prop · GQ03140 · 2003-06-11 00:00:00 — Målet är att främja en samhällsutveckling som kännetecknas av social jämlikhet, jämställdhet mellan kvinnor och män, respekt och tolerans och där etnisk, kulturell, språklig och religiös mångfald tillvaratas som en positiv kraft samt att bidra till minskad diskriminering, främlingsfientlighet och rasism. Litteraturpolitik Läs för mig pappa! Läsvaneundersökningar utförda av visar på ett klart samband mellan läsvanor å ena sidan och kön, ålder och utbildning å andra sidan. Kvinnor läser mer än män, flickor mer än pojkar, yngre mer än äldre, högutbildade mer än lågutbildade. Inom ramen för En bok för allas verksamhet bedrivs läsfrämjande Skr. 2002/03:140 verksamhet. Ett av projekten heter Läs för mig, pappa!. projektet är att få män inom att läsa mer böcker. Pappor som läser är för många barn den enda manliga förebilden när det gäller att visa att berättelser, böcker och läsning också hör till männens värld. Förmågan att bruka orden och språket betyder alltmer i dagens och framtidens samhälle. Läs för mig, pappa! är ett samarbete mellan Kommunalarbetareför- bundet, , facket för service och kommunikation, Hotell och Restaurang Facket samt ABF () och En bok för alla. Läs för mig, pappa! stöds med medel från Kultur i Arbetslivet, som utbetalas av . är ett av de övergripande målen för statens filmstöd att förbättra villkoren för de kvinnor som är filmskapare. Bakgrunden är att dominansen av män bland de filmskapare som fått stöd har varit mycket stor. Regeringen har som ett förtydligande därefter beslutat att ett mål för statens filmstöd under skall vara att öka andelen kvinnor bland de filmskapare som får produktionsstöd. () har fått i uppdrag att redovisa åtgärder som vid- tagits för att uppnå målet samt att redovisa andelen kvinnor och män som fått produktionsstöd och andra former av filmstöd. publicerade , män och en och annan kvinna (redaktör ), som en uppföljning av seminarium Makt, kön och pengar. I boken diskuteras hur filmbranschen fungerar olika för kvinnor och män, och statistik presenteras över könsfördelningen inom olika roller i filmbranschen. Exempelvis påpekas att andelen kvinnor av tillgänglig produktions- personal ökade . Ser man däremot till andelen kvinnor i filmproduktion , syns inte samma ökning. Med undantag för produktionsledarna har det snarare skett en minskning. Det finns kvinnor och män som visar att det är möjligt att leva upp till branschens ideal om jämlikhet, men filmbranschen är i sin helhet långt ifrån jämställd. En förklaring, som ges i boken, är att kvinnor finns inom alternativa filmformer där andra arbetsvillkor ger kvinnor utrymme, men där pengar och karriärmöjligheter inte finns. Ett ytterligare återrapporteringskrav för SFI gäller regionala resurs- centrum för film och video, som har till uppdrag att initiera lokal film- kulturell verksamhet, framför allt riktad till barn och ungdomar. Detta sker i samspel med lokala och kommunala företrädare, som har till uppgift att driva verksamheten vidare. SFI:s uppdrag är att redovisa eventuella skillnader mellan flickor och pojkar när det gäller barns och ungas deltagande i resurscentrumens verksamhet. Majoriteten av de regionala resurscentrumen återrapporterar att köns- fördelningen mellan pojkar/flickor samt unga män/kvinnors deltagande inte är tillfredställande. Flertalet har en positiv särbehandling för flickor/unga kvinnor vid rekrytering till produktionsrelaterad verksamhet. Jämställdheten är störst vid produktion av rörlig bild inom , vilket understryker betydelsen av tidiga insatser och stimulans för att Skr. 2002/03:140 påverka flickors framtida val. Unga kvinnor är fortsatt väl representerade i produktion av kort- och dokumentärfilm. Skillnaderna mellan kvinnor och män är uppenbara när det gäller långfilmsproduktion. () redovisar all sin bidragsstatistik uppdelad på kvinnor och män. Vid KN:s bidragsgivning är det överordnade kriteriet den konstnärliga kvaliteten i det arbete som de sökande utför eller kan väntas utföra samt det ekonomiska behovet. skall KN anlägga en helhetssyn på det samlade stödet för att bidragen skall spegla kulturlivet. Hänsyn tas till att t.ex. olika stilar och genrer skall representeras, till könsfördelningen och den regionala fördelningen. I helhetsbedömningen ligger också att konstnärer i minoritetskulturer skall få del av stödet. I KN:s återrapportering gällande konstnärernas ekonomiska och sociala situation 2001, saknas fortfarande underlag för en mer djup- gående analys av skillnader avseende kvinnors respektive mäns situation. Dock konstaterar KN att kvinnors inkomster i nära nog samtliga konstnärskategorier ligger på en lägre i många fall betydligt lägre nivå än männens. Förhållandena växlar mellan olika konstområden, men skillnader i villkoren torde i hög grad kunna föras tillbaka på strukturer som gäller samhället i helhet. I regleringsbrevet anges att KN skall redogöra för metoder som ligger till grund för bevakningen av konstnärernas ekonomiska och sociala situation samt redogöra för orsakerna till eventuella skillnader i villkor mellan kvinnor respektive män. Återrapportering skall ske i särskild skrivelse. Den individuella visningsersättningen är en individualiserad ersättnings- ordning som beräknas på grundval av konstnärens utförda konstverk som är i offentlig ägo. Fördelningen sköts av Bildkonst Upphovsrätt i (BUS) och utbetalades första gången . Konstverkets försäljningspris ligger till grund för poängsystemet och äldre försäljningspriser räknas upp till dagspriser. var av de sökande kvinnor, medan fler män, , fick ersättning. Vid en översyn av ålders- och könsfördelningen fanns att kvinnor dominerar i åldersgrupperna födda och framåt, vilket tyder på att männens dominans inom området snart kommer att brytas. har männens dominans successivt minskat. Ansökningar av kvinnor utgör fortfarande en majoritet med , men antal utbetalade bidrag till kvinnor har ökat och är för treårsperioden . Konstnärlig gestaltning av den gemensamma miljön Målet för är att i samverkan med statliga och andra fastighetsägare berika den gemensamma miljön med fast konst. dragen skall spridas till många konstnärer. Fördelning av uppdrag mellan kvinnor och män växlar mellan åren, men har en genomsnittlig god balans utan att någon kvotering har tillämpats. har totalt 185 skissuppdrag utförts varav av kvinnor. slutfördes och avsynades 133 konstverk, varav Ett av målen för museerna är att samlingarnas sammansättning bättre skall spegla skilda perspektiv, t.ex. kön, klass, kulturell bakgrund och Museerna skall redovisa i vilken utsträckning som olika perspektiv uppmärksammats och prioriterats när det gäller nyförvärv samt registrering, dokumentation och digitalisering. fattat analyseras och bedömas. Museerna skall även redovisa prestationer som syftar till att ge perspektiv på verksamhetsområdet samt skapa debatt kring dess betydelse för frågor rörande t.ex. kön, klass, kulturell bakgrund och En redovisning av antal besökare med en uppskattning av kön och ålder skall även göras. Resultatet skall kortfattat analyseras och bedömas av myndigheten. Som exempel på museernas insatser kan nämnas Arbetets museum som 2001 genomförde , som ifrågasatte de trånga ramar som kvinnor och män förväntas hålla sig inom. Utställningen vände sig främst till ungdomar och bestod av satir- teckningar, citat ur boken samt fakta om jämställdheten i Fyra av årets sex separatutställningar på visade Även i programverksamheten uppmärksammades frågorna om manligt-kvinnligt-mänskligt. Flera av de s.k. Öppna sam- talen har behandlat ämnen som rör jämställdhet mellan kvinnor och män. Ett flertal av de utställningar i turné som Riksutställningar producerade har skapat debatt kring viktiga samhällsfrågor, exempelvis MAN KAN, om könsroller och manliga identiteter. Enligt Kulturbarometern 2000 går kvinnor på museum i större utsträckning än män i alla åldersgrupper, utom bland de yngsta . Regeringen gav i regleringsbrevet de centrala museerna i uppdrag att redovisa och analysera hur jämställdhetsfrågor behandlas på Detta uppdrag redovisades till regeringen . redovisningarna framkommer att museerna har uppmärksammat ställdhet mellan kvinnor och män såväl i sin utställningsverksamhet som när det gäller bevarande och kunskapsuppbyggnad. finns ett behov av ytterligare utvecklingsarbete tillsatte regeringen en arbetsgrupp , med uppgift att ta fram förslag till hur genus- Skr. 2002/03:140 perspektivet kan få större genomslag i museernas verksamhet samt före- slå framåtsyftande åtgärder. Enligt direktiven för arbetsgruppen behöver kontakterna mellan museerna och forskarsamhället stärkas. Gruppen bör därför genomföra sitt uppdrag i nära samverkan med universitet och högskolor. Även kontakter på ett nationellt och internationellt plan bör uppmuntras för att på så vis föra fram och sprida goda exempel. Vidare bör arbetsgruppen initiera och stödja projekt som syftar till att utveckla museernas verksamhet ur ett genusperspektiv samt koppla sitt arbete till det museipedagogiska området. Gruppen bör även diskutera utbildnings- möjligheter för museipersonal i genusfrågor. För att öka genomslags- kraften av genusperspektivet i museernas verksamhet bör arbetsgruppen titta på möjligheterna att etablera ett framtida resurscentrum för genusfrågor på museerna. En delrapport (dnr Ku2002/2614/Ka) har lämnats till regeringen och en slutrapport skall lämnas . uppdrog regeringen åt bidrag till trossamfund (SST) att fördjupa dialogen med trossamfunden kring frågor som rör kvinnors och barns rättigheter. Uppdraget skall ses mot bakgrund av regeringens insatser för utsatta flickor, och även pojkar, som lever med starkt begränsad frihet. Avsikten är att öka ansträngningarna för att uppnå jämställdhetspolitikens mål om lika rättigheter och möjligheter för kvinnor och män med utländsk bakgrund. Regeringens arbete har framför allt tagit sikte på att förändra situationen för flickorna. Men för att uppnå en reell förändring måste även pojkars villkor uppmärksammas. Många pojkar fostras till bärare av traditionella uppfattningar om mäns och kvinnors roller i familjen och samhället. Trossamfunden är viktiga aktörer när det gäller att öka kunskaperna om det svenska samhället och de grundläggande värderingar som samhället vilar på, bl.a. i fråga om mänskliga rättigheter. SST skall utveckla sina kontakter med olika trossamfund och samarbetsorgan och bistå dem i deras arbete med att öka medvetenheten och sprida kunskap. Arbetet skall bedrivas långsiktigt. En slutrapport skall lämnas till regeringen . skall redovisa fördelning av antal män respektive kvinnor som är verksamma inom de FoU-projekt som stöder samt vilka insatser som vidtagits för att öka jämställdheten mellan kvinnor och män i dessa projekt. Enligt resultatredovisning är 22 kvinnor och 20 män verksamma inom de forskningsprojekt som stöder. var motsvarande siffror 13 kvinnor och 14 män. har aktivt arbetat med utnämningar av myndighetschefer och styrelseledamöter för att få en så jämn könsfördelning som möjligt. är 11 av 26 myndighets- Många av dessa är chefer för de största myndigheterna dessutom tillsatt en kvinnlig chef för . var 276 män och 243 kvinnor (respektive ) förordnade som ledamöter, ersättare och revisorer i styrelserna. ordförandena var 11 kvinnor och 14 män. 29 Ungdomspolitik (PO 29) Den ungdomspolitiska propositionen, som regeringen lämnade till 1999, föreslog tre övergripande mål för ungdomspolitiken. beslutade i enlighet med förslaget (prop. 1998/99:115, bet. 1999/2000:KrU4, rskr. 1999/2000:53). -att ungdomar skall ha goda förutsättningar att leva ett självständigt liv, -att ungdomar skall ha verklig möjlighet till inflytande och delaktighet och -att ungdomars engagemang, skapande förmåga och kritiska tänkande bör tas till vara som en resurs. Propositionen anger att skillnader mellan unga kvinnor och män samt jämställdhetsaspekter skall beaktas inom ungdomspolitiken. Detta betonas särskilt för inflytande- och delaktighetsmålet. Enligt förordningen (2001:1060) om statsbidrag till ungdoms- organisationerna är jämställdhet mellan könen ett av målen för de statliga bidragen till ungdomsorganisationerna. prövar organisationerna utifrån målen och svarar för uppföljningen av bidrags- systemet. Ungdomspolitiska propositionen lade grunden för styrning av ungdoms- politiken genom delmål. För var och en av de övergripande målen beslutar regeringen om ett antal uppföljningsbara delmål. Delmålen har sedan reviderats , senast då regeringen angav 32 delmål . följer upp och analyserar utvecklingen avseende delmålen i samverkan med berörda myndigheter och . I beslutet anges att det är angeläget att i uppföljningen beakta delmålens uppfyllelse för såväl flickor som pojkar, såväl storstads- som glesbygdsungdom, olika social bakgrund samt för ungdomar med olika etnisk och kulturell bakgrund (Ju2002/3367/U). I den senaste uppföljningen redovisades utvecklingen avseende 15 av delmålen kvantitativt med könsuppdelade data. För flera av de Skr. 2002/03:140 andra delmålen tas jämställdhetsaspekter upp i kvalitativa termer. Politikområdets bidrag till ökad jämställdhet presenterar årliga analyser av utvecklingen av ungas livssituation med bäring på delmålen. Uppföljningen tar i hög utsträck- ning med jämställdhetsaspekter. Härigenom har kunskapsläget avseende likheter och skillnader i situationen för unga kvinnor respektive män för- bättrats. Ett av delmålen för den nationella ungdomspolitiken är att andelen unga ledamöter i statliga kommittéer och myndighetsstyrelser skall öka. Uppföljningarna av målet visar på ett starkt samband mellan yngre leda- möter och jämnare könsfördelning. Bland ledamöter återfinns ungefär fyra män på en kvinna. Överrepresentationen av män minskar snabbt med åldern för att helt försvinna för alla åldersgrupperna under . I samband med den ungdomspolitiska propositionen fick Ungdoms- styrelsen i uppdrag att analysera utvecklingen av upplevelseindustrin och lämna förslag till insatser för att särskilt uppmuntra ungdomars initiativ på detta område. Särskild hänsyn skulle tas till att kvinnors/flickors initiativ får rättmätigt utrymme. Uppdraget har redovisats i rapporten växa i rocken (utredningsserie 25/01). Av utredningen framgår bland annat att intresset för att lyssna eller spela musik inte skiljer sig mellan könen. Medlemmarna i musik- föreningar är också i lika hög utsträckning kvinnor som män. Ändå är män kraftigt överrepresenterade i de flesta dominerande nätverken och grupperingarna i musiklivet. Utredningen kan inte ge en fullständig bild av varför kvinnors/flickors initiativ har så svag genomslagskraft, men anger bl.a. traditionella mönster för reproduktion i musiklivet. Utred- ningen påpekar också att den kommunala fördelningen av medel för fritidsverksamheter ofta gynnar aktiviteter som främst sysselsätter pojkar. har genom utredningar, konferenser och nätverks- byggande arbetat med att stärka flickors villkor i samhället på såväl nationell som lokal nivå. Inte minst har insatser gjorts för att stärka unga flickor i föreningslivet och övriga fritidssektorn. Ett flertal utredningar och rapporter om ämnet har publicerats i skriftserier. har också publicerat metodmaterial riktade till ung- domar och föreningar som vill arbeta med jämställdhetsfrågor. Inom ramen för detta arbete har ett särskilt utvecklingsprojekt genom- förts beträffande flickor med olika etnisk och kulturell bakgrund. I ung- domspolitiska propositionen fick i samarbete med i uppdrag att identifiera erfarenheter i kommuner och organisationer för att stärka ställningen i samhället för flickor med annan etnisk och kulturell bakgrund. Uppdraget redovisades den (Ku2000/3686/IFU). har också medverkat i arbete för utökat kunskapsunderlag om gruppen, åter- redovisat i rapporten oss tala om flickor ( rapportserie 2000:6). Regeringen anger prioriteringar för fördelning av stöd ur All- Skr. 2002/03:140 männa arvsfonden för utvecklingsprojekt inom föreningslivet till förmån för barn, ungdomar och personer med funktionshinder. Jämställdhet mellan pojkar och flickor prioriteras för målgruppen ungdomar. Prioriteringen har medfört att ett stort antal projekt med jämställdhet som huvudsyfte har fått stöd ur fonden. Hänsyn till jämställdhetsaspekter tas också vid fördelning av stöd ur fonden för projekt med andra huvud- syften. Regeringen kan också besluta om så kallade särskilda satsningar, där medel ur fonden öronmärks för ett ändamål. initierade regeringen en särskild satsning för att stärka flickors villkor med medel ur Allmänna arvsfonden. Regeringen avser att avsätta totalt för ändamålet . Medlen fördelas av Ungdoms- styrelsen för utvecklingsprojekt i föreningslivet, främst i ungdomars egna föreningar. Flickor som vanligtvis inte deltar i organiserade kultur- och fritidsaktiviteter skall uppmärksammas särskilt vid fördelning av stöd. initierade regeringen en satsning som syftar till att utveckla ungdomars arbete med generationsövergripande frågor. Bland annat skall projekt som syftar till att utveckla formerna för generations- övergripande diskussion om familjevärderingar prioriteras. Totalt avser regeringen att avsätta för ändamålet . Medlen fördelas av . kommer att genomföra en fördjupad analys av utvecklingen av ungas levnadsförhållanden i förhållande till målen för ungdomspolitiken och vid behov föreslå åtgärder. I uppdraget ingår bl.a. att analysera hur målen för ungdomspolitiken uppnåtts för flickor respektive pojkar, för unga med olika etnisk och kulturell bakgrund samt för unga med olika social bakgrund. Uppdraget skall redovisas till regeringen . genomför också en attityd- och värderingsstudie bland ungdomar om hur dagens unga har det samt hur de ser på samhället och sin egen framtid. I studien behandlas bl.a. inställning till studier, arbete, boende och politik. I studien skall ingå en analys av skillnader mellan flickor och pojkar vad avser värderingar och attityder. Uppdraget skall redovisas . Den fördjupade analysen av ungdomars levnadsförhållanden, till- sammans med attityd- och värderingsstudien, kommer att ligga till grund för en översyn av ungdomspolitiken och dess målstyrningssystem. 30 Folkrörelsepolitik (PO 30) Målet för folkrörelsepolitiken är att människor skall ha bästa möjliga förutsättningar att bilda och delta i olika typer av folkrörelser och föreningar. Folkrörelsepolitiken omfattar generella frågor som rör människors Skr. 2002/03:140 möjligheter att organisera sig i folkrörelser, föreningar och liknande sammanslutningar samt villkoren och förutsättningarna för dessa sammanslutningar. Dessutom omfattar politikområdet regeringens och dess förvaltningsmyndigheters dialog och samverkan med föreningslivet samt statistik, forskning och övrig kunskapsbildning om folkrörelser och övriga föreningslivet. Idrottspolitiken utgör en specifik del av folkrörelsepolitiken. Idrotts- politiken inrymmer verksamheter som främjar idrott och motion och som bidrar till en förbättrad folkhälsa. Folkrörelsepolitiken omfattar vidare anslagen för stöd till idrotten, allmänna samlingslokaler, kvinnoorganisationer och friluftsorganisa- tioner. Därutöver berörs anslag inom ett antal andra politikområden. Politikområdet Folkrörelsepolitik är /02 ett eget politik- område. Inom folkrörelsepolitiken har jämställdhetsfrågor en framskjuten plats, såväl vad gäller generella som specifika insatser på folkrörelse- området. När det gäller specifika insatser kan bidragen till idrotten respektive kvinnoorganisationerna nämnas. Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet Det övergripande målet för statsbidraget till kvinnoorganisationerna är att stärka kvinnors ställning i samhället i syfte att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Kvinnoorganisationerna och stödet till dessa fyller en viktig funktion för att upprätthålla och vidareutveckla kvinnors position i det svenska samhället. Genom att organisera kvinnors egna aktiviteter, peka på missförhållanden i samhället, ge röst åt de grupper som annars har svårt att göra sin röst hörd och arbeta med information och opinionsbildning bidrar kvinnoorganisationerna till att uppnå jäm- ställdhet i samhället. En särskild utredare har sett över stödet till kvinnoorganisationerna och överlämnade 2000 betänkandet Statligt stöd till kvinnoorganisationer och jämställdhet (SOU 2000:18) till regeringen. Efter remissbehandling och beredning inom har det visat sig att utredningens förslag inte fullt ut speglar de förändringar som skett i samhället och kvinnoorganisationerna sedan bidraget inrättades 1982. Därför kommer regeringen att tillsätta en särskild utredare med uppdraget att göra en analys och utvärdering av det statliga bidraget till kvinno- organisationerna samt föreslå förändringar för att anpassa bidraget till hur samhället och kvinnoorganisationerna har utvecklats sedan bidraget inrättades. En viktig utgångspunkt i uppdraget att utreda bidraget till kvinno- organisationerna är och regeringens politiskt prioriterade mål om jämställdhet. Jämställdhet skall genomsyra alla delar av regeringens politik och alla nivåer i samhället, och ansvaret för jämställdhet skall inte vila tyngre på kvinnoorganisationerna jämfört med andra typer av folk- rörelser och föreningar. Utredaren skall därför analysera det statliga stödet till kvinnoorganisationerna ur ett folkrörelseperspektiv och utvärdera vilken betydelse stödet har för kvinnors vilja och möjligheter till egen organisering. Mot bakgrund av att jämställdhet slagits fast som ett politiskt prioriterat mål och skall genomsyra hela samhället, skall utredaren även undersöka vilka krav avseende jämställdhet som ställs generellt på folkrörelser och föreningar för att de skall få statliga bidrag. från denna undersökning skall sedan användas för att gå vidare och till- försäkra att jämställdhet genomsyrar även den statliga bidragsgivningen till folkrörelser och föreningar Kunskap om föreningsengagemanget i Folkrörelsepolitiken skall bl.a. syfta till att föreningarnas och folk- rörelsernas samhällsroll och betydelse för den demokratiska infra- strukturen uppmärksammas och erkänns. Inom ramen för folkrörelse- politiken pågår ett arbete med att utveckla system och metoder för att framställa statistik och kvalitativ information som synliggör den verk- samhet som dessa folkrörelser och föreningar bedriver. SCB har på regeringens uppdrag framställt en rapport om förenings- Rapporten, som redovisades , omfattar tre typer av information; vilka som deltar, i vilken omfattning och på vilket sätt samt i vilka typer av föreningar. Statistiken redovisas uppdelad på kön och visar att skillnaderna mellan kvinnors och mäns föreningsdel- tagande är relativt begränsade. Det finns dock en variation mellan könen som gäller typen av deltagande, liksom utvecklingen av deltagandet. Obetydligt fler män är medlemmar i någon organisation, men när män deltar så sker det oftare på högre nivå: de deltar oftare aktivt i föreningens verksamhet, de har oftare förtroendeuppdrag och fler män talar på möten och påverkar beslut. En mer detaljerad granskning av jämställdheten i föreningslivet visar att män i övre medelåldern (, även däröver) har en särskilt stark överrepresentation just när det gäller förtroendeuppdrag, aktivt deltagande och personlig agerande i föreningslivet. Rapportens slutsatser om jämställdhet i föreningslivet är viktig kunskap för att regeringen skall kunna bedriva en folkrörelsepolitik med Bland annat är förutsättningarna för kvinnors och mäns deltagande på lika villkor inom föreningslivet en av de frågor som behandlas inom ramen för folkrörelseforumet som är en formaliserad dialog mellan regeringen och föreningslivet. Regeringen har uttalat att en fri och självständig idrottsrörelse bör ges ett aktivt stöd inriktat på bl.a. sådan verksamhet som ger lika möjligheter för kvinnor och män. Idrottsrörelsen har gjort framsteg när det gäller jämställdhet, inte minst tack vare ett eget offensivt program. hel del återstår dock att göra innan svensk idrott kan kalla sig en