prop · GQ0344 · 2003-03-07 00:00:00 — Stödperioden kan ej förlängas. Regeringen anser att det bör finnas möjligheter till en ny anvisning till anställning med särskilt anställningsstöd i huvudsak i enlighet med följande. I det fall någon lämnar en anställning med särskilt anställningsstöd skall en sådan anvisning föregås av en prövning i tre steg: 1.Jobbsökaraktiviteter och prövning mot arbetsmarknaden för en re- guljär anställning. 2.Andra insatser inom aktivitetsgarantin inklusive arbete med särskilt anställningsstöd hos annan arbetsgivare. 3.Särskilt anställningsstöd för arbete hos tidigare arbetsgivare får an- visas tidigast från det att tidigare anställning med sär- skilt anställningsstöd avslutats. För personer, som fyllt och som inte kan få ett reguljärt arbete inom dagpendlingsavstånd och där heller inte annat subventionerat arbete eller anställningsstöd hos annan arbetsgivare går att ordna, skall dock Prop. 2002/03:44 anvisning till anställning med anställningsstöd hos samma arbetsgivare kunna göras tidigare än . Arbetsförmedlingen skall i dessa fall före anvisningen ha gjort en noggrann prövning av personens möjligheter att erhålla annat arbete. En person som omfattas av det särskilda anställningsstödet skall under pågående stödperiod kvarstå i aktivitetsgarantin och vid ett eventuellt upphörande av anställningen återgå till andra aktiviteter inom garantin. Arbetsförmedlingen skall stödet lämnas regelbundet under- söka den anställdes möjligheter att få ett osubventionerat arbete. Det kan bl.a. ske genom deltagande i olika jobbsökaraktiviteter. Regeringen kommer att ange de närmare förutsättningarna för det sär- skilda anställningsstödet i förordningen (1997:1275) om anställningsstöd. Regeringen kommer också att låta följa upp arbetsförmedlingens arbete med de personer vars anställningar finansieras av stödet. Förslaget innebär minskade inkomster på statsbudgetens inkomstsida genom att målgruppen utvidgas och subventionsgraden höjs i det sär- skilda anställningsstödet som utgår som en kreditering av arbetsgivarnas skattekonto. Utgifterna ökar under anslaget 22:3 Köp av arbetsmark- nadsutbildning och övriga kostnader för merkostnadsersättning och bi- drag till förhöjda dagsverkskostnader som kan utgå tillsammans med anställningsstödet. minskar utgifterna under anslaget 22:2 Bi- drag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd genom att personer som tidigare fått aktivitetsstöd inom aktivitetsgarantin får en anställning med hjälp av det särskilda anställningsstödet. Därutöver avser regeringen att föreslå att anslaget 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader minskas för att kompensera att den genomsnittliga subventio- nen i anställningsstödet beräknas vara högre än den genomsnittliga er- sättningen för aktivitetsstöd. De minskade inkomsterna beräknas uppgå till 2003, 2004 och 612 miljo- ner kronor . Finansieringen sker genom att anslagen under ut- giftsområde 13 Arbetsmarknad minskas i motsvarande omfattning. Ändringarna bör träda i kraft . 7.2.1Aktivitetsgarantins effekt på en påbörjad ersättningspe- riod Regeringens förslag: När den arbetssökande börjar i aktivitetsgaran- tin upphör hans eller hennes rätt att återgå till den påbörjade ersätt- ningsperiod i arbetslöshetsförsäkringen som föregått deltagandet i ak- tivitetsgarantin. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: (), Landsorganisa- tionen i (LO) och tillstyrker förslaget. AMS anser dock att en möjlighet att återgå till ersättningsperioden om det finns synnerliga skäl bör övervägas. (SO) och avstyrker förslaget och anser att det under vissa förutsättningar skall vara möjligt att återgå till en pågående period med arbetslöshetsersättning. () avstyrker förslaget utifrån ett läge där inkomsttryggheten i aktivi- tetsgarantin kan ifrågasättas. TCO anser att förslaget innebär ett frånta- gande av intjänade rättigheter. Konstnärliga och (), och Svenska Musikerförbun- det avstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 23 § lagen (1997:238) om ar- betslöshetsförsäkring gäller att om arbetslösheten upphör före ersätt- ningsperiodens slut har den sökande rätt till återstående antal dagar av en påbörjad ersättningsperiod vid ny arbetslöshet även om han eller hon då inte uppfyller arbets- eller karensvillkoren. Detta gäller dock inte om en sammanhängande tid av har gått sedan sökanden senast fick ersättning. Regeln innebär alltså att ersättningsperioden på 300 er- sättningsdagar kan användas och att det finns stora möjlig- heter att gå in och ur samma ersättningsperiod med samma ersättning och därmed bibehållen inkomsttrygghet även om man bara kan finna tillfäl- liga arbeten. När en arbetssökande, som uppbär arbetslöshetsersättning, börjar ett arbetsmarknadspolitiskt program lämnar sökanden arbetslöshetsförsäk- ringen och får i stället lön eller aktivitetsstöd i programmet. Aktivitetsstödet motsvarar då den ersättning som den arbetslöse fick från arbetslöshetsförsäkringen. I händelse av fortsatt arbetslöshet efter pro- grammet har den sökande möjlighet att gå tillbaka till den tidigare på- började ersättningsperioden och få arbetslöshetsersättning under återstå- ende antal dagar av perioden. Man kan uttrycka det som att ersättnings- rätten är vilande och kan återupptas om arbetslösheten kvarstår efter pro- grammet. Så länge inget undantag görs i arbetslöshetsförsäkringen gäller samma regel för det arbetsmarknadspolitiska programmet aktivitetsgarantin som för övriga program. Även om syftet ytterst är detsamma för alla program att sökanden skall komma åter i arbete finns en skillnad mellan akti- vitetsgarantin och de övriga programmen. De övriga programmen är tidsbegränsade och det är inte helt säkert att deltagarna efter det att programmet upphört får ett arbete. Efter deltagande i dessa pro- gram behövs en möjlighet att återgå till en påbörjad period med arbets- löshetsersättning. Avsikten med aktivitetsgarantin är däremot att ta ett samlat grepp. Den arbetslöse erbjuds genom ett brett urval av olika insatser att delta i akti- vitetsgarantin till dess han eller hon åter har funnit en förankring på ar- betsmarknaden. Har sökanden åter fått en sådan förankring på arbets- marknaden och därefter blir arbetslös uppfyller han eller hon villkoren för en ny period med arbetslöshetsersättning. Återgång till en påbörjad ersättningsperiod efter det att man börjat i aktivitetsgarantin skulle där- med främst vara intressant för den som hoppat av deltagandet i aktivi- tetsgarantin utan att ha uppfyllt ett nytt arbetsvillkor. Regeringen ser mot bakgrund av alla möjligheter som erbjuds inom aktivitetsgarantin inget behov av att, som TCO, KLYS m.fl. önskar, deltagare i akti- vitetsgarantin skall kunna lämna aktivitetsgarantin som fortsatt arbetslös för att i stället fortsätta en påbörjad period med arbetslöshetsersättning. Rätten till återstående dagar i en ersättningsperiod bör därför upphöra. Remissinstansernas kritik mot förslaget får delvis ses mot bakgrund av den allmänna kritik som framförts mot aktivitetsgarantin under uppbygg- nadsskedet. Kvaliteten i programmet hade på sina håll brister som gör att vissa anser att det är bättre för den arbetslöse att helt på egen hand söka arbete i stället för att söka arbete i mer organiserad form inom aktivitets- garantin. Aktivitetsgarantin har funnit sin avsedda form som ett vik- tigt stöd till den långtidsarbetslöse för att denne åter skall kunna etablera sig i arbetslivet. är det angeläget att det sker en kontinuerlig metodutveckling så att aktivitetsgarantin ytterligare förbättras. Hänsyn skall härvid tas till de villkor som råder på den arbetsmarknad den ar- betssökande är utbildad för eller etablerad inom. Skälet är att arbets- marknadssituationen varierar på grund av olika arbetsmarknaders och branschers speciella förhållanden. Detta gäller exempelvis för kulturar- betare. Allt aktivt arbetssökande som sökanden genomför under tid med arbetslöshetsersättning kan mycket väl ske inom ramen för aktivitetsga- rantin. Tid i aktivitetsgarantin kan, i likhet med tid med arbetslöshetser- sättning, mycket väl varvas med kortare eller längre anställningar i en strävan att finna en mer genomgripande lösning av den sökandes arbets- löshetssituation. AMS är i princip för förslaget, men föreslår en undantagsregel som ger en möjlighet att återgå till en tidigare ersättningsperiod. Liknande tanke- gångar framförs av SO och . Regeringen anser att det varken är nödvändigt eller lämpligt med en undantagsregel. Har den arbetslöse deltagit i aktivitetsgarantin och det visar sig att sökanden inte längre behöver det stödet på grund av att han eller hon har funnit en ny förankring på arbetsmarknaden finns det ingen anledning att återgå till en påbörjad ersättningsperiod. Sökanden erbjuds också att delta i aktivitetsgarantin så länge han eller hon behöver för att åter få en förankring på arbetsmarknaden. Som fram- går av avsnitt 7.2.3 kommer dessutom den som har uppfyllt ett nytt ar- betsvillkor, men med deltidsarbete, erbjudas att vara kvar i aktivitetsga- rantin. Under den tiden har personen kvar ett inkomstskydd i form av aktivitetsstöd motsvarande arbetslöshetsersättningen. Detta kommer att gälla till dess sökanden arbetat heltid eller i enlighet med sitt arbetsutbud. Regeringen föreslår också ett inkomstskydd i händelse den nya dagpen- ningen efter deltagandet i aktivitetsgarantin skulle bli lägre än aktivitets- stödet, se avsnitt 7.2.3. Sammanfattningsvis anser regeringen att när en arbetssökande börjar i aktivitetsgarantin upphör rätten att återgå till den påbörjade ersättnings- perioden i arbetslöshetsförsäkringen som föregått deltagandet i aktivi- tetsgarantin. Regeringen anser också att det inte är nödvändigt med ett undantag eftersom systemet kring aktivitetsgarantin innebär att ingen skall behöva lämna aktivitetsgarantin utan att ha sin försörjning säkrad. Dessutom anser regeringen att kraven på tydlighet och rättssäkerhet talar mot en undantagsregel. Regeringen vill påminna om att den ersättning som lämnas i aktivitets- garantin beloppsmässigt motsvarar arbetslöshetsersättningen. Den sö- kanden har alltså en ekonomisk trygghet i aktivitetsgarantin helt i nivå med den i arbetslöshetsförsäkringen. Villkor för ny arbetslöshetsersättning efter arbete Regeringens förslag: Ramtiden inom vilken arbetsvillkoret skall vara uppfyllt begränsas för den som deltagit i aktivitetsgarantin. Ramtiden kan inte omfatta tid före deltagandet i aktivitetsgarantin. När ramtiden be- stäms skall även tid i jobbsökaraktivitet inom ramen för aktivitetsgaran- tin räknas in. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag vad gäller ramtiden och jobbsökaraktivitet. I promemorian har dock föresla- gits att ett nytt arbetsvillkor för den som deltar i aktivitetsgarantin skall vara utfört inom aktivitetsgarantin och att den som har hoppat av aktivi- tetsgarantin skall ha uppfyllt hela arbetsvillkoret efter avhoppet. Remissinstanserna: AMS tillstyrker de förslag som angetts i prome- utom vad gäller behandlingen av jobbsökaraktivitet inom aktivi- tetsgarantin. IFAU är tveksamt till förslagen och menar att sökanden härigenom får mindre incitament att ta tillfälliga arbeten. JämO är tvek- sam till förslaget att uppställa särskilda villkor för den som avbrutit akti- vitetsgarantin. LO, TCO, , , , och avstyrker förslagen. Bakgrund: Enligt 12 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring är sökanden berättigad till ersättning då han eller hon under en ramtid av 12 månader före arbetslösheten utfört förvärvsarbete per kalendermånad eller i minst 450 tim- mar av 6 kalendermånader. I sistnämnda fall skall arbete ha utförts per kalendermånad. Aktiviteter inom ramen för aktivitetsgarantin behandlas på samma sätt som andra arbetsmarknadspolitiska insatser (17 § lagen om arbetslöshetsförsäkring). Det innebär att tid då sökanden deltagit i akti- vitetsgarantin inte ingår i ramtiden, utan hoppas över. Det gäller t.ex. både arbetsmarknadsutbildning inom aktivitetsgarantin och jobbsökarak- tiviteter. Det medför också att bl.a. arbete som ligger före deltagandet i aktivitetsgarantin tillsammans med arbete som utförts inom aktivitetsga- rantin kan ingå i ett nytt arbetsvillkor. Av 23 § förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program framgår att den arbetslöse kan ta del av aktivitetsgarantin till dess att han eller hon har haft ett reguljärt arbete utan att ha tagit del av andra aktiviteter inom garantin, påbörjar en utbildning som inte berättigar till aktivitetsstöd, eller själv väljer att lämna garantin. Skälen för regeringens förslag I promemorian föreslås att endast arbete som utförts efter det att sökan- den började i aktivitetsgarantin skall ingå i arbetsvillkoret. Det föreslås i lagen uttryckas att ramtiden inte kan omfatta tid före deltagande i aktivi- tetsgarantin. LO, TCO, , , , och Svenska är kritiska till förslaget att sökanden inte för ett nytt arbetsvillkor får åberopa arbete som utförts under tid som ligger före ti- den i aktivitetsgarantin. KLYS menar att det är mycket svårt att generellt värdera vad som utgör en etablering på arbetsmarknaden. Redan det för- hållandet att personen en gång uppburit arbetslöshetsersättning skulle, enligt KLYS, tyda på att personen är etablerad på arbetsmarknaden. IFAU har invänt att de individer som deltar i aktivitetsgarantin inte nöd- vändigtvis står långt från arbetsmarknaden. Enligt IFAU finns även en risk att sökanden, med arbetslöshetsersättning, tackar nej till ett tillfälligt arbete om det inte kan få ingå i arbetsvillkoret efter det att personen deltagit i aktivitetsgarantin. Regeringen anser att den risken är liten. Majoriteten av de arbetssökande har andra incitament att arbeta än att arbetet skall kvalificera till nya perioder med arbetslöshetsersättning. För att aktivitetsgarantin skall kunna utgöra det verkningsfulla instru- ment som den är avsedd att vara är det enligt regeringens mening nöd- vändigt att sökanden erbjuds att vara kvar i aktivitetsgarantin till dess att han eller hon åter är etablerad på arbetsmarknaden. Regeringen anser inte att det är rimligt att arbete som varvats med arbetslöshetsersättning före det att bedömningen gjorts att sökanden är eller riskerar att bli långtidsin- skriven, skall ingå i det arbetsvillkor med vilket den sökande uppfyller rätten till senare arbetslöshetsersättning. Regeringen anser att ett arbets- villkor efter det att sökanden börjat delta i aktivitetsgarantin bör vara måttet på den nya etablering på arbetsmarknaden som behövs för att ar- betslöshetsersättning skall lämnas. Regeringen föreslår därför att vid prövning av arbetsvillkoret skall ramtiden inte omfatta tid före delta- gande i aktivitetsgarantin. Det bör också finnas en möjlighet för den som så önskar att fortsätta att delta i aktivitetsgarantin trots att arbetsvillkoret är uppfyllt. Regeringen har för avsikt att i förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program föreskriva att den som arbetat i mindre omfattning än sitt ar- betsutbud och vid sidan därav deltagit i aktiviteter inom garantin har möjlighet att stanna kvar i aktivitetsgarantin. Därigenom kommer del- tagarens ersättning inte att minska vilket skulle kunna hända om han eller hon lämnat garantin efter att ha uppfyllt arbetsvillkoret med deltidsarbete i mindre omfattning än arbetsutbudet. I promemorian föreslås också att endast arbete inom aktivitetsgarantin skall ingå i arbetsvillkoret. Vidare föreslås att den som hoppar av aktivi- tetsgarantin skall ha uppfyllt arbetsvillkoret efter avhoppet. Flera re- missinstanser har avstyrkt förslaget. LO t.ex. tar bestämt avstånd från en regel som innebär att den som inte vill delta i aktivitetsgarantin helt av- stängs från ersättning till dess ett nytt arbetsvillkor uppfyllts. IFAU har framhållit att det är tveksamt att inte låta en person tillgodogöra sig ar- bete inom aktivitetsgarantin om man väljer att hoppa av. Enligt IFAU finns det inte skäl att värdera utfört arbete inom eller utom aktivitetsga- rantin på olika sätt. Mot bakgrund av den starka remisskritik som fram- förts anser regeringen att det är tillräckligt vid prövning av om arbetsvill- koret är uppfyllt att hela arbetsvillkoret ligger efter det att sökanden börjat i aktivitetsgarantin. Det nya arbetsvillkoret kan således ligga helt inom, delvis inom och delvis efter eller helt efter deltagandet i aktivitets- garantin. Huvudregeln skall vara att såväl normalarbetstid som dagpen- ning baseras på det arbete som utgör det nya arbetsvillkoret. Mer om Prop. 2002/03:44 dagpenningen, se avsnitt 7.2.3. Avslutningsvis vill regeringen nämna att det för rätt till arbetslöshets- ersättning efter deltagande i aktivitetsgarantin saknar betydelse inom vil- ket eller vilka yrkesområden denna nya etablering skett. Arbetslöshets- försäkringen är en omställningsförsäkring, ingen yrkesförsäkring. De vanliga kraven på yrkesmässig och geografisk rörlighet med ersättning gäller med arbetslöshetsersättning. Ramtiden är den tid inom vilket arbetsvillkoret skall vara uppfyllt. I promemorian föreslås att ramtiden, i likhet med vad som gäller , bör vara 12 månader även för den som deltagit i aktivitetsgarantin. Den bortre gränsen för ramtiden för den som deltagit i aktivitetsgarantin före- slås dock vara tidigast då sökanden började delta i garantin. I promemo- rian föreslås även att merparten av det som utgör s.k. överhopp- ningsbar tid också skall vara överhoppningsbar inför en ny period med arbetslöshetsersättning efter deltagande i aktivitetsgarantin. Det innebär att arbetslöshetskassan skall bortse från t.ex. sjukdom, vård av barn , tid med föräldrapenning i den mån tiden inte ingår i ett arbetsvill- kor, tid i arbetsmarknadsutbildning och arbetspraktik vid fastställande av ramtiden (17 § lagen om arbetslöshetsförsäkring). I promemorian föreslås dock att tiden i jobbsökaraktivitet inom aktivi- tetsgarantin inte skall vara överhoppningsbar. Tid i jobbsökaraktivitet föreslås ingå i ramtiden. Anledningen till förslaget är att jobbsökarakti- viteten till stor del motsvarar, i mer organiserad form, vad den arbetslöse gör under tid då han eller hon uppbär arbetslöshetsersättning. I promemo- rian anförs att i syfte att skapa en likhet med reglerna i arbetslöshetsför- säkringen för sökanden som inte haft plats i aktivitetsgarantin bör tid i jobbsökaraktivitet ingå i ramtiden. Regeringen delar denna uppfattning. Bakgrunden till reglerna om överhoppningsbar tid är att sökanden har varit hindrad att söka arbete. Det syns tydligast vid t.ex. sjukdom. Jobb- sökaraktiviteten däremot kan inte vara ett hinder att söka arbete. AMS har invänt att i jobbsökaraktiviteten kan ingå vissa moment av vägledning och orientering. Enligt regeringens mening utgör detta inte tillräckligt skäl till avsteg från regeln. Tid i jobbsökaraktivitet bör således inte vara överhoppningsbar. Enligt 22 § förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska pro- gram kan den som anvisats till aktivitetsgarantin delta i jobbsökaraktivi- teter hos arbetsförmedlingen, i aktiviteter som anordnats i samverkan mellan () och andra aktörer och i övriga ar- betsmarknadspolitiska insatser som AMV förfogar över. Skulle en akti- vitet som anordnats i samverkan mellan AMV och andra aktörer utgöra sådan aktivitet som inte är överhoppningsbar enligt 17 § lagen om ar- betslöshetsförsäkring skall den i likhet med jobbsökaraktiviteter också ingå i ramtiden. Regeringens förslag: Dagpenning från arbetslöshetsförsäkringen till den som deltagit i aktivitetsgarantin får, om det är till fördel för den sökande, lämnas med ett belopp som motsvarar den ersättning som senast lämna- des i form av aktivitetsstöd i aktivitetsgarantin. Denna möj- lighet gäller för den som ansöker om arbetslöshetsersättning från det att deltagandet i aktivitetsgarantin upphörde. Som villkor för en sådan högre ersättning skall gälla att det nya arbets- villkoret är uppfyllt med arbete som motsvarar sökandens senaste arbets- utbud inom aktivitetsgarantin. Promemorians förslag: Förslaget överensstämmer i huvuddrag med regeringens. Remissinstanserna: AMS och IFAU tillstyrker förslaget i promemo- rian. TCO tillstyrker förslaget, men anser att sökanden också bör få be- hålla sin normalarbetstid beräknad på arbete som låg till grund för en tidigare period med arbetslöshetsersättning. SO avstyrker förslaget med samma motivering som TCO. LO tillstyrker förslaget, men anser att den nya ersättningen bör baseras på dagsförtjänsten före arbetslösheten så att förhöjd ersättning skulle kunna lämnas ytterligare en gång på det arbetet. LO förespråkar att sökanden som visserligen uppfyllt arbetsvillkoret, men med deltidsarbete, skall erbjudas att stå kvar i aktivitetsgarantin till dess han eller hon har arbetat i enlighet med sitt arbetsutbud. Bakgrund: Enligt 2427 §§ lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäk- ring lämnas arbetslöshetsersättning i form av en dagpenning som är base- rad på tidigare förvärvsinkomster. Inkomsten beräknas på sökandens ti- digare dagsförtjänst . Som normalarbetstid skall enligt 28 § samma lag gälla den genomsnittliga arbetstiden i det för- värvsarbete som innebär att arbetsvillkoret uppfylldes. Ersättningens om- fattning bestäms genom en jämförelse mellan sökandens normala arbetstid före arbetslösheten och antalet arbetslösa timmar under den vecka för vilken ersättningen söks. Normalarbetstiden har betydelse vid bedömningen av om en sökande är att anse som arbetslös eller inte respektive omfattningen av arbetslös- heten. Exempel: En helt arbetslös person med en normalarbetstid om och en månadslön om får en dagpenning på . Samma dagpenningbelopp får den med en normalarbets- tid och en månadslön om . Skillnad uppstår när båda arbetar . Sökanden med en normalarbetstid om är inte berättigad till någon arbetslöshetsersätt- ning så länge han eller hon arbetar . Det finns i det fallet ingen arbetslöshet att ersätta. Sökanden med en normalarbetstid om är däremot berättigad till arbetslöshetsersättning (2,5 x ) vid deltidsarbete . När sökanden beviljas en ny period med arbetslöshetsersättning som följer på den föregående är tillämpningen enligt praxis följande. Sökanden behåller den dagpenning och normalarbetstid som gäller . Detta gäller oavsett om det nya arbetsvillkoret uppfyllts med arbete med väsentligt lägre lön än det som låg till grund för ersättningen eller om det nya arbetsvillkoret uppfyllts med deltidsarbete. Effekten av tillämpningen är bl.a. att en sökande som en gång haft heltidsarbete, ge- nom deltidsarbete kan återkvalificera till nya ersättningsperioder med er- sättning för heltid. Inkomsten eller omfattningen av deltidsarbetet för det nya arbetsvillkoret får ingen effekt på ersättningen i den nya ersättnings- perioden. I de fall ersättningsperioderna inte länkar i varandra beräknas den nya ersättningen med utgångspunkt i det arbete med vilken det nya arbetsvillkoret uppfylldes. Det finns i 8 § förordning (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring en begränsningsregel för den som har en tillsvidareanställning på deltid. Den innebär att en sökande som vid utgången av ersättningsperioden har en tillsvidareanställning på deltid inte är berättigad till arbetslöshetser- sättning vid sidan av deltidsarbetet i en ny ersättningsperiod. Denna be- gränsning gäller även i de fall när en sökande som lämnat en tillsvidare- anställning på deltid, åter har en tillsvidareanställning på deltid. Denna tremånadersregel är avsedd att förhindra missbruk av arbetslöshetsförsäkringen genom att lämna tillsvidarean- ställningen. Skälen för regeringens förslag: Regeringen har i avsnitt 7.2.1 före- slagit att när en arbetssökande börjar delta i aktivitetsgarantin upphör rätten att återvända till den påbörjade ersättningsperioden. När sökanden efter det att han eller hon har börjat delta i aktivitetsgarantin åter har upp- fyllt ett nytt arbetsvillkor har det varit ett avbrott mellan den förra perio- den med arbetslöshetsersättning och den som skall beviljas.