prop · GQ031d25 · 2003-01-01 00:00:00 — Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. 4.8.242:2 Bidrag till distriktsveterinärorganisationen 1 Motsvarar 89 392 tkr prisnivå. Anslaget disponeras för statens bidrag till distriktveterinärorganisationen (DVO). är chefsmyndighet för DVO. Länsstyrelsernas uppgifter beträffande samordning av åtgärder mot djursjukdomar och brister i djurskyddet inom länen följer riktlinjer. DVO är avpassad främst för att tillgodose behovet av sjuk- och hälsovård hos djur inom animalieproduktionen och hos hästar som används i jord- och skogsbruket. Om det finns djurskyddsskäl eller där annan veterinärvård inte kan anvisas, är en distriktsveterinär skyldig att även utöva djursjukvård för övriga husdjur. DVO skall i samarbete med bl.a. den av lantbruksnäringen organiserade hälsokontrollverksamheten medverka vid förebyggande åtgärder, delta i kontroll och bekämpningsprogram samt utföra officiella veterinäruppgifter. DVO finansieras till största delen av uppdragsgivarna, dvs. i första hand djurägarna och i övrigt av anslag över statsbudgeten. belastas av kostnader för löner, varav kostnaderna för jourverksamhet utgör en betydande del samt för utbildning och gemensam administration för organisationen. Under anslaget anvisas även medel för att minska avlägset boende djurägares veterinärkostnader för vård av jord- och skogsbrukets djur. Enligt förordningen (1994:1313) om avgifter vid veterinär yrkesutövning meddelar föreskrifter om avgifter vid sådan veterinär yrkesutövning som står under verkets tillsyn och som avser arbetsuppgifter som utförs av en distriktsveterinär eller av annan veterinär på grund av en föreskrift eller ett myndighetsförordnande. Budget för avgiftsbelagd verksamhet Anslagsnivån har justerats i syfte att begränsa statlig konsumtion (se volym 1, avsnitt 6.2.1). Tabell 4.7 Härledning av anslagsnivå 20032004, för 42:2 Bidrag till distriktsveterinärorganisationen Förändring till följd av: Pris- och löneomräkning 1 Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1 Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 4.8.342:3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder Under anslaget anvisas medel för djurskyddsfrämjande åtgärder, bl.a. kostnader för provning från djurskyddssynpunkt av djurhållningssystem, inredningsdetaljer i stallar och utbildning i djurskyddstillsyn. Under anslaget anvisas också medel för djurhälsovård i form av förebyggande hälsokontroll och till djursjukdatasystemet. Bemyndigande om ekonomiska åtaganden Bemyndigande om ekonomiska åtaganden Det av EU till hälften medfinansierade stödet till biodlingen som i i huvudsak utnyttjas för bekämpande av bisjukdomar, totalt omfattande , beviljas i taget och löper i enlighet med EU:s budgetår till . Olika forskningsprojekt för att främja ett gott djurskydd och en god djurhälsa löper i regel . Detta innebär att staten behöver åta sig framtida förpliktelser som inte ryms inom ramen för redan beviljade anslag. Av denna anledning föreslås att bemyndiga regeringen att , i fråga om ramanslaget 42:3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder, fatta beslut som inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter på högst . Tabell 4.9 Bemyndigande om ekonomiska åtaganden Utestående åtaganden vid årets början Erhållet/föreslaget bemyndigande 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Regeringen bedömer anslagsbehovet till för . Tabell 4.10 Härledning av anslagsnivå 20032004, för 42:3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1 Motsvarar 23 210 tkr prisnivå. Anslaget disponeras för Centrala försöksdjursnämndens förvaltningskostnader, forskning och utbildning med anknytning till försöksdjursanvändning och alternativa metoder till djurförsök. I budgetpropositionen för har för perioden 20022004 beräknats 5, 10 respektive , utöver tidigare budget, för att främja utvecklingen av alternativa försöksdjursmetoder. Utökningen av ramanslaget skall användas till att stimulera utvärdering eller på annat sätt bidra till att alternativa metoder tas i praktiskt bruk. Den skall också bidra till att fler satsningar görs såväl inom grundforskning och tillämpad forskning som genom riktade insatser inom särskilt angelägna områden. CFN har utvecklat en strategi för hur det ökade anslaget skall användas för att utveckla alternativa metoder till djurförsök. Stöd till forskning, konferens- och seminarieverksamhet, utbildning och information med syfte att öka möjligheterna att utveckla alternativa metoder och att sådana metoder tas i bruk planeras. CFN:s verksamhet skall enligt regeringens förslag inordnas i den nya . Det är angeläget att den kompetens och de erfarenheter som byggts upp vid CFN tas tillvara av den nya myndigheten. De medel som avses föras över till den nya djurskyddsmyndigheten skall disponeras av den nya myndigheten. Anslagsnivån har justerats i syfte att begränsa statlig konsumtion (se volym 1, avsnitt 6.2.1). Regeringen beräknar anslagsbehovet för till och för till . Tabell 4.12 Härledning av anslagsnivå 20032004, för 42:4 Förändring till följd av: Pris- och löneomräkning 1 Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1 Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. 4.8.542:5 Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar 1 Varav 3 000 tkr på tilläggsbudget i samband med ekonomiska vårproposition. Anslaget används för bekämpande av och beredskap mot smittsamma husdjurssjukdomar, varvid ersättning lämnas enligt epizootilagen (1999:657) och zoonoslagen (1999:658) samt ersättningar till djurägare för smittskyddsutredningar med avseende på zoonosen EHEC. Vidare används anslaget för bidrag till obduktionsverksamhet samt för utveckling och genomförande av sjukdomskontroller. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 beslutade att testa 20 000 självdöda, nödslaktade och avlivade nötkreatur för BSE. Ett EG-beslut som togs innebär en utökning av testerna för svenskt vidkommande. Samtliga länder skall genomgå en BSE-klassificering som kan komma att påverka omfattningen av tester. Bemyndigande om ekonomiska åtaganden För att säkerställa en kontinuerlig god djurhälsa och ett gott smittskydd bör regeringen bemyndigas att ingå ekonomiska förpliktelser i samband med kontroll- och bekämpningsprogrammen, som inklusive tidigare Anslagsbehovet för beräknas vara detsamma. Tabell 4.14 Bemyndigande om ekonomiska åtaganden Utestående åtaganden vid årets början Erhållet/föreslaget bemyndigande 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Tabell 4.15 Härledning av anslagsnivå 20032005, för 42:5 Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 4.8.642:6 Ersättningar för viltskador m.m. 1 Varav 3 500 tkr på tilläggsbudget i samband med ekonomiska vårproposition. De utgifter som belastar anslaget avser bidrag till åtgärder för att förebygga skada av vilt och ersättning för sådan skada. Rätten till ersättning regleras i viltskadeförordningen (2001:724). har gett regeringen till känna att förutsätter att regeringen i arbetet med förslaget till statsbudget för uppmärksammar huruvida anslagsnivån står i överensstämmelse med de faktiska förhållandena och det eventuella behovet av en justering (bet. 2001/02:FiU21, rskr. 2001/02:326). Årets inventeringar av järv, lo och varg visar att det i renskötselområdet skett 54 järvföryngringar, att järv förekommit regelbundet i 19 samebyar och tillfälligt i 7. Antalet lodjursföryngringar var 120. Lodjur förekom dessutom regelbundet i 4 samebyar och tillfälligt i 8. förekom regelbundet i 4 samebyar och tillfälligt i 8. I de svenska konventionsområdena i har dessutom skett 7 föryngringar av järv och 6 föryngringar av lodjur. Inventeringsresultatet innebär att antalet lodjursföryngringar har minskat, medan rovdjursantalet i övrigt är i huvudsak sedan den tidigare invente- Från anslaget bör övergångsvis finansieras kostnader om vid länsstyrelserna för övervakning av jaktbrott. Regeringen bedömer således anslagsbehovet till för . beräknas anslagsbehovet till . Tabell 4.17 Härledning av anslagsnivå 20032004, för 42:6 Ersättningar för viltskador m.m. Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1Varav 15 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska vårpropositionen 2002. 2Motsvarar 20 397 tkr prisnivå. Anslaget skall disponeras för förvaltningskostnader och kostnader för forskning om djurskydd och djurs välfärd. Regeringen har föreslagit att en särskild djurskyddsmyndighet inrättas för att djurskyddet skall förstärkas och ytterligare fokus skall kunna läggas på djurskyddsfrågor. har intresse och engagemang för djurskyddsfrågor ökat i samhället från såväl enskilda människors som från organisationers sida. Det är också en fråga med viktiga etiska dimensioner. Regeringen har överlämnat en proposition till om inrättande av en särskild djurskyddsmyndighet (prop. 2001/02:189) En ny djurskyddsmyndighet, för att djurskyddet därigenom skall förstärkas. I propositionen föreslås att skall ha det totala djurskyddsansvaret för icke-livsmedelsproducerande djur och försöksdjur inklusive huvudmannaskapet för de regionala djurförsöksetiska nämnderna samt övergripande ansvar för all djurskyddstillsyn. Sedan fattat beslut i frågan kommer en organisationskommitté att lämna förslag till regeringen vad gäller de praktiska frågorna vid bildandet av den nya myndigheten. Anslagsnivån har justerats i syfte att begränsa statlig konsumtion (se volym 1, avsnitt 6.2.1). Regeringen beräknar anslagsbehovet för till och för till . 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Tabell 4.19 Härledning av anslagsnivå 20032004, för 42:7 Förändring till följd av: Pris- och löneomräkning 1 Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1 Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Till politikområdet hör EU:s gemensamma jordbrukspolitik med undantag för verksamhet hänförlig till rådets förordning (EG) nr 1257/99 om utvecklingen av landsbygden och därmed sammanhängande verksamhet EU:s gemensamma fiskeripolitik samt verksamheter tillhörande området säkra livsmedel. Områdets utgifter bestäms i stor utsträckning av beslut inom EU men är också till vissa delar, främst vad gäller delar av området säkra livsmedel, baserade på nationella beslut. Politikområdet omfattar vegetabilie- och animalieproduktion, trädgårdsnäring, fiskerinäring, livsmedel, konsumentfrämjande åtgärder på livsmedelsområdet, statistikproduktion på jordbruks- och livsmedelsområdet, jordbruksadministration, fiskeriadministration m.m. Centrala förvaltningsmyndigheter inom politikområdet är , och . Andra myndigheter inom politikområdet är Statens utsädeskontroll, , , och länsstyrelserna. Offentligrättslig verksamhet bedrivs i första hand vid (besiktningsveterinärorganisation, tillsyn av livsmedelsanläggningar, vegetabiliekontroll och gränskontroll) och (växtinspektion, foderkontroll, införsel av djur, köttklassificering, djurregister m.m.). Uppdragsverksamhet bedrivs vid flera myndigheter. Vid bedrivs vid sidan av den offentligrättsliga verksamheten en uppdragsverksamhet av betydande omfattning. är central förvaltningsmyndighet på det jordbruks- och livsmedelspolitiska området. lat sektorsansvar för jordbruks- och trädgårdsnäring, rennäring samt ansvarar för landets distriktsveterinärer och för livsmedelsberedskapen inom totalförsvarets civila del. Verksamheten är i hög grad inriktad på tillämpning av EU:s regleringar och stödsystem. är central myndighet för såväl förvaltning av fiskeresurserna som för främjandet av en livskraftig fiskerinäring. skall vidare främja och bedriva forskning och utvecklingsverksamhet på fiskeområdet. På regional nivå har länsstyrelserna ansvaret för vissa fiskefrågor, främst fiskevård och inom EG:s strukturstöd. är central tillsynsmyndighet för frågor som gäller livsmedel inklusive dricksvatten. Verkets främsta uppgifter är att utarbeta regler inom livsmedelsområdet, utöva tillsyn enligt livsmedelslagen (1971:511), leda och samordna livsmedelstillsynen, hålla regeringen informerad om utvecklingen på livsmedelsområdet, genomföra utredningar och vetenskapliga undersökningar om livsmedel och matvanor samt att utveckla metoder för livsmedelstillsynen. Verket skall vidare vidta åtgärder i syfte att bl.a. öka medborgarnas kunskaper om god och säker mat så att de kan göra medvetna val samt sambandet mellan kost och hälsa. I tillsynsverksamheten ingår också att är huvudman för besiktningsveterinärorganisationen som utför tillsyn i form av köttbesiktning vid kontrollslakterier m.m. Övrigt internationellt arbete inom jordbruks- och fiskeområdena avser främst verksamheten inom jordbruks- och livsmedelsorganisation (FAO), och utveckling () samt regionala organ och nordiskt samarbete. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Tabell 5.1 Utgiftsutveckling inom politikområdet Livsmedelspolitik 43:4 Bekämpande av växtsjukdomar 43:5 Arealersättning och djurbidrag m.m. 43:6 Intervention och exportbidrag för jordbruksprodukter 43:7 Räntekostnader för förskotterade arealersättningar m.m. 43:9 Strukturstöd till fisket m.m. 43:10 Från EG-budgeten finansierade strukturstöd till fisket m.m. 43:15 Jordbruks- och livsmedelsstatistik finansierad från EG- 43:16 Åtgärder inom livsmedelsområdet 43:17 Bidrag till vissa internationella organisationer m.m. Totalt för politikområdet Livsmedelspolitik 1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget i samband med ekonomiska vårproposition och förslag till tilläggsbudget i denna proposition. Målet för politikområdet är en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar livsmedelsproduktion. Den gemensamma jordbrukspolitiken inom EU präglas av dålig måluppfyllelse, höga budgetkostnader, överproduktion, höga konsumentpriser och en omfattande byråkrati. Internationalisering, miljöproblem, strukturutvecklingen inom jordbruket, nya värderingar och teknisk utveckling är ytterligare faktorer som enligt svensk uppfattning kräver grundläggande anpassningar av politiken. Utvecklingen på det jordbruks- och livsmedelspolitiska området har inneburit en ökad fokusering på hela livsmedelskedjan, miljön, landsbygdens utveckling och djurens välfärd. Behovet av att förändra den gemensamma jordbrukspolitiken har blivit uppenbart för allt fler. Efter att tillhört den minoritet som krävt förändring av den gemensamma jordbrukspolitiken, kan vi från regeringens sida nu konstatera att minoritetsuppfattningen vinner ökat stöd. har vi fått många exempel på hur komplicerat det är att producera livsmedel. Nya och ibland oväntade problem dyker ständigt upp. , BSE, mul- och klövsjukan och oacceptabel hantering av våra djur är exempel på detta. Kriserna har lyft fram problemen med den traditionella jordbrukspolitiken. Genom höga produktionsstöd har vi medverkat till att driva upp intensiteten i jordbruksproduktionen. Detta har skapat ett ensidigt jordbruk där miljön och djuromsorgen blir lidande, vilket inte är förenligt med det 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 uthålliga jordbruk vi vill ha . Det är nödvändigt att ändra kurs och arbeta för ett bredare synsätt på vår jordbruks- och livsmedelsproduktion. Under arbetet med Agenda 2000 lärde vi oss att även små medlemsländer kan påverka förhandlingsutfall genom att presentera genomarbetade analyser tillsammans med andra länder med samma grundsyn. Att allt fler väljer reformvägen underlättar naturligtvis detta. Detta arbete kommer vi att fortsätta med under förhandlingarna om halvtidsöversynen av Agenda 2000. Utgångspunkten för regeringens arbete med EU:s gemensamma jordbrukspolitik är de riktlinjer som presenterades i propositionen Riktlinjer för arbete med jordbruks- och livsmedelspolitiken inom Europeiska unionen (prop. 1997/98:142). I propositionen föreslås tre övergripande mål för regeringens arbete med att förändra jordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU: Jordbruks- och livsmedelsföretagens produktion skall styras av konsumenternas efterfrågan. Produktionen skall vara långsiktigt hållbar både från ekologiska och ekonomiska utgångspunkter. rad europeisk jordbrukspolitik och en integrerad landsbygdspolitik bör bidra till att skapa lika förutsättningar för kvinnor och män. Erfarenheter från tidigare åtgärdsprogram visar att insatser riktade till kvinnor på landsbygden kan ge särskilt goda resultat i form av nya arbetstillfällen. Den fortgående strukturrationaliseringen inom jordbruket gör det särskilt angeläget att ägna uppmärksamhet åt en samhällsstruktur som gör det möjligt för unga kvinnor att stanna kvar eller att bosätta sig på landsbygden. Utgångspunkten måste vara att konsumenternas och samhällets behov och efterfrågan skall styra livsmedelsproduktionen. Först när dessa önskemål, behov och betalningsvilja blir tydliga för jordbruket och livsmedelsindustrin kan lokala lösningar och alternativa produktionsformer få en stark förankring. För att säkra ett långsiktigt förtroende i samhället för den europeiska livsmedelsproduktionen måste varje led i livsmedelskedjan vara säker. På samma sätt som säkerheten i livsmedelsproduktionen måste genomsyra varje led i kedjan, måste den etiska aspekten på djurhållning och djuromsorg beaktas i jordbruks- och livsmedelsproduktionen. Ett annat led i helhetssynen på livsmedelskedjan är den fortsatta integreringen av miljöhänsyn och hållbar EU skall också medverka till global livsutveckling i politiken. medelsförsörjningssäkerhet, bl.a. genom att hävda frihandelns principer även på jordbruks- och livsmedelsområdet. Den analys som låg till grund för de av antagna riktlinjerna för regeringens arbete med den gemensamma jordbrukspolitiken är fortfarande giltig, även om vi befinner oss i en delvis ny situation efter den senaste tidens problem. Den väg som regeringen pekat ut är att gå mot mer resursbevarande, miljöanpassade och etiskt godtagbara produktionsformer, både på små och stora gårdar. Det är alltså inte en fråga om storleken på lantbruken, utan om hur produktionen bedrivs. Vi måste utveckla en politik som främjar konkurrenskraftig produktion som vilar på hållbara produktionsformer. Detta förutsätter en övergång från marknadsprisstöd till riktade insatser på miljö- och landsbygdsområdet. En ny jordbruks- och livsmedelspolitik bör också medföra lägre samhällsekonomiska kostnader och betydligt lägre budgetkostnader. En omställning till en ny politik måste emellertid ske under socialt acceptabla former. ramen för Cardiff-processen antagit en strategi för hållbar utveckling i den gemensamma jordbrukspolitiken. Samhällets roll är alltså tydlig. Den gemensamma jordbrukspolitiken måste komma bort från den traditionella pris- och regleringspolitiken. Endast när marknaden inte förmår att tillfredsställa samhällets krav och behov av kollektiva nyttigheter kan det vara motiverat för samhället att gå in med stöd för sådana tjänster som jordbruket bidrar med. Politiken bör tillämpas på den nivå som är mest effektiv med beaktande av den inre marknadens funktion. Livsmedelspolitiska insatser har strukturell betydelse för den regionala utvecklingen. Vid i fattades beslut om att inleda en ny, bred förhandlingsomgång som gavs namnet "Utvecklingsagendan från ". De områden som framför allt rör är jordbruk, fiske, TRIPS (Trade Related Aspects of Intellectual Property Rights) och SPS (Sanitary and Phytosanitary Measures). I ministerdeklarationen fastställs ambitionerna för jord- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 bruksförhandlingarna; betydande förbättringar i marknadstillträde, neddragning av, med målsättningen att fasa ut, alla former av exportstöd samt betydande neddragningar av handelsstörande stöd. Förmånsbehandling för skall utgöra en integrerad del av samtliga förhandlingsområden. Hänsyn skall tas till s.k. nontrade concerns (t.ex. livsmedelssäkerhet, landsbygdsutveckling, miljöförbättrande åtgärder, djurskydd och säkra livsmedel). En ramöverenskommelse skall vara klar . På fiskets område fastställs att WTO- reglerna för subventioner skall klargöras och förbättras särskilt med hänsyn till frågans vikt för men även från miljösynpunkt. För förhandlingarna i stort, däribland fiske, TRIPS och SPS, gäller att förhandlingarna skall vara klara . Genom en reform av jordbrukspolitiken och en liberalisering av handeln kan EU underlätta en positiv utveckling i . När det gäller utvidgningen av EU är målet att förhandlingarna på jordbruks- och fiskeområdet, inklusive det veterinära- och fytosanitära området samt förhandlingarna om EU:s stöd till jordbruket, skall slutföras . I enlighet med det Europeiska rådets slutsatser och mål i inbegriper detta en första utvidgning av EU 20032004 och en möjlighet för de första nya medlemsländerna att deltaga i valen till . Fiskeripolitik bedrivs såväl inom ramen för EU som nationellt. EU:s gemensamma fiskeripolitik har som övergripande mål att skydda och bevara de levande akvatiska resurserna och att se till att dessa nyttjas långsiktigt på ett ändamålsenligt och ansvarsfullt sätt. Inom denna ram skall hänsyn också tas till sektorns socio-ekonomiska förhållanden, producenternas och konsumenternas behov samt följderna för det ekosystemet. Situationen för flera viktiga fiskbestånd har utvecklats negativt. Råden från () innebar förslag om kraftiga nedskärningar i fisket vad avser högsta tillåtna fångstmängder och fiskeridödlighet samt krav på återhämtningsplaner för vissa bestånd. Gemenskapens fiskeripolitik genomgår en översyn under innevarande år. presenterade kommissionen en grönbok och i lade kommissionen fram sina förslag till förändringar av den nuvarande fiskeripolitiken. Med anledning av resurssituationen och ovan nämnda reformarbete lade regeringen fram en skrivelse , Ansvarsfullt fiske svenska prioriteringar för EU:s framtida fiskeripolitik (skr. 2001/02:152, bet. 2001/02:MJU23, rskr. 2001/02:3). I skrivelsen anger regeringen sitt övergripande mål för fiskeripolitiken inom EU. Målet är att gemenskapens fiskresurser skall förvaltas på ett långsiktigt hållbart sätt i enlighet med försiktighetsprincipen och ekosystemansatsen. Detta är en förutsättning för att förse konsumenterna med ett högkvalitativt livsmedel och för en fiskerinäring som långsiktigt skall kunna utgöra en stabil verksamhet med regionalpolitisk betydelse. Regeringen konstaterar att målet för den gemensamma fiskeripolitiken inte har uppnåtts. Förändringar krävs i flera avseenden. Det bärande elementet i regeringens linje är att fångsterna skall anpassas till det långsiktigt hållbara biologiska utrymmet. Detta skall främst uppnås genom en effektivare politik för att reducera fiskeflottans kapacitet och fiskeansträngningen, ett selektivt fiske inriktat på könsmogen fisk och med små bifångster, en förbättrad kontroll med nationellt ansvar, ökad tillförlitlighet hos den vetenskapliga forskningen, respekt för den vetenskapliga rådgivningen, ett utfasat direkt företagsstöd, en liberalisering av handeln med tredje land för att möta efterfrågan på fisk och fiskeriprodukter inom gemenskapen, en reducering av kostnaderna för återtagssystemet genom bl.a. bättre förvaltning av fiskresurserna, utveckling av nya strukturer och samarbetsformer på nationell, regional samt gemenskapsnivå för att skapa effektivare förvaltningsformer. Vidare är det viktigt att EU till fullo tar sitt globala ansvar för en ansvarsfull fiskeripolitik genom bl.a. aktivt deltagande i regionala och multilaterala organisationer och vid utformningen av gemenskapens bilaterala avtal. Regeringen avser att återkomma med en proposition om vissa fiskefrågor.