prop · GQ0340 · 2003-01-16 00:00:00 — När detgäller omsättning av el finns det enligt gemenskapslagstiftningen inte någonmöjlighet för medlemsländerna att föreskriva något undantag från beskattning.Detta innebär således att i de fall länderna har en ordning som innebär attersättningen för elcertifikaten kan anses utgöra ersättningen, eller del aversättningen, för en viss mängd el, så sker beskattningen efter samma principersom vid annan försäljning av el.Om ersättningen för elcertifikaten inte är att anse som en ersättning för el,skulle en omsättning av ett certifikat istället anses kunna utgöra en omsättning av ett värdepapper, som omfattas av ett undantag från skatteplikt enligt 3 kap. 9 § ML. Detta innebär att den som säljer certifikatet inte skall debiteraköparen någon mervärdesskatt på priset för certifikatet och följaktligen inteheller betala någon utgående skatt till staten. Det innebär emellertid också att säljaren inte får någon avdragsrätt för ingående skatt på kostnaden för devaror och tjänster som är nödvändiga för att denne skall kunna utföraförsäljningen.Slutligen kan vissa delar av hanteringen av certifikaten anses utgöra omsättning som vare sig är att betrakta som omsättning av el eller värdepappershandel. Ett exempel på detta skulle kunna vara den tjänst som den kvotpliktige leverantören tillhandahåller de slutkunder som valt att inte registrera sig för att självahantera kvotplikten. Det som slutkunden betalar för är en tjänst som bl.a.består i att slutkunden slipper hantera kvotplikten.Riksskatteverket delar den uppfattning som anförs i promemorian, nämligen attsärskilda lagregler för att bestämma hur mervärdesskatten ska hanteras i samband med omsättningen av elcertifikat inte bör införas, utan de allmänna principersom framgår av EG-rätten på området bör tillämpas.Sammantaget kan, som ovan framgått, hanteringen med elcertifikat komma att fåmervärdesskatterättsliga konsekvenser som måste bedömas utifrån deförutsättningar som gäller för en viss transaktion. Det ankommer i första handpå de tillämpande myndigheterna att göra dessa bedömningar. Det är således idetta sammanhang inte möjligt att göra annat än vissa allmänna antagandenrörande denna fråga.KontrolluppgiftsskyldighetRiksskatteverket har i sitt remissvar anfört att en stor del avskattemyndighetens kontroller av fysiska personer består i att stämma av inkomna kontrolluppgifter mot uppgifterna i lämnade deklarationer och att dennakonstruktion är nödvändig för en rationell deklarationsgranskning.Riksskatteverket föreslår därför att avyttringar av elcertifikat, liksom innehav av dessa, skall omfattas av kontrolluppgiftsskyldighet genom tillägg i lagen(2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter.Såsom ovan nämnts omfattar kontrolluppgiftsskyldigheten fysiska personer.Aktörerna på marknaden för elcertifikat kommer i huvudsak att bestå av företag.De privatpersoner som, utan att vara näringsidkare, kommer att hantera elcertifikat är sådana som frivilligt registrerar sig för att själva hanterakvotplikten, eller sådana som av andra skäl önskar förvärva elcertifikat. Såsomframgår av avsnitt 4.12.2 rörande registreringen av kvotpliktiga ges elanvändare möjlighet att frivilligt hantera kvotplikten, men incitamentet att ta på sigdetta ansvar torde vara begränsat. Den certifikatkostnad som belöper på ennormalförbrukande lägenhetskund eller en villakund kan uppskattas respektive hundratal kronor . En sådan förbrukning motsvarar ett,eller ett par, elcertifikat . I vilken utsträckning andra fysiska personer kommer att handla med elcertifikat är naturligtvis omöjligt att avgöra påförhand. Det kan dock konstateras att den delen av marknaden för elcertifikatkommer att vara mycket begränsad om man jämför med värdepappersmarknaden iövrigt, vilket särskilt beror på att stora mängder elcertifikat kommer att köpas upp av de företag som skall hantera kvotplikten. Det kan dock inte uteslutasatt fysiska personer i viss omfattning kommer att handla med elcertifikat.Taxeringen av fysiska personer och dödsbon med tjänste- och kapitalinkomsterbygger huvudsakligen på uppgifter från kontrolluppgifter. Det är av stortvärde för skattekontrollen att så många uppgifter som möjligt med betydelse förbeskattningen av fysiska personer lämnas genom kontrolluppgifter och därmedockså kan förtryckas i självdeklarationen. Regeringen delar därförRiksskatteverkets uppfattning att kontrolluppgift bör lämnas om innehav avelcertifikat och om avyttring av certifikat. har tillgång tilluppgifterna i sitt elcertifikatsregister och det är därför lämpligt att verketlämnar kontrolluppgifter om fysiska personers och dödsbons innehav och avyttring av elcertifikaten.4.9 Elcertifikatens giltighetstidRegeringens förslag: Elcertifikatens giltighetstid skall inte vara begränsad.Elcertifikatutredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.Remissinstanserna: anser att det finns skäl att överväga omgiltighetstiden för certifikaten skall begränsas. framföratt det inte är rimligt att certifikaten får gälla hur länge som helst, omsystemet skall ha någon effekt.Skälen för regeringens förslag: har övervägt omelcertifikaten skall ha en begränsad eller obegränsad giltighetstid. Utredningen har därvid konstaterat att giltighetstiden har betydelse för marknadensfunktioner. Att låta elcertifikaten gälla år möjliggör ett sparande och en möjlighet att köpa certifikat för att uppfylla kvotplikten, oavsett när detilldelats de certifikatberättigade producenterna. Detta gör efterfrågan påcertifikat mer elastisk och underlättar marknadsfunktionerna. Certifikatensgiltighetstid har också betydelse för prisbildningen och likviditeten imarknaden. Om alla certifikat som omsätts på marknaden är lika mycket värda,blir likviditeten bättre än om det finns certifikat som har olika inbördesvärde, vilket blir fallet om de har olika giltighetstid. Marknaden blir i detsenare fallet fragmenterad och likviditeten blir sämre.Å andra sidan finns det skäl som talar för att certifikatens giltighetstid skall vara begränsad. Ett skäl är att man på en begränsad marknad kan minska riskenför olika störningar av marknadsmekanismerna, exempelvis genom att certifikatenundanhålls från marknaden , på grund av stora uppköp. Ettannat är att en kort giltighetstid troligen leder till att certifikaten snabbtkommer ut på marknaden och blir tillgängliga för köparna.Vid en samlad bedömning anser regeringen, i likhet med utredningen, attnackdelarna, såsom risken för störningar av marknadsfunktionerna, är mindre ände fördelar som en obegränsad giltighetstid har. Fördelarna är i detta fall attstörsta möjliga likviditet på marknaden uppnås och att de svängningar i utbudetsom torrår och våtår kan föra med sig motverkas. Certifikaten bör således ha enobegränsad giltighetstid och gälla så länge de inte annullerats när kvotpliktenfullgörs.4.10 Ett elcertifikatsregister upprättas4.10.1 Allmänna utgångspunkterRegeringens förslag: skall kontoföra elcertifikat i ettregister, ett s.k. elcertifikatsregister. Kontoföringen skall ske med hjälp avautomatiserad behandling. Elcertifikaten skall därför inte kontoföras enligtlagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument.Elcertifikatutredningens förslag: Utredningen föreslår att kontoföringen avelcertifikat skall ske med tillämpning av ett urval bestämmelser i lagen(1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument.Remissinstanserna: anser att det är oklart hur lagen omkontoföring av finansiella instrument skall tillämpas vid kontoföring avelcertifikat.Departementspromemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringensförslag.Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har berört frågan.Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 4.7 lämnas en beskrivning avelcertifikatens rättsliga natur. Oavsett vem som innehar ett elcertifikat ärelcertifikatens grundläggande egenskap, att de är bärare av en rättighet motstaten. Frågan inställer sig då i vilken form denna rättighet skall gestaltas.Begreppet "certifikat" leder tanken till en skriftlig handling. En konstruktionsom innebär att certifikaten skall vara skriftliga handlingar skulle dockmedföra att överlåtelser, pantsättningar och annulleringen av elcertifikatenförutsatte ett fysiskt överlämnande av handlingen. En sådan hantering kanaccepteras på en mycket begränsad marknad. Aktörerna på marknaden förelcertifikat kommer inledningsvis att bestå av de certifikatberättigadeproducenterna, elleverantörerna och övriga aktörer som, enligt lagförslaget,skall hantera kvotplikten. Antalet aktörer kommer med stor sannolikhet att ökanär även de som frivilligt vill hantera kvotplikten ges möjlighet till detta och därtill kommer ett ovisst antal, som av annan anledning kommer att inneha ochomsätta elcertifikat. Dessutom kommer antalet elcertifikat på marknaden attstadigt öka i takt med kvotens utveckling över tiden. Ett system som innebär enpappersbaserad hantering av elcertifikat torde därför bli omöjligt atthantera. Marknaden för elcertifikat kommer i vissa avseenden att uppvisa storalikheter med värdepappersmarknaden. Som redovisats i avsnitt 4.7 anserregeringen att elcertifikaten bör bedömas som finansiella instrument. Genomaktiekontolagen (1989:827), vilken ersatts av lagen (1998:1479) om kontoföringav finansiella instrument (kontoföringslagen), infördes ett dokumentlöst systemför aktier i s.k. avstämningsbolag och de rättsverkningar som var förenade medaktiebreven kom i stället att knytas till registrering på ett konto hos encentral värdepappersförvarare. Mot den angivna bakgrunden är det såledeslämpligt att elcertifikaten skall vara elektroniska dokument, som med hjälp avautomatiserad behandling skall kontoföras i ett register, ett s.k.elcertifikatsregister. En sådan lösning motsvarar också i huvudsakElcertifikatutredningens förslag.Trots att marknaden för elcertifikat i vissa avseenden kommer att uppvisa storalikheter med värdepappersmarknaden i övrigt, kännetecknas den dock av vissasärdrag. Marknaden kommer att tillföras elcertifikat genom att decertifikatberättigade producenterna tilldelas sådana av staten. En stor del avmarknadens aktörer kommer att utgöras av dem som hanterar kvotplikten och somagerar på marknaden på grund av de skyldigheter som följer av den föreslagnalagen. Det kan inte förutsättas att de olika privata institutioner som redan äretablerade på värdepappersmarknaden även kommer att agera på marknaden förelcertifikat och därmed kan ett antal funktioner som dessa fullgör inteförväntas omfatta även elcertifikaten. Hanteringen av elcertifikaten och övriga, grundläggande förutsättningar för att en marknad skall uppstå måste såledestillskapas. , och den kontoföring som kommer att ske idetta, är en sådan förutsättning. Det är möjligt att marknaden för elcertifikatpå sikt utvecklas så att privata institutioner visar sitt intresse för attetablera en motsvarighet till elcertifikatsregistret. är det dock lämpligt att ensamt har ansvar förkontoföringen av elcertifikat. Elcertifikaten skall således inte kontoföras medtillämpning av kontoföringslagens bestämmelser.En annan fråga är om ett urval bestämmelser i kontoföringslagen, genomhänvisningar till kontoföringslagen i lagen om elcertifikat, bör tillämpas vidkontoföringen. kan visserligen, i sin kontoförande funktion, iviss mån liknas vid en sådan central värdepappersförvarare som avses ikontoföringslagen. Med en sådan avses enligt 1 kap. 3 § kontoföringslagen ettföretag som har auktorisation att kontoföra finansiella instrument iavstämningsregister. Sådana centrala värdepappersförvarare kan i sin tur, enligt definitionen i 1 kap. 3 § kontoföringslagen, ge s.k. kontoförande institut rätt att vidta registreringsåtgärder i avstämningsregistren, vilket är mycketvanligt. Man kan konstatera att dock skiljer sig från encentral värdepappersförvarare i väsentliga avseenden, eftersom Svenska kraftnätensamt kommer att ansvara för kontoföringen och kommer göra detta i egenskap avmyndighet. Någon motsvarighet till kontoförande institut förutsätts inte finnaspå elcertifikatmarknaden och något behov av sådana har inte heller visat sigföreligga. Det kan vidare konstateras att marknaden för finansiella instrumentär mycket omfattande och komplex, den inbegriper värdepapper av olika sortervilka är bärare av olika rättigheter och skyldigheter, omsättningenrepresenterar ansenliga värden och marknaden omfattar ett stort antal aktöreroch institutioner av olika slag, som har olika funktioner att fylla. Dettakräver att läsaren har omfattande kunskaper om förhållandena på den marknaden,och kan göra bedömningar i vad mån förhållandena på den marknaden kan likställas med, eller skiljer sig från, vad som gäller på den mer begränsadeelcertifikatmarknaden. Den lösning som föreslår kandärför inte förordas. Att anpassa ett urval bestämmelser i kontoföringslagentill förhållandena på den mer begränsade elcertifikatmarknaden är, med hänsyntill de anförda skillnaderna, svårt att göra. Den förslagna lagen omelcertifikat måste således i huvudsak innehålla egna bestämmelser omkontoföring, som är anpassade till förhållandena på marknaden för elcertifikat.4.10.2CertifikatkontonRegeringens förslag: skall bestå av konton, s.k.certifikatkonton, som skall läggas upp för certifikatberättigade producenter och dem som registrerats som kvotpliktiga.Andra får ansöka hos om ett certifikatkonto. En sådan ansökanskall vara skriftlig och innehålla uppgifter om sökandens namn,identifieringsnummer, telefonnummer och postadress. Om en ansökan inte uppfyller de angivna kraven, får förelägga sökanden att komplettera sinansökan.Elcertifikatutredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringensförslag. Dock föreslog utredningen att 4 kap. 1 § lagen (1998:1479) omkontoföring av finansiella instrument skall tillämpas på kontoföringen avelcertifikat.Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har berört frågan.Departementspromemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringensförslag.Remissinstanserna: anser att det skall införas en bestämmelseom att certifikatberättigade producenter och andra som förvärvar elcertifikatskall få ett certifikatkonto först efter det att avtal har tecknats med Svenskakraftnät.Skälen för regeringens förslag: Elcertifikaten kommer att tilldelas decertifikatberättigade producenterna med äganderätt. Den följande omsättningen av certifikaten kommer att ske enligt de normala, köprättsliga principer sominnebär att äganderätten övergår till en förvärvare av certifikat. Eftersomelcertifikaten är elektroniska dokument får dock besittningsövergången i dessafall ersättas av ett registreringsförfarande. Systemet måste tillgodosecertifikatkontohavarens krav på en hög säkerhetsnivå, men bör samtidigtmöjliggöra att innehavaren på ett förhållandevis enkelt sätt kan förfoga översina certifikat och ha en överblick över sitt innehav. En ordning liknade densom tillämpas beträffande andra värdepapper är därför lämplig.Elcertifikatsregistret bör därför bestå av ett antal konton, s.k.certifikatkonton.Frågan är då på vilka grunder sådana konton skall öppnas. harföreslagit att såväl certifikatberättigade producenter, de som hanterarkvotplikten, som andra som förvärvar elcertifikat, skall få ett certifikatkontoförst efter att de tecknat avtal med . För certifikatberättigade producenter innebär tilldelningen av elcertifikat en rättighet gentemot staten, men innehavet av ett certifikatkonto kommer att vara en förutsättning för attdenna tilldelning skall kunna äga rum. För dem som hanterar kvotplikten ärinnehavet av ett certifikatkonto en förutsättning för förvärv av elcertifikatoch för att fullgöra kvotplikten. Innehavet av ett certifikatkonto är också enförutsättning för andra, som av andra skäl kommer att förvärva elcertifikat.Innehavet av ett certifikatkonto hos blir således ett krav, som inte kan omfattas av någon egentlig avtalsfrihet mellan parterna. Den ordningsom föreslagits i departementspromemorian, nämligen att skalllägga upp certifikatkonton för certifikatberättigade producenter ochkvotpliktiga, bör därför gälla. Det innebär att dessa kategorier inte behöveransöka om ett konto. Regeringen avser att i en förordning föreskriva attEnergimyndigheten skall skicka kopior av sina beslut om godkännande avanläggning och registrering av kvotpliktiga till . Svenskakraftnät kommer därigenom att ha tillgång till ett antal nödvändiga upplysningar rörande den blivande kontohavaren och kommer med ledning av dessa att kunnaöppna ett certifikatkonto.När det gäller andra som avser att förvärva elcertifikat, är visserligen ettcertifikatkonto ett krav för innehavet av certifikat. Förvärven av elcertifikatbygger dock i dessa fall helt och hållet på frivillighet och Svenska kraftnätsförutsättningar att på ett säkert sätt föra registret måste tillgodoses. Det ärsåledes lämpligt att dessa får ansöka hos om ettcertifikatkonto. De uppgifter som skall lämnas om sökandens namn,identifieringsnummer, telefonnummer och postadress är nödvändiga för enidentifiering av sökanden och fortsatt kommunikation med denne. Ilagrådsremissens förslag ingick en bestämmelse om att ett ombud för sökandenskall inge en fullmakt i original och - om sökanden är en juridisk person -behörighetshandlingar skall ges in med ansökan. Lagrådet har i sittyttrande påpekat att det nämnda kravet på fullmakt är onödigt strängt.Förvaltningslagen (1986:223) innehåller inte några regler om ombuds fullmakt och behörighet och det är överlämnat till myndigheten att avgöra om fullmakt skallkrävas eller inte, varvid det förutsatts att myndigheterna vid behov analogttillämpar reglerna i bl.a. 49 § förvaltningsprocesslagen (1971:291). Vidare harLagrådet påpekat att förvaltningslagen inte heller innehåller några bestämmelser om att en juridisk person skall styrka sin behörighet. Mot den angivnabakgrunden har Lagrådet - såvitt gäller regleringen av elcertifikat - inte settnågon anledning att i de nu nämnda hänseendena avvika från förvaltningslagensprinciper. Med beaktande av Lagrådets synpunkter anser regeringen att kraven påfullmakt och behörighetshandlingar för juridiska personer inte skall tas in iden föreslagna lagens bestämmelser om vilka krav som skall ställas på en ansökan om certifikatkonto.För att de föreslagna kraven på en ansökan skall uppfyllas bör Svenska kraftnätges en möjlighet att förelägga sökanden att komplettera sin ansökan. Ilagrådsremissens förslag till lag om elcertifikat finns en bestämmelse om att en sådan komplettering skall ha kommit in till myndigheten fråndet att sökanden fått del av föreläggandet. Lagrådet har i sitt yttrande påpekat att den nämnda regleringen framstår som onödigt rigid och att det bör kunnaanförtros åt att bestämma hur en sökande skall få fören komplettering och att vid behov förlänga en utsatt tid. Lagrådet har därförförordat att den i lagrådsremissen föreslagna bestämmelsen skall utgå. Medbeaktande av Lagrådets synpunkter anser regeringen att den nämnda regleringeninte bör tas in i den föreslagna lagen.Syftet med elcertifikatsregistret är att äganderätt till elcertifikat ochinskränkningar i förfoganderätten till dessa skall registreras påcertifikatkonton. Såsom framgår av avsnitt 4.10.4 och 4.10.7 bygger registret på ansökningar om registrering och underrättelser om sådana förhållanden som skall framgå av registret. Sådana ansökningar skall göras av överlåtare ellerförvärvare respektive pantsättare eller panthavare av elcertifikat och medförbestämmelser som möjliggör en behörighetskontroll för . Enmotsvarighet till förvaltarregistrering, som avses i 3 kap. lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument, skall därför inte kunna ske.En annan fråga är i vad mån de administrativa rutiner som kontoföringen medförkan regleras genom avtal mellan parterna. har här pekat påsäkerhetsaspekter och kravet på ett tillförlitligt system. Det är ett antalfrågor som här aktualiseras och som huvudsakligen har samband med detförhållandet att en ansökan om registrering i elcertifikatsregistret fårsigneras och överföras elektroniskt. Säkerhetsrelaterade frågor rörande deadministrativa rutiner en kontohavare skall iaktta, liksom de tekniskaförutsättningarna för att använda sig av elektronisk signatur och överföring avdokument bör - såsom påpekat - vara reglerade mellan parterna.Detta gäller även frågan om vilken form av konto som bäst tillgodoserkontohavarens behov. Exempelvis kan en aktör, som innehar ett stort antalcertifikat och som representerar en hög omsättning, behöva ett mer avanceratkonto, medan det för en annan kan räcka med ett konto som möjliggör ett fåtaltransaktioner . Om man valde att låta dessa frågor hanteras i form avavtal mellan parterna tillgodoses visserligen behovet av att kontohavarenbevisligen informerats om de krav som ställs ifråga om säkerhetsrutiner. Ettavtal bör dock, för att vara verkningsfullt, innehålla sanktioner i fall avavtalsbrott. När för elcertifikatsregistret innefattar dennaverksamhet myndighetsutövning. Om sådana sanktioner skall tillämpas mot enenskild, kan det uppstå oklarhet om huruvida handlar i egenskap av myndighet eller såsom avtalspart. En avtalskonstruktion kan även av andraskäl leda till tvister om avtalets tolkning och tillämpning. Såsom exemplet ovan beskriver kan visserligen olika kontoformer komma ifråga, men desäkerhetsaspekter som hänvisat till bör gälla alla kontohavareoch systemet som sådant bör bl.a. därför utformas så likformigt som möjligt.Även med en avtalskonstruktion torde därför avtalsfriheten mellan parterna, ipraktiken, bli mycket begränsad. Sammantaget är en avtalskonstruktion intelämplig i detta fall. Såsom framgår av regeringens förslag i avsnitt 4.10.8 fårregeringen eller, efter regeringens bemyndigande, meddelaföreskrifter om rätt att elektroniskt signera och överföra en ansökan omregistrering till myndigheten. De säkerhetskrav som därvid bör ställas och andra administrativa rutiner kan därför närmare anges i sådana föreskrifter.4.10.3 Registrering av tilldelade elcertifikatRegeringens förslag: Elcertifikaten skall tilldelas de certifikatberättigadeproducenterna genom att certifikaten registreras på producentenscertifikatkonto. Registreringen skall ske utan oskäligt dröjsmål sedan rapportom den certifikatberättigande elproduktionen kommit till handafrån anläggningens innehavare eller annan som rapporterar för dennes räkning.Elcertifikatutredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringensförslag. Utredningen har föreslagit att tilldelningen av elcertifikat skall skeinom från den dag då rapport om den certifikatberättigadeelproduktionen kom tillhanda.Remissinstanserna: föreslår att någon exakt tidsfrist inteskall anges för tilldelningen av elcertifikat, utan att denna skall ske utanoskäligt dröjsmål från den dag då rapport om den certifikatberättigandeelproduktionen kommit tillhanda.Departementspromemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har berört frågan.Skälen för regeringens förslag: Tilldelningen av elcertifikat är tänkt att skefortlöpande för varje MWh el som producerats och rapporterats till Svenskakraftnät och någon nämnvärd eftersläpning bör inte ske när det gällerregistreringen av elcertifikaten på producentens konto. harpåpekat att tidpunkten för tilldelning av elcertifikat skall ställas i relationtill balansavräkningsprocessen och att tilldelningen kan ske först närmätvärdesrapporteringen för balansavräkningen har godkänts av Svenska kraftnät.Regeringen delar Svenska kraftnäts uppfattning att det inte är lämpligt attsätta en exakt tidpunkt då registreringen skall ske på producentenscertifikatkonto.