prop · GQ03132 · 2003-06-11 00:00:00 — får fatta beslut i frågor om förmåner eller rättigheter för enskilda. heller inte vidta åtgärder i övrigt som innefattar myndighetsutövning eller som avser tillhandahållande av tjänster avsedda för enskilda. motsvarar vad som gäller för ett beställarförbund inom Socsam enligt 4 § andra stycket första meningen Socsam-lagen. Detta innebär bl.a. att det är som beslutar om sjukpenning m.m. och att socialnämnden, eller annan behörig nämnd, meddelar bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453). sjukvårdshuvudmännen som tillhandahåller sjukvård. den svarar även i fortsättningen för olika arbetsmarknadspolitiska åtgär- der och beslutar om försörjningsstöd som är förenade med deltagande i I första stycket föreskrivs att det för ett samordningsförbund skall finnas en förbundsordning. Detta motsvarar vad som enligt 7 § Socsam-lagen gäller för ett beställarförbund inom Socsam. Bestämmelser om vad som skall regleras genom förbundsordningen för ett samordningsförbund finns i 9 §. Andra stycket innehåller en bestämmelse om när ett samordnings- förbund är bildat. Ett sådant förbund är bildat när förbundsordningen har antagits av förbundsmedlemmarna eller vid den senare tidpunkt som anges i förbundsordningen. Detta överensstämmer med vad som enligt 3 kap. 20 § andra stycket KL gäller för kommunalförbund. Har förbunds- medlemmarna inte genom samstämmiga beslut tagit ställning i frågan om tidpunkten för ett samordningsförbunds bildande skall förbundet anses bildat när förbundsordningen har antagits av förbundsmedlemmarna. Ett samordningsförbund är i likhet med ett beställarförbund inom Socsam en ny typ av organisation. är ett sam- ordningsförbund en offentligrättslig juridisk person som har egen rätts- kapacitet. Det får rättskapacitet när det är bildat enligt denna bestäm- melse. Denna paragraf innehåller bestämmelser om vilka uppgifter som skall regleras genom förbundsordningen. För beställarförbund inom Socsam finns en liknande bestämmelse i 8 § Socam-lagen och för kommunalförbund finns en motsvarande bestäm- melser i 3 kap. 28 § KL. Genom den reformering av bestämmelserna som genomfördes (prop. 1996/97:105) fick förbundsordningen för ett kommunalförbund en ökad betydelse genom att möjligheten att reglera olika frågor genom denna vidgades. I förhållande till bestämmelserna om förbundsordning i Socsam-lagen görs i denna paragraf en utvidgning av vad förbundsmedlemmarna kan reglera genom förbundsordningen. Enligt första punkten skall förbundsordningen ange förbundets namn och den ort där det skall ha sitt säte, vilka förbundsmedlemmarna är samt förbundets ändamål. Sätet måste vara bestämt för att man skall kunna avgöra vad som är rätt forum vid tvister. Samma gäller för avgörande av vilken länsrätt som är behörig första insats i mål om laglighetsprövning. Vidare skall i förbundsordningen anges förbundets ändamål, vilket är att bedriva finansiell samordning enligt denna lag. Vill medlemmarna be- gränsa eller precisera ändamålet i förhållande till de möjligheter lagen er- bjuder skall detta anges i förbundsordningen. Enligt andra punkten skall förbundets organisation i förbunds- ordningen. Medlemmarna har stor frihet att organisera ett förbund utifrån de förutsättningar som gäller för deras samarbete inom ramen för finan- siell samordning. Ett förbund skall dock, som framgår av 10 §, alltid ha en styrelse. I tredje punkten föreskrivs att det i förbundsordningen skall anges an- talet ledamöter och ersättare i styrelsen och hur förbundsmedlemmarna skall vara representerade samt mandattiden i de fall den skall vara kortare än . Enligt 13 § är mandattiden , om inte anges i förbundsordningen. Medlemmarna får fritt bestämma antalet ledamöter och ersättare liksom hur de skall vara representerade. 10 § första stycket skall emellertid varje förbundsmedlem vara repre- senterad av minst en ledamot och en ersättare. Enligt fjärde punkten skall det i förbundsordningen anges vilka uppgifter ett förbund skall få fullgöra enligt 7 § och den beslutanderätt ett förbund enligt samma bestämmelse skall ha. Genom 7 § regleras den ytt- re ramen för ett förbunds uppgifter och beslutanderätt. I förbunds- ordningen skall i förekommande fall tas in de preciseringar av ett för- bunds uppgifter och beslutanderätt som medlemmarna har bestämt skall tillämpas. Därvid skall anges vad medlemmarna kan ha beslutat om t.ex. skyldighet för förbundet att samråda med medlemmarna före beslut. Femte punkten innebär att medlemmarna kan bestämma om de skall ha rätt att väcka ärenden i förbundsstyrelsen. Har de givit sig själva sådan rätt, skall det anges i förbundsordningen. Genom sjätte punkten får medlemmarna möjlighet att styra ett förbund genom att i förbundsordningen ange att det för avgörande av vissa frågor skall krävas kvalificerad majoritet i förbundsstyrelsen. I sådana fall skall det anges på vilket sätt det skall vara kvalificerad majoritet samt i vilka ärenden detta skall gälla. Enligt sjunde punkten skall förbundsordningen innehålla en föreskrift om på vilken plats förbundets kungörelser och andra tillkännagivanden skall anslås. Åttonde punkten behandlar förbundsmedlemmarnas andelstal och för- delningen av förbundets kostnader mellan dem. I förbundsordningen skall anges medlemmarnas andelar i förbundets tillgångar och skulder. Dessa andelstal kan komma till användning, om ett förbund skall upp- lösas. Bestämmelsen har på förslag av Lagrådet anpassats till vad som i 5 § föreskrivs avseende vilka resursandelar förbundsmedlemmarna skall bidra med till den finansiella samordningen. Andelstalet skall således be- stämmas i förhållande till de resurser som förbundsmedlemmarna bidrar med. Enligt 5 § skall som huvudregel medlemmarna bidra med lika mycket medel till förbundet. Sannolikt kommer man fram till samma fördelning beträffande andelstal och kostnadsfördelning. Bestämmelsen får dock särskild betydelse i det fall att det i ett förbund ingår flera kommuner, se kommentaren till 5 § andra stycket. I förbundsordningen skall enligt nionde punkten anges de begräns- ningar som skall gälla för förbundets rätt att sätta sig i skuld. Enligt 21 § andra stycket får ett samordningsförbund inte sätta sig i skuld på annat sätt än vad som följer av normala krediter för verksamheten. Det får hel- ler inte ingå borgen. Medlemmarna kan sätta begränsningar för förbun- dets rätt att skuldsätta sig för sådana krediter. Enligt tionde punkten skall förbundsordningen ange förbundsmedlem- marnas styrning av och insyn i förbundets ekonomi och verksamhet. Medlemmarna har stora möjligheter att bestämma hur de vill styra för- bundets ekonomi och verksamhet. De skall genom föreskrifter i för- bundsordningen ange vad som skall gälla, t.ex. att budgeten skall upp- rättas enligt riktlinjer som medlemmarna enas om. Man kan också t.ex. föreskriva att förbundet skall rapportera till medlemmarna på olika sätt. Enligt elfte punkten skall förbundsordningen innehålla föreskrifter om förbundets budgetprocess. I förbundsordningen skall enligt tolfte punkten anges den tid under vil- ken uppdraget skall pågå för revisorer och ersättare. Hur dessa skall utses regleras i 25 §. Däremot anges i lagen inte för hur dessa skall utses. Detta skall i stället anges i förbundsordningen. Enligt trettonde punkten skall förfarandet vid en förbundsmedlems ut- träde ur förbundet i förbundsordningen. Medlemmarna har enligt 27 § ovillkorlig rätt att utträda ur ett förbund. Det finns i lagen inga före- skrifter om hanteringen av ett utträde utan medlemmarna skall reglera detta genom förbundsordningen. Uppsägningstiden får inte vara längre än . Enligt 3 § andra meningen krävs för finansiell samordning att , länsarbetsnämnden, och minst en kommun deltar. Uppfylls inte detta villkor med anledning av en medlem utträder, måste förbundet upplösas. I förbundsordningen skall enligt fjortonde punkten också anges förut- sättningarna för och förfarandet vid förbundets likvidation och upplös- ning samt grunderna för skifte av förbundets behållna tillgångar när för- bundet upplöses. Detta motsvarar vad som i detta hänseende enligt 3 kap. 28 § 15 KL gäller för kommunalförbund. Medlemmarna skall därför i förbundsordningen ange under vilka omständigheter ett förbund skall likvideras och upplösas samt hur det skall gå till. Medlemmarna skall reglera bl.a. hur förbundets tillgångar skall delas upp vid en likvidation. Vidare föreskrivs i femtonde punkten att förbundsordningen skall ange ordningen för att lösa tvister mellan förbundet och dess medlemmar. Som har redovisats i avsnitt 7.5.6 införs det inte några bestämmelser, såsom i Socsam-lagen, om att tvister skall lösas genom skiljemannaförfarande. I stället skall det på motsvarande sätt som gäller för kommunalförbund anges i förbundsordningen vilken ordning som skall gälla för lösning av tvister. Enligt sextonde punkten skall det i förbundsordningen anges ordningen för att bestämma ekonomiska förmåner till ledamöterna och ersättarna i styrelsen samt till revisorerna och revisorsersättarna. Medlemmarna skall reglera dessa frågor, eftersom det annars skulle uppstå jävssituationer om styrelsen fastställde ordningen för att bestämma ekonomiska förmåner. Vidare skall enligt sjuttonde punkten i förbundsordningen anges vad förbundsmedlemmarna i övrigt anser är nödvändigt för att ordna de eko- nomiska förhållandena mellan förbundet och dess medlemmar samt för- bundets förhållanden i fråga om ekonomi och förvaltning. Har med- lemmarna kommit överens om ytterligare särskilda föreskrifter för ett samordningsförbund, skall dessa för att vara bindande för förbundet i förbundsordningen. I första stycket föreskrivs att varje förbundsmedlem skall vara repre- senterad i styrelsen med minst en ledamot och en ersättare. Däremot föreskrivs, till skillnad från 9 § Socsam-lagen, inte något minsta antal styrelseledamöter. Denna förändring är i överensstämmelse med vad som gäller för kommunalförbund. Det ankommer på förbundsmed- lemmarna att genom förbundsordningen bestämma antal ledamöter och ersättare i styrelsen och hur många var och en av förbundsmedlemmarna skall representeras av. Enligt andra stycket skall beslutanderätt, förvaltning och verkställighet i ett samordningsförbund utövas av dess styrelse. Styrelsen får samma funktion som direktionen i ett kommunalförbund med förbundsdirektion. Styrelsen kan dock enligt tredje stycket delegera viss beslutsrätt till en ledamot eller ersättare i styrelsen eller en tjänsteman hos förbundet. För delegationsrätten gäller delvis samma begränsning som enligt 6 kap. 34 § KL gäller för kommunalförbund. Någon begränsning för ärenden som rör myndighetsutövning införs inte, eftersom samordningsförbundet enligt 7 § andra stycket inte får vidta åtgärder som innefattar myndighetsutöv- ning mot enskilda. Vidare får delegation, på motsvarande sätt som gäller enligt 6 kap. 34 § 4 KL, inte ske i ärenden för vilka det finns begräns- ningar i annan lagstiftning. Enligt fjärde stycket skall beslut som har fattats på delegation anmälas till förbundsstyrelsen i den ordning som styrelsen bestämmer. Enligt denna bestämmelse har ledamöter och ersättare i en förbundssty- relse rätt till arvode för utfört uppdrag samt ersättning för vissa kost- nader. Dessa ersättningar skall betalas av samordningsförbundet. Även om en ledamot eller ersättare i förbundsstyrelsen är anställd hos någon av förbundsmedlemmarna utövar denne inte sitt styrelseuppdrag i tjänsten hos förbundsmedlemmen. Han eller hon är i stället berättigad till ersätt- ning från samordningsförbundet. Genom denna paragraf regleras ordningen för att utse ledamöter och ersättare i förbundsstyrelsen samt vilka som kan utses. Förslaget har be- handlats i avsnitt 7.5.2. I denna paragraf finns bestämmelser om mandattider för styrelseleda- möter och ersättare. Förbundsmedlemmarna får i förbundsordningen be- stämma mandattiderna (9 § 3) för dessa. Om så inte har skett gäller en mandattid . I likhet med vad som gäller för kommunalförbund (prop. 1996/97:105, s. 101) kan mandattiden löpa över de allmänna valen. Lagen innehåller inte någon motsvarighet till 11 § andra stycket Socsam-lagen. I enlighet med vad Lagrådet har förordat har den tidpunkt från och med vilken mandattiden skall räknas senarelagts till . Bestämmelsen i denna paragraf motsvarar i sak 12 § Socsam-lagen. På förslag av Lagrådet skall bestämmelsen i 13 § andra stycket andra meningen i lagrådsremissen inte tillämpas på styrelsen i en allmän försäkringskassa. Någon motsvarighet till 12 § andra stycket sista meningen Socsam-lagen finns därför inte. Bestämmelsen i denna paragraf motsvarar i sak 13 § Socsam-lagen. Bestämmelserna i första stycket har sin motsvarighet i 14 § Socsam- lagen och innebär att angivna bestämmelser i om uppdrags upphörande och ledighet från anställning skall tillämpas på ledamöter och ersättare i förbundsstyrelsen. Hänvisningen till 4 kap. 8 § KL innebär att uppdraget för en ledamot eller ersättare i förbundsstyrelsen upphör, om han eller hon inte längre uppfyller de villkor som enligt 12 § andra stycket denna lag gäller för att kunna utses till ledamot eller ersättare. Den som har utsett ledamoten eller ersättaren får dock besluta att denne skall behålla sitt uppdrag under resten av mandattiden. Hänvisningen till 4 kap. 9 § KL innebär att den som har utsett en ledamot eller ersättare skall befria denne från sitt uppdrag, om han eller hon begär det och det inte finns särskilda skäl mot det. Det har i förhållande till 14 § Socsam-lagen införts en hänvisning även till 4 kap. 10 § KL. Den bestämmelse är tillämplig även på kommunalförbund (prop. 1996/97:105, s. 92). Detta innebär att en ersät- tare och ledamot i förbundsstyrelsen kan entledigas från sitt styrelse- uppdrag, om han eller hon har vägrats ansvarsfrihet eller dömts för ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse . Detta gäller samtliga ledamöter och ersättare i styrelsen. Entledigandet sker av den förbundsmedlem som har utsett ledamoten eller ersättaren. Genom hänvisningen till 4 kap. 11 § första stycket KL regleras leda- möters och ersättares rätt till ledighet från anställning för att de skall kunna fullgöra sina uppdrag i samordningsförbundets styrelse. Denna rätt till ledighet omfattar tid för möten i förbundsstyrelsen, för andra möten som är nödvändiga för uppdragen, för resor till och från mötena samt för behövlig dygnsvila före eller efter mötena. I andra stycket finns en specialbestämmelse avseende ledamot och ersättare som har utsetts av länsarbetsnämnden och som har anställning hos den nämnden. Om dennes anställning hos länsarbetsnämnden upphör får styrelseuppdraget återkallas av nämnden. Bestämmelsen kompletterar bestämmelsen i första stycket, som också är tillämpliga på ledamot eller ersättare som är anställda hos länsarbetsnämnden. Bestämmelsen i denna paragraf är identisk med 15 § Socsam-lagen. Bestämmelsen är identisk med 16 § Socsam-lagen. Denna paragraf, som motsvarar 17 § Socsam-lagen, innehåller en hänvis- ning till olika bestämmelser i som skall tillämpas på motsvarande sätt. Hänvisningen till 4 kap. 17 § KL innebär att ledamöter i förbunds- styrelsen får väcka ärenden i styrelsen. Revisorerna får i styrelsen väcka ärenden som rör granskningen av verksamheten i samordningsförbundet. Det sistnämnda gäller även revisorsersättare när de tjänstgör. Hänvisning till 4 kap. 19 § KL innebär att varje ledamot i styrelsen har en röst. Genom hänvisningen till 4 kap. 20 § KL har en styrelseledamot och dennes ersättare rätt att avstå från att delta i omröstning eller i ett beslut. En ordförande är emellertid alltid skyldig att rösta, om det behövs för att ett ärende skall kunna avgöras. Hänvisningen till 4 kap. 22 § KL innebär att en styrelseledamot eller ersättare som har deltagit i ett avgörande här rätt att reservera sig mot beslutet. Reservation skall anmälas innan sammanträdet avslutas. Hänvisningen till vissa bestämmelser i 6 kap. KL innebär att förbunds- styrelsen beslutar om ersättares tjänstgöring och om tidpunkt för sam- manträden. Vidare skall om beslutsförhet, jäv, hur ärenden avgörs och protokoll tillämpas på ett samordningsförbund. Bestämmelsen motsvarar 18 § Socsam-lagen. Bestämmelsen i denna paragraf motsvarar 19 § Socsam-lagen. Emellertid görs inte någon hänvisning till 8 kap. 3 b och c §§ KL, eftersom samord- ningsförbundet inte skall besluta om avgifter. Däremot gäller, till skillnad från vad som föreskrivs i Socsam-lagen, även 8 kap. 5 § tredje och fjärde styckena KL. Detta innebär att ett samordningsförbund blir skyldigt att iaktta kravet på en budget i balans. Budgeten skall upprättas så att kostnaderna inte överstiger intäkterna samt att ett negativt årsresultat skall regleras. Enligt bestämmelserna i denna paragraf är förbundsmedlemmarna skyldiga att täcka brister som beror på att samordningsförbundet saknar tillgångar för att betala en skuld. Bestämmelsen motsvarar 20 § Socsam- lagen. Detta motsvarar också vad som enligt 8 kap. 23 § KL gäller för kommunalförbund. Dock föreligger den skillnaden att förbundsmedlem- marna alltid skall svara för skulderna i förhållande till den resursandel de enligt 5 § skall bidra med till den finansiella samordningen. Bestämmel- sen har justerats efter Lagrådets synpunkter. I denna paragraf finns bestämmelser om när förbundsstyrelsen skall fast- ställa budget och att samråd skall ske med förbundsmed- lemmarnas styrelser. Bestämmelsen överensstämmer i sak med 21 § Socsam-lagen. Paragrafen, som motsvarar 23 § Socsam-lagen, reglerar förbundssty- relsens skyldighet att föra räkenskaper. I likhet med vad som gäller för kommunalförbund enligt 8 kap. 16 § KL skall lagen (1997:614) om kom- munal redovisning gälla i tillämpliga delar. I denna paragraf finns bestämmelser om revision. Samordningsförbun- dets redovisning och förvaltning skall granskas av en revisor för varje medlem, med det undantaget att granskningen för länsarbetsnämnden och skall göras av en för dem gemensam revisor, som utses av . Förslaget har närmare utvecklats i avsnitt 7.6. I första stycket anges vilka bestämmelser som skall tillämpas vid revision av ett samordningsförbund. Andra stycket innehåller en bestämmelse om att revisorernas protokoll skall tillkännages på anslagstavla hos varje kommun och landsting som är medlem i samordningsförbundet. Tredje stycket innehåller bestämmelser om till vem en revisionsbe- rättelse skall lämnas. Revisionsberättelse skall överlämnas bl.a. till för- bundsmedlemmarna, som var för sig skall pröva frågan om ansvarsfrihet för förbundsstyrelsen och om skadeståndstalan skall väckas. I denna paragraf, som motsvarar vad som gäller för kommunalförbund enligt 3 kap. 26 § KL, anges att en förbundsmedlem har rätt att utträda ur ett samordningsförbund. Det ankommer på förbundsmedlemmarna att reglera förfarandet för utträde i förbundsordningen (9 § 13). Vidare är uppsägningstiden för den som vill lämna förbundet , om förbunds- medlemmarna inte har bestämt i förbundsordningen. I denna paragraf föreskrivs att bestämmelserna om laglighetsprövning i 10 kap. KL skall tillämpas i fråga om samordningsförbund. Denna be- stämmelse gäller enbart vid överklagande av ett samordningsförbunds beslut. Överklagande av de samverkande parternas beslut rörande finansiell samordning får överklagas enligt kommunallagens bestämmelser när det gäller kommun och landsting. Detta följer av den allmänna rätten att överklaga som gäller för kommunmedlemmar enligt 10 kap. KL och reg- leras inte genom förevarande paragraf. När det gäller motsvarande beslut som har fattats av länsarbetsnämnd eller försäkringskassa finns ingen allmän rätt att överklaga, om beslutet inte rör enskild. Rätt att överklaga enligt denna bestämmelse tillkommer endast medlemmar i en kommun eller ett landsting som är förbundsmedlem. Däremot kan inte förbunds- medlemmarna överklaga samordningsförbundets beslut. Dessa har i stället att använda sig av den ordning för att lösa tvister mellan med- lemmar och förbund som enligt 9 § 15 skall anges i förbundsordningen. 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 18 kap. 2 § I andra stycket införs en hänvisning till lagen om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser mellan allmän försäkringskassa, länsarbets- nämnd, kommun och landsting. Enligt bestämmelser i nämnda lag får en försäkringskassa delta i sådan samordning. Vad som därvid gäller för för- säkringskassans medverkan regleras genom bestämmelserna i den lagen. Tillägget i sista meningen innebär att de medel bidrar med i samverkan enligt Frisam och i finansiell samordning får utgöra statens samlade andel i dessa verksamheter. Som anges i avsnitt 7.2 får de medel en disponerar för samverkan enligt Frisam Prop. 2002/03:132 även användas för finansiell samordning. 9.3Förslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) I fjärde stycket införs en hänvisning till lagen om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser mellan allmän försäkringskassa, länsarbets- nämnd, kommun och landsting. Enligt bestämmelser i nämnda lag får ett landsting delta i sådan samordning. Vad som därvid gäller för medverkan regleras genom bestämmelserna i den lagen. 9.4Förslaget till lag om ändring i förvaltningslagen (1986:223) I denna paragraf görs ett tillägg om att tillämpningen av bestämmelserna i denna lag skall för ett samordningsförbund inom den finansiella sam- ordningen begränsas på motsvarande sätt som gäller för kommunala ärenden, som överklagas genom kommunalbesvär. 9.5Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 7 kap. 2 § I paragrafens första stycke införs en fjärde punkt om att samordningsför- bund inom den finansiella samordningen skall vara undantagna från skattskyldighet. 9.6Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 2 kap. 6 § I första stycket införs en hänvisning till lagen om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser mellan allmän försäkringskassa, länsarbets- nämnd, kommun och landsting. Enligt bestämmelser i nämnda lag får en kommun delta i sådan samordning. Vad som därvid gäller för kommunens medverkan regleras genom bestämmelserna i den lagen. 9.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter Under fjärde punkten införs ett tillägg om att sjukförsäkringsavgifter skall finansiera även kostnader för att deltaga i finansiell samordning en- ligt lagen om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser mellan Prop. 2002/03:132 allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommun och landsting. stämmelsen är konsekvensändring med anledning av att en försäkrings- kassa enligt 5 § andra stycket den nämnda lagen får för finansiell sam- ordning använda medel, som är avsedda för att täcka kostnader för sjuk- penning enligt AFL. Hur mycket av dessa medel som får användas för finansiell samordning beslutar regeringen. Sammanfattning av departementspromemorian Finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet (Ds 2003:2) gav (bet. 2001/02:1, rskr. 2001/02:84) rege- ringen tillkänna att regeringen borde återkomma till med ett förslag om finansiell samordning som omfattar socialförsäkringen, hälso- och sjukvården, och arbetsmarknadsmyndigheterna. Enligt tillkännagivande måste samhällets resurser användas mer effektivt för att bättre kunna tillgodose människors behov av stöd och rehabilitering. Människor med komplex problematik riskerar att hamna i en gråzon mellan olika myndigheter när problematiken inte ryms inom en myndighets ansvarsområde. Det är enligt därför angeläget att ge möjlighet till finansiell samordning i syfte att förbättra samarbetet mellan berörda myndigheter vid rehabilitering av dessa människor. Enligt tillkännagivande skall möjligheten till finansiell samordning vara permanent och rikstäckande, men i möjligaste mån ut- formas med utgångspunkt från lagen (1994:566) om lokal försöksverk- samhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst (Socsam).