prop · GQ03150 · 2003-09-12 00:00:00 — Enligt nya artikel 28.1 och 28.2 i UCITS-direktivet i förening med de ytterligare punkter som lagts till i lista A i bilaga 1 till UCITS-direktivet (punkterna 5 och 6 om fondens tidigare resultat, den typiska investeraren samt kostnadsinformation) skall informationsbroschyren ha ett något annorlunda innehåll än . Som en ram anges att broschyren skall innehålla den information som krävs för att investerare skall kunna göra en välgrundad bedömning av den föreslagna investeringen och särskilt av den risk som är förenad med investeringen. Därtill skall broschyren inne- hålla en tydlig och lättbegriplig förklaring av fondens riskprofil, obe- roende av vilka finansiella instrument som investeringen avser. Vad som skall anges i informationsbroschyren om fondens placeringsinriktning m.m. behandlas närmare i avsnitt 10.11 nedan. Vad gäller den särskilda information som skall lämnas av värdepappersfonder där en betydande del av medlen placeras i andra fonder, se avsnitt 10.8.5. Det bör räcka med att de yttre ramarna för informationsbroschyrens innehåll anges i lag. Det närmare kravet på innehållet bör i form av verk- ställighetsföreskrifter preciseras av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Några remissinstanser har ansett att benämningen informations- broschyr bör bytas ut. En möjlighet vore att, som remissinstanserna påpekat, kalla informationsbroschyren prospekt eller fondprospekt. Begreppet prospekt används dock bl.a. i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument för den information som lämnas i samband med emissioner av fondpapper och erbjudanden om köp eller försäljning av finansiella instrument. Däremot skall sådana prospekt inte upprättas avseende emissioner eller erbjudanden som avser fondandelar (se 2 kap. 1 § första stycket 2 lagen om handel med finansiella instrument). För att undvika begreppsförvirring bör därför en annan terminologi användas i fondlagstiftningen. Med hänsyn till detta samt till att benämningen informationsbroschyr är väl inarbetad finner vi inte tillräcklig anledning att ändra den. En nyhet i UCITS-direktivet är reglerna om förenklade prospekt (artiklarna 27 och 28). Innehållet i informationsbroschyren kan ibland vara omfattande och det kan te sig svårt för en andelsägare att snabbt skaffa sig en uppfattning om värdepappersfonden. Vad som skall ingå i en informationsbroschyr varierar länderna emellan eftersom broschyren skall innehålla minst den information som anges i direktivet. Detta med- för att en andelsägare eller någon som funderar på att förvärva andelar kan få svårt att jämföra olika fonder med varandra. som det kan vara svårt för en andelsägare att tillgodogöra sig all den information som lämnas finns det goda skäl att ändå ge andels- ägaren möjligheten att få denna information. I stället för att sänka kraven på vad som skall ingå i en informationsbroschyr lanseras i UCITS-direk- tivet en för hela EES enhetlig presentation av vissa grundläggande fakta. Dessa så kallade förenklade prospekt har ett standardiserat innehåll, vil- ket avser att underlätta direkta jämförelser mellan fonder i olika länder. Det är inte heller fråga om lika omfattande information som i informa- tionsbroschyrerna. Endast den information som är absolut nödvändig skall finnas med och den informationen skall dessutom presenteras på ett lättfattligt sätt. Ett förenklat prospekt kan sägas vara en kortare sammanfattning av den erbjudna produkten (fonden och fondbolaget). Utredningen har där- för föreslagit att det skall benämnas informationsblad i den svenska lag- stiftningen. Liksom anser vi dock inte att denna benämning är tillräckligt särskiljande i förhållande till informationsbroschyr. Vi anser därför att det förenklade prospektet i stället bör kallas faktablad. Fondbolag skall, jämsides med informationsbroschyren, för varje värdepappersfond upprätta och offentliggöra ett aktuellt faktablad (artik- larna 27.1 och 30 i UCITS-direktivet). I artiklarna 28.1 och 28.3 tillsam- mans med lista C i bilaga 1 till UCITS-direktivet anges närmare vilket innehåll detta skall ha. Utgångspunkten är att faktabladet, liksom informationsbroschyren, skall innehålla den information som krävs för att investerare skall kunna göra en välgrundad bedömning av den föreslagna investeringen och särskilt av den risk som är förenad med investeringen. Därutöver skall bladet ge en lättbegriplig och sammanfattande information som preci- seras i lista C i bilaga 1 till direktivet. Det är fråga om en kort presenta- tion av fondbolaget, värdepappersfonden och förvaringsinstitutet, infor- mation om placeringen av fondmedlen, viss ekonomisk och kommersiell information samt viss ytterligare information. skall, precis som informationsbroschyren, ges in till (jfr artikel 32 i UCITS-direktivet). skall kunna användas som ett marknadsföringsverktyg i samtliga medlemsstater utan ändringar förutom översättning. Av den anledningen får inte något medlemsland kräva att ytterligare handlingar eller uppgifter skall ingå i bladet. UCITS-direktivet anger dock inte exakt hur faktabladet skall se ut. Det skall ju vara fråga om en sammanfatt- ning som är upplagd och skriven på ett lättbegripligt sätt. Tanken är, och målsättningen bör vara, att faktabladen för värdepappersfonder skall få en enhetlig utformning gemensam för hela den europeiska fondmark- naden. I lagen bör därför endast anges ramarna för vad som skall ingå i faktabladet. De närmare kraven på hur faktabladet skall se ut och den information som skall ingå i det avses preciseras i verkställighets- föreskrifter beslutade av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. får bifogas informationsbroschyren som en löstagbar del. 8.1.2De närmare formerna för informationen Regeringens förslag: De handlingar som ett fondbolag skall upprätta för en värdepappersfond, dvs. informationsbroschyr, faktablad, årsbe- rättelse och halvårsredogörelse, skall på begäran lämnas eller skickas kostnadsfritt till den som avser att köpa andelar i en värdepappers- fond. Denne skall även utan begäran erbjudas faktabladet innan avtal ingås. Årsberättelsen och halvårsredogörelsen skall lämnas eller skickas kostnadsfritt till de fondandelsägare som inte har avstått från detta. Fondbolaget kan, efter godkännande, tillhan- dahålla informationsbroschyren och faktabladet t.ex. genom en datafil över Internet. måste dock alltid kunna tillhandahålla skriftliga informationsbroschyrer, inklusive fondbestämmelserna, och faktablad för de andelsägare och eventuella investerare som så önskar. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Enligt utredningens förslag skall dock årsberättelsen och halvårs- redogörelsen lämnas eller skickas till fondandelsägarna först på begäran. Remissinstanserna: , , Fondbola- gens Förening, och Svenska Bankföre- ningen tillstyrker utredningens förslag. anser att det bör övervägas om inte, utöver andelsägarnas möjlighet att efterfråga mer fullständiga rapporter, en mer lättillgänglig information automatiskt bör sändas till andelsägare som inte avsagt sig detta. anser att alla andelsägare som inte uttryckligen har avsagt sig information, löpande skall få samtliga hel- och halvårsrapporter skickade till sig kostnadsfritt. Skälen för regeringens förslag: Den information som fondbolaget producerar måste komma till andelsägarnas och de intresserade investe- rarnas kännedom. UCITS-direktivet anger att informationsbroschyren, årsberättelsen och halvårsrapporten skall skickas till den som är intres- serad av att köpa andelar och som begär det. På samma sätt skall årsrap- port och halvårsrapport skickas till de andelsägare som begär det (arti- kel 33). Vidare skall rapporterna hållas tillgängliga för allmänheten på ett sätt som godkänts av och som anges i informations- broschyren och faktabladet (jfr artikel 33.3). skall alltid uttryckligen erbjudas den som är intresserad av att förvärva fondandelar. I nuvarande svenska bestämmelser ställs mer långtgående krav än UCITS-direktivets i fråga om att skicka årsberättelse och halvårsrapport till andelsägarna. I 27 § lagen om värdepappersfonder anges således att årsberättelsen och halvårsrapporten skall skickas till de andelsägare som inte avsagt sig detta. Denna ordning har kritiserats och har i en skrivelse som gavs in till utredningen argumenterat för dess borttagande. Regeln medför nämligen, enligt föreningen, ett pappersflöde som inte står i proportion till det intresse andelsägarna visar för informationen. Föreningen menar vidare att kostnaderna är betungande och drabbar samtliga andelsägare. Föreningen har vidare anfört att det är väsentligt att ge relevant infor- mation till den som vill och behöver det, men att det med gällande regler inte blir så; exempelvis får en familj med minderåriga barn ett exemplar för varje barn om man inte avböjt det. Enligt föreningen visar erfaren- heten att den som inte önskar information oftare kasserar den än gör sig besväret att avböja att få den. När lagen om värdepappersfonder infördes gick den motsvarande Prop. 2002/03:150 bestämmelsen i 27 § ännu längre än ; då skulle årsberättelsen och halvårsredogörelserna tillställas samtliga andelsägare. Förening föreslog då i sitt remissyttrande att bestämmelsen skulle lindras så att endast de fondandelsägare som begärde informationen skulle få den (se prop. 1989/90:153 s. 69). Det förslaget vann dock inte gehör då. Bestämmelserna fick sin nuvarande utformning genom ändringar på initiativ av (se prop. 1992/93:90 s. 46 f.). Föreningens förslag gick ut på att information skulle skickas endast till den som begärt det, eller åtminstone endast till andelsägare som inte avböjt att få handlingarna. Föreningens argument då var ungefär desamma som framförts till utredningen i skrivelsen . I motiven medgavs att det låg ett visst resursslöseri i att skicka årsbe- rättelser och halvårsredogörelser till andelsägare som inte är intresserade. konstaterades att det är av vikt för att andelsägarna skall kunna bevaka sina intressen att de får del av grundläggande och regelbunden information om fondens verksamhet; därför vore det att gå för långt att inskränka skyldigheten att skicka ut handlingar till enbart sådana andels- ägare som begärt att få dem. Utredningen har vid sin bedömning kommit fram till att bestämmelsen bör ändras för att bättre överensstämma med den motsvarande regeln i UCITS-direktivet. Utredningen har bl.a. pekat på att andelsägarna på ett lättare sätt kommer att få tillgång till den information som finns i t.ex. årsberättelsen genom användandet av Internet. Av de remissinstanser som har yttrat sig i denna fråga har flertalet tillstyrkt utredningens för- slag. Vi delar utredningens uppfattning att informationsplikten måste vägas mot de kostnader denna är förknippad med. Å ena sidan ligger det i andelsägarnas intresse att deras sparande inte belastas av kostnader för information som de inte anser sig ha behov eller intresse av. Å andra sidan är det viktigt att andelsägarna regelbundet får sådan grundläggande information om fonden som årsberättelser och halvårsredogörelserna innehåller. Vi anser att det inte finns anledning att göra någon annan bedömning än den som gjordes vid införandet av den nuvarande regeln i lagen om värdepappersfonder (se prop. 1992/93:90 s. 47). Den nuva- rande bestämmelsen bör därför föras över till lagen om investeringsfon- der. Internet är främst en kanal för information, men får också allt större betydelse för försäljningen av fondandelar. Den information som skall lämnas före och i samband med ett köp borde därför lämpligen kunna lämnas på samma sätt. I artikel 28.4 i UCITS-direktivet anges att både informationsbroschyren, vilken innefattar fondbestämmelserna, och faktabladet får ingå i ett skriftligt dokument eller lagras på ett hållbart medium som av behöriga myndigheter tillerkänns samma rättsliga ställ- ning. Vi anser att bör få en möjlighet att göra en sådan bedömning och tillerkänna andra hållbara medium samma rättsliga ställning som ett skriftligt dokument. Det kan dock inte komma i fråga att fondbolagen lämnar sådan information endast via Internet. 9.1Svenska fondbolags verksamhet utomlands De harmoniserade bestämmelserna för fondbolag som redovisats i avsnitt 7 avser att skapa en auktorisation som erkänns av alla EU:s med- lemsstater. Detta möjliggör för svenska fondbolag att verka inom EU och, till följd av , även inom EES. Utländska förvaltnings- bolag, med säte inom EES, får verka här (se vidare avsnitt 9.2). Enligt de nya bestämmelserna kommer ett system med dubbla anmäl- ningsskyldigheter att tillämpas för fondföretag inom EES. Möjligheten att med stöd av sitt hemlands auktorisation bedriva verksamhet i ett värdland inom EES avser nämligen inte automatiskt rätten att sälja fond- andelar i värdlandet. För det fordras, som tidigare, att varje värdepap- persfond anmäls till värdlandets behöriga myndigheter. Detta kan givet- vis ske . I avsnitt 7.2 ovan har lämnats en närmare redogörelse för vilken verk- samhet ett svenskt fondbolag kan driva i . I motsvarande mån gäller tillståndet även inom EES (ett s.k. service provider-pass). I arti- kel 6 i UCITS-direktivet fastställs nämligen principen att en auktorisation i en medlemsstat gäller i alla medlemsstater. Följaktligen får ett svenskt fondbolag tillhandahålla sina tjänster i ett annat EES-land. Detta gäller dock med ett undantag. Enligt vad som anges i avsnitt 7.2.1. måste ett fondbolag, för att omfattas av UCITS-direktivets regler, förvalta minst en UCITS-fond. Detta innebär att ett fondbolag som bara förvaltar oharmo- niserade fonder, eller specialfonder enligt den nu föreslagna terminolo- gin, inte omfattas av direktivets regler om verksamhet över gränserna. Ett svenskt fondbolag som omfattas av UCITS-direktivets regler kan tillhandahålla tjänster i ett annat EES-land antingen genom att etablera en filial eller enligt friheten att tillhandahålla tjänster (s.k. gränsöverskri- dande verksamhet). Några ytterligare krav på sådana fondbolag får inte ställas av de behöriga myndigheterna i värdlandet. I UCITS-direktivet uppställs dock särskilda procedurregler för de förvaltningsbolag som vill verka utomlands. Dessa procedurregler motsvarar i huvudsak de som anges i artiklarna 17 och 18 i investeringstjänstedirektivet (93/22/EEG), vilka återfinns i 1 kap. 3 c6 b §§ lagen (1991:981) om värdepappersrö- relse. Genom de nya bestämmelserna får ett svenskt fondbolag tillhandahålla fondförvaltning inom hela EES med stöd av det tillstånd som Finans- inspektionen har lämnat. Däremot får fondbolaget inte utan vidare sälja andelar i sina värdepappersfonder i ett annat EES-land. De regler som återfinns i bl.a. artikel 46 i UCITS-direktivet kvarstår nämligen. Detta innebär något som närmast kan beskrivas som ett produktpass. Vi har efter det att lagrådsremissen lämnades kommit till den slutsat- sen att reglerna i artiklarna 6a, 6b och 46 i direktivet måste tolkas så att ett fondbolag som vill inleda verksamhet i ett annat land inom EES måste använda sig av de procedurer som gäller för filialverksamhet eller gräns- överskridande verksamhet. Det är således inte tillräckligt att bolaget anmäler in sina fonder till de behöriga myndigheterna i värdlandet. Däremot måste fondbolaget utöver angivna procedurer alltid anmäla in Prop. 2002/03:150 den eller de värdepappersfonder som det vill saluföra i ett annat land. Ett svenskt fondbolag får enligt de nya bestämmelserna tillhandahålla förvaltningstjänster m.m. åt andra förvaltningsbolag (genom uppdrags- avtal). Även denna tjänst får tillhandahållas inom EES. Det kan diskute- ras om detta inte redan gäller enligt de nuvarande bestämmelserna. Om ett svenskt fondbolag får i uppdrag av ett utländskt förvaltningsbolag att förvalta utländska fonders svenska aktier, torde detta snarare vara ett avtal mellan två avtalsparter än en gränsöverskridande verksamhet. 9.1.1Svenska fondbolag får driva verksamhet från filial i ett annat EES-land Regeringens förslag: Vill ett fondbolag som förvaltar värdepappers- fonder inrätta filial inom EES, skall bolaget underrätta Finansinspek- tionen innan verksamheten påbörjas. Underrättelsen skall innehålla en plan för den tilltänkta filialverksamheten. skall pröva om förutsättningarna är uppfyllda för att fondbolaget skall få inrätta filialen. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Ett svenskt fondbolag som förvaltar värdepappersfonder kan välja att etablera en filial i ett annat land inom EES. Procedurreglerna för detta anges i nya artikel 6a i UCITS-direkti- Överförda på svenska förhållanden innebär de följande. Fondbolaget skall anmäla sin avsikt att etablera en filial till Finans- inspektionen. Anmälan skall innehålla uppgifter och handlingar om den medlemsstat i vilken fondbolaget avser att etablera en filial, en verksam- hetsplan som beskriver den planerade verksamheten och de planerade tjänsterna samt filialens organisationsstruktur, den adress i värdlandet där handlingar kan erhållas, och namnen på dem som leder filialens verk- samhet. Om inte har anledning att ifrågasätta fondbolagets administrativa struktur eller finansiella situation med tanke på den plane- rade verksamheten, skall inspektionen från det att en fullständig anmälan erhållits lämna över uppgifterna till de behöriga myndigheterna i värdlandet. Enligt UCITS-direktivet skall de behöriga myndigheterna lämna upp- gifter om alla ersättningssystem avsedda att skydda investerare. Reglerna i UCITS-direktivet (artiklarna 6a.3 och 6b.2) avser främst det s.k. inves- terarskyddet enligt lagen (1999:158) om investerarskydd. Det skyddet gäller dock inte i fondverksamheten, utan tillämpas endast vid individuell portföljförvaltning. skall således med underrättelsen lämna en uppgift om investerarskyddet i de fall fondbola- gen tillhandahåller individuell portföljförvaltning. I övriga fall bör upplysa om att något ersättningssystem av det slag som avses inte finns. Inspektionen skall underrätta fondbolaget om att uppgifterna har läm- nats över. Om vägrar att lämna över de uppgifter som skall finnas med i anmälan, skall inspektionen underrätta fondbolaget om skälen för detta från det att alla uppgifter kommit in. skall underrätta om antalet och arten av de fall där vägran har förekommit. Ett sådant beslut eller underlåtenhet att meddela beslut skall kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. skall - på motsvarande sätt som gäller enligt t.ex. lagen om värdepap- persrörelse - om den inte meddelar något beslut från det att underrättelsen togs emot, ge sökanden besked om skälen för detta. Sökanden får därefter begära prövning av kammarrätt av om ärendet onödigt uppehålls. Om underrättelsen inte har lämnats över från det att kammarrätten har meddelat en sådan för- , skall det anses som att beslut att inte lämna över underrättelsen meddelats, vilket får överklagas till länsrätt. Lagrådet har i sitt yttrande konstaterat att konstruktionen med en möj- lighet att begära förklaring hos kammarrätt innebär att den materiella domstolsprövningen försenas. Enligt Lagrådet talar övervägande skäl för att det i stället bör finnas rätt till sakprövning i domstol i de fall då inte meddelat beslut från det att inspektionen fått in en ansökan som innehåller den information som krävs enligt gällande föreskrifter. Konstruktioner motsvarande den i lagen om investeringsfonder före- kommer emellertid även i annan finansiell, näringsrättslig lagstiftning (se t.ex. 7 kap. 25 § bankrörelselagen [1987:617], 46 § fjärde stycket lagen om värdepappersfonder, 7 kap. 2 § lagen [1991:981] om värdepappers- rörelse samt prop. 2002/03:139 där det föreslås att 7 kap. 25 § bankrörel- selagen förs över till 17 kap. 2 § lagen om bank- och finansieringsrö- relse). Denna konstruktion har införts i lagstiftningen för sådana fall där det i de EG-direktiv som reglerar verksamhet av det aktuella slaget ställs upp krav på att även uteblivet beslut i vissa fall skall kunna föranleda domstolsprövning (se t.ex. prop. 1992/93:89 s. 136 ff., prop. s.42 ff. och prop. 1994/95:50 s. 142 ff.). Det finns enligt vår uppfattning starka skäl för att bestämmelserna om rätten till domstolsprövning, om inte meddelat beslut i ett tillståndsärende, bör ges en enhetlig utformning på det finansiella området. Det kan med anledning av Lagrådets synpunkter finnas skäl att genomföra en samlad översyn av de bestämmelser av nu aktuellt slag som förekommer i finansiell, näringsrättslig lagstiftning. I avvaktan på en sådan översyn anser vi dock att konstruktionen med en möjlighet att begära förklaring hos kammarrätt, som finns i lagen om värdepappersfonder, bör tas in även i den nya lagen om in- vesteringsfonder. Innan ett fondbolags filial inleder sin verksamhet skall de behöriga myndigheterna i värdlandet från att de tagit emot upp- gifterna från förbereda tillsynen över fondbolaget (artikel 6a.4 i UCITS-direktivet). De skall vid behov upplysa fondbolaget om de villkor som gäller i värdlandet för utbjudande och marknadsföring av fondandelar. Enligt reglerna i UCITS-direktivet får filialen således etableras och Prop. 2002/03:150 inleda sin verksamhet så snart fondbolaget fått ett meddelande från värdlandets behöriga myndigheter eller, i avsaknad av ett sådant medde- lande, sedan tvåmånadersfristen gått ut. Som Lagrådet har påpekat är detta en sak för det andra landet och inte något som det finns anledning att reglera i svensk lag. Därefter får fondbolaget börja sälja andelar i de värdepappersfonder som omfattas av meddelandet, om inte värdlandets behöriga myndigheter i beslut före utgången av fastställer att arrange- för att saluföra andelar inte överensstämmer med bestämmel- serna härför (artikel 6a.5 i UCITS-direktivet). Det kan t.ex. vara fråga om att fondbolaget inte vidtagit åtgärder för att göra utbetalningar eller lösa in andelar i värdlandet eller inte kan lämna den information som erford- ras. I så fall skall den behöriga myndigheten även meddela Finans- inspektionen. Denna tidsfrist kan sägas motsvara den tvåmånadersfrist som enligt artikel 46 i UCITS-direktivet gäller vid inanmälning av vär- depappersfonder utan att därtill anmäla en filial. Om uppgifterna om verksamhetsplan, adress och namn ändras, skall fondbolaget underrätta och värdlandets behöriga myndigheter om detta senast en månad innan ändringen genomförs. UCITS-direktivet anger inte uttryckligen inom vilken tid Finans- inspektionen skall meddela beslut om att ändringen inte får göras. Efter- som anmälan om ändrade förhållanden skall göras med en månads varsel, förefaller det dock lämpligt att inspektionen har en månad på sig att fatta sitt beslut. Så är också fallet enligt 1 kap. 5 § lagen om värdepappersrö- relse. Regeringens förslag: Vill ett fondbolag som förvaltar värdepappers- fonder erbjuda och tillhandahålla tjänster inom EES utan att inrätta filial där, skall bolaget underrätta innan verksam- heten påbörjas. Detsamma gäller om bolaget avser att ändra en sådan verksamhet. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Procedurreglerna för ett fondbolag som förvaltar värdepappersfonder och som önskar driva verksamhet inom en annan medlemsstats territorium enligt friheten att tillhandahålla tjänster återfinns i artikel 6b i UCITS-direktivet. på svenska förhållanden innebär de följande. Fondbolaget skall till lämna uppgifter om den medlemsstat fondbolaget avser att driva verksamhet i och även ge in en verksamhetsplan med uppgift om den planerade verksamheten. skall inom en månad från anmälan lämna över uppgifterna till värdlandets behöriga myndigheter. Enligt UCITS-direkti- vet skall de behöriga myndigheterna också lämna uppgifter om alla tillämpliga ersättningssystem avsedda att skydda investerare.