prop · GQ0326 · 2003-01-27 00:00:00 — 2.om det är möjligt, ge den skadade lämplig arbetsträning inom ramen för Försvarsmaktens verksamhet, samt 3.medverka till att den skadade får tillgång till lämplig yrkesutbild- ning eller fortbildning som är ägnad att stärka hans eller hennes förvärvs- förmåga. Vid fullgörandet av de uppgifter som avses i 6 och 7 §§ skall Försvars- makten samarbeta med , länsarbetsnämnden och andra berörda myndigheter. Försvarsmaktens åtgärder bör samordnas med en eventuell ar- betsgivares. Om en anhörigs medverkan är av särskild betydelse för den skadades rehabilitering, skall Försvarsmakten efter ansökan ge den anhörige skälig ersättning för kostnader som en sådan insats orsakar. Om en anställd i utlandsstyrkan Om den som tjänstgör i utlands- förolyckas eller skadas så svårt att styrkan förolyckas eller skadas så sjukhusvård krävs, skall Försvars- svårt att sjukhusvård krävs, skall makten efter ansökan av de anhö- Försvarsmakten efter ansökan av riga ersätta dem för skäligt antal de anhöriga ersätta dem för skäligt resor till den förolyckade eller antal resor till den förolyckade skadade samt uppehälle och tids- eller skadade samt uppehälle och spillan vid sådan resa efter samma tidsspillan vid sådan resa efter grunder som gäller i fråga om er- samma grunder som gäller i fråga sättning av allmänna medel till om ersättning av allmänna medel I fall som avses i andra stycket skall Försvarsmakten efter ansökan även ge skäligt bidrag till kostnader för psykosocialt stöd till anhöriga som är i behov av det och om det framstår som skäligt med hänsyn till omständigheterna i övrigt. Denna lag träder i kraft . 3Lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. skall ha följande lydelse. Denna lag gäller för 1. totalförsvarspliktiga då de är skyldiga att fullgöra värnplikt eller civilplikt enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, 2. dem som genomgår utbildning för att få militär anställning i För- svarsmakten, 3.hemvärnsmän då de är tjänstgöringsskyldiga, 4.dem som genom krigsfrivilligavtal eller annat avtal åtagit sig att tjänstgöra frivilligt i befattningar i Försvarsmaktens krigsorganisation, då de är tjänstgöringsskyldiga, 5. anställda i utlandsstyrkan i 5. dem som tjänstgör utomlands Försvarsmakten, när de tjänstgör i utlandsstyrkan inom Försvars- Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , regeringsrådet , f.d. kammarrättspresidenten . Enligt en lagrådsremiss (Försvarsdepartementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänst- utomlands, 2.lag om ändring i lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom För- svarsmakten, 3.lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I Försvarsmaktens verksamhet ingår bl.a. uppdrag med internationell anknytning. Dit hör sådan verksamhet som avses i 1 § lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands. Det rör sig om fall då re- geringen på begäran av eller enligt beslut som fattas av beslutat att ställa en väpnad styrka till förfogande för fredsbevarande verksamhet utom- lands. Någon skyldighet att tjänstgöra i en sådan styrka anses inte före- ligga för anställda i Försvarsmakten, t.ex. yrkesofficerare eller reservof- ficerare. Tjänstgöringen är således frivillig och åligger en anställd endast om denne genom särskilt anställningsavtal godtagit denna. Syftet med förslagen i den nu framlagda lagrådsremissen är att det i fort- sättningen skall vara möjligt att utan fristående anställningsavtal ålägga anställda i Försvarsmakten att tjänstgöra i utlandsstyrkan. Ingen skall dock vara tvungen att fullgöra en sådan tjänstgöring utan ett anställ- ningsavtal som innefattar en sådan skyldighet. För den som inte har en anställning i Försvarsmakten men vill tjänstgöra i utlandsstyrkan skall avtal även i fortsättningen kunna träffas för begränsad tid om anställning för sådan tjänstgöring. De bestämmelser i övrigt som finns i lagen (1999:568) om utlands- styrkan inom Försvarsmakten, LUF, och lagen (1994:1811) om disciplin- ansvar inom totalförsvaret, m.m. avses gälla oförändrade för dem som tjänstgör i utlandsstyrkan. Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands Paragrafen föreslås bli upphävd. Följden av förslaget blir bl.a. att det i första meningen föreskrivna kravet på särskild anställning för tjänst- i väpnad tjänst för fredsbevarande verksamhet utomlands utgår. Att det skall krävas anställning i Försvarsmakten bl.a. för sådan tjänstgö- ring och att personalen skall ingå i en utlandsstyrka inom Försvarsmak- ten föreslås i remissen komma till uttryck i LUF. Lagrådet har ingen erin- ran mot förslaget. Med förslaget att upphäva 2 § kommer lagen, som också sagts i remiss- protokollet, att bli en ren bemyndigandelag. Lagrådet föreslår därför att paragrafindelningen upphävs och att innehållet i 3 § förs över till nuva- rande 1 § som en andra mening med följande lydelse: Högst tretusen personer får tjänstgöra utomlands i en sådan styrka. Vad som här avses är som redan framgått tjänstgöring för fredsbevarande verk- samhet. Av 1 § andra stycket LUF i nuvarande lydelse följer att det i För- svarsmaktens utlandsstyrka härutöver kan ingå militär och civil personal för fredsframtvingande verksamhet. Förslag till lag om ändring i lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten Det har vid föredragningen upplysts att endast anställda i Försvars- makten får tjänstgöra i Försvarsmaktens utlandsstyrka. Lagrådet har vid sin granskning av lagförslaget därför utgått ifrån att kravet i det föreslag- na tredje stycket på anställning i Försvarsmakten för tjänstgöring i utandsstyrkan inte innebär någon nyhet i sig. Något behov av en upplys- ning om att lagen skall tillämpas på dem som tjänstgör i utlandsstyrkan torde inte behövas. Den föreslagna andra meningen bör därför kunna utgå. Lagrådet föreslår att första stycket får lyda: Inom Försvarsmakten skall finnas en utlandsstyrka för verksamhet som avses i denna lag. Andra och tredje styckena Av det föreslagna tredje stycket följer, som redan sagts, att endast den som har en anställning i Försvarsmakten får tjänstgöra i utlandsstyrkan. Avsikten med stycket är att ge uttryck för att endast den är skyldig att tjänstgöra i utlandsstyrkan vars anställningsavtal omfattar en sådan skyl- dighet. Behovet av en reglering av detta slag kan ifrågasättas. Det följer utan särskild föreskrift i lagen att den som innehar en anställning inte har en vidare tjänstgöringsskyldighet än vad anställningsavtalet omfattar. Finns det inte något anställningsavtal över huvud taget, får ett sådant av- tal träffas. Och finns det ett anställningsavtal men detta inte omfattar tjänstgöringsskyldighet i utlandsstyrkan, kan antingen det gällande avta- let kompletteras efter överenskommelse eller särskilt avtal tecknas. Mot bakgrund av vad som anförts i remissen vill Lagrådet dock inte av- styrka att det införs en uttrycklig bestämmelse gällande tjänstgörings- skyldigheten. Lagrådet förordar dock att denna förs in i andra stycket och ges följande lydelse: I utlandsstyrkan får endast sådan militär och civil personal tjänstgöra som enligt anställningsavtal är skyldig att fullgöra tjänst i styrkan och som behövs för internationell verksamhet i syfte att 1.avvärja risk för en väpnad konflikt, 2.hejda en pågående väpnad konflikt, 3.övervaka överenskommelser om fred och vapenstillestånd, eller 4.skapa förutsättningar för varaktig fred och säkerhet genom humani- tärt arbete i samband med en väpnad konflikt. Den föreslagna texten innebär att den som vid ikraftträdandet av lag- ändringen innehar en sådan anställning i Försvarsmakten som inte omfat- tas av en tjänstgöringsskyldighet i utlandsstyrkan, efter ikraftträdandet kan få en sådan skyldighet endast om han eller hon tecknar ett avtal som innefattar en sådan skyldighet. Lagrådet utgår ifrån att en skyldighet att tjänstgöra i utlandsstyrkan kommer att uttryckligen anges i anställnings- avtalen även i fråga om nyanställda. Förslaget ger möjlighet att antingen komplettera ett gällande anställningsavtal så att detta omfattar också den i lagen reglerade tjänstgöringsskyldigheten eller att teckna ett särskilt avtal om sådan tjänstgöringsskyldighet. Beroende på omständigheterna i det enskilda fallet kan det bli fråga om ett avtal som skall löpa tills vidare eller vara tidsbegränsat. Det kan t.ex. vara fråga om ett avtal om tjänstgö- ring vars omfattning är på förhand avgränsad eller om ett avtal innefat- tande en generell tjänstgöringsskyldighet i utlandsstyrkan. Om Lagrådets förslag till ändrad lydelse av andra stycket inte godtas, förordas att det föreslagna tredje stycket flyttas upp och får bilda pa- ragrafens andra stycke samt att stycket avslutas enligt följande - - - skall anställas särskilt för tjänstgöring i styrkan. Förslaget innebär att det nu- varande andra stycket kommer att utgöra en nytt tredje stycke. Det i första meningen föreslagna uttrycket särskild anställning torde vara avsett att referera till remissens förslag i 1 § tredje stycket om an- ställning särskilt i utlandsstyrkan. Med Lagrådets alternativ saknas denna skrivning att referera till. Oavsett om skrivningen i det föreslagna tredje stycket behålls eller ej kan uttrycket särskild anställning uppfattas som missvisande i det fall det är fråga om en anställning av någon som inte redan innehar en anställning i Försvarsmakten. Lagrådet förordar därför att första meningen får följande lydelse: En anställning för tjänstgöring enbart i utlandsstyrkan skall vara tidsbe- gränsad och avse tiden för både utbildning och tjänstgöring. Godtas inte förslaget, föreslås att det i första raden mellan orden anställning och i utlandsstyrkan förs in orden för tjänstgöring. I detta stycke finns bestämmelser om uppsägningstidens längd för en sådan anställning som avses i första stycket. Lagrådet föreslår att första meningen får lyda Anställningen får sägas upp före anställningstidens utgång med en uppsägningstid av för både arbetsgivare och arbetstagare. Till detta stycke har i det remitterade lagförslaget flyttats över text från nuvarande 3 § 1. En utgångspunkt för behovet av att undanta bestämmel- serna i 15 17 §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd är att arbetsta- garen är anställd för begränsad tid enligt 5 eller 5 a § nämnda lag. Efter- som lagstödet för en tidsbegränsning av anställning för tjänstgöring i ut- landsstyrkan finns i 4 § första stycket LUF kan det ifrågasättas om be- stämmelsen i tredje stycket över huvud taget behövs. Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , . O., , ., , , Andnor, Nuder, , , Regeringen beslutar proposition 2002/03:26 Tjänstgöring i utlandsstyr- kan inom Försvarsmakten.