prop · GQ031d6 · 2003-01-01 00:00:00 — FN:s Millenniumdeklaration är en grundläggande utgångspunkt för det fortsatta reformarbetet. Angeläget är bl.a. att reformera budgetbehandlingen för fredsbevarande operationer och uppnå bättre samordning och samarbete mellan . Viktiga initiativ har tagits, inte minst av generalsekreterare , för en genomgripande reformering av FN, bland annat inom dess fredsbevarande verksamhet. stödjer de rekommendationer om förbättringar som lagts fram i den så kallade Brahimirapporten. Särskilt betydelsefullt i sammanhanget vore en reform av säkerhetsrådet, bland annat så att dess sammansättning bättre avspeglar hela FN:s medlemskrets. som det är viktigt att slå vakt om FN:s och dess säkerhetsråds auktoritet vad gäller ansvaret för beslut om insatser för internationell fred och säkerhet har det blivit allt tydligare att det internationella samfundets olika aktörer måste utveckla sin kapacitet och beredskap att med gemensamma resurser ingripa i krisområden och förebygga väpnade konflikter. hantering i FN är ett exempel på detta. har agerat för att frågor som skall behandlas på multilateral bas i FN och dess säkerhetsråd. Ett vidgat säkerhetsbegrepp har allt mer vunnit gehör med ökat fokus på enskilda människors säkerhet och respekten för mänskliga rättigheter. FN har agerat slagkraftigt och snabbt efter terrordåden . FN utgör det främsta forumet för terroristbekämpning. Generalförsamlingen antog dagen efter terrordåden, , resolution 56/1 som fördömer terrorism. I generalförsamlingen har också förts en debatt om kampen mot terrorism, som visade på ett entydigt stöd från alla FN:s medlemsstater. har enhälligt antagit två sådana resolutioner, 1368 och 1373. Resolution kopplar rätten till självförsvar till internationella storskaliga terroristattacker och markerar därigenom att kampen mot terrorism inte kan föras enbart på traditionella juridiska vägar, utan lyfter frågan till en säkerhetspolitisk nivå med militär dimension. Resolution kräver rättsliga åtgärder mot dem som finansierar, planerar, förbereder och genomför terroristdåd. Resolutionen innebär också att finansiella tillgångar skall spärras. Inom FN pågår arbetet med att utarbeta en ny allmän konvention mot internationell terrorism. deltar aktivt i detta arbete. stödjer FN i det viktiga arbetet med terrorismbekämpning. Det är därvid angeläget att säkerställa att rättssäkerheten fungerar, att säkerhetsrådets förmåga att agera snabbt inte begränsas samt att sanktionsinstrumentet inte urholkas. Kärnfrågan består i att kunna kombinera snabba och effektiva beslut av sanktionskommittén med upprätthållandet av respekten för individens rättssäkerhet, utan att sanktionskommittén för den skull uppträder som en domstol. I av global ekonomi, information och rörlighet ökar behovet av en gemensam värderingsgrund. För är därför stödet till FN och reformeringen av FN-systemet inklusive säkerhetsrådet en prioriterad utrikespolitisk uppgift. Terrorattackerna , den därpå följande vågen i av brev preparerade med mjältbrandssporer och de avslöjade planerna på terrorangrepp med massförstörelsevapen, har med tydlighet understrukit att hotet från massförstörelsevapen inte försvann med det . Med en ökad insikt om betydelsen av att hindra spridning av massförstörelsevapen till stater eller icke-statliga grupper följer även att lyfta fram betydelsen av nedrustnings- och ickespridningsinsatser. Både inom ramen för nuvarande och framtida multilaterala arrangemang samt genom bilaterala lösningar i samarbete med andra stater. De internationella nedrustningsansträngningarna måste fortsätta. Förbättringen av den internationella säkerhetspolitiska situationen det har öppnat nya möjligheter men minskar inte nödvändigheten av att nedrustnings och icke-spridningsarbetet bedrivs med fortsatt intensitet. Målet är att under strikt och effektiv kontroll fullständigt avskaffa massförstörelsevapen. Irreversibilitet är i detta sammanhang ett nyckelbegrepp och omöjliggör att dessa vapen enbart ställs i lager och förråd för att sedan återigen kunna tas i operativt bruk när innehavarna av dessa vapen anser det nödvändigt. för kärnvapen (NPT) understryker det nära sambandet mellan ickespridning och nedrustning och utgör hörnstenen i de internationella nedrustnings- och ickespridningssträvandena. Tre i sammanhanget viktiga länder , och står fortsatt utanför avtalet. De fem officiella kärnvapenstaterna bekräftade i samband med översynskonferensen 2000 sitt åtagande att fullständigt avveckla sina kärnvapenarsenaler, 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 utan att det villkoras till allmän och fullständig nedrustning. Man kom även överens om ytterligare ett antal konkreta utfästelser och steg för kärnvapennedrustning. Åtagandena - som gjordes i dialog med den så kallade Ny agendakoalitionen där tillsammans med sex andra länder ingår - gav en bra grund för det fortsatta arbetet för kärnvapennedrustning. Fördraget om fullständigt förbud mot kärnsprängningar (CTBT) har ännu inte kunnat träda i kraft. beklagar att den amerikanska senaten inte ratificerat avtalet samt att den amerikanska administrationen beslutat att inte lägga fram avtalet på nytt till senaten för ratifikation. Det är även mycket beklagligt att viktiga stater som inte har ratificerat avtalet, och att , och inte ens har undertecknat det. Spridningen av ballistiska missiler och missilteknologi oroar och har lett till ökade internationella ansträngningar för att komma till rätta med denna problematik. Vårt engagemang på exportkontrollområdet syftar till att främja global säkerhet dels genom att stävja spridning av produkter och teknologier som kan användas till framställning av massförstörelsevapen och ballistiska missiler, dels genom att utöva en restriktiv krigsmaterielexportpolitik. Händelseutvecklingen har föranlett ett intensifierat internationellt samarbete. Exportkontrollregimerna, som tidigare huvudsakligen inriktades på att stävja spridning av massförstörelsevapen till statliga aktörer, utvecklas nu så att de även omfattar spridningsrisker som involverar icke-statliga aktörer. Nedrustnings- och ickespridningsarbetet vad gäller biologiska och kemiska vapen måste fullföljas. Det är av stor vikt att parterna respekterar de tidsgränser för destruktion av kemiska vapen som är utsatta i C-vapenkonventionen. beklagar att parterna till B-vapenkonventionen (BTWC) inte kunde enas om ett protokoll för att stärka kontrollen av efterlevnaden av konventionen. är fortsatt övertygat om att B-vapenkonventionen behöver stärkas i detta hänseende och kommer även fortsatt, tillsammans med EU, att verka för en sådan utveckling. Arbetet med att förstärka och utveckla den internationella konvention (CCW) som förbjuder eller begränsar användningen av särskilda konventionella vapen kommer att fortsätta . Ammunition, bomber och granater 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 som inte exploderat som avsett utan istället ligger kvar på marken utgör en stor risk för människor även efter att den väpnade konflikten upphört. Den humanitära problematiken är snarlik den som antipersonella minor ger upphov till. Globaliseringen av ekonomi, informationsteknologi och idéer skapar ökat välstånd och nya möjligheter både i industri- och utvecklingsländer. Styrkan hos de globalt verkande marknadskrafterna ställer allt tydligare krav på internationellt politiskt samarbete för att hävda gemensamma intressen till försvar av miljön, kulturell mångfald och ekonomisk och social utveckling. skall gå i främsta ledet i arbetet för en rättvis globalisering. I organisationer som (), , och om handel och utveckling () innebär detta att ska verka för öppna, stabila, rättvisa och legitima regler för världshandeln. Lanseringen av Dohadagordningen för utveckling, vid i , , var en viktig händelse i detta arbete. Vid ministerkonferensen godkändes även och anslutning till WTO, vilka innebar en historisk utvidgning av WTO. Dohadagordningen för utveckling speglar en insikt om behovet att förnya den globala handelspolitiken, och särskilt integrera utvecklingsperspektiven i det globala handelsregelverket. Ett viktigt steg för den globala solidariteten togs inom EU under det svenska ordförandeskapet i och med beslutet om tullfrihet för de 49 fattigaste länderna. Den nya WTO-rundan utgör det främsta medlet för strävan efter en friare världshandel baserad på regler överenskomna inom WTO. Lägre importhinder gynnar inte endast u-län- dernas utveckling utan även vår egen ekonomi. Det gäller att ta tillvara det tillfälle som den nya WTO-rundan ger för att uppnå välfärdsvinster för alla. Regionala frihandelsarrangemang påskyndar den internationella liberaliseringen av handeln. fortsätter inom EU att verka för ökad öppenhet mot omvärlden, för en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken och för en liberalisering av världshandeln med jordbruksprodukter och för en förbättring av utvecklingsländernas tillgång till den europeiska marknaden. EU:s frihandelsavtal med andra länder och regioner bör utgöra ett stöd för ansträngningarna att uppnå global frihandel baserad på ett förstärkt internationellt regelsystem. utvidgning utgör Europaavtalen mellan EU och länderna i ett särskilt viktigt område i detta sammanhang.. /frihandelsavtalet mellan och , som slöts , och som innebär att fri handel skall etableras för nästan alla varor var en viktig händelse. Även EU:s övriga förhandlingar om frihandelsavtal med bl.a. frihandelsorgansationen i , AKS-länderna (, , ), och staterna på är viktiga verktyg för friare handel. är en betydande handelsnation, även i ett globalt perspektiv och har en ledande position inom många branscher, såväl nya som etablerade. Väl fungerande marknader och ett väl fungerande regelverk för världshandeln är av avgörande betydelse för vår ekonomi. Inte minst viktigt för är att EU:s inre marknad fungerar väl, att vårt land är attraktivt för utländska investeringar och att den ekonomiska utvecklingen i vårt närområde är gynnsam. Regeringens arbete med att åstadkomma tillväxt och sysselsättning måste, för att lyckas, omsättas även på det internationella planet. Det författningsreglerade konsulära biståndet är en kärnverksamhet för utrikesförvaltningen som också fortsatt kommer att kräva resurser och kompetens. Sverigefrämjandet, som inkluderar handels- och investeringsfrämjandet, har getts ökad vikt inom utrikesförvaltningen. Or- ganisationen har förstärkts och arbetsformerna är under ständig utveckling. Syftet är att utrikesförvaltningens globala nätverk skall vara till nytta för svenskt näringsliv och svenska ekonomiska intressen utomlands. En positiv bild av i utlandet ökar förtroendet för landet som samarbetspartner och bidrar därmed till ökad tillväxt och sysselsättning. i utlandet (NSU) i vilken Ex- portrådet, Invest in (), (), och UD är företrädda, har lagt fast en gemensam plattform för Sverigefrämjandet. Syftet med denna är att medverka till bilden av som en pålitlig handels- och samarbetspartner, en attraktiv marknad för utländska direktinvesteringar, ett eftersökt turistmål, en ledande nation inom högteknologi, forskning och utveckling, ett uppskattat land att arbeta, studera och forska i, en framstående aktör inom arkitektur, formgivning och design, en kreativ kulturnation. Ökande internationalisering och behovet av allt intensivare internationella kontakter och samarbeten ställer höga krav på utrikesförvaltningen och dess utrikesrepresentation. Tillgängliga resurser och hur effektivt dessa kan utnyttjas är av stor betydelse för hur väl övergripande utrikespolitiska mål kan uppfyllas. Medel för ingår numera i anslaget 90:6 m.m. under utgiftsområde 1. Samarbete och säkerhet i fortsätter att verka för att underlätta kandidatländernas inträde i unionen. Alla kandidatländer måste fortsätta inriktningen på ytterligare reformer för att anta och genomföra i enlighet med resultatet av utvidgningsförhandlingarna. utvecklingssamarbete med är utformat för att bidra till det fortsatta reformarbetet. kommer att verka för ett öppet, modernt EU med tydliga beslutsprocedurer, effektiv förvaltning och finansiell disciplin. Med anledning av EU:s konvent med uppgift att utarbeta alternativ eller rekommendationer inför regeringskonferensen , har regeringen redovisat sina utgångspunkter i de frågor som står på konventets dagordning i skrivelse till . Denna lämnades (Skr. 2001/02:115). I skrivelsen redogörs också för konventets organisation och den fortsatta proceduren fram till regeringskonferensen . [2001/02:KUU2]. Regeringen har för avsikt att återkomma till i en andra skrivelse efter konventets avslutande. Den av regeringen tillsatta EU2004-kommit- tén har i uppdrag att stimulera en bred, offentlig debatt om EU, särskilt inför den kommande regeringskonferensen, bidra till att öka kunskaperna hos allmänheten om EU-frågor, skapa kontaktytor mellan den svenska debatten om EU och motsvarande debatt i övriga europeiska 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 länder samt sammanställa analyser av de frågor som kan komma att behandlas vid regeringskonferensen. EU-området är den viktigaste regionen i utrikeshandel. Den inre marknaden är en av hörnstenarna i EU-samarbetet och genom dess ekonomiska reformarbete får det europeiska näringslivet möjlighet till långsiktig konkurrenskraft och tillväxt. Moderniseringsprocessen förs framåt mot målet att EU skall bli den mest konkurrenskraftiga ekonomin i världen. Regeringen verkar för en effektiv inre marknad i både företagens och konsumenternas intresse. En väl fungerande inre marknad är av avgörande betydelse för ekonomiska utveckling. Arbetet med att utveckla EU:s inre marknad och det allmänna handelspolitiska arbetet är av stor vikt i främjandet av handeln med andra EU-län- der. EU-arbetet är centralt i arbete med att genom den gemensamma handelspolitiken åstadkomma öppna, stabila, rättvisa och legitima regler för världshandeln. Den europeiska säkerhets- och försvarspolitikens krishanteringsförmåga förklarades initialt operativ . Samtliga tre delområden av ESFP, civil- och militär krishantering samt konfliktförebyggande, fortsätter att utvecklas parallellt och i nära samverkan med FN och andra internationella aktörer. EU:s utrikes- och säkerhetspolitiska betydelse ökar därmed. Händelserna har lett till att EU inlett ett brett arbete för att bekämpa terrorismen, i vilket även GUSP inklusive ESFP ingår. kommer att fortsätta att spela en pådrivande roll i stärkandet av EU:s kapacitet för konfliktförebyggande inom den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, inklusive ESFP, liksom inom utvecklingssamarbetet, handelspolitiken och migrationsområdet. Instrumenten och metoderna för konfliktförebyggande förbättras och de principer och åtgärder som slogs fast genom antagandet av ett EU-program för förebyggande av väpnade konflikter vägleder det praktiska handlandet i potentiella konfliktområden. Genom utvecklingen av en systematisk ansats för konfliktförebyggande har förmågan att mer effektivt kunna identifiera och reagera på tidiga varningssignaler förstärkts. En stor del av arbetet på de civila och militära områdena ägnas åt att uppfylla de fastställda kapacitetsmålen. EU:s medlemsstater har åtagit sig 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 att genom frivilligt samarbete kunna bidra med ett visst antal poliser för internationella uppdrag, och att förbättra EU:s förmåga att stärka rättsstaten i krisområden genom att tillhandahålla tjänstemän inom rättsväsendet för internationella uppdrag. EU har också åtagit sig att inrätta en reserv av experter som kan åta sig uppdrag inom den civila förvaltningen i samband med krishanteringsinsatser och som vid behov kan placeras ut med kort varsel. Vad slutligen gäller räddningstjänst har medlemsstaterna åtagit sig bl.a. att med mycket kort varsel kunna skicka ut utvärderings- och samordningsgrupper samt räddningstjänststyrkor. Vad gäller den militära krishanteringskapaciteten har arbetet fortsatt med att uppnå det övergripande militära kapacitetsmålet som beslutades av i . Medlemsstaterna har redovisat sina åtaganden om ytterligare bidrag i syfte att åtgärda de brister som har konstaterats. EU:s kapacitetsmål för krishantering skall vara uppfyllda 2003, men utvecklingen av EU:s krishanteringsförmåga inom ramen för ESFP ställer krav på resurser redan tidigare. Ett viktigt beslut fattades av rådet om att inrätta en polisinsats i (European Union Mission EUPM) . Den är en uppföljning till den nuvarande FN-ledda polisinsatsen och är den första krishanteringsinsats som EU åtar sig. EUPM kommer att bestå av ca 480 poliser som skall arbeta med rådgivning och övervakning. Det pågår även diskussioner om en möjlig EU- ledd militär insats i F.d. jugoslaviska republiken att följa efter Natos nuvarande insats i landet. Arbetet fortsätter med att utveckla nödvändiga procedurer för beslutsfattande och genomförande av krishanteringsinsatser, både vad gäller civila och militära aspekter. En av de frågor som rådet under det spanska ordförandeskapet kunde fatta beslut om gällde finansieringen av EU- ledda militära krishanteringsinsatser, vilka enligt fördraget inte kan finansieras över gemenskapsbudgeten. Medlemsstaterna har lyckats enas om en definition av vilka kostnader som skall utgöra gemensamma kostnader, och därmed fördelas mellan medlemsstaterna enligt en BNI-nyckel, och vilka kostnader som kan anses falla direkt på varje enskild medlemsstat som deltar i en insats. En ny myndighet, , etablerades i , med uppgift att tillsammans med andra myndigheter förbereda personal för deltagande i internationella katastrof-, krishanterings- och fredsinsatser och liknande uppdrag. Vidare skall den i samverkan med andra berörda utveckla metoder för sådana insatser samt vara nationell kontaktpunkt för det internationella samarbetet inom sitt verksamhetsområde. samarbete med Nato sker på den militära alliansfrihetens grund och bygger på tre pelare: vårt partnerskap inom EAPR och PFF, vårt deltagande i Nato-ledda operationer på , samt samverkan mellan om framtida EU-ledda krishanteringsoperationer. partnerskap med Nato inom EAPR och PFF kommer att påverkas betydligt av att många av de nuvarande partnerländerna blir medlemmar i . Fram till Nato-mötet i genomförs en översyn av partnerskapet mot bakgrund av dessa nya förutsättningar. För svensk del är det angeläget att denna översyn resulterar i ett partnerskap som tillgodoser våra behov av insyn, inflytande och möjlighet att delta i för oss relevanta aktiviteter. och har ett nära samråd i dessa frågor. Rätten för varje land att självständigt få fatta beslut om sitt säkerhetspolitiska vägval är av grundläggande betydelse. , och har valt att söka sin säkerhet genom medlemskap i och Nato, och goda grannrelationer. stödjer dessa länders ambitioner. Det nya för samarbete i s.k. 20-format som inleddes bidrar till stabiliteten och säkerheten i , och stärker den gynnsamma säkerhetspolitiska utvecklingen i . Inom ramen för PFF:s Planerings- och översynsprocess (PARP) har antagit ett antal mål för Försvarsmaktens praktiska samverkan med andra länder i fredsfrämjande och humanitära insatser för . PARP är det centrala instrumentet för att utveckla Försvarsmaktens internationella förmåga för svenskt deltagande i internationella insatser under ledning av EU, Nato, eller FN. Krishantering på är fortsatt en huvuduppgift för Nato. deltar med närmare 800 soldater under Natos ledning i KFOR i Kosovo. I deltar vi med ett 20-tal officerare i SFOR-styrkan. Ge- nom sin närvaro skapar de trygghet för befolkningen och en säker miljö för FN, , EU och andra internationella och enskilda organisationer att verka i. starka engagemang på västra består och den svenska politiken, som ligger i linje med EU:s, syftar till att stödja den positiva trenden med utveckling mot fungerande europeiska demokratier. har ett omfattande utvecklingssamarbete med regionens samtliga länder. Stora insatser har gjorts för att understödja vägen mot europeisk integration genom bland annat institutionsutveckling och EU-anpassning inom centrala sektorer. har även bidragit med stort stöd till återuppbyggnad av hus i krigsdrabbade områden och hjälpt småföretagare att återetablera sig, som ett led i stödet till den viktiga återvändandeprocessen. I takt med ändrade behov i länderna i regionen kommer de svenska insatserna alltmer omdirigeras mot stöd till mer långsiktiga områden som institutionsuppbyggnad och näringslivsstöd. Vårt aktiva engagemang kvarstår i för Sydöstra . bidrar till FN:s och arbete i regionen och ställer personal i form av poliser och andra experter till förfogande för organisationernas missioner. Li- kaså har beredskap att bidra med personal till EU:s polisinsats i . EU:s viktigaste instrument på västra är den så kallade stabiliserings- och associeringsprocessen (SAP), som stakar ut vägen för länderna i regionen mot ett närmare samarbete med EU. Stabiliserings- och associeringsavtal har undertecknats med och och förhandlingar avses inledas med Al- banien. EU:s bistånd till västra sker genom CARDS-programmet. CARDS är ett av SAP:s instrument och har som övergripande mål att stödja länderna i närmandet till EU. Vidare verkar EU politiskt genom de så kallade särskilda representanterna, , i och i , där EUSR-funktionen även är kombinerad med posten som Hög Re- presentant. EU:s engagemang har intensifierats och ambitionerna att påskynda nödvändiga reformer, stödja positiva tendenser och motverka ytterligare splittring och nya konflikter har ökat från EU:s sida. Ett viktigt instrument för att skapa långsiktig säkerhet i är med dess särskilda möjligheter att verka förebyggande på ett effektivt sätt i speciellt utsatta områden. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 Organisationens flexibilitet är en av stora fördelar. Den kan snabbt reagera på nya utmaningar. Inom förs nu en diskussion om ytterligare reformering av organisationen. stöder särskilt omfattande fältverksamhet samt den konfliktförebyggande verksamhet som bedrivs av Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM), en post som innehas av svensken . En stor del av verksamheten täcks genom frivilliga bidrag. För mindre och oförutsedda projekt inom biståndsberättigade avsatte . Framförallt bidrar , liksom andra deltagande stater, till verksamheten genom sekondering av personal. Ett sextiotal svenskar verkar vid fältkontor. är vidare berett att delta i krishanterande verksamhet med upp till fyrtio personer inom ramen för civila snabbinsatsberedskap (REACT). Fältverksamheten är störst på , men är företrätt också i , och samt i och . Terrordåden i föranledde först det rumänska, och det portugisiska, ordförandeskapet att under FN:s ledning göra kampen mot terrorismen till en av prioriterade uppgifter. har en komparativ fördel genom sitt breda säkerhetsbegrepp och omfattande fältnärvaro, inte minst i . Från bland annat svensk sida har betonats att har en viktig roll att spela då det gäller att säkerställa att mänskliga rättigheter och rättsstatens principer respekteras i kampen mot terrorism. OSSE- ordföranden har utsett en särskild representant med ansvar för bekämpning av terrorismen. Det stabila systemet av konventionella rustningskontrollavtal inom OSSE-området är unikt och av grundläggande betydelse för säkerheten och stabiliteten i . Kärnan i detta system utgörs av avtalet om konventionella styrkor i (), lätta vapen-do- kument, Wiendokumentet 1999, Uppförandekoden om politiska och militära aspekter på säkerhet, samt fördraget om observationsflygningar (det s.k. Open Skies-fördraget). beslutade att - som första stat - skulle ansluta sig till fördraget om observationsflygningar, vilket trädde i kraft och då öppnades för anslutning för andra än de ursprungliga signatärstaterna. verkar aktivt för att förbättra 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 tillämpningen inom hela OSSE-området av samtliga rustningskontrollavtal som vi är anslutna till. Deras implementering har en utpräglat konfliktförebyggande betydelse. säkerhet är odelbar. Det är av största vikt för och övriga nordeuropeiska stater att , och är förankrade i en alleuropeisk säkerhetsstruktur tillsammans med och övriga länder.