prop · GQ0360 · 2003-03-13 00:00:00 — Den rättsakt som reglerar valen till har under de varit föremål för revidering. Förslaget till förändring av valrättsakten antogs av rådet och kommer, då det ratificerats av samtliga nationella parlament att leda till modifieringar i vallagen. Ändringsförslaget innebär bl.a. att vissa ämbeten/uppgifter blir Skr. 2002/03:60 oförenliga med att vara ledamot av . har till uppgift att säkerställa att lag och rätt följs vid tolkningen och tillämpningen av EG-rätten (artikel 220 i EG-fördraget). Härav följer att ska se till att EU:s institutioner handlar inom sina respektive kompetensområden och i enlighet med EG-rätten. Det är också som ytterst avgör om medlemsstaterna och EU:s institutioner korrekt följer och tillämpar EG-rätten. En förstainstansrätt med behörighet att pröva vissa särskilda grupper av ärenden (artikel 225 i EG-fördraget) är knuten till domstolen. Förstainstansrättens domar överklagas till . De vanligaste målen vid rör förhandsavgöranden enligt artikel 234 i EG-fördraget, vilket innebär att domstolen lämnar bindande uttalanden om tolkningen av fördragen och om tolkningen eller giltigheten av rättsakter som har beslutats av EU:s institutioner. Målen inleds på begäran av nationella domstolar i medlemsstaterna. begärde nationella domstolar förhandsavgörande från EG- domstolen i 216 fall. Av dessa kom 5 från svenska domstolar och den yttrade sig i 12 mål om förhandsavgörande. Så kallad direkt talan väcktes i 204 fall. Sådana mål inleds när en institution eller en medlemsstat väckt talan mot en annan medlemsstat eller institution. Förstainstansrättens avgöranden överklagades i 50 fall till . Den ansökte om att få föra talan till stöd för en av parterna (intervention) i två mål vid och i tre mål vid förstainstansrätten. Talan väcktes mot i två fall och ansökte om stämning i ett fall. I bilaga 1 redogörs dels för mål om förhandsavgörande där den har agerat eller en begäran om förhands- avgörande har inkommit från en svensk domstol, dels för mål där är part eller intervenient. I bilagorna 2 och 3 redogörs för viktiga domar som respektive förstainstansrätten har meddelat . Revisionsrätten är EU:s externa revisionsorgan med ansvar för granskningen av hur medlen på EU:s budget används och redovisas samt redovisningen för de institutioner och organ som gemenskapen bildat. Revisionsrättens rapporter utgör underlaget för rådets ställningstagande till om det ska rekommendera att bevilja kommis- sionen ansvarsfrihet för dess genomförande av budgeten. beslutade rådet att rekommendera att ansvarsfrihet beviljades för . har revisionsrätten antagit ett antal specialrapporter. presenterades årsrapporten, som innehåller dels en samman- fattning av rättens iakttagelser om genomförandet av budgeten 2001, dels Skr. 2002/03:60 revisionsförklaringen . 44.6Övriga institutioner och organ 44.6.1Ekonomiska och sociala kommittén Ekonomiska och sociala kommittén (ESK), som bytte namn till Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) för att skilja den från motsvarande kommittéer i flertalet medlemsstater, har sex utskott. Mandatperioden för ledamöterna löper . påbörjades en ny mandatperiod. Ordförande i sociala utskottet är från och ledamot i är (). har ESK haft nio plenarmöten samt en mängd möten i de sex utskotten och i kommitténs arbetsgrupper. ESK har behandlat en rad viktiga frågor bl.a. inom arbetsmarknads- och socialområdet. Till de områden som kommittén prioriterat hör ekonomisk politik. har även diskussionerna om konventet om framtid varit omfattande och ett första yttrande till konventet har antagits. ESK ger ut och distribuerar ett antal publikationer, bland annat kommit- téns viktigaste yttrande i broschyrform, en månatlig publikation om verk- samheten (CES info), en månatlig bulletin som beskriver alla yttranden som antagits av plenarsessionen samt en rapport för varje period för en EESK-ordförande () I finns representanter för lokala och regionala myndigheter i medlemsstaterna. De 12 svenska ledamöterna (samt 12 ersättare) föreslås till regeringen av och Ledamöterna utses av rådet på förslag från den genomförde en intern omorgani- Bland annat reformerades utskotten. kommitténs verksamhet dominerades av EU:s framtidsfrågor, företrädesvis framtidskonventet och kommissionens vitbok om nya Kommittén har i dessa frågor antagit flera yttranden bl.a. om region- ernas roll i EU och bättre och enklare lagstiftning. har haft fem plenarsessioner . sessionerna genomfördes i samverkan med . svenska delegationen medverkade såsom rapportör i fem yttranden som antagits av plenarsessionerna. Yttrandena har gällt terminologi vid offentlig upphandling, rättsliga aspekter på biofilm och annan audio- visuell produktion, livslångt lärande, genomförandet av den socialpoliti- ska dagordningen och insatser för ungdom. Rådgivande kommittéer har bildats mellan politiker på lokal och regional nivå inom EU tillsammans med representanter för motsvarande nivåer i , , och . 2002/03:60 anordnade själv eller tillsammans med andra ett flertal konferenser under Dessa behandlade bl.a. om öppna samordningsmetoden, social ekonomi och invandring. EU:s husbank, Europeiska investeringsbanken (EIB), har sitt säte i och bildar tillsammans med Europeiska investeringsfonden (EIF) EIB-gruppen. EIB:s huvudsakliga uppgift är att främja unionens integration och sammanhållning genom långfristig långivning. Utlåning i syfte att förbereda kandidatländerna för medlemskap i är en av bankens främsta prioriteter. undertecknade banken låneavtal motsvarande ca . av lånen avsåg projekt inom unionen, inom kandidatländerna och inom tredjeland. Den årliga utlåningen till projekt i har uppgått till , varav närmare hälften går till projekt i transportsektorn. Vid beslutade guvernörsstyrelsen, bankens främsta ledningsorgan, om en höjning av bankens grundkapital . Kapitalhöjningen gäller från och bankens kapitalbehov beräknas därigenom vara täckt . Efter påtryckningar från och beslutades även att tydliga kriterier för långivningens mervärde skulle utarbetas och att utlåningen till stora företag med god tillgång till kapitalmarknaderna totalt sett skulle minska. Verksamhet som specifikt avser regional utveckling, främjande av miljön och småskaligt näringsliv samt på- skyndande av framhölls som exempel på områden där EIB:s utlåning kan tillföra ett tydligt mervärde. Inför intaget av nya medlemmar träffade EU:s finansministrar en uppgörelse om förändringar i bankens styrformer. Bland annat beslutades om medlemmarnas kapitalandelar och representation i bankens olika ledningsorgan. Beslut fattades även om nya röstregler i direktörsstyrelsen och om adjungering av experter utan rösträtt till styrelsen. På initiativ från det spanska ordförandeskapet diskuterades möjligheterna till att ytterligare främja ekonomisk utveckling i partnerländerna runt . Som resultat av dessa diskussioner inrättades inom EIB en särskild lånefacilitet för . I linje med slutsatserna från toppmötet i ska en översyn genomföras efter facilitetens inrättande, varvid det åter ska övervägas om en särskild Medelhavsbank bör tillskapas. I samband med att den tredje etappen av den ekonomiska och monetära (ECB) uppgiften att utforma penningpolitiken i de medlemsstater som då införde euron som gemensam valuta. ECB:s beslutande organ är ECB- rådet, direktionen och allmänna rådet. ECB och de nationella centralbanker som deltar i valutaunionen (Euro- Skr. 2002/03:60 systemet) har arbetat med att: utforma och genomföra penningpolitiken i euroområdet, inneha och förvalta medlemsstaternas officiella valutareserver, främja väl fungerande betalningssystem samt genomföra och följa upp övergången till euro. Europeiska investeringsfonden (EIF), som ägs av , kommissionen och olika europeiska finansieringsinstitutioner, utgör unionens särskilda organ för förmedling av riskkapital och garantier till små och medelstora företag. EIF:s riskkapitalsatsningar sker främst via fonder som investerar i innovationsinriktade företag som befinner sig i tidiga faser. Under såväl 2001 som 2002 påverkades EIF:s verksamhet av det ogynnsamma klimatet för riskkapital och av den relativt svaga ekono- miska utvecklingen i EU. Volymen undertecknade riskkapitalinvester- ingar minskade från till ca . tillträdde som ny chef för . Carpenter hade tjänstgjort som general- sekreterare i . 44.7Personalpolitik i EU:s institutioner Vid Europeiska rådets möten i och 1999 gavs kommis- sionens ordförande i uppdrag att reformera kommissionen och dess administration. I den vitbok, som antogs , skisserades riktlinjerna för den strategi som skulle följas. Där fastställdes tre centrala prioriteringar: effektivare ekonomisk förvaltning, kontroll och revision bättre strategisk planering och resursutnyttjande En central del av reformerna var alltså modernisering av personal- politiken, något som har haft regeringens fulla stöd . Efter omfattande samråd både internt inom kommissionen och hos företrädare för personalen och vid de andra institutionerna, antog kom- missionen ett förslag till ändrade tjänsteföreskrifter . I samband med detta informerade vice ordförande rådet om reformerna. Rådet antog slutsatser där man bland annat erinrar om mandatet till reformer som gavs av stats- och regeringscheferna i , uttrycker sitt stöd till reformernas inriktning och sin avsikt att fatta beslut om förslaget före juni månads utgång . Rådets behandling inleddes . Den svenska bedömningen är att reformförslagen sammantaget innebär ett steg i rätt riktning mot en modernare förvaltning, varför regeringen stödjer den allmänna inrikt- ningen. Från svensk sida kommer vi särskilt att verka för: att slutresultatet innebär verkliga förändringar och en effektivare Skr. 2002/03:60 administration, att reformpaketet innebär minskade kostnader för EU:s budget, att yttrandefriheten för EU:s tjänstemän stärks, att likabehandling av registrerade partner genomförs, att det blir en rimlig utveckling av kostnaderna för pensions- systemet, att beräkningssättet för de anställdas pensioner sker på könsneutrala försäkringstekniska grunder, att intjänade pensionsrättigheter säkerställs utan pensions- överföringar, att få till stånd en starkare koppling och bättre balans mellan förmåner och personalens finansiering av dessa. Svenskar i EU:s institutioner Sammantaget arbetar omkring 1 000 svenskar på fasta eller tids- begränsade tjänster eller som nationella experter inom EU. Omkring en fjärdedel av dessa är tolkar och översättare. I förhållande till föregående år utgör det totala antalet svenskar en blygsam ökning. Av det totala antalet anställda på fasta och tidsbegränsade tjänster är kvinnor. Andelen kvinnor bland chefer och handläggare är dock betydligt lägre . Till följd av avgångar , finns en påtaglig under- representation av svenskar på chefsnivå inom kommissionen. Inom saknar helt representation på general- direktörs- och direktörsnivå. På handläggarnivå är väl represen- terat i kommissionen och rådssekretariatet men underrepresenterat i . EU:s pågående utvidgningsprocess förväntas medföra minskad nyrekrytering från nuvarande medlemsstater. Troligen begränsas även dessas möjligheter att få nya chefstjänster. Ett särskilt handlingsprogram syftande till att förstärka den svenska närvaron inom EU:s institutioner har utarbetats . Vidare har grunden lagts till ett svenskt nätverk inom Brysselinstitutionerna. Genom detta nätverk kan EU-svenskar bistå och stödja varandra. I syfte att främja basrekryteringen av svenskar till EU:s institutioner har det beslutats om insatser för att hjälpa svenskar som antagits till EU:s uttagningsprov, bl.a. i form av rådgivning och träning. Bland annat till följd av en mer aktiv kampanjverksamhet har represen- tationen på chefsnivå förbättrats något . har återfått en generaldirektörspost i kommissionen samt ytterligare några direktörsposter. bidrar även med information till svenskar som söker anställning. Informationen finns på regeringens webbplats. EU måste bistås av moderna, öppna och medborgarorienterade institu- tioner. fortsatte att verka för ökad öppenhet och insyn i EU:s institutioner. tillämpar , rådet och kommissionen förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar. I behand- lingen av de ärenden då medborgare begär tillgång till handlingar och rådet fattar beslut i ärendet har agerat för att främja en tolkning av bestämmelserna i förordningen som möjliggör största möjliga öppenhet. verkade för att övriga EU-institutioner och organ ska hörsamma , rådets och kommissionens upp- maning att anta regler om handlingsoffentlighet som beaktar principerna i förordning (EG) nr 1049/2001. Ett flertal EU-organ har antagit eller kommer att anta regler om allmänhetens tillgång till deras handlingar. Vidare stödjer ett förslag från kommissionen som innebär att de 15 befintliga decentraliserade gemenskapsorganen ska följa bestämmelserna i förordning (EG) nr 1049/2001. Förslaget kommer att behandlas . Inom ramen för utarbetandet av nya tjänsteföreskrifter för EU- anställda verkar för långtgående förändringar i syfte att stärka EU-tjänstemännens yttrandefrihet. drev vid i , , kravet på ökad öppenhet i rådet. Med anledning av slutsatserna från antog rådet en ny arbetsordning (beslut /682/EG, Euratom) som innebär att rådets inledande och avslutande överläggningar om viktigare rättsakter, som ska antas med medbeslutandeförfarande, ska vara öppna för allmänheten. avser att noggrant bevaka tillämpningen av de nya bestämmelserna och kommer vid behov att ta upp frågan om öppna rådsmöten till ytterligare diskussion. ansökte om intervention i två mål som gäller tolkningen av förordning (EG) nr 1049/2001 (mål T-168/02 Interna- tionale Tierschutz Fonds (IFAW) GmbH mot kommissionen samt mål T- 237/02 mot kommissionen). 44.9Svenska språket och regelförbättring Handlingsplan för en bättre och enklare lagstiftning I kommissionens vitbok om nya styrelseformer i EU () utlovades en handlingsplan för regelförbättring. Något försenat presenterade kommissionen ett regelförbättringspaket (KOM (2002) 275278) för , däribland handlingsplanen för en bättre och enklare lagstiftning. Förslagen har till stor del hämtats från den Skr. 2002/03:60 s.k. Mandelkernrapporten, som lades fram av en rådgivande högnivågrupp som tillsattes av medlemsstaternas förvalt- ningsministrar . Inledningsvis nämns i handlingsplanen att EU-lagstiftningen måste få en mindre krånglig utformning och alltså göras begripligare och mer lättillgänglig för alla, men några mer genomgripande åtgärder för att åstadkomma detta finns inte i planen. Handlingsplanen har behandlats i olika rådskonstellationer. Rådet enades om slutsatser om regelförbättring (12094/02 MI 173 POLGEN 37) och konstaterade i punkten 3 att måste bli enklare att förstå och lättare att tillämpa för såväl EU-medborgaren som näringslivet. I punkten välkomnas också att kommissionen kommer att vidta konkreta åtgärder för att höja kvaliteten på rättsakterna redan på utkaststadiet. Redan nu finns det interinstitutionella avtalet om gemensamma riktlinjer för gemenskapslagstiftningens redaktionella kvalitet som slöts av rådet, kommissionen och (EGT C 73, , sid.1). De åtgärder som institutionerna uppmanas att vidta har bara delvis genomförts, varför i olika sammanhang, bl.a. i slutsatserna som nämnts ovan, framfört att konkreta åtgärder för en bättre språklig och redaktionell kvalitet är nödvändiga i det nu förestående regelförbättringsarbetet. Även har framfört liknande synpunkter i ett betänkande från utskottet för rättsliga och inrikes frågor och den inre marknaden av (A5-0443/2002). Enligt uppmaning från i skulle ett nytt interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning ha varit klart före utgången av 2002. Förhandlingarna, som förts bl.a. i rådet kunde emellertid inte slutföras till dess. Avtalet tar upp de aspekter på lagstift- ningskvalitet som behandlas i kommissionens meddelanden om regel- förbättring. Enligt planerna kommer de tre redan existerande avtalen om kodifiering, omarbetning och den redaktionella kvaliteten att bifogas det nya avtalet. Liknande frågor som i det nya avtalet behandlades också av det europeiska konventet, bl.a. i arbetsgrupp IX om förenkling av instrumenten. har i den arbetsgruppen fört fram ett förslag om att fördragsfästa kravet på att ska skrivas för medborgaren och således vara klart och enkelt utformade. I gruppens slutrapport (CONV424/02) nämns behovet av att förbättra den språkliga och redaktionella kvaliteten, men inte förslaget om fördragstillägg. Särskild EU-språkvård är under uppbyggnad Inom fortsatte uppbyggnaden av en särskild EU-språkvård med inriktning på att ge stöd till svenska deltagare i EU:s arbetsgrupper och till svenska översättare i institutionerna för att öka kvaliteten i såväl källtexter som översättningar. ingår att följa och påverka EU:s regelförbättringsarbete och att påverka Skr. 2002/03:60 institutionernas eget kvalitetsarbete. Vid ett 40-tal myndigheter och alla departement har det utsetts en eller flera kontaktpersoner i EU-språkliga frågor. Dessa kommer bl.a. att förmedla termfrågor från översättarna i institutionerna till myndighetens experter i olika sakfrågor. En webbplats öppnades /03 (se bilaga 5). tillsatte regeringen en parlamentarisk utredning, språket (Ku 2000:03). I betänkandet Mål i mun (SOU 2002:27), som kommittén lade fram , betonas att måste fortsätta att verka för att EU-institutionerna arbetar för enklare, begripligare och klarare EU-texter. Kommittén bedömer att språkvård med anknytning till EU bör vara en viktig uppgift för , men också att det behövs utökat stöd för den EU-anknutna språkvården när det gäller bl.a. terminologiarbete. Ny utformning av rättsakter har presenterats Under i under ordförandeskap presenterades en , som innehåller en om- skrivning av ett EG-direktiv (det s.k. leksaksdirektivet 88/378/EEC). Rapporten visar hur man kan skriva direktiv på ett överskådligare och klarare sätt. Som svar på den kritik som omskrivningen fick av kommissionens rättstjänst (bl.a. att den byggde på föreställningen att direktiv har medborgarna som målgrupp), presenterade språkkonsulten och avdelningschefen vid kommissionens översättningstjänst en ny omskrivning i rapporten , av EG-förordningen om allmänhetens tillgång till handlingar (EG nr1049/2001). Omskrivningarna visar hur man med bättre struktur och läsarvänliga tekniker kan förbättra läsbarheten. Att sådant utvecklingsarbete är en självklar del i det svenska språkarbetet framfördes vid ett seminarium hos kommissionens rättstjänst , dit som första medlemsstat inbjudits för att ge sin syn på kvaliteten på EG:s rättsakter. Seminariet omnämns i rapporten lagstiftning som en av de åtgärder kommissionen vidtagit för att främja en bättre utformning av rättsakterna (KOM (2002) 715 final). 44.9.2 Svenska språkets ställning Svenska är ett av EU:s elva officiella språk. som ett av de officiella språken är av stor principiell betydelse för En viktig utgångspunkt är att enskilda har god möjlighet till kommunikation med EU:s institutioner på det egna språket och att folkvalda ledamöter i och rådet har möjlighet att Demokratiskt valda representanter får inte utestängas på grund av eventuella bristande språkkunskaper. Då språkfrågan utgör en del av regeringens strävanden efter större öppenhet och demokratisk förankring av EU-arbetet är svenska språkets ställning inom EU mycket betydelsefull. Regeringens ambition är att förbättra situationen för svenskan ytterligare. EU har en ambitiös språkpolitik och av bland annat rättssäkerhetsskäl Skr. 2002/03:60 översätts EU:s olika rättsakter till de olika officiella språken. Särskilt tolkningssystemet är emellertid hårt belastat och i stort behov av reform inför den stundande utvidgningen. gav rådet i uppdrag att studera frågan om språkanvändning inför en utvidgad union och praktiska sätt att förbättra den nuvarande situationen utan att ifrågasätta grundprinciperna. Diskussioner fördes inom EU om en reformering av systemet, med sikte på en överenskommelse inför utvidgningen. Kommissionen har som uppgift att övervaka att medlemsstaterna tillämpar och genomför EG-rätten på ett riktigt sätt (artikel 211 i EG- fördraget). Till kommissionen inkommer klagomål från enskilda fysiska eller juridiska personer eller från andra medlemsstater om påstådda överträdelser av EG-rätten. Kommissionen kan också på eget initiativ ta upp sådana frågor. Om kommissionen anser att en medlemsstat inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt EG-fördraget, kan kommissionen inleda ett s.k. över- trädelseförfarande enligt artikel 226 i EG-fördraget. Överträdelseären- dena kan delas in i två grupper. Den ena gruppen avser utebliven anmälan till kommissionen om fullständigt genomförande av EG- direktiv, medan den andra gruppen gäller felaktig tillämpning av EG- rätten. Det formella överträdelseförfarandet är indelat i tre faser. I den första fasen beslutar kommissionen om en formell underrättelse till medlems- staten, i vilken den berörda medlemsstaten lämnas tillfälle att inom en viss angiven tid komma in med synpunkter på den påstådda över- trädelsen. Om kommissionen inte är nöjd med svaret på den formella underrättelsen och fortfarande anser att det är fråga om en överträdelse, kan kommissionen i ett andra steg avge ett motiverat yttrande. I det motiverade yttrandet föreläggs den berörda medlemsstaten att vidta rättelse inom en viss angiven tid, normalt . Om medlemsstaten inte rättar sig kan kommissionen i den tredje fasen besluta att föra ärendet vidare till . har tagit emot 19 formella underrättelser varav 6 underrättelser har avsett underlåtelse att anmäla fullständigt genom- förande av sammanlagt 34 direktiv. har kommissionen överlämnat 9 motiverade yttranden till . Kommissionen har fört ett ärende mot vidare till . I bilaga 4 redogörs för pågående överträdelseärenden mot . Bilaga 1: Mål av svenskt intresse vid och förstainstansrätt I det följande redovisas först de mål vid och första- instansrätt, i vilka är eller har varit part eller har intervenerat (avsnitt 1). Vidare redovisas de mål om förhands- avgörande i vilka den har yttrat sig eller där för- handsavgörande har begärts av en svensk domstol (avsnitt 2). Redovis- ningen upptar i respektive avsnitt först de mål som har avgjorts slutligt . Därefter redovisas de mål som vid utgången av 2002 fortfarande var pågående. Målen redovisas i målnummerordning, och vad gäller avsnitt 1, var för sig för respektive förstainstans- rätten. De vanligaste målen vid är mål om förhandsavgörande enligt artikel 234 i EG-fördraget. På begäran av nationella domstolar i medlemsstaterna lämnar domstolen bindande uttalanden om tolkningen av fördragen och om tolkningen eller giltigheten av rättsakter som har beslutats av EU:s institutioner. En annan måltyp vid är mål om fördragsbrott enligt artikel 226 i EG-fördraget. Kommissionen eller en medlemsstat kan väcka talan mot en medlemsstat som har underlåtit att uppfylla sina förpliktelser enligt fördragen. Vidare kan talan väckas enligt artikel 230 i EG-fördraget om ogiltighet av rättsakter som har beslutats av institutionerna samt enligt artikel 232 i EG-fördraget om att en institution har underlåtit att vidta en åtgärd som den är skyldig att vidta. Medlemsstaterna kan själva vara parter i mål vid och har dessutom, i likhet med vissa av EU:s institutioner, möjlighet att yttra sig i mål om förhandsavgöranden. I andra mål finns det en möjlighet att intervenera, dvs. föra talan till stöd för en av parterna i målet. medlemsstaterna är det viktigt att kunna utnyttja dessa möjligheter. gäller inte bara i de mål där den nationella lagstiftningen är berörd utan även i andra mål som kan påverka den nationella lagstiftningen. Mål i vilka talan väckts vid eller förstainstansrätten Slutligt avgjorda mål vid C-468/98 (Ä 14/99:1) Europeiska gemenskapernas kommission mot Kommissionen gjorde gällande att brutit mot gemenskapsrätten genom att avtala med om ändringar luftfartsavtal mellan och eftersom gemenskapen enligt kommissionen