prop · GQ03139 · 2003-07-03 00:00:00 — Beskrivningen visar emellertid på omotiverade skillnader i regleringen av t.ex. bankaktiebolag och kreditmarknadsbolag, som kan påverka konkurrensen dem emellan. Vid prövningen av en fusion med ett bankaktiebolag fungerar regeringen som något av ställföreträdare för insättarna och övriga borgenärer och bevakar att deras intressen inte äventyras genom fusionen (prop. 1994/95:70 s. 133). Av motiven till be- stämmelsen för banker framgår att ett förfarande liknande det i aktiebo- lagslagen inte är praktiskt genomfört vid fusion på banksidan. Fusions- ärenden ansågs vidare vara så nära knutna till vissa andra tillståndsfrågor att det motiverade den valda lösningen. Här föreslås att ett kreditmarknadsföretag skall få möjlighet att få ta emot inlåning från allmänheten. Varken i banker eller kreditmarknadsfö- retag behöver dock inlåning ingå i tjänsteutbudet. Med hänsyn till att båda institutstyperna har betydelse för det finansiella systemets funktion bör de dock i detta avseende regleras på samma sätt. De skäl som har anförts för att behålla den särskilda ordning som gäller för fusion med banker gäller fortfarande. Samma regler bör därför också gälla för kreditmarknadsföretag. Det fusionsförfarande som gäller för kreditmarknadsföreningar enligt lagen om ekonomiska föreningar skiljer sig något från förfarandet i ak- tiebolagslagen. De motiv som för bankaktiebolag och kreditmarknads- bolag har ansetts motivera en särskild ordning gäller även för förening- arna. För dessa bör därför gälla liknande regler som för kreditmarknads- bolag. I promemorian finns bestämmelser i sparbankslagen respektive lagen om medlemsbanker om registrering av sparbanker och medlemsbanker i bankregistret. Där sägs bl.a. att registreringsmyndigheten utan dröjsmål skall kungöra i Post- och vad som för sparbanker införs i bankregistret. I aktiebolagslagen (18 kap. 2 §) sägs att registrerings- myndigheten utan dröjsmål skall kungöra vad som införs i aktiebolagsre- gistret. Den bestämmelsen är tillämplig när uppgifter för bankaktiebolag införs i bankregistret (18 kap. 1 §) och när ett det införs uppgifter i aktie- bolagregistret för kreditmarknadsbolag. Med anledning av de förhållandevis stora kostnader som följer med kungörande i Post- och och att informationsvärdet hos dessa kungörelser allmänt får sägas vara lågt, anser Patent- och registre- ringsverket att det bör finnas möjlighet att kungöra ändringar i bankre- gistret på annat sätt. Verket föreslår att en möjlighet införs innebärande att kungörelse inte längre måste ske i Post- och utan via Internet i en elektronisk tidning som registreringsmyndigheten ger ut. Även om lagstiftaren skulle finna att en sådan kungörelsereform inte bör genomföras , anser att lagbestämmelser Prop. 2002/03:139 om skyldighet att kungöra i Post- och bör utgå och er- sättas med bestämmelser om att kungörande skall ske i den ordning re- geringen förskriver. Regeringen anser att en förändring av det slag som Patent- och regi- streringsverket föreslår bör göras samlat för bl.a. aktiebolags- och bank- registret. Den frågan avses att behandlas i en planerad de- partementspromemoria från Regeringens förslag: Bestämmelserna om anmälningsplikt vid inrät- tande av bankkontor och förvärv av annan banks rörelse avskaffas. Banker skall vara skyldiga att anteckna vissa inskränkningar i omyndigas rätt att förfoga över medel på konto samt vissa förordnan- den om och inskränkningar i möjligheten för förmyndare, god man eller förvaltare att förfoga över medel på konto. Anteckningen skall ske på något sätt som gör förordnandet eller inskränkningen känd i banken, t.ex. på insättningsbevis eller i motbok. Kommitténs förslag: Kommittén har även föreslagit att bestämmelser om motbok skall upphävas och att en paragraf om omyndigas medel flyttas till eller annan lag. Promemorians förslag: Skiljer sig från regeringens förslag genom att anteckning av inskränkningar och förordnande skall ske endast på insätt- ningsbevis eller i motbok. Remissinstansernas synpunkter på kommitténs förslag: Remissin- stanserna har inte några invändningar mot förslagen. Remissinstansernas synpunkter på promemorians förslag: Svenska , i vars yttrande in- stämmer, anför att konton med motbok knappast förekommer längre och att insättningsbevis har kunden normalt sett inte med sig. om motbok bör därför omformuleras så att utrymme ges att göra anteck- ningen på annat sätt, t.ex. elektroniskt i kundregister. Skälen för regeringens förslag 2 kap. 21 § BRL innehåller bestämmelser om att motbok eller annat be- vis, som en bank utfärdar om tillgodohavande på räkning, skall ställas till viss man och innehålla att överlåtelse får ske endast till viss man och att överlåtelsen bör anmälas hos banken. Vidare sägs att banken inte får göra förbehåll om rätt för banken att åberopa betalning till annan än rätt inne- havare av motbok. Slutligen sägs att det finns särskilda bestämmelser om dödande av förkommen motbok. Enligt kommittén är bestämmelserna numera av ringa praktisk bety- delse eftersom det finns relativt få bankböcker i användning. serna har vidare sådan karaktär att de inte hör hemma i en lagstiftning som tar sikte på frågor av systemskyddskaraktär. Kommittén föreslår att paragrafen avskaffas. Här konstateras dock att bestämmelser om motböcker i banker finns även i andra lagar än i bankrörelselagen, t.ex. i lagen (1936:81) om skul- debrev. Om paragrafen upphävs skulle det innebära en påtaglig materiell förändring för den som innehar en motbok. Den bör därför finnas kvar tills vidare. I avvaktan på att en översyn görs av de bestämmelser i andra lagar som behandlar motbok i bank men inte i kreditmarknadsföretag bör inte heller den aktuella rörelseregeln få en ny utformning som om- fattar även kreditmarknadsföretag. 2 kap. 22 § första och andra styckena BRL innehåller bestämmelser om att en bank skall anmäla till om banken har beslutat att inrätta ett bankkontor eller beslutat att förvärva en annan banks rörelse eller del därav. (Beträffande paragrafens tredje stycke, se avsnitt 8.7.3) Som framgått föreslås här att den särskilda bestämmelsen om förvärv av annan banks rörelse avskaffas och ersätts med en bestämmelse om tillstånd för förvärv över viss storlek. Någon anmälningsskyldighet vid förvärv av annan banks rörelse behövs därför inte. Inte heller finns det anledning att kräva att banker anmäler beslut om inrättande av bankkontor. 2 kap. 23 § BRL innehåller bestämmelser om medel som en omyndig satt in hos en bank och om möjligheten för förmyndare, god man och förvaltare att förfoga över bankmedel. Enligt kommittén hör bestämmelserna inte hemma i banklagstiftningen och bör flyttas till eller annan relevant lag. I promemorian konstateras att be- stämmelserna visserligen rör rättsförhållandet mellan enskilda men att de även riktar sig till bankerna. Dess placering i eller i annan lag är därför inte självklar. Promemorian hänvisar till att en av Justitiede- partementet initierad utredning om förmynderskapsfrågor kan förväntas ge ett svar på var de nu behandlade bestämmelserna passar in. I avvaktan på utredningens förslag görs i promemorian bedömningen att det är lämpligt att bestämmelser motsvarande de i 2 kap. 23 § BRL tas in i la- gen om bank- och finansieringsrörelse. Regeringen delar promemorians bedömning. Av bestämmelsen framgår bl.a. att vissa inskränkningar i den omyndi- ges rätt att förfoga över medel på bank skall antecknas på insättningsbe- vis eller i motbok, när beviset eller motboken företes hos banken. Även vissa förordnanden om och inskränkningar i möjligheten för förmyndare, god man och förvaltare att förfoga över bankmedel skall antecknas på insättningsbevis eller i motbok. Regeringen instämmer i Svenska Bankfö- reningens och Svenska Fondhandlareföreningens uppfattning att be- stämmelsen bör omformuleras så att utrymme ges att göra anteckningen på annat sätt, t.ex. elektroniskt i kundregister.