prop · GQ031d8 · 2003-01-01 00:00:00 — Verksamheten har i utvärderingar bedömts vara av hög kvalitet. Inom ramen för Millennieutvecklingsmålen har ett specifikt mandat att genom landsbygdsutveckling skapa de rätta förutsättningarna så att fattiga på landsbygden ges möjligheter att förbättra sin situation. har haft en särskilt aktiv och framträdande roll i organisationen. Vid årsmötet valdes svensken till ny president för en fyraårsperiod. Ett arbete för att effektivisera organisationen inleddes då, bl.a. en översyn av ledning- och organisationsstrukturen, chefsrekrytering samt en förstärkning av policyfunktion. Som stöd i detta arbete lämnade ett extra bidrag till . Ytterligare bidrag övervägs , eventuellt tillsammans med andra nordiska länder. Den senaste påfyllnaden av fonden beslutades och innebar nya givarbidrag om ca . Konsultationer om nästa påfyllnad av påbörjades och beräknas kunna slutföras inför årsmötet . Nordiska utvecklingsfonden (NDF), ger fördelaktiga lån (motsvarande IDA-villkor) till fattiga länder i utveckling. Lånen finansieras genom bidrag från de nordiska länderna och ges till projekt som är av nordiskt intresse och som främjar social och ekonomisk utveckling i samarbetslandet. Fonden ger krediter endast i samfinansiering med andra finansiärer, främst men även de regionala utvecklingsbankerna. Fonden har sedan starten samfinansierat drygt 100 projekt med lån till ett värde av . I enlighet med den utvärdering av fonden som presenterades , vars slutsatser gav ett övervägande gott betyg åt verksamheten och som samtliga nordiska länder kommit överens om, har ökad tyngdpunkt lagts på insatser inom ekonomisk infrastruktur, som sociala dimensioner i växande grad har integrerats i projekten. NORSAD-fonden etablerades som ett samarbete mellan , , och , samt medlemsländerna i Southern Development Community (SADC). Fonden har som målsättning att bidra till ekonomisk utveckling och självförsörjning i SADC-länderna främst genom lån till s.k. samriskprojekt. Den senaste kapitalpåfyllnaden av fonden uppgick till . bidrag fastställdes till , där den avslutande inbetalningen gjordes . I samband med kapitalpåfyllnaden fastslogs även att fondens mandat skall gälla fram till utgången av . En utvärdering av verksamheten genomfördes syftande till att identifiera på vilka sätt fonden kan förbättra sin effektivitet och relevans för att bättre bemöta förändrade behov. Utvärderingens slutsatser utgör underlaget för den i guvernörsstyrelsen och den operativa styrelsens påbörjade diskussionen kring fondens framtida inriktning och där slutgiltigt beslut väntas tas . Fonden för kapacitetsuppbyggnad i (ACBF) har under ett tiotal år arbetat med att stärka utvecklingsländers kapacitet inom det makroekonomiska området. Sedan PACT (Partnership for Capacity in ) integrerades i verksamheten 1999 har man även utökat verksamhetsfältet till att inbegripa kapacitetsuppbyggnad inom områden som offentlig redovisning och statistisk analys. En speciell komparativ fördel för fonden är att den enbart har afrikansk personal. En strategisk plan för 2002-2006 har antagits, där det bl.a. anges hur fonden ska utvecklas från en projektbaserad organisation till en mer programbaserad dito. Dessutom anges där hur fonden successivt alltmer ska bli en kunskapsbaserad organisation. Regeringen bedömer att ACBF spelar en viktig roll inom ett eftersatt område som är av avgörande betydelse för länders utvecklingsprocess. En utvärdering av fondens verksamhet som presenterades visar också på ett imponerande resultat i då organisationen genomgått stora förändringar. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 ledningar uttalade , vid det möte som hölls för att säkra finansiering för genomförandet av ACBF:s strategiska plan, fortsatt förtroende för fondens ledning och dess verksamhet och aviserade nya finansiella bidrag till ACBF. kommer att vara fortsatt aktivt som partner i organisationens utveckling och stödja initiativ som kan ytterligare stärka dess effektivitet. 3.5.1.3 Övrigt multilateralt samarbete Tabell 3.6 Övrigt multilateralt samarbete 1 finansierades insatserna via delposten för FN:s ekonomiska och sociala verksamhet. Den Globala miljöfonden, GEF, finansierar insatser som gynnar den globala miljön i utvecklingsländer och i länder med övergångsekonomier. En oberoende utvärdering av fonden presenterades . Utvärderingen visar att GEF producerat ett brett spektrum av projektresultat med positiv påverkan på den globala miljön. Den tredje påfyllnaden av GEF slutförhandlades . Resultatet innebär att fonden under den tredje påfyllnadsperioden, till , disponerar ett totalt kapital på . andel av fonden uppgår till . Regeringen har därutöver beslutat om ett frivilligt bidrag till fonden på . Bidraget är framförallt motiverat av de globala miljöfrågornas ökande betydelse och att GEF fått två nya arbetsområden, kemikaliehantering och ökenbekämpning. lämnar även bidrag till Multilaterala fonden, som har till syfte att lämna finansiellt stöd till för utfasning av ozonnedbrytande ämnen. I fondens arbete eftersträvas ökat inflytande och ansvarstagande från själva i utfasningsarbetet. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 tredje påfyllnaden av fonden har påbörjats och skall enligt planerna avslutas . Ett arbete pågår för att omarbeta vattenorganisationen , , till stiftelse med staten och som stiftare. lämnar stöd till SIWI:s löpande verksamhet, som inbegriper det återkommande arrangemanget "Water Symposium". Stöd lämnas även för att underlätta u-länder- nas deltagande i det omfattande policyarbete som sker beträffande genomförandet av de internationella miljökonventionerna. Vidare pågår ett samarbete mellan , Sida och svenska myndigheter inom miljöområdet för att bättre integrera de globala miljökonventionerna i det bilaterala biståndssamarbetet. Multilaterala insatser för fredsfrämjande och konflikthantering Samordningen av FN:s arbete för fred, säkerhet, mänskliga rättigheter och humanitära frågor, samt ekonomisk och social utveckling fortsätter att utvecklas när det gäller ömsesidigt förstärkande insatser för konfliktförebyggande och fredsfrämjande av både kort- och långsiktig karaktär. Generalsekreteraren har i sin rapport om konfliktförebyggande () betonat vikten av ett sammanhållet och integrerat synsätt på konflikter och fredsbyggande som grundläggande för FN:s verksamhet. Rapporten lyfter även fram vikten av samarbete med regionala och subregionala organisationer, det civila samhället, inklusive forskarvärlden, samt näringslivet. FN har utvecklat sin förmåga att förebygga väpnad konflikt, bl.a. genom tidig förvarning. Med den ökade betoningen på mänsklig säkerhet har fredsbyggande intagit en central plats i det multilaterala arbetet. Ett växande antal internationella enskilda organisationer och akademiska institutioner arbetar aktivt med dessa frågor, ofta i partnerskap med FN och regionala organisationer. för multilateralt fredsfrämjande och konflikthantering har möjliggjort svenskt stöd i form av civila svenska personalinsatser i fredsbevarande och fredsfrämjande FN-opera- tioner i t.ex. Bosnien och , och . Stöd har även lämnats till FN:s särskilda fonder för preventiva insatser, mininsatser, och säkerhet för humanitär personal samt för FN:s vaktstyrka i (UNGCI). Genom delposten utgår ett sammanhållet verksamhetsstöd till flera organisationer verksamma inom fredsfrämjande och konflikthantering, däribland , , , , UNITAR:s Program for Peacemaking and Preventive Diplomacy, for Peace i , in och Forum on and (FEWER). Stöd ges även till FN:s särskilda representanter för barn i väpnade konflikter och internflyktingar. I har bidragit till ett samlat stöd för freds- och försoningsprocessen genom bidrag till en särskild domstol för prövning av krigsförbrytare genom FN, en nyinrättad sannings- och genom UNHCR, samt demobilisering och återanpassning av ex-kombattanter genom . bidrar även med stöd till konflikthantering och fredsfrämjande verksamhet som bedrivs av regionala organisationer, t.ex. OAU/och särskilda konfliktförebyggande insatser. Stöd av liknande karaktär kommer att fortsätta . () har det administrativa ansvaret för merparten av de personalinsatser som bekostas över delposten. Civila insatser får allt större betydelse i den internationella krishanteringen. För att stödja och utveckla dessa insatser har regeringen beslutat att inrätta i . har till uppgift att förbereda utbilda och samträna personal som skall medverka i internationella katastrof-, krishanterings- och fredsinsatser eller andra internationella uppdrag. Myndigheten skall självständigt och i samverkan med andra aktörer utveckla arbetssätt och metoder med målet att insatserna skall bli så effektiva som möjligt. skall vara nationell kontaktpunkt för de internationella organisationernas arbete med motsvarande frågor. Akademin kommer att finansieras via såväl utgiftsområde 7 som utgiftsområde 5. Stödet till regionala och subregionala organisationer kommer att fortsätta i samordning med EU. Ett arbete har inletts för att ytterligare stärka samordningen med anslaget för Fredsfrämjande verksamhet under utgiftsområde 5 samt med Sida. En inventering och systematisering av det svenska stödet för fredsfrämjande och konflikthantering pågår inom och en dialog har inletts med Sida i syfte att skapa ökad samordning i finansieringen. Samarbetet med FN har fördjupats genom strategiskt riktat stöd till FN:s gemensamma mekanism för tidig förvarning och svenskt deltagande i en multi- donor-studie om FN:s fredsoperationer efter . Regeringen anser det angeläget att stödja u-län- dernas deltagande i det multilaterala handelssystemet, liksom dessa länders kapacitet att tillgodogöra sig fördelarna av internationell handel för att komma ur sin fattigdom. spelar i detta sammanhang en viktig roll. Befintliga liksom nya WTO avtal skapar förbättrade möjligheter men ställer också högre krav på att genomföra avtalen och följa reglerna. Detta ökar dessa länders behov av handelsrelaterat tekniskt bistånd och kapacitetsuppbyggnad. Allt fler efterfrågar fler och mer specialiserade stödinsatser för att höja den handelsrelaterade kompetensen. Behovet av dessa insatser har ökat i och med att WTO-förhandlingarna påbörjats och kommer att ytterligare intensifieras . inriktades bidragen till multilateral handelsrelaterad biståndsverksamhet på insatser som dels stärker förhandlingskapacitet och dels underlättar för u- länder att utnyttja marknadstillträde. Utöver detta läggs vikt vid insatser som förbättrar u-län- ders möjligheter att attrahera utländska direktinvesteringar liksom vid insatser som syftar till att åstadkomma god samhällsstyrning och bekämpa korruption. Särskild prioritet läggs vid program som ger stöd till gruppen av minst utvecklade länder. Bidragen kanaliserades genom (), Internationella handelscentret (ITC), för handel och utveckling (), Centret för rättshjälp i WTO-tvister (ACWL). gavs även bidrag till Integrated Framework genom . Denna inriktning på substans och organisationer kommer att ligga till grund för fördelningen av bidragen till multilateral handelsrelaterad biståndsverksamhet . Medel kan även komma att an- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 vändas för multilaterala projekt som verkställs av internationella enskilda organisationer. Årsbidrag till en rad organisationer inom och utom FN-systemet finansieras från denna post. Därtill kommer stöd för uppföljning av FN- konferenser och uppföljning av FN:s Millenniedeklaration i form av fördjupningsstudier, analyser, seminarier och andra aktiviteter, inklusive finansieringsfrågor, som främjar internationell samverkan och utveckling. Av särskilt intresse är UNDP:s uppföljning av Millennieutvecklingsmålen. och fria val, som initierades genom en svensk flerpartimotion, utgör en unik resursbas med sitt breda kunnande om demokratiernas olika organisatoriska lösningar på de gemensamma principerna. Svenska stöd skall fortsatt utgå till . påbörjade den Globala fonden mot aids, tuberkulos och malaria sitt arbete. företräder i styrelsen en valgrupp bestående av , , och . har fonden fått löften på . Vid sitt möte beslöt styrelsen om bidrag på . Det står klart att fonden, som är en ren finansieringsmekanism, kan spela en viktig roll i den internationella kampen mot aids, tbc och malaria, som kräver omkring 5 miljoner människors liv, framför allt i det fattigaste länderna. Det är viktigt att fonden blir en kompletterande, additionell finansieringskälla, som begagnar sig av befintliga strukturer på landnivå och tar hänsyn till det nationella ägarskapet. I förra årets budgetproposition redovisade regeringen sin avsikt att ge ett svenskt stöd med . Bidraget till den Internationella migrationsorganisationen (IOM) utgår enligt en i förväg fastställd skala. Den internationella konferensen om finansiering för utveckling i är ett genombrott i ansträngningarna att uppnå FN:s Millennieutvecklingsmål och andra internationellt överenskomna utvecklingsmål och därmed ett kraftfullt steg mot ökad fattigdomsbekämpning. Konferensen är också ett genombrott i synen på utveckling. Det är första gången som drygt ett 50-tal stats- och regeringschefer samt finans-, utrikes-, bistånds-, och handels- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 ministrar enats om ett slutdokument, det s.k. Consensus, som präglas av en utvecklingssyn som inkluderar framförallt mobilisering av inhemska resurser, investeringar handel, , skulder, globala styrfrågor på det ekonomiska området inklusive den finansiella arkitekturen. Consensus innehåller ett ramverk för ett nytt partnerskap mellan u- och i-länder för att nå Millennieutvecklingsmålen. Det är första gången varje parts roll och ansvar i partnerskapet tydliggjorts på detta sätt. För del innebär dokumentet åtaganden vad gäller skapande av ett gynnsamt inhemskt klimat för mobilisering av inhemska resurser inklusive åtgärder för att uppnå god samhällsstyrning, en sund makroekonomisk politik, avskaffande av korruption och effektivt och hållbart utnyttjande av resurser. För i-ländernas del innebär partnerskapet krav på ökad resursmobilisering och kapacitetshöjande insatser för att stödja u- ländernas ansträngningar, ökad biståndseffektivitet, bl.a. genom harmonisering av givarprocedurer, avbindning av biståndet, sektorstöd och budgetstöd till länder som har lämpliga förutsättningar för detta. Regeringen avser vara en aktiv part i uppföljningen av Consensus såväl globalt (FN, , , WTO etc. ), regionalt (EU, regionala utvecklingsbanker osv.) som nationellt (, berörda myndigheter, civila samhället, och privata sektorn). Uppföljningen av Consensus bör i möjligaste mån ske tillsammans med uppföljningen av Millenniedeklarationen och ta hänsyn till resultaten av relaterade konferenser, som t.ex. Johannesburgtoppmötet. På nationell nivå är regeringens avsikt att slutsatserna från Consensus ska genomsyra den löpande verksamheten och bidra till ökad samstämmighet mellan utvecklingsrelevanta politikområden. Som ett led igenomförandet av slutdokumentet avser regeringen ge finansiellt stöd till för kapacitetshöjande åtgärder inom ramen för Consensus. Utöver det särskilda bidraget till för kvinnor (UNIFEM) om anslogs medel för fortsatta insatser av pilotkaraktär för att stärka jämställdhetssträvandena inom det multilaterala utvecklingssamarbetet. Medel från delposten har utbetalats bl.a. för seminarier, publikationer och kurser i ett strategiskt arbete med att integrera ett jämställdhetsperspektiv inom såväl FN som internationella utvecklingsbanker. Genom medel från anslaget finansieras också ett särskilt projekt på om hur könsdiskriminering är en orsak till fattigdom. Projektet som fortsätter har resulterat i en studie av hur jämställdhet och diskriminering av kvinnor uppmärksammas i stora globala studier och strategier som rör fattigdomsbekämpning. Regeringen har med skrivelse till (skr.2001/02:186) Ett barnrättsperspektiv i internationellt utvecklingssamarbete lämnat en redogörelse för arbetet med att systematiskt arbeta för att skapa förutsättningar för att förverkliga rättigheter som varje barn har enligt FN:s konvention om barnets rättigheter som det internationella utvecklingssamarbetet bidrar till att de gemensamma utvecklingsmålen uppnås. Regeringen presenterar i skrivelsen ett tiopunktsprogram som utgör riktlinjer för en fortsatt integrering av barnrättsperspektivet i utvecklingssamarbetet. Skrivelsen avslutar den översyn av barnrättsfrågor som genomförts av , det s.k. barnprojektet som den utgör början på ett intensifierat arbete med att integrera ett barnrättsperspektiv i alla aspekter av utvecklingssamarbetet. WHO, och ingår i den Globala Vaccinalliansen (GAVI), som utöver givar- och mottagarländer även inkluderar läkemedelstillverkare, forskningsorgan och andra privata intressenter. Initiativet syftar till att befrämja vaccination och forskning om nya vacciner och togs mot bakgrund av att tre miljoner barn beräknas dö till följd av sjukdomar som skulle ha kunnat förhindras genom vaccinering. lämnade regeringen ett bidrag om till , ett bidrag som beräknas kunna ökas till . FN:s kontor för samordning av humanitärt bistånd (OCHA) spelar en central roll för humanitär policyutveckling, informationsverksamhet och samordning i fält. På högkvarternivå leder OCHA:s chef, tillika FN:s humanitäre samordnare, det humanitära samordningsorganet och för humanitära frågor (ECHA). OCHA har aktivt arbetat med att stärka skyddet för civilbefolkning i väpnade konflikter och säkerheten för humanitär personal. En ny enhet för internflyktingar har upprättats för att stödja FN:s landkontor i utarbetandet av konkreta strategier för internflyktingar. OCHA ansvarar också för samordningen av FN:s konsoliderade appeller, som utgör ett centralt strategiskt samordnings- och resursmobiliseringsinstrument. Genom OCHA har FN:s kapacitet för genomförande av snabba behovsbedömningar och samordningsinsatser i akuta katastrofinsatser (genom s.k. UNDAC-team) vidareutvecklats. OCHA finansieras till övervägande delen av frivilliga bidrag. bidrog med till OCHA:s årsbudget. I samband med beslut till FN:s konsoliderade appeller bidrar också Sida regelbundet till OCHA:s samordningsfunktion. Genom den informella gruppen "Friends of OCHA" upprätthåller de största givarna en löpande dialog med OCHA om verksamhetens inriktning. () är genom sitt unika mandat och sin integritet en särskilt viktig aktör när det gäller att ge skydd till en drabbad civilbefolkning i väpnade konflikter. Organisationen bygger sin verksamhet på de fyra och dess tilläggsprotokoll om den humanitära rätten i väpnade konflikter. ICRC:s verksamhet har blivit alltmer betydelsefull i dagens komplexa konfliktsituationer. En särskilt viktig del av ICRC:s mandat är att sprida kunskap om den internationella humanitära rätten. Kommittén har genomfört reformer av budget och programverksamhet och öppnat för ökad internationell rekrytering. för en aktiv och bred dialog med ICRC i bilaterala konsultationer och genom deltagande i en informell stödgrupp med de största givarländerna. Den Europeiska unionen är världens största finansiär av utvecklingssamarbete. Tillsammans svarar gemenskapen (EG) och medlemsstaterna för av världssamfundets offentliga bistånd. Ungefär två tredjedelar av EG-biståndet finansieras över den reguljära budgeten, vilken fastställs av efter förslag från kommissionen och samråd med ministerrådet. Resten finansierar medlemsstaterna dels via Europeiska utvecklingsfonden, , för stöd till 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 de s.k. AVS-länderna i , och , dels genom subventionerade lån från Europeiska investeringsbanken. avsätts ca ur unionens totala budget för externa åtgärder (exkl. stöd till kandidatländer). avräknas från biståndsramen för att täcka andel av EG:s internationella utvecklingssamarbete. Till den årliga inbetalningen till budgeten skall läggas åtagande om bidrag till 8 om totalt samt till 9 om totalt , vilka beräknas på flerårsbasis. Reformer och ny utvecklingspolitik Sedan den övergripande ("globala") utvärderingen av EG-biståndet presenterades 1999 har genom ministerrådet och mer direkt arbetat aktivt för att öka dess effektivitet. Det institutionella reformpaket som genomförs innefattar satsning på t.ex. ökad resultatinriktning, stärkt programmering, sammanslagen projekthantering vid nya EuropeAid Cooperation Office, förenklade regler, överföring av beslutskompetens och resurser till delegationerna i fält samt stärkt utvärderingsfunktion. Reformerna fortskrider i stort sett enligt plan och vissa förbättringar kan ses där varit drivande. Kommissionen har t.ex. under 2001- 2002 lagt fram ett stort antal landstrategier där kvaliteten har ökat markant i många fall. Utbetalningstakten har ökat och likaså är de första rapporterna om decentraliseringen till fältet positiva. Även () har i en utvärdering av EG:s utvecklingssamarbete , konstaterat att det skett förbättringar vad gäller arbetet med landstrategier samt noterat att delegeringen av verksamhet från till fält pågår. Regeringen kommer tillsammans med andra medlemsstater att fortsätta stödja och påverka detta förändringsarbete. Några av de viktigaste stegen som troligen kommer att tas är sista etappen av överföring av beslutskompetens och resurser till ytterligare ett antal delegationer samt slutförhandling om en ny förordning om stödet till och . 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Miljöhänsyn integreras i EG:s utvecklingssamarbete Fördragets artikel 6 liksom EG:s utvecklingspolitik föreskriver att miljöhänsyn skall integreras i gemenskapens insatser i syfte att främja en hållbar utveckling. En strategi för integrering av miljöhänsyn i utvecklingssamarbetet antogs därför av rådet . Strategin anger hur miljöhänsyn kan bidra till fattigdomsbekämpning och hur EG bäst kan stödja utvecklingsländerna att själva verka för en hållbar utveckling. Miljöhänsyn bör integreras i alla instrument och program, i synnerhet landstrategierna och i de sex prioriterade områdena inom den nya utvecklingspolitiken. Vidare understryks vikten av att stödja utvecklingsländerna genom ökad samstämmighet mellan olika politikområden, t.ex. handel, fiske och jordbruk. Strategin skall regelbundet revideras med början 2004. har miljöprofiler och integrering av miljö genomförts i alla landprogram för AVS-länderna och miljökonsekvensbedömningar gjorts för alla relevanta biståndsprojekt. Interna utvecklingsinsatser och utbildningar pågår inom kommissionen. Regeringen verkar aktivt särskilt i verkställighetskommittéerna - för att strategin genomförs på alla nivåer av EG:s utvecklingssamarbete. har verkat aktivt för att stärka jämställdhetsdimensionen i EU:s utvecklingssamarbete. Ett konkret resultat av detta arbete var de rådsslutsatser som antogs om ett handlingsprogram för integrering av jämställdhet i Gemenskapens utvecklingssamarbete. har med framgång drivit att detta program inte bör begränsas till att beskriva ambitiösa mål för jämställdhetsarbetet utan att jämställdhetsarbete också kräver resurser, främst i form av personal, och ett tydligt ledningsansvar för att målen skall kunna förverkligas. Samarbetet med , och Det nya är ett partnerskapsavtal mellan Europeiska gemenskapen, dess medlemsstater och de 77 s.k. AVS-länderna i , och . Avtalet, som undertecknades , ersätter de tidigare . riskt , med undantag för den nionde europeiska utvecklingsfonden, vars medel inte blir tillgängliga förrän avtalet ratificerats. löper och omfattar en politisk dimension, handelssamarbete och utvecklingssamarbete. har dock inte tillräckligt många EU-medlemsländer ratificerat för att avtalet skall kunna träda i kraft. Regeringen anser att utgör en bra grund för EU:s samarbete med AVS-län- derna och att det ligger väl i linje med svenska och internationella utvecklingsmål. Fattigdomsbekämpning utgör det övergripande målet för samarbetet. Samarbetet skall bygga på partnerskap som baserar sig på en gemensam värdegrund, lokalt ägarskap, dialog och ömsesidiga åtaganden. Ett brett deltagande eftersträvas, som också skall omfatta icke-statliga aktörer.