prop · GR0351 · 2003-12-15 00:00:00 — Skarvens totala konsumtion av fisk uppgår till , vilket kan jämföras med att det sam- manlagda totala fisket i sötvatten av såväl yrkesfiskare som fritidsfiskare uppgår till drygt . Skarvens effekter är märkbara både i näringsrika vatten, där skarvantalet kan bli mycket högt, och i klara mer näringsfattiga vatten, där skarven kan jaga effektivt också på stora djup. I förvaltningsplan framhålls att någon risk för överlevnad inte föreligger samt att konflikter med yrkesfisket uppstått på vissa håll, särskilt i häckningsområdena. Vidare anges att skarvangrepp på fisk i redskap skall minimeras i första hand genom redskaps- utveckling. För att förhindra allvarlig skada på fiske kan dessutom besluta om s.k. skyddsjakt för att motverka skador. Regeringen anser att det är angeläget att det finns förutsättningar för att en näring och olika vilda djur kan utnyttja en och samma naturresurs. är emellertid angeläget att åtgärder vidtas för att ytterligare minska Prop. 2003/04:51 skarvskadorna för yrkesfisket. Regeringen har för avsikt att ge i samverkan med i uppdrag att ge förut- sättningar för att minska skarvens skadeverkningar för yrkesfisket både genom att utveckla skarvsäkra redskap och genom att minska tätheten av skarv i för yrkesfisket prioriterade områden. Regeringens bedömning: Formerna för utbildning på fiskets område bör samordnas. Skälen för regeringens bedömning: Behovet av utbildning inom fiskerinäringen har vuxit. Flera försök har gjorts för att starta en yrkesutbildning för yrkesfiskare. har i samverkan med näringen utrett möjligheterna att starta en anpassad utbildning. har regionala satsningar gjorts på , där det har startats gymnasial utbildning för yrkesfiskare och beredningsindustri samt kockutbildning med maritim inriktning. Inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken framhålls de allt ökade framtida kraven på de yrkesverksamma inom sektorn. En förut- sättning för nyrekrytering och ekonomisk lönsamhet kan vara att möj- ligheter finns för fördjupning av kompetens och kunskap inom skilda områden som teknologi, företagsekonomi, resursförvaltning, ekologi samt beredning och livsmedelskunskap etc. Detta anses ställa krav på en anpassad utbildning, som skall täcka hela landets behov, för bl.a. kust- och insjöfisket men också för närliggande verksamheter som fisk- beredningsindustri etc. En framtida utbildning bör utformas så att nyrekrytering till sektorn samt fortbildning säkerställs. Yrkesfiskare har ofta inte någon fackutbildning. Förändringarna inom fiskerinäringen sker snabbt, vilket ställer krav på vidareutbildning. Det är därför ange- läget att samordna formerna för utbildningen för fiskesektorn i sin helhet. bör i samverkan med berörda myndigheter samt näringen verka för att en sådan samordning kommer till stånd. bedöms ha goda förutsättningar för utveckling av fiske- turismen som verksamhet och en positiv trend i antalet fisketuristföretag kan påvisas. Det är därför angeläget att berörda intressenter verkar för att möjligheter ges till en fördjupning av kompetensen inom sportfiske- metodik, biologi, guideverksamhet och entreprenörskap. Genom detta kan en framtida rekryteringsbas för den växande fisketurismen gynnas. har föreslagit en satsning på utbildning för yrkesfiskare. förslag bereds nu inom . Regeringen har därför för avsikt att senare återkomma till denna frågeställning. Regeringens bedömning: Inom ramen för ett hållbart nyttjande bör balansen mellan yrkesfiskets och fritidsfiskets intressen beaktas och tillåten redskapsanvändning anpassas efter rådande beståndssituation. System för rapportering av fångstuppgifter från fritidsfisket bör utvecklas. förslag: Vid genomgången av olika fisken har i vissa fall kunnat konstatera att det småskaliga fisket kon- kurrerar om resursen med fritidsfisket. För att ge det småskaliga fisket större möjligheter att bedrivas lämnas förslag till vissa ändringar i den redskapsanvändning som bör tillåtas för fritidsfiskare. föreslår att möjligheten för fritidsfiskare att använda långrevar vid fiske efter lax och öring begränsas till att endast en bottensatt rev med 100 kro- kar får användas. Vidare bör antalet burar (hummertinor) vid fiske efter hummer att begränsas till tio stycken. föreslår också att även de fastighetsägare som fiskar på enskild fiskerätt bör omfattas av bestämmelserna om redskapsbegränsningar. föreslår även begränsning med användningen av nät vid icke-yrkesmässigt fiske. Remissinstanserna: Flera remissinstanser ansluter till förslag om begränsning av antalet hummertinor. framhåller att överväganden om begränsningar i redskapens användning är ett viktigt instrument i arbetet att åstadkomma ett hållbart fiske men också för att reglera fisket vid skydd av miljöer. i avstyrker förslaget att begränsa allmänhetens rätt att fiska med krok. () välkomnar förslaget vad gäller begränsningen för fritidsfiskare avseende antal krok vid revfiske och med drivlinor. i är inte beredd att tillstyrka verkets förslag rörande antalet hummertinor. tillstyrker förslaget om begränsning av användningen av nät vid fiske efter lax och öring och framhåller att ett generellt nätfiskeförbud bör råda inom området . i framhåller att fiske i med förankrade flytgarn och nät under vissa förut- sättningar är förbjudet. får efter ansökan medge den som bedriver yrkesmässigt fiske att idka ett riktat fiske efter lax och öring med nät. SFR ser positivt på förslaget att minska antalet hummertinor för fritidsfiskande. SFR föreslår bl.a. att fredningsområden återinförs och vill även ta upp förslaget om flyktöppningar i s.k. skaldjursryssjor. Sportfiske och anser att förslaget om inskränkning i allmänhetens fiske med nätredskap i första hand bör utgöras av en utflytt- ning av nätfisket till utanför 3-meters djupkurva på gällande sjökort. () anser att ytterligare minskning av det tillåtna antalet redskap för fritidsfisket efter hummer inte är sakligt grundad och motsätter sig därför förslaget. BKSF avstryker förslaget om en kraftig minskning av husbehovsfisket innanför tremeters- kurvan. Det finns enligt BKSF inga skäl från fiskevårdssynpunkt att minska fisket eftersom tillgången på havsöring är mycket god. En åtgärd att minska husbehovsfisket skulle sakna betydelse för det småskaliga Ett förbud mot husbehovsfiske med laxlinor skulle inte för- Prop. 2003/04:51 bättra situationen för det småskaliga yrkesfisket och är därför enligt Skälen för regeringens bedömning: I begreppet fritidsfiske ingår så- väl handredskapsfiske (sportfiske) som fiske med nät och andra yrkesfiskeredskap i begränsad omfattning (husbehovsfiske). Fritidsfisket har av tradition haft stor betydelse för innevånare. Tillsammans med jakten gav fisket ursprungligen en möjlighet att överleva. I takt med utvecklingen har efter hand de rent rekreativa momenten tillkommit. Detta fiske beskattar oftast resursen mindre än vid fiske med mängdfångande redskap. För en redovisning av fritidsfiskets omfattning i , se bilaga 1. Fritidsfiske medför konkurrens med kust- och insjöfisket om den till- gängliga fiskresursen. Sammanvägningen mellan olika fiskeinriktningars intressen och behov i olika kustområden, sjöar och vattendrag kräver vä- sentligt ökade kunskaper om bl.a. fiskbestånden i kust- och sötvatten och deras utveckling. bör därför bygga ut övervakningen av dessa bestånd och därvid intensifiera arbetet med att skapa ett system för fångstuppgifter från fritidsfisket så att ett långsiktigt uttag av olika arter i olika områden garanteras. Med detta som grund bör utar- beta förslag till utveckling av fritidsfisket för olika kustområden, sjöar och vattendrag. Fritidsfisket skall anpassas till försiktighetsprincipen och ekosystem- ansatsen, vilket innebär att uttaget vid behov måste kunna regleras så att fisket inte skadar bestånden. har skyldighet att reglera fisket så att även det icke-yrkesmässiga fisket, dvs. fritidsfisket och fisket med stöd av enskild rätt, inte negativt påverkar ett ansvarfullt och ekologiskt hållbart fiske. har lagt fram flera förslag på begränsning av användningen av mängdfångande redskap i fritidfisket. Den biologiska situationen kan ge stöd för begränsningar av redskapsanvändning vid fritidsfiske med mängdfångande redskap. I områden där det finns risk för fångst av arter som är hotade bör därför övervägas förbud för mängd- fångande redskap för fritidsfiske. Därmed tar även fritidsfisket ansvar för förvaltningen av fiskresursen. Regeringen förbereder ändringar i fiske- förordningen med denna inriktning. Regeringens bedömning: Möjligheter och hinder för en framtida ex- pansion av fisketurismen bör utredas. Det regionala behovet och vär- det av fritidsfiske för rekreation och nöje samt som underlag för fiske- turismen bör beaktas. Remissinstanserna: Flera remissinstanser, bl.a. Turistdelegationen har lyft fram det faktum att utredning inte tar upp fiske- turismen. Sportfiskarna menar att den ökande fisketurismen borde be- dömts som ett småskaligt kustfiske då de utnyttjar samma resurs på minst lika bestånds-/kostnadseffektivt sätt som det av utredningen definierade småskaliga kust- och insjöfisket. Skälen för regeringens bedömning: förutsättningar för fisketurism är bland de bättre i med en orörd natur med rena och fiskrika vatten och stora möjligheter till fångst av självreproducerande fisk. Vattenområdena i ger möjligheter för att ytterligare utveckla sportfisketurismen. Det statliga fastighetsinnehavet utgör i detta fall en särskild tillgång. Fisketurismen som näring är beroende av tillgång på rika fiskbestånd i en naturlig och attraktiv miljö. Den gemensamma resursen fisk skall kunna nyttjas såväl av fisketurismen som av yrkesfisket. En gemensam förutsättning för ett långsiktigt nyttjande av fiskbestånden är att dessa vårdas och bevaras. Det övergripande målet för den svenska turistpolitiken är att skall ha hög attraktionskraft som turistland och ha en långsiktig kon- kurrenskraftig turistnäring. Turismen är en av de näringar i som bedöms ha störst utvecklingspotential. Natur- och kulturvärden utgör en viktig grund för turismen i . har det skett en expansion av den fisketuristiska näringsverksamheten. finns drygt 300 fisketurismföretag med kommersiella anläggningar för övernattningar, uthyrning av båtar och utrustning. Enligt en genomförd undersökning, Fisketuristiskt företagande i , bedriver majoriteten av dessa företag fiske i sjöar och i strömmande vatten. angav att de bedrev fiske i havet och/eller på kusten. Fisketurism är en förhållandevis ny verksamhet. Emellertid borde det finnas goda möjligheter för en framtida expansion inom området. Många i och utomlands är beredda att lägga ner både tid och pengar för att få fiska på sin fritid. För kust- och insjöfisket kan en fisketuristisk verksamhet på ett fruktbart sätt komplettera yrkesfiskarens sysselsätt- ning. Hinder för en ökad expansion kan vara svaga fiskbestånd, konflikt- er mellan olika kategorier fiskande, entreprenörens begränsade möjlig- heter att råda över resursen fisk och det fria handredskapsfisket på ostkusten. Möjligheterna att utveckla och bedriva ett fisketurismföretag är i vissa fall begränsade till följd av kraven på redskapsbegränsningar och kraven för såväl beviljande som bibehållande av en yrkesfiskelicens. Det är angeläget att möjligheterna förbättras för entreprenörskap och utveckling av fisketurismen. Vidare skall det regionala behovet och värdet av fritidsfiske för rekreation och nöje samt som underlag för fisketurismen beaktas. Särskilt viktigt är detta i skärgård och annan glesbygd där andra inkomstmöjligheter är begränsade. Denna utveckling skall emellertid ske inom ramen för de bevarandemål som sätts upp. skall ha ett fortsatt ansvar för bevarandefrågorna inom ramen för sitt sektorsansvar. Genom detta skapas goda förutsättningar för att utveckla en fisketurism som baserar sig på ett långsiktigt nyttjande av fiskbestånden, vilket omfattar att dessa vårdas och bibehålls. Kunskaperna om fritidsfiskets resursutnyttjande måste förbättras. och återkommande undersökning om fritidsfiskets omfattning, närmast planerad för , bör därför kompletteras med en analys av möjligheterna till förbättrade bedöm- ningar av fisketrycket i skilda vattenområden och ekosystem. Arbetet bör göras efter samråd med och länsstyrelserna. Regering- en har för avsikt att uppdra åt att, i samverkan med Turistdelegationen och , utreda möjligheter och hinder för en expansion. bör i detta arbete särskilt analysera förutsätt- ningarna för att utveckla ett licenssystem för fisketurismföretagande. Regeringens bedömning: Det finns inte några skäl att genomföra ändringar av reformen om det fria handredskapsfisket. Utredningens förslag: Utredningen om utvärdering av det fria handredskapsfisket konstaterar att några mer uttalade effekter, som entydigt kan härledas från det fria fisket, inte finns på naturen inklusive fågelfaunan och fiskbestånden. De fåtal regleringar av det fria fisket som länsstyrelserna infört med stöd av (naturvårdslagen) tyder också på att problemen varit små. Överträdelser av allemansrätten och fiskebestämmelser utgör däremot en källa till irritation. Utredningen no- terar att systemet även ger upphov till flera konflikter, främst mellan oli- ka kategorier fiskande i motsats till konflikterna mellan fiskerättsägarna och den fiskande allmänheten. Remissinstanserna: I allmänhet anser remissinstanserna att utred- ningen ger en bra beskrivning över dagens situation i områdena med fritt handredskapsfiske. Skälen för regeringens bedömning: beslutade att tillåta fritt handredskapsfiske vid , längs och Blekinges kuster samt i de . Reformen infördes då det an- sågs vara angeläget att människor får möjligheter till avkoppling och aktiviteter på sin fritid, ett behov som blivit allt större i takt med en ökad fritid och arbetsinsatser som kräver mindre av fysisk ansträngning. Reformen om det fria handredskapsfisket har varit i kraft . Utredningen konstaterar att några mer uttalade effekter, som entydigt kan härledas från det fria fisket, inte finns på naturen inklusive fågelfau- nan och fiskbestånden. Däremot noterar utredningen att systemet ger upphov till konflikter. Utredningen föreslår emellertid inte någon lång- siktig lösning vad avser just konflikterna mellan vattenägare och fiskeintressenter. Det är en viktig uppgift för samhället att medverka till att människor erbjuds ett rikt och varierat utbud av fritidsmöjligheter. Därvid utgör ett aktivt fritidsfiske ett viktigt inslag i ett meningsfullt fritidsliv. Mot bak- grund av detta och utredningens redovisning av det fria handred- skapsfiskets effekter avser inte regeringen att i detta sammanhang föreslå ändringar i reformen. Modell för finansiering av fiskevården Regeringens bedömning: En långsiktigt hållbar modell för finansie- ring av fiskevården bör utredas. Utredningens förslag: Utredningen bedömer att det finns behov av kraftfulla åtgärder på fiskevårdens område. så att fiskevårdens finansiering behöver förstärkas. Utredningen föreslår vidare att en fiskevårdsavgift införs som har till syfte att finansiera åtgärder för fiskevården i områden där sådan finansiering saknas . En fiskevårdsavgift skall betalas av alla fiskande i som fiskar in- om områden där en organiserad förvaltning av fisket saknas. Undantagna från skyldigheten att lösa fiskevårdsavgift är fiskande inom områden där fisket förvaltas av fiskevårdsområdesförening, samfällighetsförening eller förvaltning av ett fiskevatten med enbart en ägare. Ett krav för av- giftsbefrielse är dock att fiskanden innehar fiskekort, arrendekontrakt eller fiskerättsbevis utfärdat av den förvaltande organisationen. Inled- ningsvis föreslås en fiskevårdsavgift på . Åldersgränsen för skyldighet att betala avgift bör vara från det år den fiskande fyller . Remissinstanserna: Remissinstanserna ansluter till utredningens konstaterande att behov av åtgärder på fiskevårdens område krävs och att en fiskevårdsavgift bör övervägas. Beträffande den föreslagna modellen är remissopinionen splittrad. Flertalet remissinstanser kan inte tillstyrka utredningens förslag. Vissa instanser menar att avgift endast skall tas ut i allmänt vatten och i de samt efter kusterna. Endast ett mindre antal instanser kan tillstyrka utredningsförslaget. Några remiss- instanser tillstyrker allmänt ett införande av en fiskevårdsavgift utan att ta ställning till förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Mot bakgrund av bl.a. remiss- opinionen gör regeringen följande bedömning. Fiskevårdsarbetet syftar till att förbättra livsmiljön och fiskbeståndens naturliga förutsättningar för en optimal produktion samt bevarande av den biologiska mångfalden i enlighet med miljömålsarbetet. Information, förvaltningsåtgärder och fisketillsyn är viktiga åtgärder för att ekosystemen skall nyttjas på ett sätt som inte hotar den långsiktiga produktionsförmågan och den biologiska mångfalden. Det finns också ett behov av att utveckla och utvärdera nya fiskevårdsstrategier, utsättning av fisk, fiskevårdsmetoder samt att följa fiskbeståndens och fiskets utveckling, särskilt fritidsfisket. Det finns även ett behov av bidrag för bildande av fiskevårdsområden. Behovet av medel för fiskevårdsåtgärder har tidigare diskuterats och utretts utan att finansieringen fått någon definitiv lösning. utredningar har lagt fram förslag på modeller att införa i första hand en allmän fiskevårdsavgift. Av olika skäl har dessa förslag inte genomförts. En internationell genomgång av modeller för fiskevårdens finansiering har visat på olika alternativ. I vissa länder finansieras den allmänna fiskevården i sin helhet med anslag över budget. Andra länder har valt att komplettera finansieringen med en obligatorisk fiskevårdsavgift. I har myndigheterna valt ytterligare ett alternativ. Här har man lagt en avgift på fiskeredskap m.m. Medlen som genereras genom avgiften avsätts till en särskild fond som betalar av projektkostnader för fiskevård med krav på delfinansiering från delstaten . Mot bakgrund av behovet av fiskevård är det angeläget att identifiera en långsiktigt hållbar modell för finansiering av fiskevården. Det är emellertid inte helt uppenbart vilken typ av modell som för svenska förhållanden är den mest ideala. Regeringen avser därför att tillsätta en särskild utredare som får i uppdrag att ge en samlad bild av de olika modeller som kan finnas för finansiering av den offentliga fiskevården samt att lägga fram konkreta förslag till hur en hållbar modell för finansieringen av fiskevården i bäst kan skapas. I detta samman- hang skall också kretsen av betalande övervägas. De erfarenheter som finns från andra länder samt resultaten av de utredningar som tidigare gjorts inom gör att regeringen anser att en utveckling mot den amerikanska modellen bör uppmärksammas. Utre- daren får därför i uppdrag att i sitt arbete särskilt fokusera på möjligheten att genomföra en förhandlad branschöverenskommelse avseende fiske- vårdens finansiering. När det gäller huvudmannaskapet för förvaltningen av de influtna medlen skall utredaren fästa uppmärksamhet på kon- struktionen av Stiftelsen . Stiftelsens verksamhet bygger på en förhandlad överenskommelse mellan staten och förpack- ningsbranschen där verksamheten finansieras bl.a. genom att branschen avsätter en mindre summa för varje försåld förpackning enligt särskilda definitioner. Utredaren får därför även i uppdrag att undersöka möj- ligheterna att tillskapa en inom svensk fiskevård motsvarighet till Håll Rent. Behovet av en samordning av det samlade fiske- vårdsarbetet bör dock uppmärksammas. Utredaren skall i sitt arbete föra samtal med berörda parter och under- söka möjligheterna att förhandla fram en lösning som definierar vilka prestationer och motprestationer som staten respektive branschen skall utföra och inom vilka former. Förslaget skall inte innebära att nuvarande offentliga åtagande över budget skall förändras. Regeringen avser att besluta om direktiv för den särskilde utredaren. En slutredovisning skall kunna göras före utgången av . Ambitionen bör vara att en modell för fiskevårdens finansiering kan införas fr.o.m. . Regeringens bedömning: Ändringar i bestämmelserna om fiske- vårdsområde bör avvakta utredningen om finansiering av fiskevården. Utredningens förslag: Utredningen om utvärdering av det fria handredskapsfisket har lagt fram förslag rörande fiskevårdsområden. Fiske inom fiskevårdsområde som sker med stöd av upplåtelse med t.ex. fiskekort från en fiskevårdsområdesförening föreslås inte omfattas av fiskevårdsavgift. Utredningen föreslår att det skall vara möjligt för fiske- vårdsområdena att upplåta det fiske som ingår i det fria handred- skapsfisket. För att den fria tillgängligheten skall bibehållas gäller dock att fiske inom fiskevårdsområdena även kan bedrivas med stöd av erlagd fiskevårdsavgift. I likhet med vad som gäller för viltvårdsområden bör en treårsgräns gälla för fiskevårdsområdes fortvaro. En fiskevårdsområdes- förenings beslutsbefogenheter bör inte behandlas annorlunda än en förenings befogenheter enligt lagen (2000:592) om viltvårdsområden. Den vars rätt berörs av ett beslut fattat av en fiskestämma eller av fiskevårdsföreningens styrelse skall få överklaga beslutet om det gått honom eller henne emot. Den som bedriver näringsverksamhet som är grundad på att nyttja det fritidsfiske som är fritt för var och en skall Prop. 2003/04:51 skriftligen till för samråd anmäla verksamheten. allmän fångstbegränsning föreslås i de områden där fritt handredskaps- fiske infördes . Begränsningen avser totalt fyra fiskar per fiskande och dygn samt omfattar arterna gädda, gös, ål, öring, lax och . Remissinstanserna: Flera remissinstanser finner allmänt att fiske- vårdsområden är en beprövad och i de flesta fall en väl fungerande förvaltningsform. Beträffande de enskilda förslagen är remissbilden mer splittrad. Flera remissinstanser delar utredningens uppfattning om att nu gällande villkor för bildande av fiskevårdsområde inte bör ändras. Förslaget att införa fiskevårdsområdets bestämmelser i länsförfattningar avstyrks. Vidare biträder remissinstanserna inte förslaget rörande tiden för fiskevårdsområdes fortvaro. i avstyrker förslaget om rätten att överklaga under det att tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Fiskevårdsområde utgör en än- damålsenlig förvaltningsform för enskilt fiske. Syftet med bildande av ett fiskevårdsområde är att främja ett lämpligt nyttjande av fiske och god fiskevård. Fiskevårdsområden kan emellertid inte utan vidare ersätta fritt handredskapsfiske och därmed sammanhängande frågor. Utredningens förslag inriktar sig i huvudsak på bildandet av fiskevårdsområden i om- råden med fritt handredskapsfiske och utesluter eller behandlar endast översiktligt andra delar av vattenområden med frågor av liknande ka- raktär, t.ex. områden ovanför odlingsgränsen. Frågan om fiskevårds- områden är vidare avhängig av hur en framtida finansiering av fiske- vården skall utformas. Regeringen avser därför att avvakta utredningen om finansiering av fiskevården innan slutlig ställning tas till förslagen om fiskevårdsområde. Regeringens bedömning: En informationssatsning om ett uthålligt fiske bör genomföras. Skälens för regeringens bedömning: En satsning på en förbättrad information om fiskets resurser och fiskenäringen kan bidra till en ökad medvetenhet om fiskets förutsättningar samt stimulera ett fritt meningsutbyte och ett aktivare deltagande från allmänhetens sida. ökad information underlättar även konsumentens krav och material om fisket i , hur vetenskapliga råd utarbetas samt hur Regeringen gör den bedömningen att informationen om fisket bör Det är angeläget att allmänheten får en god tillgång till relevant information om fiskets verksamhet och utveckling. behov av en förstärkt information om gällande fiskebestämmelser. ökad satsning på att förbättra informationsspridningen måste enligt regeringens bedömning göras. Regeringen har för avsikt att uppdra åt att göra en analys av hur dagens informationsspridning kan