prop · GQ0360 · 2003-03-13 00:00:00 — avslutade sin andra behandling av direktivet genom att godkänna rådets gemensamma ståndpunkt (nr 52/2002) utan ändringar. I och med detta var direktiv /87/EG slutligt antaget. En inre marknad för kompletterande pensionsskydd särskilt tjänstepensionsinstituts verksamhet Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv om tjänstepensionsinstituts verksamhet (KOM (2000) 507 slutlig), om vilket informerades. Ett tjänstepensionsinstitut är förenklat uttryckt ett institut som förvaltar fonderade medel i syfte att tillhandahålla kom- pletterande pensionsförmåner, dvs. Direktivet är en av flera åtgärder för att hantera de problem som följer med en åldrande befolkning i . Förslaget syftar till att skydda de försäkrade som omotiverade placeringsregler undanröjs. I detta syfte innehåller det minimiregler för tillsynen och verksamheten. harmonisering är kopplad till ett single passport, dvs. instituten att erbjuda sina tjänster över gränserna med stöd av registrering Skr. 2002/03:60 och tillsyn i hemlandet. Detta ska ge förutsättningar för ökad konkurrens och en förbättrad riskkapitalmarknad i . är positivt inställt till en reglering på detta område, och prioriterade förslaget under ordförandeskapet i EU. Året inleddes med att det spanska ordförandeskapet återupptog artikelgenomgången. Efter ett intensivt arbete lyckades man vid till slut nå en politisk överenskommelse kring ett konsoliderat direktivförslag. Regeringen hade samrått med . Efter en ganska utdragen översättnings- process antogs rådets gemensamma ståndpunkt vid . inledde sin andra behandling av direktivförslaget . har generellt sett varit positivt inställt till en direktivreglering på området. Deras första behandling resulterade dock i ett större antal tillägg och ändringar, bl.a. i fråga om direktivets tillämpningsområde. I den gemensamma stånd- punkten från rådet har man dock tagit hänsyn till en stor del av förslag. Förhoppningen nu är att direktivet ska kunna antas . Kommissionen lade fram ett förslag till ett nytt direktiv om försäkringsförmedling (KOM (2000) 511 slutlig). Förslaget bygger till stora delar på kommissionens rekommendation och är avsett att ersätta direktiv om försäkringsförmedling. Förslaget syftar dels till att underlätta det fria tillhandahållandet av dessa tjänster, dels till att förbättra konsumentskyddet. Enligt förslaget ska den som förmedlar försäkringar vara registrerad i en medlemsstat. Endast den som är registrerad får bedriva verksamhet i andra medlems- stater med stöd av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster. En förutsättning för registrering är att förmedlaren uppfyller vissa yrkeskrav. Förmedlaren ska ha lämplig kunskap och kompetens, god vandel, ansvarsförsäkring och skydd mot oförmåga att överföra premie eller försäkringsersättning. Det finns också bestämmelser om att förmedlaren ska lämna viss information till kunden innan ett försäkrings- avtal sluts, t.ex. om han eller hon är knuten till ett visst försäkringsbolag eller arbetar oberoende av försäkringsgivarintressen. Förmedlaren ska också göra en specifikation av kundens krav och behov samt ange skälen för sitt råd till kunden. Direktivet (2002/92/EG) antogs . lade kommissionen fram ett förslag (KOM (2000) 398 slutlig) till s.k. omarbetning av de tre centrala direktiven på livförsäkrings- området (79/267/EEG, 90/619/EEG och 92/96/EG). Förslaget är i huvudsak en s.k. kodifiering, dvs. bestämmelserna i de olika direktiven har samlats i ett direktiv. De mindre materiella ändringar som gjorts i förhållande till de tidigare direktiven syftar till att rätta till tidigare Skr. 2002/03:60 misstag eller ta bort text som är relevant. kommer att följas av en omarbetning av motsvarande direktiv på skade- försäkringsområdet. En kodifiering och omarbetning gör regelverket mer överskådligt och begripligt. träffade rådet en politisk överenskommelse om direktivet. När de ändringar som var föranledda av direktivet om ändrade solvens- marginalkrav för livförsäkringsföretag (2002/12/EG) hade arbetats in i det omarbetade livförsäkringsdirektivet, antog rådet en gemensam stånd- punkt . Direktivet (2002/83/EG) antogs sedan hade accepterat rådets gemensamma ståndpunkt. Kommissionen lade fram två förslag till direktiv om ändrade solvensmarginalkrav för liv- respektive skadeförsäkringsföretag. Solvensmarginalen är det kapital som försäkringsföretag måste ha som buffert mot oförutsedda händelser. Förslagen ingår som en del i handlingsplanen för finansiella tjänster och syftar till att stärka försäkringstagarnas skydd. Genom förslagen ges tillsynsmyndigheten rätt att i ett enskilt fall närmare pröva solvensen och ingripa tidigt om försäkringstagarnas rätt hotas. Vidare föreslås tekniska skärpningar av direktivens solvensregler, bl.a. höjda miniminivåer, högre solvenskrav för vissa mera riskfyllda försäkringar och regler för att främja kvaliteten i de tillgångar som ska svara mot solvenskravet. Direktiven som i huvudsak överensstämmer med kommissionens förslag antogs (2002/12/EG och 2002/13/EG). De ska ha genomförts i svensk rätt . Arbetet med att ta fram reformerade regler när det gäller vilka kapitalkrav som ska ställas på försäkringsföretag fortsätter nu i en undergrupp till kommissionens försäkringskommitté. Arbetet, som bedrivs under namnet solvens II, syftar till att skapa ett direktiv som bättre än de nuvarande speglar det faktiska behovet av kapital med hänsyn till alla risker. Det nya solvenssystemet ska vidare på ett bättre sätt skydda försäkringstagarna, ge förutsättningar för jämförbarhet och ökad genomlysning samt etablera principer snarare än detaljerade regler. Kommissionen ska lämna ett förslag till direktiv. och Europeiska värdepapperstillsyns- kommittén värdepapperstillsynskommittén, som båda inrättades genom beslut av kommissionen 2001, fortsatt sitt arbete. I har medlemsstaterna bland annat lämnat synpunkter på utkast till direktivförslaget om investeringstjänster och reglerade marknader och direktivförslaget om öppenhetskrav för Skr. 2002/03:60 noterade bolag (se nedan). Av Europeiska värdepapperstillsynskommitténs verksamhet var särskilt att märka att kommittén utarbetade de första utkasten till genomförandeåtgärder beträffande direktiven om prospekt och om mark- nadsmissbruk (se nedan). Det har alltså varit fråga om arbete inom ramen för den nya lagstiftningsprocessen på värdepappersmarknadsområdet som antogs av vid toppmötet i (det s.k. Lamfalussy-förfarandet). Direktivet om ställande av finansiell säkerhet Kommissionen överlämnade ett förslag till direktiv om finansiella säkerhetsordningar, (KOM (2001) 168 slutlig). mycket snabb process antogs ett direktiv, nämligen Europa- parlamentets och rådets direktiv /47/EG av om ställande av finansiell säkerhet. Direktivet ska vara införlivat i medlems- fortsatte arbetet med förslaget till ett nytt direktiv om spridning av prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad (KOM (2001) 280 slutlig). Kommissionen presenterade förslaget . Under arbetet i rådsarbetsgruppen samt vid första behandling föreslogs ett flertal ändringar i direktivförslaget. bakgrunden presenterade kommissionen ett ändrat förslag till direktiv om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv /34/EG (KOM (2002) 460 slutlig). om förslaget i en faktapromemoria (2002/03:FPM11). Det ändrade förslaget syftar, liksom det tidigare, till att ytterligare harmonisera reglerna för prospekt som ska offentliggöras dels när värdepapper erbjuds till allmänheten, dels när någon ansöker om att värdepapper ska tas upp till handel på en reglerad marknad, t.ex. på en En av avsikterna med direktivförslaget är att en ökad harmonisering i princip ska innebära att ett prospekt som har upprättats och godkänts i en medlemsstat ska kunna användas i andra medlemsstater. bidra till att inrätta en integrerad värdepappersmarknad och underlätta riskkapitalförsörjningen inom EU. Reglerna ska också bidra till ett gott skydd för investerare. Vid rådets möte träffades en politisk överens- kommelse om innehållet i direktivet. rum inför det mötet liksom inför rådets möte . Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) (KOM (2001) 281 slutlig). Direktivet är avsett att ersätta Skr. 2002/03:60 direktiv om samordning av föreskrifter om insiderhandel (89/592/EEG) och innebär i huvudsak en utvidgning av insiderregleringen i förhållande till det tidigare direktivet samt en reglering på europeisk nivå av otillbörlig marknadspåverkan. Syftet med förslaget är att garantera finansmarknadernas integritet i gemenskapen och höja investerarnas förtroende för dem. Detta mål ska uppnås genom en harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning angående marknadsmissbruk. Förslaget innehåller bl.a. preventiva bestämmelser, regler som ska underlätta upptäckt och utredning av marknadsmissbruk samt ett krav på att medlemsstaterna uppställer vissa sanktioner mot sådant missbruk. Vidare införs ett kommittéförfarande i enlighet med den resolutionen om en effektivare reglering av värdepap- persmarknaden i EU, det s.k. Lamfalussy-förfarandet. Vid rådets möte antogs direktivet (ännu ej publicerat). Inför detta möte hölls samråd med . Ett nytt direktivförslag om investeringstjänster och reglerade marknader Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv om investeringstjänster och reglerade marknader (KOM (2002) 625 slutlig). Förslaget är avsett att ersätta direktivet (93/22/EEG) om inves- teringstjänster inom värdepappersområdet (ISD). Syftet med förslaget är i huvudsak att underlätta för värdepappers- företag och reglerade marknader att bedriva gränsöverskridande verk- samhet genom att skapa förutsättningar för en effektivt fungerande inre marknad för investeringstjänster. Ett annat syfte är att stärka investerar- skyddet på detta område. Förslaget innebär bl.a. en ökad grad av harmonisering av reglerna för värdepappersföretag, till stor del nya regler för reglerade marknader samt en utvidgning av direktivets tillämpnings- område så att det täcker fler tjänster och fler typer av finansiella instrument. Kommissionens förslag presenterades på möte . Arbetet i rådsarbetsgruppen förväntas påbörjas . välkomnar att en översyn av direktiv kommer till stånd och anser att många av de frågor som berörs är angelägna att behandla på europeisk nivå. Kommande direktivförslag om öppenhetskrav för noterade bolag Kommissionen förbereder ett direktivförslag om öppenhetskrav för bolag som gett ut värdepapper som handlas på en reglerad marknad, t.ex. på en börs. Direktivförslaget väntas innehålla regler om bl.a. finansiell infor- mation från bolagen, till exempel hel- och delårsrapporter, offentlig- görande av ändringar av större innehav (så kallad flaggning) samt vissa regler som rör företagsstyrning. hade kommissionen ett andra samrådsförfarande om det kommande förslaget. Vid Europeiska värdepapperskommitténs möte diskuterades ett preliminärt utkast till direktivförslag. Kommissionen beräknar att presentera sitt förslag . Arbetet med den översyn av den samlade gemenskapslagstiftningen på området för elektroniska kommunikationer som kommissionen inledde har slutförts . Det nya regelverket syftar bl.a. till att anpassa regleringen på området till en mer konkurrensutsatt marknad och att ta hänsyn till den pågående sammansmältningen av tele, data och media. Fyra av direktiven i det nya regelverkspaketet (ramdirektivet 2002/21/EG, tillträdes- och samtrafikdirektivet 2002/19/EG, auktorisa- tionsdirektivet 2002/20/EG och direktivet om samhällsomfattande tjänster 2002/22/EG, samt radiospektrumbeslutet /676/EG) antogs slutligt och trädde i kraft . Direktiven ska vara genomförda i svensk lagstiftning . En gemensam ståndpunkt om direktivet om integritet och elektronisk kommunikation kunde antas . Därefter fördes informella samtal med inför deras andra behandling för att lösa utestående meningsskiljaktigheter, vilket också lyckades. Direktiv /58/EG kunde således antas och trädde i kraft . Direktivet ska vara genomfört i medlems- staterna . Kommissionens riktlinjer för marknadsanalyser och bedömning av betydande marknadsinflytande i enlighet med gemenskapens regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster trädde i kraft . Riktlinjerna syftar i första hand till att de berörda myndigheterna sinsemellan ska tillämpa vissa bestämmelser i det nya regelverket på ett enhetligt sätt, särskilt när de ska utse företag som har ett betydande marknadsinflytande. Vidare är syftet att i så stor utsträck- ning som möjligt öka genomskådligheten och klarheten i rättsläget för tillämpningen av det nya regelverket. Den sista rättsakten i det nya regelverkspaketet, kommissionens direktiv om konkurrens på marknaderna för elektroniska kommunika- tionsnät och kommunikationstjänster 2002/77/EG, trädde ikraft . Kommissionsdirektivet är baserat på artikel 86 (f.d. artikel 90) i . Artikeln ger kommissionen rätt att kräva avskaffande av exklusiva och speciella rättigheter som medlemsstaterna givit till företag då dessa rättigheter leder till att andra bestämmelser i fördraget överträds, i detta fall konkurrens- och inremarknadsregleringen. presenterade kommissionen meddelandet På väg mot en fullständig utbyggnad av tredje generationens system för mobil kom- munikation (KOM (2002) 301). Syftet var att underlätta etableringen av tredje generationens system för mobil kommunikation () genom att identifiera återstående hinder för genomförandet av och den inre marknaden för dessa tjänster. De områden som meddelandet omspänner är främst den fragmentiserade marknaden till följd av nationella tilldel- ningsförfaranden för , delad infrastruktur, miljö- och hälsofrågor kopplade till samt andrahandshandel med radiofrekvenser. i tog del av kommissionens rapport om de hinder som kvarstår när det gäller utbyggnaden av tredje generationens nät och tjänster för mobil kommunikation och uppmanade alla berörda förvaltningar att verka för att övervinna de svårigheter som uppstår vid den fysiska utbyggnaden av nät. Vidare uppmanades Skr. 2002/03:60 kommissionen att återrapportera till i om denna fråga och om de hinder som kvarstår för öppnandet av plattformar på området för digital television och tredje generationens mobil- kommunikation, för utvecklingen av e-handel och e-förvaltning och om den roll som elektroniska identifierings- och autentifieringssystem kan spela i detta sammanhang. presenterade kommissionen den åttonde s.k. implementeringsrapporten om genomförandet av regelverket för tele- kommunikationer (KOM (2002) 695). Kommissionen konstaterade att utvecklingen på den europeiska marknaden som helhet fortsatt utvecklas positivt, trots den kärvare finansiella situationen på marknaden. Kommissionen pekar dock på att konkurrensen på marknaden för tillträde till accessnätet alltjämt är otillfredsställande. antogs förordningen om inrättande av toppdomänen eu på Internet. Förordningen ger företag, organisationer och individer ytter- ligare en möjlighet att registrera domännamn på Internet. EU-domänen blir ett komplement till nationella domäner och till com, .net och andra välkända toppdomäner. har kommissionen inlett arbetet med att utse en registreringsenhet som ska driva toppdomänen. Registreringar under den nya domänen beräknas kunna ske med början . antogs direktiv /39/EG, som innebär att det nuvarande direktivet 97/67/EG om liberalisering av den gemensamma postmarknaden ändras. Ändringarna ska vara genomförda i medlems- staternas nationella lagstiftningar och innebär en gradvis liberalisering av postmarknaden i . För svensk lagstiftning innebär direktivet inte någon förändring efter- som den svenska postmarknaden är helt liberaliserad. för posttjänster möttes en gång , . Kommittén delgavs två förslag om standarder för posttjänster vilka båda antogs. Förhandlingarna i EU om upphovsrätt inriktades främst på samordningen av gemenskapens ståndpunkt inför förhandlingar i för den intellektuella äganderätten (World Intellectual Property Organi- zation, ). Förhandlingarna i rörde särskilt rättigheter för radio- och TV-företag. Vidare hölls ett antal möten ledda av kommis- sionen angående frågor som rörde genomförandet av direktiv /29/EG om upphovsrätten i informationssamhället. Förslag till förordning om gemenskapspatent I finns det europeiska patentsystemet, grundat på den Europeiska patentkonventionen (EPC). Till denna konvention är samtliga EU:s medlemsstater anslutna samt ytterligare nio stater: , , , , , , , EPC innebär att konventionsstaterna har skapat ett gemensamt ansökningsförfarande för patent (s.k. europeiska patent). som vill ha ett patent som gäller i en eller flera av de anslutna staterna kan få det genom att lämna in en ansökan till det Europeiska patentverket (EPO) i . Sökanden får inte ett enda patent som gäller i samtliga de stater sökanden har valt ut utan skyddet kan i stället närmast beskrivas som ett knippe nationella patent, grundade på en enda ansökan. har inneburit stora fördelar för patentsökande i , men det har vissa brister, främst bestående av höga kostnader och avsaknad av en gemensam domstol för avgörande av mål om intrång i och ogiltighet av europeiska patent. överlämnade kommissionen ett förslag till en för- ordning om gemenskapspatent (KOM (2000) 412 slutlig). förordningen fattas med enhällighet i rådet efter hörande av Europa- Den föreslagna förordningen innebär att det tillskapas en ny skyddsform på immaterialrättsområdet kallad gemenskapspatent. är att möjliggöra för den som gjort en uppfinning att genom en enda ansökan få ett patent som gäller i hela gemenskapen. patentet ska ha en enhetlig och fristående karaktär och således endast kunna meddelas, överlåtas, ogiltigförklaras eller upphöra för hela gemen- Förslaget innebär att EPO kommer att meddela gemenskaps- För att minska de höga kostnader som dagens patentsystem medför för sökandena föreslår kommissionen att ett gemenskapspatent behöva översättas för att bli giltigt. Det innebär att patentet kommer att finnas på det av EPO:s tre handläggningsspråk (engelska, Skr. 2002/03:60 franska och tyska) som sökanden har valt. att en ny specialdomstol på EG-nivå ska pröva mål om ogiltighet av och intrång i gemenskapspatent. Genom , som träder i kraft , har det tillkommit en rättslig grund som möjliggör senare beslut om inrättande av en specialdomstol inom ramen för EG- domstolssystemet. är generellt sett positivt inställt till förordningsförslaget och anser att ett av de viktigaste inslagen i det föreslagna gemenskapspatent- systemet är den nya specialdomstolen. Flera av frågorna inom rättsakten har visat sig svårförhandlade. Detta gäller framför allt frågorna om över- sättning av patentskrifter respektive regionala kammare i domstols- systemet. fortsatte försöken att nå enighet om en ny gemensam strategi omfattande alla de viktigaste frågorna i förslaget. Gemenskaps- patentet togs upp vid två rådsmöten men i sak endast vid det andra av dessa. Då presenterade ordförandeskapet ett förslag till gemen- samma riktlinjer för det fortsatta arbetet. Bland annat föreslogs att de s.k. patentkraven ska översättas till samtliga EU-språk. Denna lösning skulle innebära ett dyrare system än vad verkat för. Med hänsyn till det då rådande förhandlingsläget kunde dock , liksom majoriteten av medlemsstaterna, acceptera kompromissförslaget som en utgångspunkt för det fortsatta arbetet. Några medlemsstater var dock inte beredda att ta ställning i enskilda frågor innan det finns en helhetslösning. Förhandlingarna var helt inriktade på grundstrukturen i domstolssystemet. Utgångspunkten för förhandlingarna var ett arbets- dokument från kommissionen. Den svåraste frågan under höstens för- handlingar var den om regionala kammare i första instans. För del är det viktigt att det blir en rimlig spridning av de regionala kamrarna inom gemenskapen och att rättstillämpningen blir enhetlig. Gemenskaps- patentet behandlades även vid två rådsmöten. Vid det första av dessa möten, , försökte ordförandeskapet att nå enighet om vissa komponenter i domstolssystemets struktur. Detta misslyckades och den främsta orsaken var bristande samsyn angående systemet med regionala kammare. Vid det andra mötet förekom ingen sakdiskussion utan ordförandeskapet presenterade endast sina slutsatser om det fortsatta arbetet. Efter det negativa resultatet vid rådsmötet gick kommissionen ut med stark kritik mot bristen på konkreta framsteg i förhandlingarna. Kommissionen uttalade bl.a. att man övervägde att dra tillbaka sitt förordningsförslag om det inte fanns en överenskommelse vid vårtoppmötet. Inför de två möten i rådet där frågan behandlades i sak ägde samråd med rum. föreslog i sitt yttrande att vissa ändringar skulle göras i kommissionens förordningsförslag. Den mest betydelsefulla ändring som föreslogs var att nationella domstolar skulle pröva mål om gemenskapspatent i första instans. Direktiv om patenterbarhet hos datorrelaterade Kommissionen lade fram ett förslag till nytt direktiv om patenterbarhet hos datorrelaterade uppfinningar (KOM (2002) 92 slutlig). Syftet med förslaget är att harmonisera medlemsstaternas regler för utfärdande av patent för sådana uppfinningar. I enlighet med den stånd- punkt som godkänts av verkade för att förslaget skulle utgöra en god balans mellan industrins och open source-rörelsens intressen. En viktig poäng var att utesluta möjligheten till patent på enbart datorprogram. betonades under beredningen vikten av att åstadkomma ett effektivt skydd för meddelade patent. antog rådet en gemensam inriktning. förväntas avslutat sin första behandling . Därefter kan behandlingen i rådet avslutas. En bruksmodell är en registrerad rättighet som ger rättsinnehavaren ensamrätt till enklare uppfinningar. Till skillnad från majoriteten av övriga medlemsstater saknar lagstiftning om bruksmodellskydd. avbröts arbetet med en reviderad version av det direktivförslag om bruksmodellskydd som kommissionen lade fram . När rådet antog en gemensam strategi för det fortsatta arbetet med förslaget till förordning om gemenskapspatent (se avsnitt 29.2.1) berördes emellertid på en punkt också frågan om bruks- modellskydd. Rådet välkomnade kommissionens avsikt att ordna ett samråd i syfte att ta fram underlag för ytterligare överväganden om den rättsliga, praktiska och ekonomiska inverkan av en gemenskapsbruks- modell (dvs. av en förordning om en gemenskapsrättighet om bruks- modellskydd). genomförde kommissionen ett sådant samrådsförfarande. En majoritet av svaren på kommissionens samråd var negativa till en förordningslösning. Kommissionen presenterade resul- tatet av sitt samrådsförfarande vid ett möte i rådet . Inför rådsmötet samrådde regeringen med . Efter rådsmötet har inga ytterligare åtgärder vidtagits i frågan. Regeringen fortsatte att verka för att få till stånd en ändring inom EU så att parallellimport blir tillåten även från länder utanför EES. har vid samråd enhälligt ställt sig bakom regeringens hållning. uppmanade kommissionen att göra en ny studie om effekterna av en övergång till en ordning där parallellimport skulle tillåtas även från länder utanför EES. Studien skulle ha varit klar , men är försenad. Mönsterskydd är ett immaterialrättsligt skydd för produkters utseende. Såväl rent funktionell formgivning som utsmyckningar kan skyddas. För att harmonisera medlemsstaternas lagstiftning om mönsterskydd antogs och rådets direktiv /71/EG om mönsterskydd. Direktivet skulle ha genomförts . kunde en proposition överlämnas till (Regeringens proposition 2001/02:121 Genomförande av Europaparla- mentets och rådets direktiv om mönsterskydd, m.m.). Lagändringarna trädde i kraft . Sammanfattningsvis innebär ändringarna i möns- terskyddslagen (1970:485) med anledning av mönsterdirektivet följande. Skyddstiden har förlängts från maximalt 15 till maximalt . Skydds- omfånget har utökats.