prop · GR0341 · 2003-11-26 00:00:00 — De fall som omfattas av 3 a § liknar de fall som omfattas av 3 § så till vida att i båda fallen skall importskatt tas ut men inte tull. Skillnaden är att i de fall som omfattas av 3 § skall tull inte tas ut alls (varan är ju redan en gemenskapsvara) medan det i de fall som omfattas av 3 a § faktiskt Prop. 2003/04:41 skall tas ut tull, men i ett annat land än . I andra stycket föreslås en bestämmelse för att räkna om sådant underlag för beskattning vid användning av ett mellanstatligt enhetstillstånd som bestämts i annan valuta än svensk valuta. 7.2Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Bakgrunden till förslagen till förändring i mervärdesskattelagen finns i avsnitt 5.3. Förslaget avser förändringar i första stycket punkten 6 som behandlar vem som är skyldig att betala mervärdesskatt vid import. Punkten är uppdelad i två delpunkter, import från ett område som ligger utanför såväl EG:s tullområde som EG:s mervärdesskatteområde (punkten 6 a i paragrafen) och import från ett område som ligger utanför EG:s mervärdesskatteområde men inom EG:s tullområde (punkten 6 b i paragrafen). Det närmaste exemplet på ett område som faller under punkten 6 b är . Att det behövs en sådan uppdelning beror på att EG:s tullområde och EG:s mervärdesskatteområde delvis har olika utsträckning. I vissa fall är alltså det som är en import i tullhänseende inte en import ur mervärdesskattesynpunkt och vice versa. Om förslaget om mellanstatliga enhetstillstånd genomförs, införs ytterligare en variant: en införsel från ett område som ligger utanför både EG:s tullområde och EG:s mervärdesskatteområde, men där tullskulden inte uppkommer i utan i ett annat (eller för det fall importen på någon grund är fri från tull, tullskulden skulle ha uppkommit i det andra EG-landet om importen hade varit tullbelagd). föreslås en ny utformning även av de två punkter som redan finns. Syftet i denna del är inte att göra en materiell ändring, utan enbart att få en författningstext som är mer lätthanterlig. i punkt a regleras de importfall (i tullhänseende) där en tullskuld uppkommer i ; skattskyldig är den som är skyldig att betala tull, i punkt b regleras de importfall (i tullhänseende) där en tullskuld inte uppkommer därför att varan inte är belagd med tull eller importen är befriad från tull, samt sådan införsel som avses i 3 kap. 3 § tullagen (import i skattehänseende, men inte i tullhänseende); skattskyldig är den som skulle ha varit skyldig att betala tull om importen eller införseln varit tullbelagd, i punkt c regleras de importfall (i skattehänseende) där skyldigheten att betala tull uppkommer i ett annat därför att ett mellanstatligt enhetstillstånd används; skattskyldig är innehavaren av tillståndet. Skyldig att betala mervärdesskatt vid import är enligt artikel 21 i sjätte mervärdesskattedirektivet den eller de personer som är utsedda till eller har godtagits såsom ansvariga av de medlemsstater till vilka varorna importeras. Varje medlemsland har således stora möjligheter att själva bestämma vem som skall vara skattskyldig. I avsnitt 5.3 redovisas Prop. 2003/04:41 närmare varför innehavaren av det mellanstatliga enhetstillståndet föreslås vara den utsedde skattskyldige i de fall som omfattas av den föreslagna punkten 6 c. I ett nytt andra stycke görs en hänvisning till tullkodexen avseende innebörden av begreppet gemenskapsvara och begreppet tullskuld. En sådan hänvisning finns redan i 7 kap. 9 § tredje stycket mervärdesskattelagen. Nuvarande andra stycket blir tredje stycket. Tidpunkten för skattskyldighetens inträde vid import är enligt sjätte mervärdesskattedirektivet kopplad till den tidpunkt när skyldigheten att betala tull inträder (eller skulle ha inträtt om det hade funnits en skyldighet att betala tull). I paragrafen föreslås ett förtydligande som klargör att när det gäller skatteskuld som uppkommer vid import med stöd av ett mellanstatligt enhetstillstånd utfärdat i ett annat , så är det tidpunkten när tullskulden uppkommer i det andra landet som är utgångspunkten för när skatteskulden uppkommer i . Ändringen är en följd av att den föreslagna ändringen av 7 kap. 8 §. Den föreslagna ändringen innebär att det införs ett nytt andra stycke. Bestämmelserna i det nya stycket innebär att den del av underlaget för beräkningen av skatten som utgörs av tull fastställd av , i stället skall vara tull fastställd av tullmyndighet i ett annat i de fall skyldigheten att betala mervärdesskatten uppkommer som en följd av en import med stöd av ett mellanstatligt enhetstillstånd utfärdat av ett annat behöriga myndighet. 7.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt Bakgrunden till förslagen om ändringar i punktskattelagstiftningen finns i avsnitt 5.4. Förslaget innebär att när ett tillstånd från ett annat att använda ett lokalt klareringsförfarande används för att sätta en vara som fysiskt befinner sig i i fri omsättning, så är det tillståndshavaren som blir skyldig att betala eventuell tobaksskatt i . Förslaget är uppbyggt på samma sätt som förslaget till ändring i 1 kap. 2 § mervärdesskattelagen. Förslaget avser ett förtydligande av tidpunkten för skattskyldighetens inträde i de fall ett mellanstatligt enhetstillstånd som utfärdats i ett annat Förslaget är utformat på samma sätt som förslaget till ändring i 1 kap. 5 § mervärdesskattelagen. Förslaget innebär att när ett tillstånd från ett annat tullmyndighet att använda ett lokalt klareringsförfarande används för att sätta en vara som fysiskt befinner sig i i fri omsättning så är det tillståndshavaren som blir skyldig att betala eventuell tobaksskatt i avseende snus och tuggtobak. Förslaget är uppbyggt på samma sätt som förslaget till ändring i 1 kap. 2 § mervärdesskattelagen. Förslaget avser ett förtydligande av tidpunkten för skattskyldighetens inträde i de fall ett mellanstatligt enhetstillstånd som utfärdats i ett annat Förslaget är utformat på samma sätt som förslaget till ändring i 1 kap. 5 § mervärdesskattelagen. 7.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt Bakgrunden till förslagen om ändringar i punktskattelagstiftningen finns i avsnitt 5.4. Förslaget innebär att när ett tillstånd från ett annat att använda ett lokalt klareringsförfarande används för att sätta en vara som fysiskt befinner sig i i fri omsättning, så är det tillståndshavaren som blir skyldig att betala eventuell alkoholskatt i . Förslaget är uppbyggt på samma sätt som förslaget till ändring i 1 kap. 2 § mervärdesskattelagen. Förslaget avser ett förtydligande av tidpunkten för skattskyldighetens inträde i de fall ett mellanstatligt enhetstillstånd som utfärdats i ett annat används. Förslaget är utformat på samma sätt som förslaget till ändring i 1 kap. 5 § mervärdesskattelagen. 7.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Bakgrunden till förslagen om ändringar i punktskattelagstiftningen finns i avsnitt 5.4. Förslaget innebär att punkten 1 i andra stycket begränsas till sådan import som inte görs med stöd av ett mellanstatligt enhetstillstånd. Därmed faller sådan import som sker med stöd av ett sådant tillstånd in under punkten 2. Märkningen skall alltså ha gjorts senast när skattskyldighet i uppkommit. I punkten 1 föreslås även att anmälan till förtullning ändras till deklaration för övergång till fri Detta utgör inte en ändring i sak, utan enbart en anpassning av terminologin till vad som används i andra motsvarande fall. Förslaget innebär att när ett tillstånd från ett annat tullmyndighet att använda ett lokalt klareringsförfarande används för att sätta bränsle som fysiskt befinner sig i i fri omsättning så är det tillståndshavaren som blir skyldig att betala eventuell energiskatt i Förslaget är uppbyggt på samma sätt som förslaget till ändring i 1 kap. 2 § mervärdesskattelagen. Förslaget innebär att när ett tillstånd från ett annat tullmyndighet att använda ett lokalt klareringsförfarande används för att sätta bränsle som fysiskt befinner sig i i fri omsättning så är det tillståndshavaren som blir skyldig att betala eventuell energiskatt i Förslaget är uppbyggt på samma sätt som förslaget till ändring i 1 kap. 2 § mervärdesskattelagen. Förslaget avser ett förtydligande av tidpunkten för skattskyldighetens inträde i de fall ett mellanstatligt enhetstillstånd som utfärdats i ett annat Förslaget är utformat på samma sätt som förslaget till ändring i 1 kap. 5 § mervärdesskattelagen. 7.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam Bakgrunden till förslagen om ändringar i punktskattelagstiftningen finns i avsnitt 5.4. Förslaget till ett nytt andra stycke innebär att när ett tillstånd från ett annat att använda lokalt klareringsförfarande används för att fysiskt sätta varan i fri omsättning i så är det tillståndshavaren som blir skyldig att betala eventuell reklamskatt i . Förslaget är uppbyggt på samma sätt som förslaget till ändring i 1 kap. 2 § mervärdesskattelagen. Det föreslagna andra stycket reglerar vem som är skattskyldig. Skattskyldigheten som sådan följer av första stycket. I förhållande till förslaget i promemorian har en förändring gjorts av Prop. 2003/04:41 det föreslagna nya fjärde stycket, så att det till sin utformning bättre ansluter till den föreslagna formuleringen i 1 kap. 5 § mervärdesskattelagen och motsvarande bestämmelser i övriga punktskattelagar. Förslaget till ändring av sista stycket innebär att texten bättre ansluter till formuleringen i 7 kap. 8 § mervärdesskattelagen. Den nuvarande hänvisningen enbart till artikel 29 i tullkodexen kan vara otillräcklig. Även artiklarna 30 och 31 kan vara tillämpliga vid fastställandet av tullvärdet om tullvärdet inte kan fastställas enligt artikel 29. 7.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:1225) om straff för smuggling Bakgrunden till förslagen till ändringar i lagen om straff för smuggling finns i avsnitt 5.5. Den föreslagna ändringen innebär att en ny punkt 5 införs i tredje stycket. Förslaget tar sikte på fall där en vara fysiskt sätts i fri omsättning i genom ett förfarande med stöd av ett mellanstatligt enhetstillstånd utfärdat i ett annat land. Detta innebär att varan anmäls för tullförfarandet övergång till fri omsättning till det andra landets tullmyndighet genom en notering i aktörens bokföring. Om operatören är befriad från kravet att lämna underrättelse sätts varan i praktiken i fri omsättning genom noteringen och har därmed införts till . Finns det ett krav på underrättelse, sätts varan efter en anmälan till denna tullbehandling i fri omsättning genom ett beslut från den behöriga myndigheten i det tillståndsgivande landet eller genom att myndigheten inte agerat . Även när en underrättelse skall lämnas så är det noteringen i bokföringen som utgör anmälan till tullbehandlingen och som är den handling genom vilken ett eventuellt brott fullbordas. Villkoren för frigörandet regleras närmare i tillståndet eller i nationell lagstiftning. I 4 kap. 25 § tullagen föreslås ett förbud vid användning av mellanstatligt enhetstillstånd mot att sätta en vara i fri omsättning i (eller att föra ut varan från ) i strid med en restriktion. Skulle en vara ändå sättas i fri omsättning eller skulle fara uppkomma för att en vara skulle sättas i fri omsättning i ett sådant fall är det en lämplig ordning att detta är straffbelagt i på samma sätt som om importen skulle ha deklarerats i i tullhänseende. Motsvarande förfarande vid export får anses omfattas av punkten 1 i tredje stycket och kräver därför inte någon ändring i författningstexten. Frågor om brottskonkurrens m.m. behandlas i kommentaren till 8 §. Förslaget innebär att det införs två nya stycken, som placeras som stycke tre och fyra. Båda styckena avser fall av undandragande i samband med användning av ett mellanstatligt enhetstillstånd. I det ena fallet avser undandragandet tull (gäller de fall där är det tillståndsgivande landet) och i det andra fallet avses annan importskatt (gäller de fall där är importlandet). Innebörden av det föreslagna nya tredje stycket är att den som, vid anmälan till ett tullförfarande i med stöd av ett mellanstatligt enhetstillstånd, ger upphov till fara för att tull undandras det allmänna genom att uppsåtligen lämna oriktig uppgift eller genom att låta bli att lämna uppgift, kan dömas för tullbrott. Rekvisiten i det nuvarande första stycket och det föreslagna tredje stycket är i huvudsak desamma. Skillnaden är att det i första stycket ingår att gärningen skall begås i samband med införsel till landet. Det rekvisitet finns inte i det föreslagna nya tredje stycket. Det beror på att varan, vid tillämpning av ett mellanstatligt enhetstillstånd i fall där är det tillståndsgivande landet, inte kommer att föras in till (i vart fall inte vid importtillfället). I stället förs varan in till det som är importlandet vid det aktuella förfarandet. Undandragandet av tull sker dock i , både i de fall som avses i första stycket och i det föreslagna tredje stycket. I fjärde stycket behandlas fall där en vara förs in till för att här i landet frigöras med stöd av ett i annat utfärdat mellanstatligt enhetstillstånd. Åtgärderna för att frigöra varan sker därvid i samband med att varan förs in i landet. 1999/2000:124, En ny smugglingslag m.m., har på sidan 131 (tredje stycket) utvecklats vad som skall förstås med i samband med att en vara förs in till landet. Tullskulden och skyldigheten att deklarera importen i tullhänseende uppkommer i det andra EG-landet. Sker det ett undandragande av tull så skall det hanteras av det landet. Skyldighet att betala annan importskatt uppkommer dock i . Importen skall i skattehänseende anmälas till det svenska genom en deklaration med en skatteredovisning som lämnas enligt det förfarande som gäller för en tulldeklaration (se förslag till 3 kap. 3 a § tullagen). Sker ett undandragande så är det intäkter som undandras den svenska staten. Motsvarande skatteundandragande när både tull och skatt undandras i bestraffas som tullbrott. Det är en lämplig ordning att detsamma gäller när importskatt undandras även i de fall där tullskulden avseende importen uppkommer i ett annat . Förslaget innebär att första stycket i paragrafen även görs tillämpligt på importfall i skattehänseende vid användning av ett mellanstatligt enhetstillstånd. Därvid skall vad som gäller för anmälan till tullbehandling i stället gälla en anmälan enligt 3 kap. 3 a § tullagen. Konstruktionen där skyldigheten att betala tull uppkommer i ett land och skatteskyldigheten respektive frågor om importrestriktioner i ett annat land kan innebära att handlandet medför straffansvar för brott i båda länderna. Det är emellertid olika skyddsintressen, dvs. undandragande av tull respektive undandragande av skatt, som motiverar att gärningen kan rubriceras som två olika brott. kan det förhållandet att en vara förs från ett land till ett annat medföra straffansvar i två länder. Utförseln från exportlandet kan t.ex. ske i strid med ett utförselförbud och vid införseln till importlandet kan för lågt värde ha angetts vilket lett till fara för undandragande av tull och annan skatt. Det handlande som innebär undandragande av tull respektive undandragande av skatt kan, bl.a. beroende på hur det praktiska förfarandet utformas, komma att anses utgöra en gärning i straffrättsligt hänseende. Tillämpning av 2 kap. 5 a § kan därför komma att aktualiseras. Att en varuförflyttning som utgör export i ett land och import i ett annat land kan leda till att straff kan utmätas i två olika länder beroende på att olika skyddsintressen kränks är alltså inte något nytt. Det som är nytt är dock uppdelningen av bestraffningen avseende å ena sida tullundandragandet och å andra sidan skatteundandragandet. Det sammantagna straffvärdet av dessa två undandraganden är inte större om de bedöms i två skilda processer än om de bedöms inom ramen för en och samma process. Vilka straff som skall utmättas för brott mot tullagstiftningen är en nationell fråga. Smuggling och tullbrott kan därför tillmätas olika straffvärde i olika medlemsländer. Att den sammanlagda påföljden kan bli olika om olika moment bedöms i olika länder är ofrånkomligt. Genom den nu gällande lagen om straff för smuggling infördes en uppdelning av det tidigare varusmugglingsbrottet i ett smugglingsbrott (restriktioner) och ett tullbrott (tull och skatt). Frågor om brottskonkurrens och påföljd behandlades därvid i prop. 1999/2000:124, En ny smugglingslag m.m., i författningskommentarerna till 3 § under rubriken . Genom de nu framförda förslagen sker en uppdelning även mellan tullundandraganden och undandragande av annan importskatt vid användning av ett mellanstatligt enhetstillstånd. Uppdelningen innebär att det är olika länder som prövar de två undandragandena. Det är viktigt att domstolarna vid straffmätningen beaktar att det endast är t.ex. undandragandet av tull som skall bedömas och att undandragandet av skatt i det fallet skall bedömas i annan ordning. I promemorian lämnas förslag till vissa författningsändringar. Förslagen har till syfte att göra det möjligt för att ingå och tillämpa en överenskommelse med andra om att utfärda särskilda tillstånd som kan tillämpas i ett annat än det i vilket det utfärdats. De tillstånd som förslagen avser gäller förenklade förfaranden vid import från eller export till tredje land. Tillämpningen av ett sådant tillstånd kan innebära att tullskulden uppkommer i en annan stat än vad som annars skulle ha varit fallet. Tullintäkterna utgör till gemenskapens egna medel och till nationella medel. Det har i olika sammanhang diskuterats om de nationella medlen borde omfördelas mellan de berörda staterna vid tillämpning av ett tillstånd baserat på en sådan överenskommelse. I promemorian konstateras att en överenskommelse om att tillämpa tillstånd av det slag som behandlas i denna promemoria torde kräva ett godkännande från . För det fall överenskommelsen innehåller bestämmelser om fördelning av den nationella andelen av tullintäkterna, föreslås att bemyndigar regeringen att uppdra åt lämplig myndighet att verkställa en sådan överföring, respektive att ta emot medel som överförs från en annan stat. Gemenskapens tullagstiftning innehåller redan bestämmelser om tillstånd till vissa avgränsade förfaranden där ett tillstånd som medgivits i ett EG- land får tillämpas i samband med import till eller export från ett annat . Sådana tillstånd kallas enhetstillstånd. Gemenskapens tullagstiftning innehåller dock inte några bestämmelser om enhetstillstånd avseende tullförfarandena övergång till fri omsättning eller export. Nuvarande enhetstillstånd kan alltså inte användas för att fullgöra en import eller en export. Någon tullskuld uppkommer inte med anledning av ett förfarande med stöd av ett sådant enhetstillstånd som är reglerat i tullagstiftningen. Gemenskapens tullagstiftning förutsätter dock att enhetstillstånd skall kunna användas även för andra förfaranden än de förfaranden för vilka det nu finns uttryckliga bestämmelser. Frågan om att utvidga bestämmelserna i gemenskapens tullagstiftning om enhetstillstånd har diskuterats inom EU . Trots att det finns ett stort intresse för frågan synes en gemensam lösning inte vara nära förestående. Det finns dock möjlighet redan nu för enskilda medlemsstater att sinsemellan komma överens om att godta av varandra utfärdade tillstånd till vissa förfaranden. Några medlemsstater har börjat använda den möjligheten i form av försöksverksamhet eller pilotprojekt. Förslagen i den här promemorian har till syfte att öppna möjligheten att ingå avtal med andra intresserade medlemsstater om användning av tillstånd som utfärdats i en stat och som får tillämpas i en annan stat även för . För sådana tillstånd används i den här promemorian begreppet mellanstatliga enhetstillstånd. I promemorian föreslås att begreppet definieras i tullagen (2000:1281). Vidare föreslås att det i tullagen ges ett bemyndigande för regeringen att utfärda närmare bestämmelser om förutsättningarna för det svenska att utfärda mellanstatligt enhetstillstånd för vissa angivna tullförfaranden som skall användas avseende varor som fysiskt finns inom en annan stats territorium och till hantering av ärenden där ett mellanstatligt enhetstillstånd som utfärdats i annat land åberopas vid import till eller export från . Vidare lämnas förslag till bestämmelser i tullförordningen (2000:1306) med stöd av detta De förenklade förfaranden för vilka det i det här sammanhanget föreslås att det skall ges möjligheter att utfärda mellanstatligt enhetstillstånd innebär att en vara som fysiskt finns i en stat (importlandet) sätts i fri omsättning i tullhänseende genom en bokföringsåtgärd i en annan stat (den tillståndsgivande staten). Detta medför att tullskulden enligt gemenskapsrätten uppkommer i den tillståndsgivande staten och inte i importlandet, vilket annars skulle ha varit fallet. Skyldigheten att betala mervärdesskatt och vissa punktskatter avseende importen uppkommer däremot i importlandet. Därför föreslås även vissa ändringar i tullagen, tullförordningen, vissa lagar om indirekta skatter och i lagen (2000:1225) om straff för smuggling för att kunna hantera att uttaget av tull sker i ett land (det tillståndsgivande landet) och uttaget av mervärdesskatt och punktskatter vid import av en vara i ett annat land (importlandet). Även frågan om import- eller exportrestriktioner skall hanteras av import- eller exportlandet trots att tullskulden uppkommer i det tillståndsgivande landet. Detta behandlas också i författnings- I promemorian behandlas även frågan om att inhämta uppgifter för Förteckning över remissinstanser och andra organ som har yttrat sig över departementspromemorian ombudsmän, över och , , Kammarrätten i , Länsrätten i , Justitiekanslern, , , , , , Datainspektionen, Stats- kontoret, , , , , , , , Juridiska fakultetsstyrelsen vid , , Företagarna och Tull-Kust. har bifogat yttranden från i , i , i och i . har meddelat att myndigheten inte haft möjlighet att besvara remissen innan myndighetens uppgift som revisionsmyndig- het under regeringen upphörde . Därutöver har Sydsvenska kommit in med ett yttrande. Regeringens lagförslag i lagrådsremissen Förslag till lag om ändring i tullagen (2000:1281) Härigenom föreskrivs i fråga om tullagen (2000:1281) dels att 1 kap. 5 §, 3 kap. 5 § och 5 kap. 11 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas sju nya paragrafer, 3 kap. 3 a § och 4 kap. 24 29 §§, samt närmast före 4 kap. 24 § en ny rubrik av följande I denna lag förstås med tullagstiftning: samt svenska tullförfattningar, det svenska tullområdet: svenskt territorium, EG:s tullområde: de områden som anges i artikel 3 i förordningen (EEG) nr 2913/92, EG:s skatteområde: det område inom vilket gemenskapens bestämmelser om en viss skatt är tillämpliga, tredje land: område som inte omfattas av EG:s tullområde, tullplats: plats där det finns tullkontor, tullförrättning: sådan klarering av fartyg och luftfartyg i kommersiell trafik direkt med tredje land och av kommersiellt gods som verkställs av tulltjänsteman, tullklarering: åtgärder i fråga om en vara som anmälts till en godkänd tullbehandling, förtullning: åtgärder i fråga om en vara som deklarerats för övergång till fri omsättning, mellanstatligt enhetstillstånd: av en stats behöriga myndighet utfärdat tillstånd att använda ett visst förfarande i en annan stat i enlighet med en överenskommelse mellan de två staterna, fartyg: varje farkost som används eller kan användas till transport på vatten samt fordon: transportmedel som är inrättat för färd på marken och inte löper på skenor samt svävare när den framförs över marken. I övrigt har uttryck som används i denna lag den innebörd som anges i förordningarna (EEG) nr 2913/92 och 2454/93. Om en vara deklareras för övergång till fri omsättning med enhetstillstånd utfärdat i ett annat i enlighet med en land och , och varan fysiskt befinner sig i när den övergår till fri omsättning, skall anmälas till genom en medger det, får efter