prop · GQ0344 · 2003-03-07 00:00:00 — Om ungdomars attityder inte förändras och sysselsättningsnivån hos den äldre arbetskraften inte ökar förutspår AMS och SCB att bristerna på kvalificerad arbetskraft kommer att kvar- stå och fördjupas inom vissa strategiskt viktiga områden. I undersökningar som har genomförts av AMS, och uppger arbetsgivare att rekryteringsarbetet försvåras av att de sökande inte uppfyller uppställda kompetenskrav.12 I undersökning bedömde arbetsgivare att av platserna var svår- tillsatta, i AMS undersökning uppgav av tillfrågade företag att man haft svårt att hitta rätt kompetens och i Svenskt Näringslivs under- sökning var det av arbetsgivarna som upplevde svå- righeter vid rekryteringen. 12 Arbetsmarknadsutsikterna (Ura 2001:9), AMS, 2001, Kompetens en bristvara? Företagens syn på kompetensförsörjning (R 2000:14), , 2000, samt Brister i arbetsmarknadspolitiken bromsar tillväxten, , 2001. Undersökningarna visar dock att rekryteringsproblem i många fall får Prop. 2002/03:44 en acceptabel lösning genom en förlängd rekryteringsprocess och med Konsekvenserna av rekryteringssvårigheter och försenade rekryteringar är ofta stigande lönekostnader eller att företag tvingas tacka nej till order. Vidare framkommer i undersökningarna att rekryteringsproblemen är mer omfattande för småföretag än för större företag. Små företag tvingas i större utsträckning att sänka kompetens- kraven och/eller dra ner på produktionen. IFAU:s rapport rekryteringsbeteende (Forskningsrap- port 2001:3) ger en liknande bild. En genomförd enkätstudie riktad till arbetsgivare inom den offentliga och privata sektorn visar att tre av tio arbetsgivare upplevde brist på kvalificerad arbetskraft. Bristen löstes i vissa fall genom ökat övertidsarbete. Andra arbetsgivare rapporterade emellertid att de tvingades att minska produktion och service. Nya krav på arbetsmarknadsutbildningen De nya arbeten som kommit till på arbetsmarknaden har i hög grad skapats inom den kunskapsintensiva sektorn. En förutsättning för att arbetskrafts- och kompetensbehoven i denna sektor skall kunna tillgodoses är att regeringens långsiktiga mål om att av en årskull skall ha börjat studera vid högskolan . SCB:s13 och AMS14 prognoser anger samstämmigt att efterfrågan på arbetskraft på både kort och lång sikt kommer att vara större än tillgången inom vård och omsorg, naturvetenskap och teknik samt undervisning. Enligt AMS har de senaste årens arbetskraftsefterfrågan och rekryte- ringar i stor utsträckning tömt den reserv av utbildad arbetskraft som fanns. Det finns nu därför begränsade möjligheter att höja sysselsätt- ningen inom t.ex. vård-, omsorgs- och undervisningsområdet. AMS me- nar att detta ställer krav på att nya strategier formuleras för att förmå unga att välja utbildning som har anknytning till den framtida arbets- marknaden. Det ställer emellertid också, framhåller AMS, nya krav på arbetsmarknadsutbildningen. I sammanhanget skall förstås inte förglöm- mas den grundläggande betydelsen av att arbetsgivaren måste vara be- redd att erbjuda villkor som förmår attrahera den arbetskraft som efter- frågas. Inom arbetsmarknadspolitiken är arbetsmarknadsutbildningen det viktigaste instrumentet vid sidan av arbetsförmedlingen. Störst betydelse, inte minst i ett tillväxtperspektiv, har den yrkesinriktade utbildningen. För att höja kompetensen hos arbetssökande med svag ställning och underlätta rekryteringen till den yrkesinriktade utbildningen genomför AMS också förberedande utbildningar. Detta har ett stort värde för många arbetssökande, men AMS menar också att det är problem med att finna personer som når upp till de förkunskapskrav som ställs. Detta förhållande bidrar till svårigheterna att komma till rätta med situationer där det råder påtaglig arbetskraftsbrist och arbetslöshet. SCB, Trender och prognoser 2002, befolkning, utbildningen och arbetsmarknaden med Var finns jobben 2002/2003 (Ura 2002:5), AMS 2002. Mot bakgrund härav föreslog AMS i budgetunderlaget till regeringen . 2002/03:44 för perioden 20002002 att myndigheten skulle få möjlighet att genom- föra bristyrkesutbildning för redan anställda. AMS menade att detta skulle förbättra förutsättningarna att förebygga flaskhalsar. beslutade på regeringens förslag, bl.a. mot denna bakgrund, om att genomföra en försöksverksamhet med bristyrkesutbildning riktad till anställda (prop. 1999/2000:1 utgiftsområde 14, rskr. 1999/2000:83). Det övergripande motivet var att tillgången på arbetskraft inte skulle bli hämmande för en framtida ökning av sysselsättningen och att regeringens sysselsättningsmål skulle uppnås. Förutom att snabbare kunna tillgodose arbetslivets kompetensbehov ville man ge arbetslösa möjlighet att ta de arbeten som blev lediga under den anställdes utbildningstid och därmed komma in på arbetsmarknaden. I försöksverksamheten deltog 1 271 personer, 394 kvinnor och 877 män. Utbildningar inom datateknik, tillverkning, pedagogik, vård och omsorg och teknik och naturvetenskap dominerade. Den uppföljning som AMS genomförde av försöksverksamheten15 visade att av deltagarna upplevde att deras yrkeskunnande ökat. Av dessa var flertalet kvar hos samma arbetsgivare och inom samma yrkesområde. Arbetsgi- varna var överlag mycket positiva till försöksverksamheten och menade att försöksverksamheten bidragit till att lösa brist- och flaskhalsproblem. framhöll AMS i uppföljningen att de snäva tidsramarna för försöksverksamheten inte givit rimliga förutsättningar att genomföra verksamheten på ett tillfredsställande vis. Inom ramen för det nationella IT-programmet (SwiT) som genomför- des 19982000 fanns också möjlighet att erbjuda utbildning för ett visst antal redan anställda. IFAU utvärderade programmet16 och kom till slutsatsen att utbildningen verkade ha avhjälpt de aktuella arbetsgivarnas kompetensbrist och resulterat i ny och mer effektiv teknikanvändning i företagen. I rapporten finns jobben 2002/2003? (Ura 2002:5) anför AMS att kraven på enskilda att klara övergångar mellan olika yrkesom- råden kommer att bli allt större till följd av såväl strukturom- vandling som demografiska förändringar. I linje med detta har AMS i budgetunderlaget för 20032005 framhållit att det fortfarande finns behov av bristyrkesutbildning för redan anställda och föreslagit att arbetsmarknadsutbildning skall få anvisas även den som inte är eller riskerar att bli arbetslös. Särskilt har AMS påtalat att det kan ha betydelse för de många utrikes födda som finns i arbeten de är över- kvalificerade för. Bristyrkesutbildning skulle kunna ge dem möjlighet att komplettera tidigare utbildning så att de får arbete i nivå med sina fak- tiska kvalifikationer. I sammanhanget bör uppmärksammas de risker som finns med att sta- ten subventionerar utbildning av aktuellt slag. Dels kan det innebära att arbetsgivare får ersättning för utbildningar som de själva planerat att be- kosta, dels kan subventionen leda till snedvridning av konkurrensen om inte alla arbetsgivare ges möjlighet att få del av förmånen. Uppföljning av försöksverksamhet med bristyrkesutbildning för redan anställda (Prora IFAU, Att utbilda dem som har jobb exemplet SwIT (2001:10). risk med satsningar på utbildning av redan anställda kan vara att resursut- rymmet för nödvändiga insatser för de som är arbetslösa blir för litet. AMS och IFAU har i uppföljningen av försöksverksamheten med bristyrkesutbildning respektive SwIT-utbildningssatsningen undersökt Av de intervjuade arbetsgivarna uppgav 20 procent att de sannolikt hade betalat utbildningen om subventionen inte Utbildningarna hos dessa arbetsgivare syftade i hög grad till att öka arbetstagarens kvalifikationer för andra arbetsuppgifter på den be- fintliga arbetsplatsen snarare än till att arbetstagaren skulle byta yrke. de fall där de anställda bytte yrke eller arbetsgivare hade subventionen betydelse för att utbildningen skulle komma till stånd. ekonomiskt perspektiv kan betald utbildning av staten i dessa fall vara motiverad för att avhjälpa arbetsgivarens brist på kompetent arbetskraft och bidra till fortsatt tillväxt. Erfarenheter från Europeiska socialfondens mål 3 Europeiska socialfondens mål 3 syftar till att ge människor möjlighet att utveckla sin kompetens så att de kan leva upp till de ökande krav som ställs i arbetslivet. Programmet är riktat till såväl sysselsatta som arbetslösa och är indelat i fyra insatsområden. Inom insatsområde 1 Kompetensutveckling för sysselsatta har från programmets start t.o.m. totalt 29 000 Dessa omfattar 694 000 deltagare, varav är kvinnor och är män. Insatsområdet skall stimulera till verk- samhetsrelaterad kompetensutveckling för anställda i privata företag, offentlig sektor och organisationer liksom för egna företagare. medelstora företag skall prioriteras. Insatsområdet omfattar totalt ca 16 000 miljo- ner kronor, varav totalt ca till lika delar utgörs av bidrag från Europeiska socialfonden och statlig medfinansiering. mare hälften av socialfondsmedlen i mål 3 programmet avser Kompe- tensutveckling för sysselsatta. Insatserna inom ramen för insatsområdet görs i två steg. get utgörs av en kompetens- och verksamhetsanalys på arbetsplatsen. Denna analys skall sedan i ett andra steg ligga till grund för ansökan om stöd till kompetensutveckling för anställda. Företag eller arbetsplatser med färre än 250 anställda kan få bidrag av kostnaderna för kompetens- och verksamhets- Bidraget för kompetensutvecklingen uppgår till av utbildningskostnaden och bruttolönen för de anställda för den tid de deltar, dock högst . På regeringens uppdrag redovisade () 2002 en utvärdering av insatsområde 1 Kompetensutveckling för syssel- satta i mål 3. Denna utvärdering tydde på att genomförandet dittills varit framgångsrikt även avseende kvalitativa aspekter, med reservation för den relativt begränsade omfattningen av undersökningen. bedöms intresset och engagemanget hos arbetsgivarna för kompetens- utvecklingen som stort. De intervjuade deltagarnas omdömen om kom- petensutvecklingen är över lag goda, främst avseende innehållet i utbild- ningarna som anses relevant för arbetet och därför bedöms ha positiv Deltagarna gör dock bedömningen att kompetensutvecklingen Prop. 2002/03:44 inte har haft lika stor betydelse för deras ställning på arbetsmarknaden. I det följande ges en kortfattad beskrivning av situationen för invandrare på den svenska arbetsmarknaden och vissa utvecklingstendenser i detta sammanhang. Regeringen har i skrivelsen Integrationspolitik för 2000- talet (skr. 2001/02:129) givit en mer omfattande redovisning. Beskrivningen tar primärt sikte på gruppen utrikes födda. På grund av att relevant statistik för denna grupp i vissa avseenden saknas, komplette- ras framställningen med uppgifter om situationen för utländska eller ut- omnordiska medborgare. Inledningsvis skall också särskilt understrykas att kategorin utrikes födda är mycket heterogen och att situationen för olika individer eller grupper av individer i kategorin kan skilja sig avse- värt åt, något som också framkommer nedan. Personer födda utomlands drabbades särskilt hårt av nedgången på ar- betsmarknaden . Speciellt utsatta var de nyanlända invandrarna, av vilka många flytt krig och kaos i f.d. . Men konjunkturnedgången slog hårt också mot invandrare med längre vistel- setid i , även mot dem som blivit svenska medborgare. I jämfö- relse med svenska ej naturaliserade medborgare steg arbetslösheten be- tydligt mer för utrikes födda. Relativ arbetslöshet för utlandsfödda och svenska ej naturaliserade medborgare Svenska medborgare ej naturaliserade Efter arbetslöshetstoppen 1996, då arbetslösheten var bland Prop. 2002/03:44 de utrikes födda , har arbetslösheten bland utrikes födda minskat kraftigt. Arbetslösheten fortsatte minska under andra halv- för de utrikes födda men ökade något för svenska ej naturalise- rade medborgare. Arbetslösheten är högre bland utrikes födda män än bland utrikes födda kvinnor. var av männen och av kvinnorna arbetslösa. har utrikes födda kvinnor stått för hela arbetslöshetsminskningen, medan arbetslösheten bland män legat på en nivå. Då konjunkturen vände 1997 bröts en långvarig negativ sysselsätt- ningstrend. Sysselsättningsgraden för utländska medborgare hade då sjunkit . Sysselsättningsgraden för utländska medborgare har stigit snabbare än för befolk- ningen som helhet. Ökningen har varit större för män än för kvinnor. Statistik tyder på att ökningen avstannat något. Även arbetslös- hetsutvecklingen för utländska medborgare har varit mycket positiv . Sysselsättningsgrad bland utländska medborgare samt i den totala befolkningen i arbetsför Förbättringen av situationen på arbetsmarknaden för invandrare syns även i statistiken över personer med långa inskrivningstider på arbets- förmedlingen. har minskningen varit mycket kraf- tig. hade antalet långtidsinskrivna utomnordiska med- borgare, i jämförelse med , minskat . Det är en större procentuell minskning än bland långtidsinskrivna totalt. I vilket land en person är född och hur länge personen har varit i påverkar sannolikheten för att vara sysselsatt eller arbetslös. födda i ett annat nordiskt land var sysselsättningsgraden under medan personer födda i eller hade en Sysselsättningsgraden ökar och arbetslösheten sjunker väsentligt med Prop. 2002/03:44 antalet år den invandrade varit i . Det tyder på en ökad integration Skillnaderna mellan dem som varit i och dem som varit här längre är särskilt tydlig bland utomeuropeiska invandrare. Det bör betonas att skillnader mellan utrikes födda och infödda består också i landet. För utlandsfödda som varit i är sysselsättningsgraden lägre och ar- betslösheten högre än för personer födda i . Hinder för invandrare på den svenska arbetsmarknaden Strukturomvandlingen från industrisamhälle och massproduktion till ett mer kunskapsintensivt och kundorienterat samhälle har gjort det generellt svårare för invandrare att hävda sig på arbetsmarknaden. Kulturspecifik kunskap, såsom språkfärdigheter, förmåga att kommunicera med kunder och medarbetare samt kunskap om det svenska samhället, har tillmätts allt större vikt i arbetslivet18. Denna utveckling, som alltså i sig innebär nya svårigheter i arbetslivet för många invandrare, har tydliga kopplingar till ytterligare ett stort hin- der på arbetsmarknaden för invandrare och andra med annan etnisk till- hörighet än svensk, nämligen förekomsten av etnisk diskriminering. Det finns fog för att påstå att risken för att utsättas för diskriminering har ökat i takt med de förändrade kraven i arbetslivet. Att säga att diskriminering förekommer är emellertid en sak. Att fastslå dess omfattning och vilka former den tar sig är betydligt svårare. De metodologiska problem forsk- ningen står inför är här stora. En metod för att få en uppfattning om i vad mån diskriminering före- kommer är att fråga individen i vilken utsträckning denna upplevt sig ha blivit utsatt för diskriminering. Denna metod användes i en serie under- sökningar , Invandrare om diskriminering IIV (CEIFO, 19951998). Av dessa framgår att upplevelser av etnisk diskriminering i arbetslivet är mycket vanligt förekommande. Av samtliga svarande i de fyra studierna som sökt arbete, anger var tredje att han eller hon inte fått ett sökt jobb på grund av sin utländska bakgrund. Bland per- soner födda i och södra eller mellersta rapporteras sådana erfarenheter av varannan person. Generellt rapporterar männen i under- sökningen fler upplevelser av etnisk diskriminering i arbetslivet än kvin- norna. Situationen för lågutbildade personer har försämrats i och med att efterfrågan på kvalificerad arbetskraft har ökat som det ställts högre krav på anpassningsförmåga i de okvalificerade jobben. Minskningen av antalet okvalificerade arbeten får även konsekvenser på lång sikt eftersom de tidigare ofta varit en inkörsport till arbete för in- vandrare. 17Bilaga till Alla lika olika Mångfald i arbetslivet (Ds 2000:69). 18Trender och prognoser 2002, befolkningen, utbildningen, arbetsmarknaden med sikte på 2020 (2002, SCB). Utbildningsnivå bland befolkningen samt bland utlandsfödda, , i procent Men också högutbildade invandrare möter problem. Utbildningar som individen har med sig från ursprungslandet är inte alltid anpassade till de krav som ställs på den svenska arbetsmarknaden. Till detta kommer en oförmåga i svenskt arbetsliv att ta tillvara den kompetens som finns hos många högutbildade invandrare. Flera studier visar att utrikes födda är underrepresenterade i arbeten på ledningsnivå och arbeten som kräver högre utbildning, trots att deras utbildningsnivå inte avviker från den totala befolkningens. Risken för att vara överutbildad är dubbelt så stor om personen är född utomlands19. Enligt AMS rapport man på fel plats (Ura 2001:5) har av de akademiker som invand- rade ett arbete som motsvarar deras utbildningsnivå, jämfört av de svenskfödda. Invandrade kvinnor finns i större utsträckning än invandrade män i arbeten under sin utbildnings- nivå. Av de personer som var överkvalificerade uppgav de flesta att de var på rätt arbetsplats men hade fel arbetsuppgifter. Det kan tilläggas att arbetslösheten är betydligt högre bland utlandsfödda akademiker än bland svenskfödda med högskoleutbildning. Invandrare är däremot överrepresenterade inom arbeten som inte krä- ver någon särskild yrkesutbildning enligt SCB:s arbetskraftsundersök- ningar. Vissa av de lågutbildade invandrarna har lägre utbildning än grundskola och några är analfabeter. Enligt de senaste folkräkningarna har de som invandrat en högre utbildning än de som vistats i . Anställningstryggheten tenderar att vara mindre för utrikes födda än för dem som är födda i . Av SCB:s arbetskraftsundersökningar framgår exempelvis att tidsbegränsade anställningar och egenföretagande är vanligare bland utrikes födda. Det är speciellt vanligt med tidsbegrän- sade anställningar bland utrikes födda kvinnor. 19 Över- och underutbildning arbetsmarknad (ITPS, A2001:006). Situationen på arbetsmarknaden för såväl utrikes födda som utländska medborgare i har förbättrats . arbetslösheten mycket högre och sysselsättningsgraden mycket lägre än för befolkningen som helhet. Personer med utländsk bakgrund beräknas utgöra mer än en fjärdedel av befolkningen i arbetsför ålder 201520. potentiella arbetskraftsutbud måste tas till vara för att vi skall kunna möta en ökade efterfrågan på arbetskraft. Den låga sysselsättningsgraden innebär att det, vid sidan av de invand- rare som är arbetslösa, finns en stor arbetskraftpotential i form av perso- ner utanför arbetskraften. Det handlar om studenter, hemarbetande, för- tidspensionerade, värnpliktiga, arbetsoförmögna eller personer som vis- En av flera förklaringar till den lägre sysselsättningsgra- den bland utrikes födda är att en större andel av dessa studerar. kes födda är även överrepresenterade bland dem som arbetar hemma, är arbetsoförmögna eller vistas utomlands. Färre av de utrikes födda än av de infödda är pensionerade. En slutsats som kan dras är att det bland de invandrare som står utanför arbetskraften finns en betydande arbets- kraftspotential när det gäller hemarbetande, vissa som studerar samt de som av andra skäl inte tillhör arbetskraften. Det finns också en stor outnyttjad resurs i den grupp invandrare i ar- betskraften som är sysselsatta på fel jobb, dvs. i arbeten under sin ut- står nu inför två stora utmaningar, att bryta den ökande ohälsan och förbättra integrationen av invandrare på arbetsmarknaden. En effek- tiv arbetsmarknadspolitik som bidrar till ökad sysselsättning är en förut- sättning för att dessa utmaningar skall . Det gäller också för möj- ligheterna att nå regeringens övergripande mål att andelen reguljärt sys- selsatta i befolkningen i åldern skall öka till 2004. Målet därefter är full sysselsättning. Att nå dessa båda sysselsättningsmål som arbetslösheten hålls på en låg nivå ställer nya krav på ar- betsmarknadspolitiken. Arbetsmarknadspolitiken har därför lagts om i en tydligare tillväxt- främjande riktning; från stabilisering till allokering. Det har skett genom en förskjutning av insatserna från praktikåtgärder till matchning och ut- bildning, genom att arbetslöshetsförsäkringens effektivitet förbättrats som rättstryggheten för dem som är beroende av försäkringen ökat samt genom att insatserna för dem som har svårast att få ett arbete har stärkts, främst via införandet av aktivitetsgarantin. Omläggningen av arbetsmarknadspolitiken måste nu fortsätta. 20 Alla lika olika mångfald i arbetslivet (Ds 2000:69). Målet för arbetsmarknadspolitiken är en väl fungerande arbetsmarknad med full sysselsättning och god ekonomisk tillväxt. För att uppnå målet är politikens huvuduppgifter att: N Medverka till att arbetssökande snabbt sammanförs med vakanta platser. N Öka de arbetslösas kompetens. N Stödja dem som har svårast att få ett arbete. N Ge inkomsttrygghet vid ofrivillig arbetslöshet. Denna huvudinriktning för arbetsmarknadspolitiken bör ligga fast. Ar- betsmarknadspolitiken skall bidra till tillväxt, sysselsättning och ett kon- kurrenskraftigt näringsliv samt skapa förutsättningar för flexibilitet, trygghet och delaktighet i arbetslivet. Genom ett effektivt platsförmed- lingsarbete, som tillsammans med kompetenshöjande insatser och övriga åtgärder leder till att de arbetslösa kan konkurrera om de lediga jobben och aktivt söka arbete, ökas omställnings- och anpassningsförmågan på arbetsmarknaden. På så sätt kan arbetsmarknadspolitiken främja rörlighet på arbetsmarknaden och bidra till ökad sysselsättning och bättre match- ning mellan utbud och efterfrågan som inflationsdrivande flaskhalsar undviks. Att verka för kvinnors och mäns rätt till arbete på lika villkor, mot- verka en könsuppdelad arbetsmarknad och främja etnisk mångfald är angelägna uppgifter i alla led i den arbetsmarknadspolitiska verksam- heten. Medvetenhet och aktiva åtgärder på dessa områden är en förutsätt- ning för att säkerställa trygghet och delaktighet för individen och en ef- fektiv matchning mellan utbud och efterfrågan. Matchningsprocessen måste effektiviseras ytterligare, bl.a. genom att aktivitetsgarantin förbättras och genom fortsatta insatser för att kvalitets- säkra de individuella handlingsplanerna. Kvaliteten i aktivitetsgarantin har sedan den infördes blivit bättre och bättre, men en hel del återstår att göra. Det handlar inte minst om insatserna för dem som varit utan arbete . Vidare måste intentionerna bakom förändringarna i ar- betslöshetsförsäkringen fullföljas. Reglerna om aktivt arbetssökande och lämpligt arbete måste efterlevas och tillämpas på ett enhetligt sätt i hela landet. Det fortsatta arbetet med att ge arbetsmarknadspolitiken en mer till- växtorienterad inriktning måste koncentreras till följande sju områden. Fortsatt effektivisering och förbättrad styrning av arbetsmarknadspolitiken Styrningen av AMS och länsarbetsnämnderna (Rapport 2002/03:2). porten har remitterats och ännu inte behandlats av . framhåller revisorer att det finns betydande problem med styrningen inom arbetsmarknadspolitiken. Revisorerna anser bl.a. att målstrukturen är komplicerad, att regeringens resultatinformation inte ger besked om politikens effekter, att verksamhetsplaneringen inom AMV är så bristfällig att och regeringens intentioner riskerar att inte få genomslag inom organisationen samt att AMS analys av resultatproces- sen är outvecklad. I rapporten presenteras också ett antal förslag med syfte att förbättra styrningen av den arbetsmarknadspolitiska verksam- heten. Regeringen anser att revisorers rapport är ett värdefullt bi- drag i den fortsatta utvecklingen av den arbetsmarknadspolitiska verk- samheten. bör det framhållas att flera av de åtgärder som re- geringen vidtagit ligger väl i linje med förslagen från revisorer. Regeringen har vid upprepade tillfällen påtalat brister i styrningen och uppföljningen inom AMV. Regeringen har också vidtagit åtgärder för att förbättra styrningen. Bland annat har ledningsformerna inom AMV för- ändrats.