänvisning till 15 kap. 15 § skattebetalningslagen införs i 47 § fordonsskattelagen. Skälen för regeringens förslag: gäller nya bestämmelser för i vilka avseenden skattetillägg enligt 15 kap. skattebetalningslagen (1997:483) skall tas ut. Bl.a. har bestämmelser som innebär att möjligheten att göra nyanserade bedömningar av frågan om skattetillägg i varje enskilt fall utökats och förbättrats. De tidigare befrielsegrunderna har förtydligats och kompletterats med nya grunder för när befrielse från skattetillägg skall ske. Enligt tidigare hänvisning i 47 § fordonsskattelagen till den dåvarande lydelsen av 15 kap. 4 § skattebetalningslagen, skulle skattetillägg inte tas ut om den skattskyldige hade avlidit. När 15 kap. skattebetalningslagen ändrades fr.o.m. (prop. 2002/03:106, bet. 2002/03:SkU16, rskr. 2002/03:167), kom av förbiseende hänvisningen i 47 § fordonsskattelagen inte att göras till den nya bestämmelsen i 15 kap. 15 § skattebetalningslagen om att skattetillägg inte skall tas ut om den skattskyldige har avlidit. Detta rättas nu till. 9 Justering i lagen om allmän löneavgift Regeringens förslag: Lagen om allmän löneavgift justeras så att det tydligare framgår att allmän löneavgift inte skall betalas på sådana ersättningar för vilka endast ålderspensionsavgift skall betalas enligt socialavgiftslagen. Skälen för regeringens förslag: Arbetsgivaravgifterna och egenavgifterna enligt socialavgiftslagen (2000:980) består av sex olika delavgifter. För personer som vid årets ingång har fyllt skall arbetsgivaren bara betala ålderspensionsavgift. För egenavgifterna gäller att den som vid ingången av året före taxeringsåret har fyllt endast betalar ålderspensionsavgift. Förutom ålderspensionsavgift skall i nu angivna fall även särskild löneskatt betalas enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Däremot skall inte avgift enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift betalas. Det har uppmärksammats att nuvarande lydelse av lagen om allmän löneavgift skulle kunna tolkas så att, utöver särskild löneskatt, även allmän löneavgift skall betalas. Denna oklarhet bör åtgärdas genom att det av lagtexten tydligt skall framgå att allmän löneavgift inte skall betalas i det fall endast ålderspensionsavgift skall betalas enligt socialavgiftslagen. Förslaget föranleder ändringar i 1 och 2 §§ lagen om allmän löneavgift. 10 Effekter för offentliga finanser, m.m. Undantag från beskattning eller skattenedsättningar för vissa grupper undergräver principen om breda skattebaser och låga marginalskatter som var vägledande vid skattereformen. Ju mer omfattande undantagen blir desto mindre blir skatteunderlaget, vilket medför att högre skattesatser krävs för att finansiera den offentliga verksamheten och de generella välfärdssystemen. Det finns inga taxeringsstatistiska uppgifter för att beräkna hur stort skattebortfall som nuvarande obeskattade förmåner orsakar den offentliga sektorn. Ett slopande av skattefriheten för förmån av inte offentligt finansierad tandvård medför att man förhindrar det förväntade skattebortfall som ett utnyttjande av skattefriheten skulle innebära eller redan har inneburit. När skattefriheten utnyttjas genom bruttolöneavdrag uppgår de förväntade inkomstminskningarna i den offentliga sektorn, beroende på behandlingspaket, till mellan två och åtta gånger storleken av statens inbesparade utgifter i form av att tandvårdsersättning inte behöver betalas ut. Förekomsten av skattefria tandvårdsförmåner är inte större än att ett slopande av dem bedöms medföra endast försumbara budgeteffekter. Med dagens regler erhålls den skattefria tandvården i de flesta fall mot bruttolöneavdrag. Arbetsgivaren måste alltså justera den anställdes lön med ett belopp motsvarande tandvårdskostnaden. Arbetsgivaren måste även ha kontakt med tandläkaren för att tillse att inte debiteras tandvårdsersättning. Ett slopande av skattefriheten för förmån av tandvård innebär en regelförenkling för företagen på så sätt att en sådan förmån, precis som de flesta andra förmåner, skall tas upp till beskattning hos den anställde. har stora belopp förts ut ur landet i och med att pensionsutfästelser har övertagits av utländska bolag belägna i länder med förmånliga skatteregler. Utförseln av pensionskapital skapar ett intäktsbortfall för staten vad gäller bolagsskatt, avkastningsskatt och inkomstskatt. Den av regeringen föreslagna åtgärden att begränsa avdragsrätten för lämnad ersättning vid övertagande av pensionsutfästelser innebär inte någon omedelbar inkomstförstärkning för staten. Däremot kan den nuvarande skattebasen upprätthållas. Detsamma gäller förslaget om en utvidgad skyldighet att betala avkastningsskatt enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Förslaget att utvidga skattefriheten för belöningar vid avslöjande eller gripande av brottslingar bedöms få försumbara budgetmässiga effekter. De nu nämnda förslagen kommer att leda till en tydligare och mer transparent lagstiftning och bör därför underlätta för myndigheterna vid rättstillämpningen. Vad gäller den föreslagna skärpningen av reglerna om skattefrihet för lånedatorer kommer detta att medföra en viss inkomstförstärkning för staten. Några närmare beräkningar av hur stor denna inkomstförstärkning kan förväntas bli går inte att göra eftersom nödvändiga statistiska uppgifter inte finns att tillgå. Övriga förslag i propositionen bedöms inte få några offentlig-finansiella effekter. Förslagen bedöms inte medföra några budgetkonsekvenser för berörda myndigheter. 11 Författningskommentarer 11.1 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 8 kap. 30 § Paragrafens tre strecksatser har i förtydligande syfte ersatts av punkterna 1-3. Ersättningar som faller in under paragrafens tillämpningsområde är skattefria. Som ett uttryckligt villkor för skattefriheten anges att ersättningen inte får hänföra sig till anställning eller uppdrag. Om så är fallet omfattas inte ersättningen av paragrafens bestämmelser. Skattefriheten i tredje punkten skall gälla även om t.ex. en uppgiftslämnares insats inte har lett till något resultat. Detta har kommit till uttryck i lagtexten genom tillägget avsett att bidra till. Ändringen innebär alltså att en ersättning som betalas ut i sådana fall då resultatet uteblivit också omfattas av skattefriheten. Den misstänkte kan t.ex. ha avlidit eller avvikit och kan därför inte lagföras. Begreppet "grips" har i detta sammanhang inte samma begränsande innebörd som följer av reglerna i , utan innefattar även andra former av frihetsberövanden, t.ex. verkställande av anhållningsbeslut och förpassande av någon som har avvikit från en kriminalvårdsanstalt till sådan anstalt. Paragrafens tredje punkt har slutligen kompletterats med att ersättning till den som har bidragit till att förebygga brott eller att föremål tas i beslag också omfattas av skattefriheten. På Lagrådets inrådan bör framhållas att skattefriheten omfattar även beslag enligt annan lag än , t.ex. beslag som beslutas enligt tryckfrihetsförordningen. Med föremål avses i detta sammanhang även annat som tas i beslag, t.ex. skriftliga handlingar. 11 kap. 7 § Ändringen innebär att förutsättningarna skärps för att en skattefri förmån av lånedator skall anses föreligga. Liksom tidigare är en grundläggande förutsättning för skattefrihet att erbjudandet väsentligen riktar sig till hela den stadigvarande personalen. Är detta krav inte uppfyllt, är således förmånen redan av denna anledning skattepliktig. Ändringen består i att den skattskyldige kan byta ut kontant ersättning mot förmån av lånedator med högst under beskattningsåret utan beskattningskonsekvenser. Om ett sådant utbyte gjorts med högre belopp än under beskattningsåret, skall förmånen av lånedatorn inte undantas från beskattning enligt förevarande paragraf. En datorförmån skall värderas till marknadsvärdet enligt reglerna i 61 kap. inkomstskattelagen. Ett eventuellt bruttolöneavdrag påverkar inte värderingen av förmånen. Vad som avses med datorutrustning m.m. anges närmare i prop. 1996/97:173 s. 60. 18 § Paragrafens första stycke ändras på så sätt att ordet tandvård utgår. Därmed upphör skattefriheten för förmån av tandvård i som inte är offentligt finansierad och för förmån av tandvård utomlands. Skattefriheten för förmån av vård i gäller nu hälso- och sjukvård som inte är offentligt finansierad. Skattefriheten för förmån av vård utomlands gäller hälso- och sjukvård. Förmån av tandvård i skall värderas till marknadsvärdet enligt 61 kap. 2 § andra stycket. Med marknadsvärdet avses enligt nämnda bestämmelse det pris den skattskyldige hade fått betala på orten om denne själv skaffat sig motsvarande tandvård. I de fall tandvården berättigar till tandvårdsersättning som betalas ut av enligt förordningen (1998:1337) om tandvårdstaxa minskar det alltså värdet av den beskattningsbara förmånen. Förmån av tandvård utomlands skall också värderas till marknadsvärdet, dvs. det pris som arbetsgivaren betalar för tandvården i utlandet. Om priset är reducerat, dvs. understiger den verkliga kostnaden, skall värdet av förmånen motsvara det reducerade priset. 16 kap. 22 § Ändringen består i att ordet tandvård utgår. Avdragsförbudet för utgifter för vård i gäller , med vissa undantag, hälso- och sjukvård som inte är offentligt finansierad. Avdragsbegränsningen för utgifter för vård utomlands gäller endast hälso- och sjukvård. Arbetsgivarens utgifter för tandvård betraktas som ordinära kostnader i verksamheten som i likhet med övriga driftskostnader är avdragsgilla vid beskattningen. Även enskilda näringsidkare får göra avdrag för tandvårdsutgifter. En enskild näringsidkare som utnyttjar rätten till avdrag skall dock uttagsbeskattas för samma belopp enligt bestämmelserna i 22 kap. 28 kap. 26 § Ändringarna i första stycket innebär att avdragsrätten begränsas för ersättning som lämnas i samband med att ansvaret för pensionsutfästelser övertas. Begränsningen innebär att ersättningen endast får dras av i närmare angivna situationer, vilka anges i punkterna 1 och 2. Bestämmelsen i första punkten innebär att full avdragsrätt även fortsättningsvis skall finnas då överflyttningen sker med anledning av en överföring av värdet av en rätt till tjänstepension till Europeiska gemenskaperna. Rätten till sådana överföringar regleras i de tjänsteföreskrifter som är fastställda genom rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 av och som därefter har ändrats vid åtskilliga tillfällen. De nationella bestämmelser som krävs för att möjliggöra sådana överföringar finns i lagen (2002:125) om överföring av värdet av pensionsrättigheter till och från Europeiska gemenskaperna. Innebörden av bestämmelserna i andra punkten är att ersättning skall dras av bara om övertagandet sker när en näringsverksamhet övergår till en ny arbetsgivare som också övertar ansvaret för pensionsutfästelserna. Rätt till avdrag finns alltså endast då övertagandet är tillåtet enligt bestämmelserna i 23 § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Härmed avses övertaganden som tillsynsmyndigheten kan lämna sitt samtycke till. Detta innebär även normalt sett att tidigare anställda och personer som gått i pension omfattas av övertagandet och därmed att avdragsrätten för ersättning inkluderar även pensionsutfästelser som avser sådana personer. Regleringen avser inte att inskränka de i 58 kap. 16 och 17 §§ angivna möjligheterna att överlåta pensionsförsäkringar. Lagförslaget innebär ingen förändring i beskattningen av mottagen ersättning. Lagen föreslås träda i kraft . Av andra punkten framgår beträffande 11 kap. 7 § att äldre bestämmelser skall tillämpas i fråga om datorutrustning som tillhandahållits den anställde före utgången av juni månad 2004. Med detta avses att datorn levererats till den anställde eller på annat sätt är tillgänglig för nyttjande av den anställde före nämnda tidpunkt. För tillämpning av äldre bestämmelser krävs vidare att avtalet om tillhandahållande av datorutrustningen skall ha ingåtts före . Härmed avses det tillfälle då arbetstagaren och arbetsgivaren kommit överens om att en lånedator skall tillhandahållas. När det gäller avtal om bruttolöneavdrag finns normalt ett skriftligt avtal i form av en underskriven bindande anmälan från arbetstagaren. I dessa fall torde det tämligen enkelt kunna avgöras vilka regler som skall tillämpas. I tredje punkten anges att den ändrade bestämmelsen i 28 kap. 26 § om avdragsrätt för ersättning som lämnas vid övertagande av pensionsutfästelser tillämpas på avtal om övertagande som ingåtts . Det innebär att den nu föreslagna begränsningen i avdragsrätten för ersättning vid övertagande av ansvaret för pensionsutfästelser skall tillämpas från och med dagen efter avlämnandet av den skrivelsen till (skr. 2003/04:14) i vilken avdragsbegränsningen aviserats. 11.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel 2 § I ett nytt andra stycke utökas kretsen av skattskyldiga till avkastningsskatt. Innebörden är att i det fall ingen annan är skyldig att betala avkastningsskatt för en kapitalförsäkring som är meddelad i en försäkringsrörelse som inte bedrivs från ett fast driftställe i , skall den som har panträtt i en sådan försäkring anses inneha försäkringen och därmed vara skattskyldig till avkastningsskatt. Så kan t.ex. fallet vara när en pensionsutfästelse som säkerställts med en utländsk kapitalförsäkring, i vilken pensionsborgenären har panträtt som säkerhet för sin fordran, överlåts till ett utländskt pensionsbolag. Lagtexten har utformats i enlighet med vad Lagrådet förordat. 11.3 Förslaget till lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327) 47 § Första stycket korrigeras genom att en hänvisning till 15 kap. 15 § skattebetalningslagen (1997:483) införs. Ändringen föranleds av att ett nytt kapitel 15 har införts i skattebetalningslagen (prop. 2002/03:106, bet. 2002/03:SkU16, rskr. 2002/03:167). Skattetillägg skall således inte - i enlighet med vad som har gällt tidigare - tas ut om den skattskyldige har avlidit. 11.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1920) om allmän löneavgift 1 § Ändringen i första stycket är redaktionell. I ett nytt andra stycke har ett förtydligande förts in att ersättning till den som arbetsgivaren bara skall betala ålderspensionsavgift för enligt 2 kap. 27 § socialavgiftslagen (2000:980), inte ingår i underlaget för allmän löneavgift. Det bör i sammanhanget påpekas att ersättningar till personer som är födda eller tidigare, genom en övergångsregel till nämnda lag, är helt undantagna från arbetsgivaravgifter och således också undantagna från allmän löneavgift. 2 § Ändringen i första stycket är redaktionell. Av det införda andra stycket framgår att den som enligt 3 kap. 15 eller 16 § socialavgiftslagen bara skall betala ålderspensionsavgift inte skall betala allmän löneavgift. På motsvarande sätt som för arbetsgivaravgifter är inkomster för personer födda eller tidigare helt undantagna från egenavgifter och således också undantagna från allmän löneavgift. Sammanfattning av promemorian Förmån av tandvård Utgångspunkten är att den offentliga finansieringen av tandvården skall ske i huvudsak inom ramen för den allmänna försäkringen och inte genom skattesystemet.