prop · GR037 · 2003-09-30 00:00:00 — gäller de förutsättningar som enligt 5 § gäller för anhållande. Vad som sägs i om tid för väckande av åtal skall inte tillämpas. Ett beslut om anhållande eller häktning skall upphävas, om ett fortsatt frihetsberövande skulle vara oskäligt med hänsyn till den tid frihets- berövandet har pågått och den påföljd som har utdömts eller som kan komma att utdömas om den eftersökte döms för gärningen. 7 § Innehåller en arresteringsorder en ansökan om beslag tillämpas i denna del bestämmelserna i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. Om det påträffas sådana föremål som på grund av den uppgivna gärningen skulle kunna tas i beslag och överlämnas enligt 4 kap. 19 § lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål, får föremålen även utan en särskild ansökan tas i beslag genom beslut av åklagaren eller den som griper den eftersökte. Har beslag skett tillämpas 4 kap. 16 § andra stycket den lagen. I samband med att den eftersökte frihetsberövas får husrannsakan göras för att söka efter föremål som får tas i beslag. 8 § En offentlig försvarare skall förordnas för den eftersökte om han eller hon begär det, är eller i annat fall bedöms vara i behov av en försvarare. 9 § Den eftersökte skall så snart det kan ske tillfrågas om han eller hon samtycker till överlämnande. I sådant fall skall den eftersökte också tillfrågas om han eller hon medger att i den utfärdande medlemsstaten lagföras eller straffas för gärningar som har begåtts före överlämnandet, men som inte omfattas av arresteringsordern. Den eftersökte skall upplysas om innebörden av att samtycke och medgivande lämnas. En återkallelse av ett samtycke skall beaktas om den görs innan rätten har meddelat beslut i fråga om överlämnande. En återkallelse av ett medgivande som sägs i första stycket skall beaktas om den görs innan beslutet om överlämnande har verkställts. 5 kap. Beslutsförfarandet vid överlämnande 1 § Tingsrätten beslutar efter framställning av åklagaren i frågan om överlämnande. Åklagaren får dock, innan han begärt rättens prövning, avslå en begäran om överlämnande med stöd av 2 kap. 3 § 1. I fråga om tingsrättens behörighet tillämpas 19 kap. . 2 § Vid rättens handläggning tillämpas reglerna om domstols hand- läggning och överklagande av domstols beslut i brottmål, om inte annat sägs i denna lag. Handläggningen skall ske med skyndsamhet. Tingsrätten skall för prövningen av frågan om överlämnande hålla en En förhandling behöver dock inte hållas om det är uppenbart att överlämnande inte skall beviljas, om den eftersökte samtycker till överlämnande eller om han eller hon begär att ärendet avgörs på Till förhandlingen skall åklagaren och den eftersökte kallas. eftersökte anhållen eller häktad skall han eller hon inställas. 3 § Tingsrätten skall meddela beslut i fråga om överlämnande senast efter det att den eftersökte gripits. Samtycker den eftersökte till ett överlämnande, skall beslutet meddelas senast efter det att samtycket har avgetts. Tingsrätten får, om det finns särskilda skäl, meddela sitt beslut senare än vad som sägs i första eller andra stycket. 4 § Om två eller flera medlemsstater har utfärdat arresteringsorder beträffande samma person, skall ärendena prövas i ett sammanhang vid den tingsrätt som skall handlägga det först inkomna ärendet. Inkommer en ny arresteringsorder efter rättens beslut om över- lämnande får, om beslutet inte har vunnit laga kraft, hovrätten eller på yrkande av åklagaren besluta att tingsrätten skall pröva ärendena i ett sammanhang. Prövningen av vilken av flera arresteringsorder som skall beviljas skall ske med särskild hänsyn till gärningarnas beskaffenhet och platsen där de ägt rum, de tidpunkter då varje arresteringsorder utfärdades samt om de avser lagföring eller verkställighet av en frihetsberövande påföljd. 5 § Om det beträffande den eftersökte pågår ett ärende om utlämning för brott eller om överlämnande enligt lagen (2002:329) om samarbete med skall prövningen av frågan om överlämnande enligt denna lag anstå till dess beslut har meddelats i det Andra frågor som tas upp i rättens beslut 6 § Om garantier som avses i 3 kap. 1 och 2 §§ har lämnats av en utländsk myndighet, skall rätten i beslutet om överlämnande ange att det är ett villkor för överlämnandet att garantierna kommer att uppfyllas. Beslut i fråga om överlämnande av föremål som enligt 4 kap. 7 § har tagits i beslag skall om möjligt meddelas av rätten i samband med beslutet i fråga om överlämnande av den eftersökte. 7 § I beslut om att den eftersökte skall överlämnas skall rätten pröva om beslut om tvångsmedel skall gälla till dess beslutet om överlämnande har Tingsrätten får besluta om tvångsmedel även efter ett beslut om att den eftersökte skall överlämnas. Kostnader för offentlig försvarare 8 § Kostnaderna för en offentlig försvarare skall stanna på staten. 9 § Ett beslut att inte bevilja överlämnande i fall som avses i 2 kap. 6 § får inte överklagas. Har den eftersökte samtyckt till överlämnande enligt 4 kap. 9 § får beslutet om överlämnande inte överklagas. 6 kap. Verkställighet av beslut om överlämnande och efterföljande beslut 1 § Ett beslut om överlämnande skall verkställas från det att beslutet vann laga kraft. Verkställighet sker, om inte annat har överenskommits, genom att den som skall överlämnas avhämtas av den utfärdande medlemsstaten. Rätten får i samband med beslutet om överlämnande bestämma att verkställigheten skall ske vid en viss senare tidpunkt 1.om det behövs för att den som skall överlämnas skall kunna lagföras iSverige eller, om dom redan fallit, här avtjäna en påföljd som bestämts för en annan gärning än den som beslutet om överlämnande avser, eller 2.om det finns starka humanitära skäl. I stället för att skjuta upp verkställigheten i fall som avses i andra stycket får rätten besluta att överlämnandet till den utfärdande medlemsstaten sker på sådana villkor om återförande som fastställs i samförstånd med den utfärdande myndigheten. 2 § Åklagaren kan efter samråd med den utfärdande myndigheten besluta att verkställigheten skall ske vid en viss senare tidpunkt än den som följer av 1 § 1.om omständigheter som ligger utanför de berörda staternas kontroll hindrar ett överlämnande, eller 2.om det efter rättens beslut om överlämnande har tillkommit starka humanitära skäl. 3 § Den som skall överlämnas och är underkastad tvångsmedel kan begära att en förhandling för prövning av tvångsmedelsfrågan skall äga rum i tingsrätten från det att beslut i den frågan senast har meddelats. 4 § Om den som skall överlämnas avger en förklaring om att han eller hon avstår från överklagande och medger att beslutet om överlämnande får verkställas, får verkställighet ske utan hinder av att beslutet inte har vunnit laga kraft. I fråga om sådan nöjdförklaring tillämpas 4 och 68 §§ Prop. 2003/04:7 lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. 5 § skall biträda vid verkställighet av ett beslut om överlämnande. Om den som skall överlämnas är på fri fot, får han eller hon, om det bedöms vara nödvändigt för att överlämnandet skall kunna genomföras, omhändertas och tas i förvar av polismyndigheten, dock längst . 6 § Är den som skall överlämnas frihetsberövad och sker inte verkställig- heten inom den tid som följer av 1 § eller, när åklagaren har fattat ett beslut enligt 2 §, från den beslutade tidpunkten, skall han eller hon försättas på fri fot. Detsamma gäller om den utfärdande myndigheten återkallar arresteringsordern. 7 § Den domstol som har meddelat ett lagakraftvunnet beslut om överlämnande skall på begäran av åklagaren upphäva beslutet 1.om det, av annan anledning än att den som skall överlämnas håller sig undan, inte har verkställts från den tidpunkt som följer av 1 § eller, när åklagaren har fattat ett beslut enligt 2 §, från den beslutade tidpunkten, eller 2.om den utfärdande myndigheten återkallar arresteringsordern. Tillstånd till utvidgat överlämnande och vidareöverlämnande 8 § Om överlämnande har beviljats enligt denna lag och en rättslig myndighet i den medlemsstat dit överlämnande har skett gör en fram- ställning till åklagaren om tillstånd 1.att lagföra eller straffa den som har överlämnats även för gärningar som inte omfattades av överlämnandet, eller 2.att till en annan medlemsstat i Europeiska unionen överlämna den som har överlämnats från , prövas ärendet med tillämpning av 25 kap. Behörig tingsrätt är den som prövade frågan om överlämnande. Vad som i 25 kap. sägs om tvångsmedel och frister skall inte tillämpas i de fall som avses i första stycket. Offentlig försvarare skall förordnas för den som har överlämnats. Den som har överlämnats skall ges tillfälle att yttra sig över framställningen. Tingsrätten prövar om det finns skäl att hålla en muntlig förhandling. 9 § En framställning om rätt att till en stat utanför Europeiska unionen utlämna den som har överlämnats från till en medlemsstat i Europeiska unionen prövas av regeringen med tillämpning av 24 § lagen (1957:668) om utlämning för brott. Överförande av verkställighet av en frihetsberövande påföljd till 1 § Har rätten med stöd av 2 kap. 6 § avslagit en begäran om över- lämnande, skall den ansvariga myndigheten i besluta om över- förande av verkställigheten av påföljden hit, om inte den utfärdande medlemsstaten motsätter sig det. Den ansvariga myndigheten får besluta att den eftersökte skall tas i förvar av polismyndigheten i avvaktan på ett beslut som sägs i första stycket. Den eftersökte får tas i förvar om det behövs för att verk- ställigheten av påföljden skall kunna påbörjas i . 2 § När någon som har överlämnats från skall återföras i enlighet med ett sådant villkor som avses i 3 kap. 2 §, skall den ansvariga myndigheten i besluta om överförande av verkställigheten av påföljden hit. Om återförandet sker innan den ansvariga myndigheten har fattat sitt beslut, får den myndigheten besluta att den som har återförts skall tas i förvar av polismyndigheten i avvaktan på beslutet. Den som har återförts får tas i förvar om det behövs för att verkställigheten av påföljden skall kunna påbörjas i . 3 § Om det i ett fall som avses i 1 eller 2 § krävs för att verkställigheten av en påföljd skall kunna ske i får den ansvariga myndigheten, när den beslutar om överförande av verkställigheten av påföljden till , 1.själv meddela de närmare föreskrifter som behövs, eller 2.överlämna åt åklagare att göra en framställning hos tingsrätten om att ny påföljd skall bestämmas. I fall som avses i första stycket 2 skall rätten i ny dom bestämma en frihetsberövande påföljd som motsvarar den utländska påföljden, särskilt ifråga om dess art och längd. Vid bestämmandet av påföljdens längd skall även frihetsberövanden som föregått domen beaktas. Den nya påföljden får inte vara strängare än den utländska påföljden. Rättens prövning skall inte omfatta frågan om den som döms har begått gärningen och hur denna skall bedömas. För rättens handläggning skall i tillämpliga delar gälla bestämmelser om rättegången i brottmål. Dock skall i fråga om frihetsberövanden i stället tillämpas bestämmelserna om förvar i 1 och 2 §§. 4 § När verkställighet enligt 1 eller 2 § skall ske i utan att ny påföljd bestäms skall den ansvariga myndigheten, om det inte finns särskilda skäl mot det, besluta att verkställigheten skall påbörjas genast. Har en ny påföljd bestämts enligt 3 § första stycket 2 skall verkställig- heten av den nya påföljden påbörjas så snart domen vunnit laga kraft, om inte rätten beslutar något annat. 5 § När verkställighet enligt 1 eller 2 § skall ske i utan att ny påföljd bestäms tillämpas 24 § andra stycket, 25 och 38 §§ lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. Förvar som meddelats enligt 1 och 2 §§ i detta kapitel skall anses som tid under vilken den utdömda påföljden verkställts i anstalt. Vid verkställighet av påföljd som har bestämts enligt 3 § första stycket 2 tillämpas 24 § första och andra styckena och 38 § lagen om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. 6 § Beslut enligt 3 § första stycket 1 och 4 § första stycket samt beslut om förvar i fall som avses i 13 §§ får överklagas hos allmän för- valtningsdomstol. Sådana beslut och beslut av en förvaltningsdomstol gäller om inte annat förordnas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. 7 § Offentligt biträde skall förordnas för den som i fall som avses i 1-3 §§ tas i förvar, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. 8 § Regeringen bestämmer vilka myndigheter som är ansvariga myndig- heter i enligt detta kapitel. 8 kap. Övriga bestämmelser Återförande av personer som har överlämnats till 1 § Har överlämnande till skett för lagföring här i landet, på villkor att den som överlämnas senare återförs till den andra staten, skall polismyndigheten se till att den som har överlämnats återförs. Om den som skall återföras är på fri fot, får han eller hon, om det bedöms vara nödvändigt för att återförandet skall kunna genomföras, omhändertas och tas i förvar av polismyndigheten, dock längst . Tillstånd till transport genom 2 § Begärs tillstånd till transport genom av någon som överlämnas på grund av en arresteringsorder eller som utlämnas till en annan medlemsstat i Europeiska unionen skall bevilja sådant tillstånd och ange under vilka villkor transporten får ske. Har tillstånd meddelats enligt första stycket får polismyndigheten, om det bedöms vara nödvändigt för att transporten skall kunna genomföras, omhänderta och ta i förvar den som överlämnas eller utlämnas, dock längst . Beslut att lagen inte skall tillämpas i förhållande till en viss medlemsstat 3 § Regeringen får besluta att lagen inte skall tillämpas i förhållande till en viss medlemsstat inom Europeiska unionen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas inte vid handläggningen av ett ärende om utlämning av den eftersökte till en medlemsstat i Europeiska unionen enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott eller till eller enligt Prop. 2003/04:7 lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och , om ärendet har inletts vid ikraftträdandet. 3.Har någon utlämnats från till en medlemsstat i Europeiska unionen och begärs tillstånd till en åtgärd som avses i 6 kap. 8 §, skall den bestämmelsen tillämpas. En sådan begäran prövas av . 4.Under tiden fram till dess att Schengens informationssystem (SIS) kan överföra all den information som anges i 1 kap. 4 §, skall en registrering av den eftersökte i SIS anses vara likvärdig med en arresteringsorder i avvaktan på att en fullständig arresteringsorder översänds. Detsamma gäller registreringar i SIS som gjorts före , om inte äldre föreskrifter skall tillämpas enligt 2. Gärningar som avses i 2 kap. 2 § andra stycket i lagen. 1.Deltagande i en kriminell organisation 4.Sexuellt utnyttjande av barn samt barnpornografi 5.Olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen 6.Olaglig handel med vapen, ammunition och sprängämnen 8.Bedrägeri, inbegripet bedrägeri som riktar sig mot Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen enligt konventionen av om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen 10.Penningförfalskning, inklusive förfalskning av euron 12.Miljöbrott, inbegripet olaglig handel med hotade djurarter, växtarter och växtsorter 13.Hjälp till olovlig inresa och olovlig vistelse 14.Mord och grov misshandel 15.Olaglig handel med mänskliga organ och vävnader 16.Människorov, olaga frihetsberövande och tagande av gisslan 18.Organiserad stöld och väpnat rån 19.Olaglig handel med kulturföremål, inbegripet antikviteter och konstverk 23.Förfalskning av administrativa dokument och handel med sådana förfalskningar 25.Olaglig handel med hormonsubstanser och andra tillväxtsubstanser 26.Olaglig handel med nukleära och radioaktiva ämnen 27.Handel med stulna fordon 30.Brott som omfattas av Internationella brottmålsdomstolens behörighet 31.Kapning av flygplan eller fartyg Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 a och 8 §§, 33 kap. 7 § samt 34 kap. 18 § skall ha följande lydelse. Har fråga om ansvar för gärning prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i främmande stat där gärningen förövats eller i främmande stat som har tillträtt någon av de överenskommelser som anges i fjärde stycket, får den tilltalade inte här i riket lagföras för samma gärning, 1.om han har frikänts från ansvar, 2.om han har förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har ådömts, 3.om ådömd påföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4.om ådömd påföljd har bortfallit enligt lagen i den främmande staten. Första stycket gäller inte i fråga Första stycket gäller inte i fråga om brott som avses i 1 § eller 3 § om brott som avses i 1 § eller 3 § 4, 6 eller 7 såvida inte lagföringen 4, 6 eller 7 såvida inte lagföringen i i den främmande staten har skett den främmande staten har skett på på begäran av svensk myndighet begäran av svensk myndighet eller eller sedan personen utlämnats från för lagföring. Om en fråga om ansvar för en gärning har prövats genom en dom meddelad i en främmande stat och om det inte finns hinder mot lagföring på grund av vad som förut sagts i denna paragraf, får åtal för gärningen väckas här i riket endast efter förordnande av regeringen eller den som regeringen bemyndigat. De överenskommelser som avses i första stycket är 1.den europeiska konventionen om brottmålsdoms internationella rättsverkningar, 2.den europeiska konventionen om överförande av lagföring i brottmål, 3.konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 4.protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 5.konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 1 Senaste lydelse 2001:780. 6. konventionen om tillämpning av Prop. 2003/04:7 , 7.konventionen mellan Europeiska gemenskapernas medlemsstater om förbud mot dubbel lagföring, och 8.andra protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen. Har ett brott begåtts delvis här i riket och delvis också inom den medlemsstats territorium där domen meddelats, skall första stycket tillämpas om gärningen omfattas av de överenskommelser som anges i fjärde stycket 35 eller 8 eller om domen meddelats av stat som tillträtt en överenskommelse som anges i fjärde stycket 6 eller 7. Om utlämning för brott är särskilt stadgat. Villkor som uppställts vid utlämning från främmande stat till skall lända till efterrättelse här i riket. Det finns särskilda bestäm- melser om överlämnande och utlämning för brott. Villkor som uppställts vid överlämnande eller utlämning från en annan stat till skall gälla här. Bestämmelserna om tillgodo- räknande av tid för frihets- berövande som verkställighet av påföljd i 6 §, i 19 a § lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. och i 10 a § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård får tillämpas av rätten i fråga om frihets- berövande som ägt rum utom riket, i den utsträckning det med hänsyn till omständigheterna är skäligt. Bestämmelserna om tillgodo- räknande av tid för frihets- berövande som verkställighet av påföljd i 6 §, i 19 a § lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. och i 10 a § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård skall tillämpas av rätten i fråga om frihetsberövande som ägt rum utom riket, om inte särskilda skäl talar mot detta. Uppkommer fråga om utläm- Uppkommer fråga om överläm- ning till för verkställighet nande eller utlämning till av dom, varigenom någon dömts till fängelse som gemensam på- följd för två eller flera brott, och främmande statens lagstiftning ej överlämnande eller utlämning en- Senaste lydelse 2000:175. Senaste lydelse 1981:211. ske för alla brotten, skall domstol, ligt den främmande statens Prop. efter anmälan av åklagare, undan- lagstiftning ej ske för alla brotten, skall domstol, efter anmälan av påföljden och döma till påföljd för åklagare, undanröja den gemen- samt ådömda påföljden och döma utlämning kan äga rum. till påföljd för den brottslighet, för vilken överlämnande eller utläm- ning kan äga rum. Vad som föreskrives i första stycket skall även gälla, då fråga uppkommer om att svensk brottmålsdom, som avser två eller flera brott, skall verkställas utomlands i enlighet med lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom eller lagen (1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet, och hinder mot verkställighet föreligger enligt den främmande statens lagstiftning såvitt avser något eller några av brotten. Denna lag träder i kraft . Lagen tillämpas inte i för- hållande till eller eller en medlemsstat i Europeiska unionen. Förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1957:668) om utlämning för brott dels att 33 c, 27 och 2839 §§ skall upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 28 § skall utgå, dels att nuvarande 27 a § skall betecknas 27 §, dels att 1, 2, 4, 6, 10, 12 a, 16, 20, 26 och 26 a §§ skall ha följande lydelse. Den som i annan stat är misstänkt, tilltalad eller dömd för där straffbelagd gärning och uppehåller sig här i riket får efter beslut av regeringen utlämnas till den staten i enlighet med bestämmelsen i denna lag. I 2839 §§ finns särskilda bestämmelser om ett förenklat för- farande i vissa fall vid utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen. En svensk medborgare får inte En svensk medborgare får inte utlämnas enligt denna lag i annat utlämnas enligt denna lag. fall än där det är särskilt Utlämning får beviljas endast om den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är föreskrivet fängelse . Utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen får dock beviljas om den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är föreskrivet fängelse eller mer. Har personen i den ansökande staten dömts för gärningen, får han utlämnas endast om påföljden Utlämning får beviljas endast om den gärning för vilken utlämning begärs motsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är föreskrivet fängelse . Har personen i den ansökande staten dömts för gärningen, får han utlämnas endast om påföljden utgör minst frihetsstraff eller annat omhändertagande på anstalt . Senaste lydelse 2001:612. Senaste lydelse 2001:612. Senaste lydelse 2001:612. månader eller annat omhänder- Skall utlämning ske till en annan stat för gärning som avses i första stycket, får utlämning till den staten beviljas även för annan gärning som motsvarar brott enligt svensk lag. Har personen i den ansökande Har personen i den ansökande staten dömts till gemensam påföljd staten dömts till gemensam påföljd för gärning som avses i första för gärning som avses i första stycket första meningen och för meningen och för annan gärning annan gärning som motsvarar brott som motsvarar brott enligt svensk enligt svensk lag, får utlämning för lag, får utlämning för gärningarna beviljas, om den påföljden utgör minst frihetsstraff i omhändertagande på anstalt under 6 §4 Utlämning får inte beviljas för ett politiskt brott. Innefattar gärningen även ett brott som inte är politiskt, får utlämning beviljas för det brottet, om gärningen i det särskilda fallet övervägande har karaktären av ett icke politiskt brott. Första stycket gäller inte vid utlämning till en medlemsstat i Europeiska unionen eller om ett avslag på denna grund skulle strida mot en internationell överenskommelse som gäller mellan och den ansökande staten. Den som är svensk medborgare får inte utlämnas för ett politiskt brott. 4 Senaste lydelse 2001:612. Har i fråga om den som begärs utlämnad här i riket meddelats dom