prop · GQ03122 · 2003-05-23 00:00:00 — utvecklingshänsyn tas inom samtliga politikområden även på EU-nivå. 2002/03:122 EU bör vara en viktig aktör i produktionen av globala offentliga Bilaga 1 nyttigheter i samarbete med andra internationella organisationer. bör noggrant följa reformeringen av EU:s utvecklingsarbete och fortsätta att resa krav på bättre uppföljning av budget, resultatstyrning och rapporteringssystem. Uteblir tillräckliga förbättringar under kommissionens mandatperiod, bör ta initiativ till en diskussion om den arbets- och resursfördelning som bör råda mellan EG och medlemsstaterna. Näringslivets roll som förmedlare av kunskap och tillväxt blir allt viktigare. behövs en aktiv social dialog i arbetslivet, vilket förutsätter väl fungerande fackföreningar. Det svenska näringslivets och fackföreningarnas erfarenhet och kunnande bör användas bättre i det svenska biståndet genom att de i ökad omfattning inkluderas redan i planeringsstadiet av landstrategier. Näringslivets möjligheter att verka internationellt har fortsatt att öka bl.a. tack vare en medveten svensk politik att verka för starka internationella regelverk på det ekonomiska området. De förstärkta regelverken underlättar näringslivets expansion, vilket i sin tur bidrar till ekonomisk utveckling. Regelverken på de sociala och miljömässiga områdena är svagare. Näringslivets egna ställningstaganden vad gäller respekt för mänskliga rättigheter och miljö blir därmed mycket viktiga. Kommittén föreslår att en utredning tillsätts för att utreda om det föreligger behov av lagstiftning vad gäller företags och pensionsfonders rapporteringsskyldighet på det sociala och miljömässiga området samt om det föreligger behov av villkor gällande socialt ansvarstagande och förstärkta villkor avseende miljöhänsyn i samband med exportkreditgivning. Ett utökat informationsutbyte mellan regeringskansli och näringsliv vad gäller mänskliga rättigheter skall eftersträvas. Det svenska civila samhällets organisationer kan bidra med värdefulla erfarenheter när det gäller att skapa en ökad koherens mellan målen för den svenska politiken för global utveckling och politiken inom olika politikområden. Därför föreslår kommittén att ett inrättas med syfte att skapa en plattform för diskussion och erfarenhetsutbyte och ökad insyn i den svenska politiken för global utveckling. Det globala civila samhället växer sig allt starkare och skapar många nya allianser som ofta är framgångsrika i att förstärka medvetenheten om globalt ansvar och global nytta. Det civila samhället bör vara representerat i de rådgivande specialistgrupper som föreslås skapas för arbetet med att främja globala nyttigheter. Det svenska biståndet till enskilda organisationer kan dels vara ett stöd till organisationer i utvecklingsländer för att stärka deras självständighet och kapacitet, dels vara ett stöd för att skapa ett gynnsamt samhällsklimat för dem att verka i. Utifrån ett sydperspektiv bör det svenska stödet till det civila samhället i utvecklingsländer bygga på behov och efterfrågan från organisationer i berörda länder. Det behöver inte vara avhängigt av att det finns en samarbetspartner i . Det civila samhällets organisationer i får en allt viktigare roll som samhällspåverkare och opinionsbildare vad avser såväl mål och medel som kvalitet och kvantitet. Enskilda organisationer har en viktig roll att spela i genomförandet av bistånd. organisationer i höginkomstländerna är en stor resurs i Kommittén förutser att ett samarbete mellan organisationer i och i utvecklingsländerna kommer att ha ett värde också när samarbetet inte är direkt biståndsrelaterat. Kommittén föreslår att utformningen och finansieringen av ett stöd till ett sådant mellanfolkligt samarbete utreds. Förstärkt mål- och resultatstyrning Allt fler fackdepartement internationaliseras och allt fler frågor blir Det självständiga agerandet från myndigheter i internationella fora har vuxit sig starkare, och ökade krav på både vertikal och horisontell samordning kan konstateras (Kapitel 8). Instrument inom många olika politikområden har effekter på fattigdomen koordineringsfunktion för PGU inrättas i med ansvar för bl.a. följande: att sammanställa departementens rapportering vad gäller deras bidrag till måluppfyllelse av PGU, att återrapportera till , att ta fram bakgrundsanalyser, att ta initiativ till interdepartementala arbetsgrupper, att identifiera departementsöverskridande frågor. När det gäller utvärdering och uppföljning av politiken konstaterar kommittén att många utvärderingar inte kommer till användning och att de utvärderade parterna sällan har en aktiv del i utvärderingen. Kommittén föreslår därför att värdlandet mer systematiskt integreras i utvärderingen. Det framtida uppföljnings- och utvärderingsarbetet bör inkludera hela PGU. Utvärderingsarbetet i de multilaterala organisationerna bör uppmärksammas mer. Kommittén konstaterar att ett effektivt informations- och kommunikationsarbete är en förutsättning för att skapa och bibehålla ett starkt stöd för PGU. Kunskapen bland allmänheten om multilateralt globalt samarbete behöver stärkas. Kommittén föreslår att opinionsbildning i första hand bör bedrivas av enskilda organisationer och politiska partier. Kommittén föreslår vidare att samtliga politikområden inom PGU utvecklar sitt informationsarbete. och berörda förvaltningar har att hantera allt mer kunskapsintensiva och komplexa fattigdomsfrågor, och förändringstakten För att öka potentialen för svenskt inflytande krävs en förstärkning av spetskompetens inom departement och verk på prioriterade områden samt en utökad korsbefruktning mellan existerande En central databas och vidareutbildning i centrala frågor med bred medverkan från bl.a. utvecklingsländer, det civila samhället, forskarsamhället och näringslivet föreslås. Kompetensen inom utrikesförvaltningen och Sida behöver förnyas och förstärkas för fördjupad och breddad analys av utvecklingsländernas politik för fattigdomsminskning utifrån ett syd- och rättighetsperspektiv. Handelspolitik, demokrati och mänskliga rättigheter bör särskilt Ett utökat samarbete med andra biståndsgivare, multilaterala organisationer och externa experter bör också eftersträvas. Med tanke på det långsiktiga landsamarbetet som föreslås förutser kommittén att Sida kommer att behöva decentralisera mer personal till De globala frågornas hantering När det gäller styrning och analys på global nivå konstaterar kommittén att denna behöver förstärkas (Kapitel 8). förändringstakten som följt i globaliseringens spår har skapat ett tryck på förändring och anpassning av de globala institutionerna. av en global diskussion om hur existerande svagheter i systemet skall åtgärdas som människors tilltro till det internationella samarbetet och den demokratiska legitimiteten förstärks. föreslår att stöd ges till en global fond för att främja utvecklingsländernas medverkan i det globala samarbetet. Fortsatt stöd krävs också för det arbete som utförs inom globala nätverk kring olika avgränsade frågor med bred medverkan. Kommittén föreslår att tar initiativet till en fördjupad fortsatt internationell diskussion om hur de globala ödesfrågorna skall hanteras bör dessutom aktivt tillsammans med andra likasinnade länder ta initiativ till nya former för kraftigt utökade resursöverföringar till fattiga människor och fattiga länder. , (ESV) , (EKN) Forum Syd (Inkl. , Afrikagrupperna, BLLF , , , , , , KFUK- , , Latinamerikakommitén i , PACS, PMU-Interlife, , , , Svalorna Larinamerka, , , Världsbutikerna för rättvis handel, UBV) Frivilligorganisationernas fond för mänskliga rättigheter , (FUF) Föreningen , (FSDB) Handikappförbundens samarbetsorgan, (HSO) , (HO) International Experience, (Inex) för fred och frihet, , (JämO) Kooperation Utan Gränser/SCC + LRF, KF, HSB råd för demokrati och utveckling Tekniska högskolan, (KTH) i , (LO) (LSU)+ Forum Syd NGDOs to the EU) LRF/Swede + KF, Kooperation utan gränser, HSB /SKM/EFS , (SNF) Näringslivets internationella råd, (NIR) Nätverket utbildning för alla internationella centrum, (OPIC) Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning, (HomO) Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, (DO) Pingstmissionens u-landshjälp, (PMU Interlife) Policygruppen för global livsmedelssäkerhet , (RFSL) Mental Hälsa, (RSMH) vuxna, (FUB) , (RRV) Samverkansforum för kvinnor i , (SAMS) , (SCB) fredsforskningsinstitut, () , (SEI) och Samhälle, (SNS) , (Sida) Svensk projektexport, (SPE) Svenska avdelningen av internationella biståndsstiftelse, (SHIA) Svenskt Internationellt Liberalt Centrum akademikers centralorganisation, () , (SDR) Kristna Råd, (SKR) , (SLU) , (SRF) , (TCO) Utbildning för Biståndsverksamhet, (UBV) + Framtidsjorden, Svalorna Verket för innovationssystem, () Verket för näringslivsutveckling, () Världsnaturfonden, (WWF) Sammanställning över remissinstansernas yttranden över En rättvisare värld utan fattigdom (SOU 2001:96) En rättvisare värld utan fattigdom har skickats till 247 remissinstanser på remiss. Utöver dessa har 25 inkommit med yttrande på eget initiativ. Av de 247 som anmodades respektive bereddes möjlighet att yttra sig inkom 170 med svar, vilket innebär att av instanserna inkommit med svar. Remissinstanserna välkomnar kommitténs utredning och är i princip positiva till utredningens huvuddrag, såsom de föreslagna förhållningssätten och målen för politik för global utveckling. Ett flertal remissinstanser är dock kritiska mot utredningens brist på konkretion och menar att det är oklart hur vissa av förslagen skall genomföras i praktiken. Förhållningssätt i politik för global utveckling En breddning av politikområdet Utredningen föreslår att den svenska politiken för global utveckling skall innehålla tre delmoment: utvecklingshänsyn inom samtliga berörda politikområden, samarbete kring främjandet av globala nyttigheter och bistånd. I stort sett samtliga remissinstanser som har yttrat sig i frågan om ett breddat förhållningssätt stödjer grundtanken i utredningens förslag. Merparten av de remissinstanser som yttrat sig i frågan stödjer förslaget att ett sydperspektiv skall genomsyra utvecklingssamarbetet. Remissinstanserna stödjer i huvudsak principen om att utgångspunkten skall tas hos de fattiga själva. Ett flertal remissinstanser har synpunkter på hur sydperspektivet skall kunna genomföras i praktiken. Bl.a. ställs frågor kring vem som skall kunna anses representera de fattiga och hur man skall kunna säkerställa att de fattigas perspektiv tas hänsyn till. Vidare menar en stor del av de remissinstanser som yttrat sig att utredningens resonemang kring sydperspektivet brister i konkretion, vilket bl.a. föranleder att det i vissa remissinstansers mening är svårt att avgöra vad som i praktiken avses med sydperspektivet. Ett flertal utlandsmyndigheter påpekar vikten av att sydperspektivets konsekvenser analyseras. Flera remissinstanser invänder även mot sydperspektivet som begrepp och menar att det vore olyckligt om man använde ett vädersträck som utgångspunkt för utvecklingssamarbetet. Bland förslagen till alternativa begrepp kan man finna utvecklingsperspektiv och de fattigas utvecklingsperspektiv. Förslaget att ett rättighetsperspektiv skall ligga till grund för det breddade politikområdet får starkt stöd av remissinstanserna. Många ser det som mycket positivt att den enskilda människan sätts i fokus och att mänskliga rättigheter skall utgöra en grund för utvecklingssamarbetet. Några remissinstanser, t.ex. det gemensamma folkrörelseyttrandet, framhåller att det är viktigt att inte nedvärdera vikten av kollektivt agerande för uppfyllandet av målen för en svensk politik för global utveckling. Sida och flera andra remissinstanser föreslår att rättighetsperspektivet modifieras till ett demokrati och rättighetsperspektiv, eftersom de anser att demokrati och mänskliga rättigheter måste ses i ett sammanhang. Ett flertal utlandsmyndigheter pekar på vikten av att rättighetsperspektivet förtydligas och görs operationaliserbart om det skall kunna användas i det löpande utvecklingssamarbetet. Några remissinstanser nämner en potentiell motsättning mellan det föreslagna sydperspektivet och rättighetsperspektivet. Vissa remissinstanser anser vidare att rättighetsperspektivet inte genomsyrar analys och förslag i betänkandet. Ett flertal remissinstanser föreslår tillägg till utredningens tre förhållningssätt. Många däribland Sida och flera av de svenska Utlandsmyndigheterna anser att ett jämställdhetsperspektiv bör läggas till de övriga perspektiven. Sida betonar jämställdhetsaspektens betydelse för effektiv fattigdomsbekämpning och demokratisk utveckling. Många remissinstanser uttrycker oro över att det tidigare uttryckliga jämställdhetsmålet utgår som delmål för svenskt utvecklingssamarbete. I det gemensamma remissyttrande som utarbetats av ett antal folkrörelser föreslås vidare att folkligt inflytande skall införas som ett grundläggande förhållningssätt. Folkrörelserna menar att folkligt inflytande förstärker och kompletterar de övriga förhållningssätten. De anser vidare att folkligt inflytande är en av grundförutsättningarna för en demokratisk hållbar utveckling. Relativt få remissinstanser har kommenterat betänkandets förslag till det dubbla motivet: solidaritet och det upplysta egenintresset. Av dessa ger flera sitt stöd till betoningen på internationell solidaritet och det upplysta egenintresset som grund för svenskt agerande. Några remissinstanser anser dock att det finns en spänning mellan solidaritet och egenintresse som måste klargöras. Flera enskilda organisationer är kritiska till den framskjutna roll som det upplysta egenintresset ges. Några menar att solidaritet måste ges ett mer konkret innehåll. Målen för politik för global utveckling De tre föreslagna målen för politik för global utveckling; en rättvisare global utveckling, en förebyggande och hållbar hantering av gemensamma globala angelägenheter och en förbättring av den fattiga människans levnadsvillkor får i huvudsak stöd av remissinstanserna. Dock anser många av remissinstanserna att målen är otydliga och att det saknas målhierarkier, vilket riskerar att resultera i svårigheter att lösa målkonflikter. Vissa remissinstanser framhåller i linje med detta att riktlinjer för hantering av målkonflikter bör utarbetas. potentiella intressekonflikter som kan komma att uppstå och menar att diskussionen om hur detta skall hanteras fått för lite utrymme i Krav på en målformulering där betydelsen av hållbar utveckling ingår återfinns i flera yttranden. En rättvisare global utveckling Vad gäller målet en rättvisare global utveckling kritiserar flera remissinstanser utredningen för att det är oklart vad som avses med Några remissinstanser föreslår att målet måste kopplas till delmål och andra föreslår att det måste utvecklas kriterier för vad som skall anses vara en rättvisare global utveckling. Några föreslår att målet bör formuleras en rättvis global utveckling och ytterligare andra menar att målet bör vara en rättvis och hållbar global utveckling. remissinstanser föreslår att rättvis fördelning bör vara målet för Politiken för global utveckling. En förebyggande och hållbar hantering av gemensamma globala De remissinstanser som yttrat sig avseende målet en förebyggande och hållbar hantering av gemensamma globala angelägenheter är i princip Några framhåller dock att det snarare handlar om ett medel än Endast ett mindre antal remissinstanser har kommenterat detta mål överhuvudtaget, mer än i allmänt positiva ordalag. En förbättring av den fattiga människans levnadsvillkor Remissinstanserna stödjer i huvudsak att de sex hittillsvarande delmålen för biståndet avskaffas och att fattigdomsbekämpning sätts i fokus. remissinstanser anser dock att delmålen väl speglar fattigdomsbegreppets mångdimensionalitet och anser därför att de bör bevaras. ovan menar dessutom många remissinstanser att det är olyckligt att jämställdhet mellan kvinnor och män föreslås tas bort som ett delmål i den svenska utvecklingspolitiken. Bland remissinstanserna framkommer även förslag till omformulering av det föreslagna målet för utvecklingssamarbetet. den fattiga människan bör framhävas som aktör med möjlighet att påverka sin egen situation. I linje med detta föreslår Sida att målet för utvecklingssamarbetet bör omformuleras till "att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor". Målen för samarbetet med Endast ett fåtal remissinstanser har kommenterat målen för samarbetet med . Utredningens konstaterande, att målen för bör kunna bibehållas och sorteras in under de tre målen för politik för global utveckling, får både kritik och stöd av remissinstanserna. Bl.a. kan nämnas att vissa utlandsmyndigheter påpekar att Östsamarbetet styrs av en annan uppsättning mål än utvecklingssamarbetet, vilket föranleder att biståndet får en annan profil. Ambassaderna menar därför att Östsamarbetet bör fortsätta att ha delvis andra mål och tidshorisonter. Operativa delmål bör komplettera de övergripande målen Många remissinstanser anser att de övergripande målen är för visionära och behöver kompletteras med mätbara och operativa delmål för att resultatstyrning av utvecklingsinsatser skall bli meningsfull. Ett antal remissinstanser anser att de internationella utvecklingsmålen skall prägla politiken för global utveckling. Utvecklingshänsyn inom samtliga politikområden I stort sett samtliga remissinstanser som yttrat sig i frågan instämmer i utredningens resonemang om att andra politikområden utöver biståndet har stor effekt på utvecklingen i utvecklingsländer och på fattiga människors levnadsvillkor. Flera remissinstanser understryker handels- och jordbrukspolitikens betydelse. Migrationspolitik, kulturpolitik och miljöpolitik lyfts fram som andra viktiga områden. Några remissinstanser poängterar vikten av att en sammanhållen politik även bör omfatta politikområden som försvar och säkerhet. Huvuddelen av remissinstanserna som yttrat sig avseende förslaget, stödjer att en koordineringsfunktion upprättas inom i syfte att hantera departementsöverskridande frågor. Vissa remissinstanser betonar vikten av klara mandat och roller samt uttrycker farhågor om att den föreslagna koordineringsfunktionen inte är tillräcklig för att säkerställa samstämmigheten. Några remissinstanser anser att koordineringsfunktionen bör få en auktoritativ roll och att ansvaret bör ligga på statssekreterarnivå eller hos ett eget statsråd. Remissinstanserna välkomnar den roll globala nyttigheter ges i utredningen. Många remissinstanser har synpunkter på vilka globala nyttigheter som skall prioritera och föreslår tillägg, t.ex. utbildning för alla, hälsa, jämställdhet, tillgång till preventivmedel, kulturmiljö och kontroll av Flera anser dock att inventering och analys av begreppet globala nyttigheter bör föregå beslut om vad skall prioritera. Vissa remissinstanser betonar även att biståndsanslaget inte bör finansiera insatser som i första hand är av ett nationellt intresse samt att medel för stödjandet av globala nyttigheter skall hämtas från det budgetanslag som har huvudansvar för det aktuella politikområdet. Huvuddelen av de remissinstanser som har yttrat sig om förslagen gällande landbaserade utvecklingssamarbetes utformning stödjer att antalet långsiktiga samarbetsländer måste fokuseras och begränsas. Dock menar de flesta att antalet inte behöver begränsas till exakt 20 länder, vilket utredningen föreslår. Remissinstanserna är i stor utsträckning kritiska till de föreslagna kriterierna för länderval, indelningen i kategorier och kopplingen mellan landkategori och biståndsform. Remissinstanserna menar att en strikt tillämpning av de föreslagna kriterierna kan innebära att svåra samarbetsländer diskvalificeras för svenskt utvecklingssamarbete. kritik framförs mot de föreslagna kriterierna och kategorierna som alltför Vad gäller kopplingen mellan biståndsform och landkategori menar flera remissinstanser att val av biståndsinsats i större utsträckning skall präglas av flexibilitet. Några remissinstanser förordar att biståndsinsatser inriktas mot prioriterade områden, inte enbart länder. Flera remissinstanser anser det önskvärt att sträva mot generellt Vissa instanser är dock mycket skeptiska och menar att endast ett fåtal länder kommer att uppfylla kriterierna för budgetstöd och att budgetstöd inte alltid är den bästa formen av bistånd. En stor del av de remissinstanser som lämnat synpunkter på förslaget att bör avbinda allt bilateralt bistånd och verka för total avbindning avvisar förslaget. Vad framför allt remissinstanserna från näringslivet invänder mot är att enligt utredningens förslag avbinder sitt bistånd i en snabbare takt än andra länder. såsom, Svensk projektexport, , , AB Svensk Exportkredit, samt flera utlandsmyndigheter och myndigheter betonar att de stödjer avbindning i princip men att de anser att svensk avbindning måste ske i samma takt som internationellt. remissinstanser att utvecklingsländerna inte skulle gynnas av avbinding, men att den däremot skulle vara förödande för svenskt näringsliv och den svenska resursbasens engagemang i utvecklingssamarbetet. remissinstanser anser att det ligger en motsägelse mellan utredningens förslag till total avbindning och behovet av en svensk resursbas för att driva de svenska profilfrågor som utredningen förordar. remissinstanser påpekar risken för att det svenska opinionsstödet för bistånd skulle minska vid en ensidig svensk avbindning. Det finns även ett antal remissinstanser som i huvudsak stödjer förslaget om att skall avbinda biståndet. Sida stödjer förslaget att skall verka för internationell avbindning och avbinda allt svenskt Sida samt flera enskilda organisationer anser vidare att formerna för stöd via enskilda organisationer, forskningssamarbete och liknande bör diskuteras i ljuset av biståndets övergripande mål och inte i termer av bindning/avbindning. Flera remissinstanser är positiva till de profilfrågor som betänkandet Jämställdhet, hiv/aids, funktionshindrades rättigheter, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, energi och vatten framhålls av flera Konfliktförebyggande, IT, kultur, utbildning och forskning är andra exempel. Ett fåtal remissinstanser lyfter fram arbetet för homosexuellas rättigheter som en viktig fråga för att driva. De remissinstanser som yttrat sig gällande den Europeiska Unionen stödjer utredningens förslag att inom ramen för EU skall verka för att EU:s politikval styrs av samma prioriteringar som de som styr politik för global utveckling. Många delar den kritik mot EU:s: gemensamma bistånd som utredningen ger uttryck för. remissinstanserna att skall arbeta för en reformering av EU:s jordbruks- och handelspolitik. Ett fåtal remissinstanser ser en åternationalisering av EU-biståndet som ett alternativ. Remissinstanserna stödjer i huvudsak förslaget om ett fortsatt starkt svenskt engagemang för reformering och ökad samordning av de multilaterala organisationernas arbete och att utvecklingsländernas egna prioriteringar bör vara utgångspunkt för arbetet. nämner att ett rättighetsperspektiv måste genomsyra även de multilaterala organisationer, såsom WTO, och . Flera remissinstanser framför kritik mot att behovet av demokratisering av det internationella finansieringsinstitutionerna inte diskuterats Samma sak gäller WTO. Flera efterlyser en fördjupad diskussion om demokrati på global nivå. Ökade behov av utvecklingsfinansiering Remissinstanserna stödjer att utvecklingssamarbete skall utgöra en procent av BNI . Remissinstanserna stödjer även att skall verka för ett ökat internationellt bistånd. nämner att specifikt skall arbeta för att FN:s 0,mål uppnås av Vikten av skuldavskrivningar betonas av flera Vissa remissinstanser betonar behovet av riskfinansiering och är kritiska mot att betänkandet inte tillräckligt belyser den viktiga roll som tillgången på riskkapital spelar. Huvuddelen av remissinstanserna stödjer utredningens resonemang kring näringslivets roll i utvecklingssamarbetet.