prop · GQ03135 · 2003-06-05 00:00:00 — Motsvarande bör även gälla i fråga om de övriga intressen som skall beaktas enligt arkivlagens regler. Enligt personuppgiftslagen gäller dessutom att uppgifter eller handlingar bör få bevaras för histo- riska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. Sammanfattningsvis innebär dessa omständigheter att en regel om gall- ring med fasta tidsramar av den typ som finns i socialförsäkringsregis- terlagen och som vanligtvis förekommer inom registerlagstiftning inte framstår som helt ändamålsenlig, även om det finns möjligheter att be- sluta om bevarande utöver de angivna tidsramarna. I linje med regleringen i 9 § punkt i) personuppgiftslagen föreslog regeringen därför i lagrådsremissen en gallringsbestämmelse med inne- börden att en uppgift eller handling som behandlas automatiserat skall gallras när den är nödvändig med hänsyn till de primära ändamålen. En sådan bestämmelse innebär att de personuppgifts- ansvariga måste utarbeta rutiner för återkommande genomgång av myn- digheternas uppgiftssamlingar och bedömning av när olika uppgifter inte längre behövs med hänsyn till ändamålen. Bestämmelsen avsågs kom- pletteras med myndighetsföreskrifter som mer preciserat anger när upp- gifter skall gallras och hur gallringsbedömningen skall göras, och det föreslogs i lagrådsremissen en bestämmelse som erinrar om att reger- ingen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar verkställig- hetsföreskrifter om gallring. En gallringsregel av förevarande slag måste emellertid genom undan- tagsbestämmelser ge utrymme för ett bevarande av personuppgifter med hänsyn till sådana angelägna intressen som arkivlagens bestämmelser syftar till att tillgodose. I syfte att ge utrymme för bevarande för att till- godose de intressen som ligger bakom arkivlagen föreslogs vidare i lag- rådsremissen att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skulle få föreskriva att handlingar eller uppgifter skulle bevaras. Lagrådets uppfattning är att den i lagrådsremissen föreslagna särskilda bestämmelsen om gallring har fått en till såväl form som innehåll mindre tillfredsställande utformning. Enligt Lagrådet framstår en bestämmelse som i sak endast slår fast att uppgifter skall gallras när de är nödvändiga för sitt ändamål som föga upplysande. Lagrådet anser att en sådan bestämmelse knappast tillför något utöver regleringen i 9 § per- sonuppgiftslagen. Lagrådet konstaterar vidare bl.a. att den föreslagna gallringsbestämmelsen innebär att arkivlagens gallrings- och bevarande- bestämmelser inte blir tillämpliga och att det föreslagna bemyndigandet att meddela föreskrifter om att handlingar eller uppgifter skall bevaras inte innehåller några preciseringar av för vilka skäl uppgifter skall beva- ras. Lagrådet ställer sig tvivlande till om de i och för sig något motstri- diga syftena med den föreslagna regleringen blir bättre tillgodosedda med den föreslagna regleringen än om inga särskilda gallringsregler in- förs. Den tänkta huvudregeln om att gallring skall ske är enligt Lagrådet så vag att det kan ifrågasättas om den tillför det integritetsintresse som åberopas som skäl för den något utöver vad som följer av personupp- giftslagen. Lagrådet konstaterar att det blir regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer som kommer att ge bestämmelsen inne- Även de bevarandeintressen som återspeglas i arkivlagens regler av- ses bli tillgodosedda men de av fastlagda principerna för detta sätts ur spel och ersätts av ett blankt bemyndigande. Lagrådet anser mot denna bakgrund att en lämpligare lösning vore att inte ha några sär- skilda gallringsbestämmelser utan låta arkivlagens och personuppgifts- lagens regler gälla. Regeringen har viss förståelse för Lagrådets synpunkter. Regleringen i 9 § första stycket i personuppgiftslagen gäller emellertid inte i den ut- sträckningen att det skulle hindra en myndighet att arkivera och bevara allmänna handlingar. Det följer av 8 § andra stycket personuppgiftslagen. Utan en gallringsbestämmelse i en registerlag skulle det således inte fin- nas någon skyldighet att alls gallra personuppgifter i allmänna handlingar som inte längre behövs i verksamheten. Med hänsyn till integritetsintres- set är det enligt regeringens uppfattning nödvändigt att, liksom fallet är enligt socialförsäkringsregisterlagen, ha en regel om gallring i den lagstiftning som avser den automatiserade behandlingen av personupp- gifter inom socialförsäkringens administration. När det gäller utformningen av huvudregeln om gallring har Lagrådet noterat att den till skillnad från bestämmelserna i nuvarande socialför- säkringsregisterlag och andra registerlagar inte anger någon efter vilken uppgifterna skall gallras. Lagrådet anser att regeln är för vag. Regeringens skäl för att gå ifrån en gallringsregel med en bestämd tids- frist till en som i stället anknyter till ändamålet med behandlingen har redovisats i det föregående. Det finns vidare många exempel på gall- ringsregler i registerlagar som på samma eller liknande sätt anknyter till ändamålet med behandlingen, se 13 § polisdatalagen (1998:622), 15 § lagen (1998:938) om behandling av personuppgifter om totalförsvars- pliktiga, 15 § lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar, 19 § lagen (2001:99) om den officiella statistiken, 22 § lagen (2001:85) om behandling av per- sonuppgifter i brottsbekämpande verksamhet och 7 § lagen (2001:617) om behandling av personuppgifter inom kriminalvården. Mot den redovisade bakgrunden kan regeringen inte finna att den föreslagna gallringsregeln är alltför vag. Vad sedan gäller utformningen av bemyndigandet att föreskriva undantag från gallringsregeln har Lagrådet förordat att det preciseras så att det framgår för vilka ändamål personuppgifter skall få bevaras. Regeringen godtar vad Lagrådet förordat och föreslår i linje med vad som gäller enligt 13 § polisdatalagen, 15 § lagen om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar, 23 § lagen om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet och 7 § lagen om behandling av personuppgifter inom kriminalvården en bestämmelse om att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att uppgifter får bevaras för historiska, statistiska och vetenskapliga ändamål. Härav följer bl.a. att rätten att ta del av allmänna handlingar, behovet av information för rättskipningen och förvaltningen samt forskningens behov får beaktas, dvs. de ändamål som arkivlagen syftar till att tillgodose (se prop. 1997/98:44 s. 47 f.). Lagrådet har vidare förordat att upplysningen i lagtexten om att reger- ingen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar verkställig- hetsföreskrifter om gallring utgår. Regeringen anser att Lagrådets förslag Prop. 2002/03:135 bör följas. har anfört att det finns risk för att , som har att bevaka området bevarande och gallring, inte kommer att ha möjlighet att meddela undantag från gallringsregler i den utsträckning som kan för- väntas för att den i tryckfrihetsförordningen stadgade rätten att ta del av allmänna handlingar inte skall bli illusorisk. Enligt mening finns det två omständigheter som gör det extra komplicerat att använda den vanliga tekniken med gallring som huvudregel, nämligen att verk- samheten behöver uppgifterna samt att verksamhetsom- rådet är svåröverskådligt. Uppgiften att utfärda föreskrifter om undantag från den föreslagna regeln om gallring är enligt regeringens uppfattning utan tvivel en mycket kvalificerad uppgift. Emellertid måste det kunna förutsättas att med utgångspunkt i arkivlagens bestämmelser och integritetsintresset kommer att utarbeta erforderliga föreskrifter om att personuppgifter i viss utsträckning skall bevaras trots att de inte längre behövs för de ursprungliga ändamålen. Den föreslagna regeln om möjligheter att föreskriva undantag från gallringsregeln torde dessutom ge det utrymme för egna bedömningar som behövs för denna uppgift. Regeringens förslag: Avgifter skall få tas ut för utlämnande av uppgifter och handlingar från socialförsäkringsdatabasen enligt de närmare före- skrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen be- Rätten att ta ut avgifter få dock inte innebära inskränkning i rätten att ta del av och mot fastställd avgift få kopia eller utskrift av en allmän handling enligt tryckfrihetsförordningen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: läns allmänna försäkringskassa Skälen för regeringens förslag: Elektronisk hantering av uppgifter och handlingar inom socialförsäkringens administration innebär att det på ett enkelt sätt är möjligt att överföra information på olika medier till enskilda och myndigheter. I vissa avseenden innebär dock utlämnande genom automatiserad behandling eller direktåtkomst ett visst merarbete Det bör därför finnas möjligheter för de berörda myndigheterna att ta ut avgifter för det merarbete och kostnader i övrigt som uppkommer i sådana fall. Bestämmelser om att sådana avgifter får tas ut kan i och för sig beslutas av regeringen i förordning. därför ifrågasatt att avgiften skall slås fast i lag samt, för det fall att det anses att en avgiftsbestämmelse skall finnas i lag, påtalat att det i lagen bör framgå att rätten att ta ut avgifter inte får inskränka enskildas rätt att enligt offentlighetsprincipen ta del av allmänna handlingar. konstaterar att en motsvarande regel om avgiftsdebitering tagits in i registerlagar för andra verksamheter, såsom för skatteförvaltningen, Bakgrunden till detta är bl.a. det förhållandet att utifrån vissa utgångspunkter tagit ställning till en enhetlig princip för myndigheternas uttag av avgifter för att i elek- Prop. 2002/03:135 tronisk form tillhandahålla begärda uppgifter (prop. s. 119 f.). Enligt regeringens mening bör det redan av lagen framgå att myndigheterna har rätt att ta ut avgifter. De närmare bestämmelserna om avgifter bör dock regleras i förordning eller genom föreskrifter av den myndighet regeringen bestämmer. Lagrådets förslag om att det i lagen bör framgå att rätten att ta ut avgifter inte får inskränka enskildas rätt att enligt offentlighetsprincipen ta del av allmänna handlingar bör enligt regeringens uppfattning följas. Regeringens förslag: Vid behandling av personuppgifter i strid med lagen om behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens admi- nistration skall gälla en motsvarande skyldighet att betala skadestånd som enligt personuppgiftslagen gäller vid behandling av personuppgifter i strid med den lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har särskilt kommen- Skälen för regeringens förslag: Enligt 48 § personuppgiftslagen skall den personuppgiftsansvarige ersätta en registrerad för skada och kränk- ning av den personliga integriteten som en behandling av personuppgifter i strid med personuppgiftslagen har orsakat. i den utsträckning det är skäligt jämkas, om den personuppgiftsansvarige visar att felet inte berodde på honom eller henne. melserna i personuppgiftslagen gäller framför de allmänna bestämmel- serna om skadestånd i skadeståndslagen (1972:207). I den mån en fråga inte är reglerad i personuppgiftslagen skall dock bestämmelserna i ska- Det gäller exempelvis frågor om beräkning av Skillnaden mellan de särskilda bestämmelserna i personuppgiftslagen och bestämmelserna i skadeståndslagen består främst i att ersättning en- ligt personuppgiftslagen kan utgå för ren förmögenhetsskada och för kränkning av den personliga integriteten även om brottslig gärning inte En annan viktig skillnad är att personuppgiftslagens skade- ståndsbestämmelse bygger på ett i princip strikt skadeståndsansvar me- dan skadeståndsskyldighet enligt skadeståndslagen förutsätter åtminstone ett oaktsamt handlande från skadevållarens sida. Skadeståndsbestämmelserna i personuppgiftslagen gäller dock bara vid behandling av personuppgifter i strid med bestämmelserna i den lagen. De är alltså inte tillämpliga vid behandling av personuppgifter i strid med Ett motsvarande skadeståndsansvar som det som gäller enligt personuppgiftslagen bör dock finnas även vid behandlingar som utförs i strid med den här föreslagna lagen. denna innebörd bör därför tas in i den lagen. Den som bryter mot bestämmelserna i personuppgiftslagen kan inte bara drabbas av skadestånd. Vissa av lagens bestämmelser är enligt 49 § personuppgiftslagen även straffsanktionerade. bestämmelse kommer naturligtvis att gälla även vid behandling av per- Prop. 2002/03:135 sonuppgifter i strid med personuppgiftslagens bestämmelser inom social- försäkringens administration, om inte särskilda bestämmelser i den före- slagna lagen trätt i ställe för personuppgiftslagens bestämmelser. Något behov av särskilda straffsanktioner vid överträdelser av reglerna i den föreslagna lagen torde emellertid inte föreligga och någon sådan regel förslås därför inte. Regeringens förslag: Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse, blockering eller utplåning av personuppgifter skall gälla på motsvarande sätt vid behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens admi- nistration i strid med den föreslagna lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har särskilt kommen- Skälen för regeringens förslag: Enligt 28 § personuppgiftslagen gäller att den personuppgiftsansvarige är skyldig att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet med den lagen eller föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. Den personuppgiftsansvarige skall också underrätta tredje man till vilken uppgifterna har lämnats ut om åtgärden, om den registrerade begär det eller om mera betydande skada eller olä- genhet för den registrerade skulle kunna undvikas genom en underrät- telse. Någon sådan underrättelse behöver dock inte lämnas om det visar sig vara omöjligt eller skulle innebära en oproportionerligt stor arbetsin- sats. Personuppgiftslagens regler om rättelse, blockering eller utplåning av personuppgifter är endast tillämpliga när uppgifter behandlats i strid med den lagen. Har personuppgifter behandlats på något sätt som endast står i strid med en registerförfattning kan alltså inte rättelse, blockering eller utplåning ske med stöd av personuppgiftslagens regler. Den registrerade bör emellertid ha samma möjlighet att få personuppgifter rättade, blocke- rade eller utplånade vid behandling av personuppgifter i strid med den nu föreslagna lagen. Det är därför nödvändigt att ha en särskild bestämmelse om rättelse, blockering och utplåning i den lagen som bör utformas som en hänvisning till personuppgiftslagens bestämmelser. Regeringens förslag: De allmänna försäkringskassorna, Riksförsäk- ringsverket och skall åläggas att genom sär- skilda åtgärder kontrollera efterlevnaden av denna lag enligt vad som föreskrivs av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen anför att det av lagförslaget inte framgår att det är säkerhetsåtgärder som avses med bestämmelsen samt att det kan ifrågasättas vad innehållet i denna bestämmelse ger för mervärde jämfört med säkerhetsbestämmelserna i personuppgiftslagen. Skälen för regeringens förslag: Enligt 31 § personuppgiftslagen skall den personuppgiftsansvarige vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att skydda de personuppgifter som behandlas. skall åstadkomma en säkerhetsnivå som är lämplig med beaktande av a)de tekniska möjligheter som finns, b)vad det skulle kosta att genomföra åtgärderna, c)de särskilda risker som finns med behandlingen av personuppgif- terna, och d)hur pass känsliga de behandlade personuppgifterna är. Några särskilda bestämmelser om säkerhet vid automatiserad behand- ling anges inte i socialförsäkringsregisterlagen. Den ökning av automati- serad behandling av känsliga personuppgifter inom socialförsäkringens administration som övergången till elektroniskt ärendehanteringssystem och elektroniska akter medför samt de vidgade möjligheter till behand- ling av känsliga personuppgifter som föreslås i den här föreslagna lagen bör emellertid enligt regeringens uppfattning medföra att det införs en särskild bestämmelse med sikte på datasäkerheten inom socialförsäkring- ens administration. Den föreslagna bestämmelsen innebär en konkretise- ring i aktuellt avseende av personuppgiftslagens bestämmelser om säker- het. Naturligtvis åsidosätts inte dessa bestämmelser genom införandet av en sådan bestämmelse som föreslås. Bestämmelsen bör innefatta ett uttryckligt åläggande för myndighe- terna inom socialförsäkringens administration att kontrollera efterlevna- den av lagen. Företrädesvis bör detta ske genom regelbunden kontroll av loggfiler etc. med syfte att kontrollera att inte sådan sökning eller andra behandlingar skett som står i strid med lagens bestämmelser. Förslaget är naturligtvis inte avsett att innebära någon inskränkning av den tillsyns- verksamhet som utövas av Datainspektionen. De närmare bestämmel- serna om kontrollverksamheten bör emellertid meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Regeringens förslag: Den som genom sin befattning med uppgifter från socialförsäkringsdatabasen hos det för kommunerna och landstingen ge- mensamma organet för administration av personalpensioner får känne- dom om uppgifter om enskildas ekonomiska och personliga förhållanden får inte obehörigen röja dessa uppgifter. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har särskilt kommen- Skälen för regeringens förslag: och det organ för administration av personalpensioner som är gemensamt för kommu- nerna och landstingen () skall även fortsättningsvis medges viss direktåtkomst till personuppgifter som behandlas inom soci- Prop. 2002/03:135 alförsäkringens administration. Dessutom kommer personuppgifter att lämnas ut till de organen på medium för automatiserad behandling. I princip kommer inte den föreslagna lagen att innebära några avgörande skillnader i förhållanden till nuvarande reglering när det gäller omfatt- ningen av de uppgifter som anställda och andra verksamma inom dessa organ faktiskt tar del av. Förhållandena är inte sådana att sekretesslagens regelsystem är tillämpligt i fråga om KPA Pension AB:s verksamhet, jfr 1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100). Därför bör en motsvarighet till nu- varande bestämmelser i 16 § i socialförsäkringsregisterlagen om tyst- nadsplikt införas i den föreslagna lagen. Regeringens förslag: En myndighets beslut om rättelse och eller om av- slag på ansökan om information enligt 26 § personuppgiftslagen får över- klagas hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har särskilt kommen- Skälen för regeringens förslag: Möjligheterna att överklaga förvalt- ningsbeslut enligt den föreslagna lagen bör motsvara vad som gäller enligt socialförsäkringsregisterlagen. Enligt 21 b § socialförsäkringsregi- sterlagen får en myndighets beslut om rättelse och om information som skall lämnas enligt 26 § personuppgiftslagen överklagas hos allmän för- valtningsdomstol. Andra beslut enligt socialförsäkringsregisterlagen får inte överklagas. Regeringens förslag: Den nya lagen skall träda i kraft . skall socialförsäkringsregisterlagen upphöra att gälla. Bestämmelserna i den nya lagen skall inte börja tillämpas förrän i fråga om sådan behandling av personuppgifter som påbörjats före eller behandling av per- sonuppgifter som utförs för ett visst ändamål om behandling för ändamålet påbörjats före . Den nya lagens bestämmelse om skadestånd skall tillämpas endast om den omständighet som ett yrkande om skadestånd grundas på har inträf- fat efter det att den nya lagen har trätt i kraft. I annat fall tillämpas de äldre bestämmelserna. Promemorians förslag: Innebär att den nya lagen skall träda i kraft . Remissinstanserna: anför att det mot bakgrund av den systemutveckling som pågår inom verket är mycket angeläget att den nya lagen kan träda i kraft vid den i promemorian föreslagna tid- Prop. 2002/03:135 punkten, dvs. Skälen för regeringens förslag: Lagen om behandling av personupp- gifter inom socialförsäkringens administration föreslås ersätta socialför- säkringsregisterlagen och träda i kraft . Tidpunkten för ikraftträdande har justerats något i förhållande till vad som föreslogs i lagrådsremissen mot bakgrund av de tidsramar som är erforderliga för riksdagsbehandlingen. I enlighet med vad som anförts i avsnitt 6.3 bör bestämmelserna i den nya lagen inte börja tillämpas förrän i fråga om sådan behandling av personuppgifter som på- börjats före eller behandling som utförts för ett visst ändamål om behandling för ändamålet påbörjades före . Regeringens bedömning: Den föreslagna lagen möjliggör på olika sätt såväl en effektivare handläggning inom socialförsäkringens administra- tion som förbättrade förutsättningar att motverka den negativa utveck- lingen inom ohälsoområdet och den därmed sammanhängande kraftiga ökningen av kostnader för förmåner som betalas ut till följd av ohälsan. Detta kommer att innebära kostnadsbesparingar. rande av förslagen kommer givetvis vissa kostnader för utbildnings- och informationsinsatser att uppstå. Dessa kostnader är dock inte större än att de kan täckas inom ramen för myndigheternas ordinarie resursramar. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Skälen för regeringens bedömning: När det gäller anpassningen till personuppgiftslagen måste det allmänt sett sägas vara en mycket kvalifi- cerad för att inte säga omöjlig uppgift att närmare uppskatta de långsik- tiga finansiella konsekvenserna av förslagen. I väsentliga delar såsom reglerna om informationsskyldighet, skadeståndsskyldighet och rättelse är socialförsäkringsregisterlagen redan anpassad till personuppgiftslagen. De förslag som lämnas ansluter i dessa delar i princip helt och hållet till vad som redan gäller enligt socialförsäkringsregisterlagen. I vissa delar, såsom exempelvis övergången till en mer ramlagsbetonad lagstiftning, kan de lämnade förslagen sägas ställa högre krav på kvalificerade be- dömningar inom de myndigheter som kommer att omfattas av den nya lagen, vilket dock i sig inte automatiskt föranleder några egentliga kost- Å andra sidan har det vid utarbetandet av förslagen varit en ambition att genom förtydliganden och andra kompletteringar till reglerna i personuppgiftslagen underlätta myndigheternas beslutsfat- Förslagen innebär även en ökad flexibilitet i förhållande till kom- mande tänkbara organisatoriska förändringar inom socialförsäkringen. Exempelvis gäller detta nya samarbetsformer med gränsöverskridande insatser mellan olika försäkringskassor. Det är svårt att identifiera några egentliga tänkbara kostnadsökningar som följd av de förslag som lämnas med syfte att möjliggöra en utökad användning av informationstekniken inom socialförsäkringen. sträckning som identifierbara kostnadsökningar på något sätt kan knytas Prop. 2002/03:135 till förslagen är det så, att det egentligen är bakomliggande beslut om rationaliserings- och effektiviseringsinsatser inom socialförsäkring- ens administration genom exempelvis övergång till ärendehanterings- system och elektroniska akter som genererat ökningen av kostnader. Däremot möjliggör givetvis förslagen angelägna insatser för såväl effek- tivisering av socialförsäkringens administration som åtgärder mot den negativa utvecklingen inom ohälsoområdet. Därigenom måste förslagen förväntas bidra till besparingar på dessa områden.