prop · GQ0396d2 · 2003-03-18 00:00:00 — om detta finns inte i remissförslaget. bara att bestämmelsen naturligtvis inte skall tillämpas i dessa fall. Eftersom mottagna andelar kan vara kapitaltillgångar, bör begräns- ningen enligt Lagrådets mening anges i lagtexten. Det betyder inte att texten behöver bli mer komplicerad. Förslagsvis kan paragrafen formu- leras på följande sätt: Uppskovsbeloppet skall inte tas upp som intäkt vid en avyttring av en mottagen andel om andelen är näringsbetingad och, såvida andelen är marknadsnoterad, villkoren i 25 a kap. 10 § är uppfyllda. Vad som sägs i första stycket gäller inte om den mottagna andelen erhållits som vederlag för andelar som var lagertillgångar. 50 kap. 10 § Såvitt Lagrådet kan bedöma bör det, förutom till 11 §, hänvisas också till 25 a kap. 29 §. 52 kap. 8 § I paragrafen behandlas kapitalförluster i inkomstslaget näringsverksam- het vid avyttring av andelar i en sådan utländsk juridisk person vars inkomst enligt 6 kap. 14 § skall beskattas hos delägaren. motsvarar vad som sägs i 50 kap. 10 och 11 §§ om kapitalförluster på andelar i handelsbolag. Regeringens lagrådsremiss med förslag till regler om begränsning av rätten till avdrag för vissa kapitalförluster innehöll särskilda regler om kapitalförluster på andelar i de här aktuella utländska Vid behandlingen av förslaget konstaterade Lagrådet (prop. 2001/02:140 s. 69) att det i viss mån var oklart till vilken tillgångskategori en andel i en sådan utländsk juridisk person hör. Innebörden av Lagrådets resonemang var bl.a. att införandet av regler i 52 kap. rörande dessa personer inte uteslöt att en andel i vissa fall kunde anses som en delägarrätt (jfr 48 kap.) och att införandet av regler i 52 kap. inte innebar att klassificeringsfrågan avgjordes. staterar att de tidigare uttalandena har giltighet även i fråga om det nu Innebörden av paragrafens första stycke är att en kapitalförlust för vilken avdrag skall göras skall dras av i sin helhet. Detta följer redan av 52 kap. 6 §. Det bör dock övervägas att komplettera paragrafen med en hänvisning till 25 a kap. 29 § (jfr Lagrådets kommentar till 50 kap. 10 §). Paragrafens andra stycke täcks av 7 §. Slutsatsen blir därmed att para- grafen kan utgå. Övergångsbestämmelser till lagen (2002:540) om ändring i Den föreslagna ändringen av punkt 6 innebär en senareläggning på den skattskyldiges begäran i fråga om tillämpningen av tidigare beslutade I motiven (remissen s. 158) anges att en retroaktiv tillämpning här undantagsvis kan vara oförmånlig för den skattskyldige och att det därför föreslagits att de äldre reglerna skall tillämpas endast på den skatt- Lagrådet konstaterar att det, i den mån de äldre bestämmelserna är förmånliga för den skattskyldige, inte uppkommer något problem i förhållande till 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen. bestämmelserna däremot i ett särskilt fall skulle leda till skärpt beskattning för den skattskyldige, är frågan om detta kan anses strida mot regeringsformen trots att det är den skattskyldige själv som begärt att de äldre bestämmelserna skulle tillämpas. Lagrådet har i olika sammanhang haft anledning att beröra denna principfråga (se prop. 1980/81:104 s. 190, prop. 1991/92:54 s. 17 f. och 2002/03:15 s. 103) och därvid inte velat utesluta att ett högre skatteuttag genom retroaktiv tillämpning av lag skulle kunna strida mot regeringsformen även om det kommer till stånd efter en begäran från den skattskyldige om tillämpning av äldre bestämmelser. En utväg är att i övergångsbestämmelsen föreskriva att äldre bestämmelser skall tillämpas på den skattskyldiges begäran under förutsättning att dessa bestämmelser inte leder till högre skatt. är medvetet om att detta kan ha den nackdelen att det ofta kan vara förenat med svårigheter att fastställa om det senare villkoret är uppfyllt (jfr prop. 1991/92:54 s. 18). En rimlig tillämpning av en sådan över- gångsbestämmelse bör dock vara att skattemyndigheten normalt tillämpar de äldre bestämmelserna på den skattskyldiges begäran utom i fall där det är tydligt att en sådan tillämpning innebär en försämring för honom (jfr avgörandet i NJA 2000 s. 132 rörande en likartad fråga). skattskyldige kan också efter omprövning få tillbaka skatt för det fall att han senare visar att tillämpningen av de äldre bestämmelserna faktiskt lett till att mer skatt tagits ut av honom än om de nya bestämmelserna När det gäller förslagets materiella innehåll konstaterar att det rör sig om en senareläggning av tillämpningen av övergångs- bestämmelserna i punkterna 35 till de provisoriska regler som be- Denna senareläggning skall emellertid enligt för- slaget inte gälla i fyra särskilda undantagsfall, beskrivna i andra stycket ad i den nya punkten 6. Regleringen är i denna del svårtillgänglig, och Lagrådet anser det inte möjligt att av texten sluta sig till vad de fyra undantagen har för innebörd och vilka överväganden som ligger bakom Om regeringen väljer att i propositionen föreslå en reglering av det ifrågavarande slaget, bör enligt Lagrådets mening lagtexten förtydligas och närmare förklaringar lämnas i motiven. Den huvudsakliga inriktningen på övergångsbestämmelserna är att den nya regleringen skall gälla för avyttringar och för utdelningar redan från ingången av med valfrihet för första Bestämmelserna i punkt 4 avser utdelning, medan punkt 3 liksom i huvudsak punkterna 514 gäller avyttringar. Det är därför naturligt att punkterna 3 och 4 får byta plats. Enligt föreslagna punkt 4 gäller som huvudregel att de nya bestämmelserna skall gälla redan för utdelning som skall tas upp i räkenskaperna. Det är förenligt med god redovisningssed att i viss utsträckning intäktsföra en s.k. anteciperad utdelning redan innan beslut om utdelning fattats på det utdelande företagets stämma (jfr RÅ 2000 ref. 64). Det går därför knappast att i alla situationer entydigt slå fast när en utdelning skall bokföras. Ett uttryckssätt som anknyter till en intäktsföring som är förenlig med god redovisningssed är därför att Formuleringen av punkt 4 antyder att avsikten varit att endast mottagen utdelning skall omfattas av bestämmelsen. används också i redovisningssammanhang men då inte med någon precis innebörd (se t.ex. 3 kap. 1 och 4 §§ årsredovisningslagen [1995:1554]). Är Lagrådets antagande riktigt bör en annan formulering väljas. är emellertid om det går att i punkt 4 knyta an enbart till mottagarens Av 39 kap. 23 § följer att avdragsrätten för utdelning på medlems- insatser i en kooperativ förening är beroende av den skattemässiga behandlingen hos mottagaren (enligt nuvarande 24 kap. 1318 §§). det fråga om utdelning på en näringsbetingad andel får föreningen inte avdrag om utdelningen är skattefri hos mottagaren. Avdragsrätten hos den förening som lämnar utdelningen prövas vid taxeringen för det beskattningsår som beslutet om utdelningen avser och alltså inte vid taxeringen för det beskattningsår då beslut om utdelningen fattas (39 kap. 24 §). I princip leder vad nu sagts till att skattefrihet som följer av de nya reglerna hos mottagaren vid taxering (avseende ett beskattningsår som omfattar 2003) äventyrar ett avdrag vid taxering (avseende ett beskattningsår som omfattar 2002) hos den förening som lämnat utdelningen (här antas att utdelningen inte anteciperas hos mottagaren). Det anförda visar att ändringar i fråga om beskattning av utdelning inte sällan måste ske med viss framförhållning. Lagrådet som inte haft underlag för att ta ställning till alternativa lösningar anser att en tillämpning enligt vad som föreslagits för förvaltningsföretag (punkt 6) ter sig mer rimlig och lättare att förena med retroaktivitetsförbudet. Senareläggs tillämpningen på detta sätt torde några retroaktivitetsproblem inte aktualiseras. Skulle vad Lagrådet i denna del föreslagit inte godtas, hänvisas till vad som anförts ovan i anslutning till övergångsbestämmelserna till lagen (2002:540) om ändring i inkomstskattelagen. Punkt 6 första stycket innebär att äldre bestämmelser om förvaltningsföretag gäller t.o.m. det beskattningsår som inleds närmast före och att nya bestämmelser gäller för följande beskattningsår. Bland de äldre bestämmelserna finns sådana som avser också lämnad utdelning, t.ex. att skattefrihet för mottagen utdelning är beroende av att, för samma beskattningsår, motsvarande belopp vidareutdelas (24 kap. 13 §). Enligt 39 kap. 23 § sista stycket, som föreslås upphävt, begränsas i en viss situation rätten till avdrag för utdelning för en ekonomisk förening som är ett förvaltningsföretag i den mån den lämnade utdelningen legat till grund för skattefrihet för mottagen utdelning. Dessa regler synes inte lägga hinder i vägen för en övergångsbestämmelse av det föreslagna slaget. Förslaget innebär också att nuvarande bestämmelser i 24 kap. 17 § rörande förvaltningsföretag skall upphävas, såvitt framgår av punkt 6 första stycket med verkan först från ingången av det beskattningsår som inleds närmast . Det torde innebära att beskattning kan komma att ske av utdelning som tas emot 2003 från ett helägt aktiebolag, som för det året omfattas av äldre bestämmelser om förvaltningsföretag i 24 kap. 17 §. Materiellt kan en sådan ordning ifrågasättas. I remissen har inte belysts vilka effekter omläggningen av beskattningen rörande förvaltningsföretag får i detta fall och andra övergångsfall. Lagrådet anser det önskvärt att övergångsregleringen övervägs ytterligare. I punkt 6 andra och tredje styckena finns särskilda regler som gör det möjligt att på ett förmånligt sätt överlåta andelar till en andelsägare som är en fysisk person. Förutsättningen är att överlåtelse sker till ett pris som motsvarar det skattemässiga värdet men understiger marknadsvärdet. En strikt tolkning av andra stycket synes leda till att utdelning av andelar där något pris inte förekommer skall föranleda uttagsbeskattning. Bestämmelsen kan därför behöva justeras. I punkt 7 föreslås en likartad möjlighet att överföra egendom i form av fastighet som använts till bostad eller andel i privatbostadsfastighet till en fysisk person. Lagrådet noterar att den i första stycket sista meningen angivna tidpunkten (utgången av ), som inte närmare kommenterats i motiven, är densamma som i utredningsförslaget trots senareläggningen av reformen. Övergångsbestämmelsen i punkt 8 behövs inte om regeln i 25 a kap. 28 § 4 ändras så att det inte ställs krav på att den underliggande tillgången innehas för avyttringen (jfr vad Lagrådet anfört i anslutning till den regeln). Förslaget till lag om ändring i lagen om ikraftträdande av 4 kap. 86 § Lagrådet förordar att paragrafen utformas med ledning av vad som an- förts rörande 49 kap. 19 a § inkomstskattelagen. Förslaget till lag om ändring i kupongskattelagen Förslaget i sjätte stycket innebär bl.a. att undantaget från skattskyldighet i fråga om kupongskatt på utdelning till utländska bolag skall baseras på röstetal och inte på andelstal. De närmare förutsättningarna för skattefrihet anges i ett nytt sjunde stycke. Förslaget föranleds närmast av ändringarna i 24 kap. inkomstskattelagen. Enligt sjunde stycket sista meningen förutsätts för skattefrihet att andelen om det rör sig om en sådan utbetalning som inte bara enligt kupongskattelagen utan också enligt inkomstskattelagen är att anse som utdelning innehafts minst ett år vid utdelningstillfället. Detta är en avvikelse från regleringen i Lagrådsremissen saknar tillräckligt underlag för att bedöma om avvikelsen är EG-rättsligt godtagbar och begränsar sig därför till att ge vissa synpunkter på den föreslagna lagtexten. Kupongskatt tas ut enbart på utdelning från svenska aktiebolag (1 §). Med utdelning avses inte bara det som inkomstskatterättsligt är utdelning utan också vissa andra utbetalningar från bolaget (2 § andra stycket). förhållande till inkomstskattelagen är det alltså fråga om såväl en begränsning som en utvidgning av tillämpningsområdet. talar för att man i hänvisningarna i sjätte och sjunde styckena inte onödigtvis bör knyta an till begreppsbildningen i inkomstskattelagen. Uttrycket utdelning på sådana näringsbetingade andelar som avses i 24 kap. 13 § första stycket 1 och 2 inkomstskattelagen kan lämpligen ersättas med utdelning på aktie om aktien är en sådan näringsbetingad andel som inkomstskattelagen. Sjunde stycket bör kunna jämkas enligt följande: Som förutsättning för skattefrihet enligt sjätte stycket gäller att utdelningen skulle ha omfattats av bestämmelserna om skattefrihet i 24 kap. 1720 §§ eller 25 a kap. 9, 10 och 12 §§ inkomstskattelagen, om det utländska bolaget varit ett svenskt företag. I fråga om innehavstid enligt 24 kap. 18 § samma lag gäller dock att andelen alltid skall ha innehafts vid När det gäller bestämmelsen i punkt 3 om tillämpning av äldre bestämmelser om den skattskyldige begär det hänvisas till Lagrådets anmärkningar i anslutning till övergångsbestämmelserna till lagen (2002:540) om ändring i inkomstskattelagen. Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen 11 kap. 11 c och 11 d §§ I 11 kap. 11 a och 11 b §§ finns under rubriken för slutlig skatt bestämmelser om säkerhet i fall som avses i 49 a kap. 13 § första stycket 3 inkomstskattelagen. I de nu föreslagna paragraferna finns motsvarande bestämmelser för fall som avses i 25 a kap. 25 § inkomstskattelagen. Eftersom säkerhet inte är obligatorisk i de senare fallen har bestämmelserna i 11 a § och den föreslagna 11 c § olika utformning. Däremot föreligger parallellitet mellan bestämmelserna i 11 b § och den föreslagna 11 d § om hur säkerheten skall se ut och hur den får tas i anspråk. Lagrådet förordar mot den bakgrunden att den föreslagna 11 c § tas upp som en ny 11 b § samt att nuvarande 11 b § och den föreslagna 11 d § slås samman till en ny 11 c §. En ändring av detta slag föranleder viss följdändring även i 49 a kap. 13 § första stycket 3 inkomstskattelagen. 12 kap. 8 c § Om Lagrådets förslag rörande bestämmelserna om säkerhet för slutlig skatt i 11 kap. följs föranleder detta vissa följdändringar i förevarande paragraf. Förslaget till lag om ändring i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. (111 §§) Utdelning och utländsk juridisk person 12 § Med utdelning avses i 1323 §§ inte sådan utdelning från en kooperativ förening i form av rabatt eller pristillägg som föreningen skall dra av enligt 39 kap. 22 § och inte heller utdelning från en kooperativ förening på förlagsinsatser eller till en medlemsfrämjande förening, om den kooperativa föreningen skall dra av utdelningen enligt 39 kap. 23 §. Om ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening enligt ett skatteavtal skall anses ha hemvist i en utländsk stat, skall företaget vid tillämpning av 1323 §§ anses som en utländsk juridisk person som hör hemma i den utländska staten. 13 § Med näringsbetingad andel avses en andel som uppfyller villkoren i 14, 15 eller 17 § och som ägs av en juridisk person (ägarföretaget) som är 1.ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening och inte ett investmentföretag, 2.en svensk stiftelse eller svensk ideell förening och inte omfattas av bestämmelserna om undantag från skattskyldighet i 7 kap., 3.en svensk sparbank, 4.ett svenskt ömsesidigt försäkringsföretag, eller 5.ett utländskt bolag som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och motsvarar något sådant svenskt företag som anges i 14. 14 § Om andelen avser ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening skall andelen vara en kapitaltillgång. 1.den inte är marknadsnoterad, 2.det sammanlagda röstetalet för ägarföretagets samtliga andelar i det ägda företaget motsvarar eller mer av röstetalet för samtliga andelar i företaget, eller 3.innehavet av andelen betingas av rörelse som bedrivs av ägarföretaget eller av ett företag som med hänsyn till äganderättsförhållanden eller organisatoriska förhållanden kan anses stå det nära. Andelen anses vara marknadsnoterad även om marknadsnoteringen upphört i anslutning till inledandet av ett förfarande om inlösen, fusion, likvidation eller konkurs. 15 § Om andelen avser en utländsk juridisk person som motsvarar ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening skall andelen vara 1.något av villkoren enligt 14 § 13 är uppfyllt, och 2.inkomstbeskattningen av den utländska juridiska personen är jämförlig med inkomstbeskattningen enligt denna lag av ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening med samma slags inkomster. 16 § Förutsättningen i 15 § 2 skall alltid anses uppfylld om 1.den utländska juridiska personen hör hemma i ett land med vilket har ingått ett skatteavtal som inte är begränsat till att omfatta vissa inkomster (avtalsland), 2.den juridiska personens inkomster har uppkommit i näringsverksamhet i eller i något avtalsland, och 3.inkomsterna beskattas med en inkomstskatt som normalt tillämpas på juridiska personer i det land eller de länder där näringsverksamheten bedrivs. Om inkomsterna till obetydlig del har uppkommit i näringsverksamhet iandra länder än avtalsländer eller i någon särskilt skattemässigt gynnad verksamhet, skall det bortses från denna del av inkomsterna vid tillämpning av första stycket 2 och 3. 17 § Avser andelen, om den är en kapitaltillgång och inte omfattas av 15 § eller om den är en lagertillgång, ett företag som hör hemma i en utländsk stat som är medlem i Europeiska unionen, skall ägarföretagets andelsinnehav motsvara eller mer av andelskapitalet i företaget. som hör hemma i en utländsk stat som är medlem i Europeiska unionen avses ett utländskt företag som 1.bedrivs i någon av de associationsformer som anges i bilaga 24.1, 2.enligt skattelagstiftningen i en medlemsstat anses höra hemma i den staten och inte enligt ett skatteavtal med tredje land anses ha hemvist utanför unionen, och 3.är skyldigt att betala någon av de skatter som anges i bilaga 24.2, utan valmöjlighet eller rätt till undantag. Utdelning på en näringsbetingad andel 18 § Utdelning på en näringsbetingad andel skall inte tas upp i annat fall än som anges i 1921 §§. 19 § Utdelningen skall tas upp om den lämnas av ett investmentföretag som, direkt eller genom förmedling av ett eller flera andra investmentföretag, äger mer än enstaka andelar i fråga om vilka utdelning skulle ha tagits upp om andelarna hade ägts direkt av ägarföretaget. Utdelning av förvärvade vinstmedel 20 § Om ett företag förvärvar andelar i ett annat företag och det inte är uppenbart att det förvärvande företaget får en tillgång av verkligt och särskilt värde med hänsyn till sin näringsverksamhet, skall det ta upp utdelning av sådana medel som fanns hos det utdelande företaget vid förvärvet och som inte motsvarar tillskjutet belopp eller inbetald insats hos det utdelande företaget. Utdelning anses i första hand ske av annat än tillskjutet belopp och inbetald insats. 21 § Utdelning på en marknadsnoterad andel skall tas upp, om andelen avyttras eller upphör att vara näringsbetingad från det att andelen blivit näringsbetingad. Utdelningen skall tas upp det beskattningsår då avyttringen sker eller andelen upphör att vara näringsbetingad. 22 § Innehavstiden enligt 21 § skall räknas från det att andelen tillträds till dess den frånträds. Om ägarföretagets förvärv eller avyttring av andelen grundas på avtal, skall den anses ha tillträtts respektive frånträtts när avtalet ingicks, om inte annan tidpunkt följer av avtalet. 23 § Om ett ägarföretag har förvärvat andelar av samma slag och sort , skall en senare förvärvad andel anses ha avyttrats före en tidigare förvärvad. En andel som förvärvats genom ny- eller fondemission skall anses ha förvärvats med de andelar som förvärvet grundats på. Har dessa förvärvats , skall den nya andelen anses ha förvärvats vid den senaste av dessa tidpunkter. 25 kap. Kapitalvinster och kapitalförluster i inkomstslaget näringsverksamhet 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om vad som avses med kapitalvinst, kapitalförlust och kapitaltillgångar i 35 §§, delägarrätter som upphört att vara näringsbetingade i 6 §, avyttringar med kapitalförlust till företag i intressegemenskap med säljaren i 711 §§, avyttring med kapitalförlust av fastigheter i 12 §, och bostäder i fåmansföretag i 13 §. 2 § I 44 kap. finns grundläggande bestämmelser om kapitalvinster och kapitalförluster. I 45, 46, 48, 49, 50, 52 och 55 kap. finns särskilda bestämmelser för vissa slag av tillgångar. I 25 a kap. finns särskilda bestämmelser om näringsbetingade delägarrätter och vissa fordringar Särskilda bestämmelser om anskaffningsutgift finns i fråga om uttagsbeskattning i 22 kap. 8 §, underprisöverlåtelser i 23 kap. 10 §, ianspråktagande av ersättningsfond i 31 kap. 18 §, kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 §, verksamhetsavyttringar i 38 kap. 14 §, beskattningsinträde i 40 a kap., och förvärv av privata tillgångar till underpris i 53 kap. 10 och 11 §§. Vad som avses med kapitalvinst, kapitalförlust och kapitaltillgångar 3 § Med kapitalvinst och kapitalförlust i inkomstslaget närings- verksamhet avses vinst och förlust vid avyttring av kapitaltillgångar. Med kapitaltillgångar avses andra tillgångar i näringsverksamhet än lagertillgångar, pågående arbeten, kundfordringar och liknande tillgångar, patent och andra sådana rättigheter som räknas upp i 18 kap. 1 § andra stycket 1 även om de inte förvärvats från någon annan. 4 § Med kapitalvinst och kapitalförlust avses också vinst och förlust på grund av förpliktelser enligt terminer, köp- eller säljoptioner och liknande avtal, när det inte är fråga om förpliktelser som är jämförbara med lagertillgångar. 5 § Som kapitalvinst behandlas också återfört avdrag för kapitalförlust vid konkurs enligt 44 kap. 34 § tredje stycket. Anskaffningsutgift när en delägarrätt upphör att vara näringsbetingad 6 § Om en näringsbetingad andel eller aktiebaserad delägarrätt upphör att vara näringsbetingad hos ägaren, anses den anskaffad för marknadsvärdet när detta sker. I fråga om marknadsnoterade delägarrätter gäller vad nu sagts endast om villkoren i 25 a kap. 5 eller 6 § skulle ha varit uppfyllda för det fall att delägarrätten hade avyttrats . Avyttringar med kapitalförlust till företag i intressegemenskap 7 § Om det uppkommer en kapitalförlust när en juridisk person eller ett svenskt handelsbolag avyttrar en tillgång till en annan juridisk person eller ett annat svenskt handelsbolag skall bestämmelserna i 811 §§ tillämpas om fråga är om företag i intressegemenskap. i intressegemenskap avses vid tillämpningen av dessa bestämmelser moderföretag och dotterföretag eller företag som står under i huvudsak 8 § Kapitalförlusten får inte dras av om 1.den avyttrade tillgången är en näringsbetingad andel eller en näringsbetingad aktiebaserad delägarrätt, 2.ersättningen understiger den avyttrade tillgångens marknadsvärde utan att det är affärsmässigt motiverat, eller 3.bestämmelserna i 37 kap. om kvalificerade fusioner och fissioner skall tillämpas. 9 § Om den avyttrade tillgången är en andel i ett företag och detta genom fusion eller fission helt eller delvis går upp i ett annat företag i intressegemenskapen, får kapitalförlusten inte dras av. 10 § I andra fall än som avses i 8 eller 9 § får kapitalförlusten dras av som kostnad när det inträffar en omständighet som medför att tillgången inte längre existerar eller inte längre innehas av en juridisk person eller ett svenskt handelsbolag som ingår i intressegemenskapen. 11 § Om det är andelar i ett företag som avyttras (avyttrade andelar) gäller följande. Om det köpande företaget för det förvärv som avses i 7 § äger andelar av samma slag och sort som de avyttrade andelarna (gamla andelar) eller om det köpande företaget därefter förvärvar sådana andelar (nya andelar), skall senare avyttringar som det köpande företaget gör anses ske i följande ordning: Bestämmelserna skall tillämpas också i fråga om andra tillgångar som inte kan särskiljas från varandra. 12 § Om ett företag som avses i 24 kap. 13 § har gjort en kapitalförlust på en fastighet, får denna dras av bara mot kapitalvinster på fastigheter.