prop · GQ0377 · 2003-03-17 00:00:00 — identifieringsbeslut och återkallelsebeslut, bör andra tidsramar gälla för omprövning och överklagande. Den tidsperiod som gäller för beskattningsbeslut är inte lämplig för sådana beslut. Eftersom beslut avseende identifiering etc. får konsekvenser för hanteringen i andra länder, är det viktigt att tiden för omprövning respektive överklagande är så kort som möjligt, utan att den för den skull rättssäkerheten åsidosätts. I promemorian föreslogs att tiden skulle sättas , vilket är längre än vad som föreskrivs för överklagande enligt förvaltningslagen (1986:223). Det motiverades med att besluten riktar sig till personer i utlandet varvid eventuell korrespondens kan ta . Avsikten är dock att korrespondensen skall ske elektroniskt. Regeringen anser därför att tiden lämpligen kan vara densamma som i förvaltningslagen, dvs. efter det beslut som omprövas respektive överklagas meddelades. Bestämmelserna om omprövning finns i 10 a kap. 156178 §§. Bestämmelserna om överklagande finns i 10 a kap. 18 och 19 §§. I de nya bestämmelserna i sjätte direktivet finns inga regler om anstånd med deklaration eller betalning, motsvarande dem i 10 kap. 24 § och 17 kap. SBL. Det finns inte heller några regler om befrielse från betalning av skatt motsvarande dem i 13 kap. SBL. Eftersom några regler om anstånd med deklaration inte har överenskommits på EG-nivå, bör vi inte införa sådana endast för e-handelsdeklarationer som lämnas till . Bestämmelser om anstånd med betalning skulle dock kunna tillämpas på svensk skatt i de fall omprövning eller överklagande skett. De skulle i så fall tillämpas både för svensk mervärdesskatt som redovisas i en e-handelsdeklaration till och för svensk mervärdesskatt som redovisas i en motsvarande e-handelsdeklaration till ett annat land. Till skillnad mot vad som föreslogs i promemorian, föreslår regeringen att anstånd med betalning skall kunna medges i dessa fall. Även bestämmelsen i 13 kap. 1 § första stycket om befrielse från mervärdesskatt när det finns synnerliga skäl bör gälla, även om det kan antas att den sällan kommer att få aktualitet. Regleringen bör genomföras i form av hänvisningar från 10 a kap. 21 § till 13 kap. 1 § första stycket och 17 kap. 2, 3 och 811 §§. Det finns en rad andra bestämmelser i skattebetalningslagen som bör gälla även när redovisning sker enligt den särskilda ordningen i 10 a kap. Genom hänvisningen i 10 a kap. 21 § kommer följande bestämmelser i skattebetalningslagen att bli tillämpliga på sådan svensk skatt som redovisas i en e-handelsdeklaration här eller i en motsvarande deklaration i ett annat : bestämmelser om lagens tillämpningsområde och definitioner (1 kap. 1 och 3 §§), överflyttning av ärenden mellan Prop. 2002/03:77 myndigheter (2 kap. 5 och 6 §§ samt 7 § första stycket), redovisningsskyldighet vid avveckling (10 kap. 37 §), beskattningsbeslut (11 kap. 1, 2, och 20 §§), ansvar för skatt (12 kap. 6 och 7 §§, 12 § första stycket och 13 §), utredning i skatteärenden (14 kap. 1 §, 2 § första stycket, 3 § första stycket och 48 §§), inbetalning av skatt som skall betalas enligt omprövningsbeslut etc. (16 kap. 6 § andra stycket första meningen, tredje och fjärde styckena samt 13 §), utmätning och förbud mot överlåtelse av skattefordran etc. (18 kap. 8 och 9 §§ samt 10 § andra stycket), indrivning (20 kap. 15 §§ och 7 §), vissa bestämmelser i kapitel 23 om behörighet att lämna uppgift, verkställighet och gallring (23 kap. 59 §§). Bestämmelserna i 1 kap. 1 och 3 §§, 2 kap. 5 och 6 §§ samt 7 § första stycket samt 23 kap. 5, 6, 8 och 9 §§ bör också gälla för beslut i fråga om identifiering eller återkallelse av identifieringsbeslut. Detta framgår av 10 a kap. 20 §. Regeringens bedömning: Inga ändringar behöver göras i den svenska lagstiftningen på grund av de nya EG-reglerna. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: Ingen remissinstans har kommenterat denna Skälen för regeringens bedömning: De överenskomna ändringarna i sjätte direktivet innehåller även regler om elektroniskt uppgiftslämnande. Enligt artikel 2 i direktivet 2002/38/EG skall tillägg göras i artikel 22 i sjätte direktivet i dess lydelse enligt artikel . registreringsanmälningar, deklarationer, årliga sammanställningar av deklarationsuppgifter samt periodiska sammanställningar och görs i punkterna 1 a, 4 a, 6 a och 6 b. De innebär att medlemsstaterna skall, i enlighet med villkor som de själva fastställer, tillåta att skattskyldiga personer lämnar sådana uppgifter som nämnts på elektronisk väg och får också kräva att elektroniska medel används. alltså att det skall vara möjligt för de skattskyldiga att lämna uppgifterna De innebär också att skattemyndigheterna får kräva att uppgifterna lämnas elektroniskt. Det sistnämnda gör att om en skattskyldig försöker försvåra skattemyndighetens kontrollarbete genom att t.ex. lämna in uppgifter i form av datautskrifter i stället för att göra dem elektroniskt tillgängliga, kan myndigheten kräva att i stället få dem Regler om hur registreringsanmälan, deklaration respektive periodisk sammanställning skall lämnas finns i skattebetalningslagen och Av 4 § skattebetalningsförordningen framgår att anmälan för registrering får lämnas i form av ett elektroniskt dokument på det sätt Det är inte möjligt att lämna anmälan elektroniskt, men ett arbete pågår för att göra det möjligt. och har ett Prop. 2002/03:77 samarbetsprojekt som syftar till att företagen på elektronisk väg skall kunna lämna sina uppgifter till de båda myndigheterna i ett sammanhang. skall enligt uppdraget vara avslutat . Vad gäller skattedeklarationerna framgår det av 10 kap. 26 § SBL att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får föreskriva eller i enskilda fall medge att skattedeklaration får lämnas i form av ett elektroniskt dokument. Med ett elektroniskt dokument avses en upptagning som har gjorts med hjälp av automatiserad databehandling och vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. I så fall får kravet enligt 25 § SBL på underskrift uppfyllas med elektroniska medel. Genom en försöksverksamhet som pågår är det möjligt att lämna elektroniska skattedeklarationer via Internet. Den skattskyldige som vill utnyttja denna möjlighet skall ansöka om detta hos skattemyndigheten. Blanketter för detta finns på (). Enligt 10 kap. 34 § SBL får bestämma att en periodisk sammanställning kan lämnas med hjälp av automatisk databehandling. Den som vill lämna uppgifterna elektroniskt måste anmäla detta till . Genom systemet (elektronisk deklarationsakt) är det sedan möjligt att lämna de kodade uppgifterna på en fil, antingen via ett modem eller via en Internetuppkoppling. Vi har inga krav i svensk lagstiftning på årliga sammanställningar över lämnade deklarationsuppgifter, därmed har vi heller ingen bestämmelse om hur sådana skall lämnas in. Av det ovanstående framgår att det i den svenska lagstiftningen redan finns bestämmelser som möjliggör elektroniskt uppgiftslämnande. Det lämnas därför inget förslag till nya eller ändrade regler med anledning av de nya reglerna i sjätte direktivet. I direktivet ges medlemsstaterna som nämnts även en möjlighet att införa en regel som ger skattemyndigheterna rätten att kräva att den skattskyldige lämnar sina uppgifter elektroniskt. De uppgifter det här är fråga om är registreringsanmälningar, deklarationer och periodiska sammanställningar. Eftersom möjligheterna att frivilligt lämna uppgifterna elektroniskt är under utveckling, har det inte ansetts finnas något behov av att i detta skede införa regler som ålägger de skattskyldiga att lämna sina uppgifter elektroniskt. I promemorian lämnas därför inga förslag om detta. Regeringens förslag: Reglerna föreslås träda i kraft . De bestämmelser som införs med stöd av direktiv /38/EG skall tillämpas endast så länge artikel 1 i detta direktiv gäller. Promemorians förslag: I promemorian föreslogs att reglerna skulle träda ikraft och gälla fram till . Reglerna skulle därmed få samma giltighetsperiod som föreskrivs i direktivet. Remissinstanserna: har ifrågasatt om det är nödvändigt att införa ett slutdatum redan nu även i den svenska lagstiftningen. Beroende på hur den kommande beslutsprocessen i EU gestaltar sig mot slutet av reglernas giltighetstid, kan det förväntas att en betydande tidspress kan infinna sig i fråga om den svenska lagstiftning som behövs för tiden . Om ikraftträdandebestämmelserna till den svenska lagstiftningen utformas på föreslaget sätt, är det dessutom nödvändigt att EG-beslutet fattas i sådan tid att en ny svensk lagstiftningsprocess hinner avslutas senast angivet datum. Skälen för regeringens förslag: Av artikel 3 i direktivet framgår att länderna skall införa direktivets regler . Av artikel 4 framgår att de regler som gäller beskattningsland, beskattningsordning och den särskilda ordningen för redovisning av skatt för elektroniskt levererade tjänster endast skall gälla . Övriga regler i direktivet, dvs. de som finns i artikel 2 och som handlar om elektroniskt uppgiftslämnande, omfattas dock inte av tidsbegränsningen, utan är permanenta. Av artikel 5 i direktivet framgår att kommissionen skall utvärdera det nya systemet och lämna en rapport över detta. skall rådet fatta beslut om vad som skall gälla . Enligt direktivet skall rådet antingen i enlighet med artikel 93 i fördraget besluta om åtgärder för en lämplig elektronisk mekanism på icke-diskriminerande grund för att påföra, deklarera, uppbära och fördela skatteintäkter på elektroniska tjänster med beskattning på konsumtionsplatsen, eller om så anses nödvändigt av praktiska skäl på grundval av ett förslag från kommissionen genom enhälligt beslut förlänga tidsfristen för de regler som införts genom direktivet. Artikel 93 i innebär att rådet enhälligt på förslag av kommissionen och efter att ha hört och ekonomiska och sociala kommittén skall anta bestämmelser om harmonisering av lagstiftningen om bl.a. omsättningsskatter i den mån en sådan harmonisering är nödvändig för att den inre marknaden skall fungera. Konstruktionen av bestämmelserna om giltighetsperioden i direktivet innebär att större delen av direktivets regler endast skall gälla och att man har föreskrivit vilka beslut som skall fattas därefter. Avsikten är att om det när tidsperioden gått ut finns en ny, bättre ordning som kan ersätta den särskilda ordningen så skall den införas. Om tekniken för en sådan ordning inte finns eller om länderna inte lyckats besluta om en sådan, skall man besluta om förlängning av gällande ordning. Skulle länderna inte heller lyckas enas om en förlängning, upphör reglerna att gälla och man återgår till den ordning som gällde innan reglerna infördes, dvs. till den ordning som gäller . Syftet med formuleringen är att det skall finnas en press på kommissionen och medlemsländerna att arbeta fram ett bättre system som bygger på mer tekniskt avancerade lösningar. I promemorian föreslogs att även de nya reglerna i den svenska lagstiftningen skulle tidsbegränsas till . menar i sitt remissyttrande att det inte är lämpligt att införa en tidsbegränsning i den svenska lagstiftningen motsvarande den i direktivet. Om en tidsbegränsning införs i lagen, innebär det att de nya reglerna avseende den elektroniska handeln förfaller . Skulle giltighetstiden för direktivets regler förlängas, måste i så fall även Prop. 2002/03:77 giltighetstiden för den svenska lagen förlängas. direktivets regler p.g.a. att länderna inte kan komma överens om en ny ordning eller om en förlängning av den temporära, försvinner den EG- rättsliga grunden för de svenska reglerna, även om dessa inte har tidsbegränsats. De kan då inte längre tillämpas efter det att direktivets regler upphört. Det är obekant hur den nya ordningen kan komma att utformas, men sannolikt kommer det att kräva mycket arbete från såväl kommissionens som sida innan ett beslut kan fattas. Enligt regeringens bedömning är det därför möjligt att den nya ordningen inte kommer att kunna införas , utan att en viss förlängning av den temporära ordningen kommer att behövas. Om så är fallet, finns det en risk att rådsbeslut om detta fattas alltför sent för att den svenska lagstiftningsprocessen skall hinnas med. De olägenheter som detta skulle medföra gör att regeringen delar uppfattning att någon tidsbegränsning inte bör gälla. Någon tidsbegränsning föreslås därför inte. Lagrådet menar i sitt yttrande att det inte är givet att de svenska reglerna automatiskt och i sin helhet inte skulle kunna tillämpas för det fall EG-reglerna upphör att gälla. Lagrådet anser därför att man för att undvika rättsosäkerhet bör markera sambandet med direktivet. Bestämmelsen kan utformas så att det blir klart att de ifrågavarande reglernas giltighet är beroende av att EG-bestämmelserna är giltiga. Lagrådet har lämnat ett förslag till formulering. Regeringen föreslår att formuleringen tas in som en särskild punkt i ikraftträdandebestämmelserna till mervärdesskattelagen och skattebetalningslagen. De nya reglerna skall tillämpas i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt efter ikraftträdandet. Det finns inte någon aktuell statistik över hur stor den elektroniska handeln med tjänster är. Det finns inte heller några detaljerade prognoser över den kommande utvecklingen. Bedömningarna av vad de föreslagna förändringarna av reglerna för elektroniskt levererade tjänster kan komma att ge för ekonomiska effekter för företagen eller staten måste därför bygga på mycket grova antaganden. Förslaget kommer dock sannolikt att medföra ökade skatteintäkter. Genom de nya reglerna klargörs att företag från tredje land som säljer elektroniska tjänster till privatpersoner i är skyldiga att betala skatt här. Hur stora de ökade intäkterna blir beror bl.a. på hur marknaden utvecklas och på hur företagen kommer att agera. Ökningen av skatteintäkterna kan bli mindre om företag från tredje land väljer att etablera sig i ett annat än i stället för att utnyttja den särskilda ordningen. Företaget kommer då att följa reglerna för EG-företag och ta ut den skatt som gäller i det land där det är etablerat oberoende av var kunden finns. En grov uppskattning av vad de nya reglerna kan ge för effekter måste innehålla en uppskattning även av branschens utveckling. hushållens köp av varor och tjänster via Internet uppgick till 0,9 miljarder kronor, till och till 5,5 miljarder kronor.24 Mycket tyder på att hushållens handel via Internet kommer att fortsätta öka, men kanske inte lika kraftigt . Vid ett antagande att handeln över Internet utvecklas i samma takt som hushållens totala konsumtion, kommer omsättningen att uppgå till 6,1 miljarder kronor och . Vid beräkningar av de statsfinansiella effekterna av de nya reglerna måste vissa antaganden göras om hur stor andel av hushållens konsumtion över Internet som är tjänster samt hur stor andel av den handeln som sker med tredje land. Den största andelen av handeln över Internet omfattar med stor En stor andel av handeln med tjänster sker förmodligen med andra medlemsstater. Om man antar att av handeln är handel med tjänster samt att av handeln med tjänster sker med tredje land, så kommer omsättningen att uppgå till och 64 miljoner kommer därmed statsbudgeten att förstärkas Motsvarande siffra för blir 13 Den varaktiga nettoeffekten blir . måste dock betonas att dessa beräkningar bygger på mycket grova Eftersom det blir klart att försäljningar från tredje land till konsumenter i skall beskattas, kan konkurrenssituationen för de svenska företagen antas bli förbättrad jämfört med dagens situation. Detta kan antas få en positiv effekt för de inhemska företagen, vilket även påverkar statens ekonomi positivt. Vad gäller svenska företags försäljning till kunder i tredje land, klargörs i förslaget att dessa inte skall beskattas. Detta torde dock inte leda till minskade intäkter för staten, eftersom tillämpningen är sådan att de inte beskattas. Vad gäller förslaget avseende radio- och TV-sändningar, antas detta inte ge några ekonomiska effekter eftersom enligt vad som inhämtats dessa tjänster än så länge inte köps från tredje land i någon nämnvärd För skattemyndigheternas del, främst och i , kommer förslaget i viss mån att leda till Förslaget innebär att ett nytt system måste utvecklas för hantering av den särskilda ordningen för redovisning av skatten. arbete kommer att utföras av . nationella hanteringen måste dock utföras av . största delen av detta arbete kommer att behöva utföras 2002 och eftersom systemet skall tas i drift . Det nya systemet kommer att medföra ett visst löpande arbete efter ikraftträdandet med överföring och mottagande av uppgifter och betalningar till och från de övriga , vilket till en del kommer 24 Källa: E-handel och statens instrument för att utveckla förutsättningarna (2002), Post- att utföras genom rutiner. I förhållande till hur många Prop. 2002/03:77 företagare som kommer att välja som kontaktpunkt, kommer således arbetsbelastningen på i att öka. Det kan dock antas att många företag från tredje land kommer att välja en kontaktstat med ett språk som är mer känt än svenska, varför det kan antas att arbetsbelastningen på i inte kommer att öka i någon större omfattning. Det kan antas att det krävs mer resurser för hanteringen än vad som kommer att krävas kommande år. Totalt kan kostnaden för och i beräknas till ca 700 2002, , och därefter . påpekar emellertid i sitt remissyttrande att det är svårt att bedöma de totala extra kostnaderna för skatteförvaltningen av de nya reglerna. Verket anser därför att det inte går att nu bedöma att de ökade kostnaderna till följd av förslagen går att täcka med befintliga resurser. Regeringen bedömer dock att de kostnader som uppstår till följd av de nya bestämmelserna skall täckas med befintliga resurser. Regeringen bedömer att förslaget inte heller kommer att medföra behov av ökade resurser till domstolarna, utan att eventuella kostnader ryms inom befintliga ramar. Sammantaget kan det antas att förslaget kommer att ge en positiv ekonomisk effekt för staten. 10 Konsekvenser för små och medelstora företag De föreslagna reglerna innebär att försäljning av elektroniskt levererade tjänster från tredje land till konsumenter i skall beskattas här. Detta förbättrar konkurrenssituationen för de inhemska företagen gentemot de företag från tredje land som har sålt motsvarande tjänster till utan att debitera skatt. De föreslagna reglerna innebär att tjänsterna skall beskattas skatt oavsett om de säljs från företag i eller från företag i ett land utanför EG. Reglerna innebär även att svenska företag som säljer elektroniskt levererade tjänster på export från till köpare i ett land utanför EG inte skall ta ut mervärdesskatt. Genom dessa åtgärder kommer företag från tredje land och inhemska företag att kunna agera på lika villkor vad gäller mervärdesbeskattningen. Åtgärderna är inte direkt riktade mot små och medelstora företag, men de kommer att påverka situationen även för dessa företag. 11.1Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Alla uppgifter om EG-regler avser EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv (77/388/EEG) om inte något annat anges. Ändringen i punkt 4 b föranleds av att ett tidigare andra stycke i 5 kap. 6 § upphävts genom SFS 2002:1004 (prop. 2002/03:5). Hänvisningen till 5 kap. 6 § har därför justerats i enlighet härmed. Ändringen är redaktionell och föranleds av att begreppen bikostnader och bikostnaderna numera införts i 7 kap. 8 § andra stycket mervärdesskattelagen (1994:200, ML), i stället för de tidigare begreppen omkostnader och omkostnaderna (se SFS 2002:1004, prop. 2002/03:5). 6a och 6 b §§ Ändringarna föranleds av att ett tidigare andra stycke i 5 kap. 6 § upphävts genom SFS 2002:1004 (prop. 2002/03:5). Hänvisningarna i paragrafens första och andra stycke till 5 kap. 6 § har därför justerats i enlighet härmed. Ändringarna i första stycket 1 och tredje stycket 1 syftar till att förtydliga bestämmelserna och få en bättre överensstämmelse med lydelsen i artikel 9.2 e (i den engelska versionen av direktivet används uttrycket to which the service is supplied). Regeln i första stycket 2 bygger såvitt avser andra tjänster än elektroniska tjänster på direktivets artikel 9.3 b. Artikeln förutsätter att beskattning bara kan ske om den egentliga användningen och utnyttjandet av tjänsterna sker här. Genom införandet av ordet här begränsas tillämningsområdet för att bättre spegla innehållet i direktivet. Nuvarande lydelse skulle kunna tolkas så att t.ex. beskattning skall ske i när en i bosatt person har ett telefonabonnemang i sin sommarstuga i ett land utanför EG. Genom ändringen klargörs att så inte skall vara fallet. En sådan tillämpning torde heller inte ha förekommit Artikel 9.3 är dock inte tillämplig på elektroniska tjänster. Det innebär att elektroniska tjänster enligt andra stycket 12 som tillhandahålls från ett land utanför EG skall beskattas här om de förvärvas av någon som är bosatt etc. i , oavsett förvärvet görs i eller i ett annat land. Ändringarna i tredje stycket 2 görs också för att uppnå en bättre överensstämmelse med direktivet. Av en ny punkt 3 i första stycket framgår att telekommunikations- tjänster eller radio- eller TV-sändningar skall anses tillhandahållna i om tjänsterna tillgodogörs genom fasta anslutningar till elektroniska kommunikationsnät här och de tillhandahålls från ett land utanför EG. Med begreppet elektroniskt kommunikationsnät avses detsamma som i regeringens lagrådsremiss med förslag till lag om elektronisk kommunikation. Bestämmelsen är tillämplig när den som förvärvar tjänsten inte är en näringsidkare, men är etablerad, bosatt eller stadigvarande vistas i ett annat eller i ett land utanför EG. Förvärvaren kan således vara en privatperson som är bosatt utomlands och som har fasta anslutningar för telefoni eller television i en fritidsbostad här. Genom punkten 3 införs den obligatoriska bestämmelsen i artikel 9.4 i sjätte direktivet enligt dess lydelse i direktiv /38/EG när fråga är om personer bosatta i ett annat medlemsland. I fråga om personer bosatta utanför EG motsvaras punkten 3 av den fakultativa regeln i artikel 9.3 b. Punkt 11 i andra stycket numreras om till 13. Två nya punkter, 11 och 12, införs. Genom detta kommer radio- och TV-sändningar samt tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg att beskattas enligt reglerna i 7 §. Det innebär att när tjänsterna i punkt 11 och 12 tillhandahålls från ett land utanför EG till skall beskattning ske här. Detta gäller oavsett om köparen är näringsidkare eller inte. Är köparen en näringsidkare, blir denne skattskyldig för förvärvet och skall således stå för redovisning och betalning av skatten i (jfr. artikel 21 i sjätte direktivet). Om köparen inte är en näringsidkare, skall säljaren redovisa och betala skatten. Detta följer av 1 kap. 2 § första stycket 1 och 2 ML. En möjlighet att under vissa förutsättningar tillämpa en förenklad beskattningsordning föreslås för tjänster som levereras på elektronisk väg enligt punkt 12, se avsnitt 7.4.2 och det föreslagna nya 10 a kap. skattebetalningslagen (1997:483, SBL). I fråga om tjänster som tillhandahålls inom EG, dvs. från ett annat till en näringsidkare i , innebär reglerna att beskattning skall ske i . Det är köparen som är skattskyldig (1 kap. 2 § ML). Det omvända gäller vid försäljning från till näringsidkare i ett annat (5 kap. 1 § ML). De nya reglerna innebär ingen ändring i fråga om tjänster som tillhandahålls en privatperson i från ett annat . När det gäller EG-interna försäljningar till privatpersoner gäller nämligen alltjämt huvudregeln, dvs. att beskattning skall ske i det land där säljaren har sitt fasta etableringsställe (artikel 9.1 och 5 kap. 8 § ML). I punkt 12 finns en lista med exempel på vilka typer av tjänster som bestämmelsen om elektroniskt levererade tjänster omfattar. Listan motsvarar den lista som finns i bilaga L till sjätte direktivet enligt ändringen genom direktiv /38/EG. Listan är inte uttömmande utan utgör endast en exemplifiering.