prop · GQ0355 · 2003-03-12 00:00:00 — Med den utgångspunkten elimineras också risken för motstridiga bedömningar i fråga om en person som lämplighetsprövas för såväl tillstånd till taxitrafik som för taxiförarlegitimation. Reglerna för att uppfylla kravet på gott anseende har preciserats i Prop. 2002/03:55 yrkestrafiklagen i enlighet med gällande EG-bestämmelser, se prop. 1997/98:63 s. 68 och rådets direktiv /26/EG av om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg och om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för att främja ett effektivt utnyttjande av dessa transportörers etableringsrätt på området för nationella och internationella transporter4, senast ändrat genom rådets direktiv /76/EG5. Frågor om trafiktillstånd prövas av i det län där sökanden är folkbokförd eller, om sökanden är en juridisk person, av i det län där företagets eller verksamhetens ledning finns (2 kap. 2 §). Frågor om taxiförarlegitimation prövas av i det län där sökanden eller innehavaren är folkbokförd. fanns det ca 900 000 körkortshavare med högre förarbehörigheter (C, CE, D, och/eller DE). Av dessa var omkring 400 000 yrkesförare av olika slag. Det fanns ca 13 300 taxibilar. Eftersom man räknar med 1,5 förare per bil, innebär det att det fanns ungefär 20 000 aktiva taxiförare under aktuellt år. fanns det ca 11 500 åkerier varav ca 5 900 var enmansföretag med bara en lastbil. Under fanns 45 000 lastbilar registrerade enligt yrkestrafiklagen. Därutöver fanns ca 350 000 lastbilar, huvudsakligen s.k. firmabilar (fordon som används i förvärvsverksamhet men inte i yrkesmässig trafik, exempelvis fordon som transporterar företagets egna produkter). Varför bör alkolås tillåtas i yrkesmässig trafik? En utvidgning av försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkal- lelse till att omfatta yrkesmässig trafik innebär att försöksverksamheten blir mer omfattande, vilket underlättar en utvärdering. Utvidgningen ger även yrkesförare, vars körkort skall återkallas på grund av trafiknykter- hetsbrott, möjlighet att fortsätta i sitt yrke genom att delta i försöksverk- samheten. Med hänsyn härtill bör alkolås tillåtas i yrkesmässig trafik. De krav som ställs på innehavare av trafiktillstånd är i princip desamma vid prövningen av en ansökan som i en tillsynssituation. Det är dock vanligt att kraven på exempelvis gott anseende ställs något högre då tillstånd skall beviljas en ny sökande än då det blir aktuellt att pröva om tillstånd för en i gång varande rörelse skall återkallas. EGT L 124, 23.5.1996, s.1 (Celex 31996L0026). EGT L 277, 14.10.1998, s.17 (Celex 31998L0076). grunderna för återkallelse av trafiktillstånd i yrkestrafiklagen (5 kap. 1 §) Prop. 2002/03:55 överensstämmer med vad som krävs till följd av medlemskap i EU, se prop. 1997/98:63 s. 73. Om förutsättningarna för tillstånd, bl.a. att den som innehar tillståndet har ett gott anseende, inte längre föreligger, skall tillståndet återkallas (5 kap. 1 §). Begångna trafikbrott av viss betydenhet beaktas vid lämplighetspröv- ningen för trafiktillstånd. I förarbetena till yrkestrafiklagen (prop. 1997/98:63 s. 68 f.) uttalas bl.a. följande. Det är av avgörande vikt att en tillståndshavare respekterar de bestämmelser som reglerar transport- branschen. Det är här fråga om yrkestrafikförfattningarnas bestämmelser, arbets- och vilotidsbestämmelser, hastighets- och belastningsbestämmel- ser eller andra bestämmelser som är väsentliga för säkerheten vid utövande av transportverksamhet. Det förtjänar därför särskilt framhållas att all brottslighet som hänger samman med trafikregler och bestämmelser för att främja trafiksäkerheten liksom tidigare skall beaktas när en persons lämplighet i tillståndshänseende bedöms. Det trafiknykterhetsbrott som ligger till grund för en återkallelse av körkort kan i vissa fall medföra, att ett trafiktillstånd återkallas. Det kan därför uppkomma situationer, då en person får villkorlig körkortsåter- kallelse som hans trafiktillstånd återkallas. Med hänsyn till vad som anförts ovan om bl.a. vandelskravet och den anknytning som finns till rådets direktiv /26/EG, kan det inte komma i fråga att ge avkall på yrkestrafiklagens lämplighetskrav. Därmed finns det ingen risk, såsom Länsrätten i befarar, för att förslaget kan komma att hamna i konflikt med vandelskravet och EG-rätten. Som framgår ovan får en personbil eller en lätt lastbil föras i linjetrafik eller taxitrafik endast av den som har taxiförarlegitimation. Det grund- läggande krav som härutöver ställs på föraren är givetvis innehav av körkort. I förarbetena till yrkestrafiklagen (prop. 1997/98:63 s. 91) uttalas bl.a. följande. Överträdelser av trafikregler medför naturligen oftast att förarens körkort sätts i fråga. I allmänhet är det givetvis tillräckligt att körkortet återkallas. Om så inte sker eller om ett sådant ingripande av någon anledning drar ut eller om återkallelsetiden för körkorts- återkallelsen inte bedöms vara tillräcklig vad avser taxiförarlegitimationen, bör det emellertid finnas möjlighet att ingripa även mot det . När kravet på särskild förarlegitimation infördes framhölls att vandelsprövningen bör ses mot bakgrund av passagerarens krav på trygghet. Det ligger därför i sakens natur, att en förares rätt att erhålla en legitimation för att för egen del få en tryggad försörjning, eller hans krav på att av andra sociala skäl försäkras om att få arbeta som taxiförare, får stå tillbaka för hänsynen till passagerarna. Det kan således uppkomma situationer, då en person får villkorlig kör- kortsåterkallelse som hans taxiförarlegitimation återkallas. Mot bakgrund av dels vad som uttalats i ovan redovisade förarbeten, dels den villkorliga körkortsåterkallelsens karaktär av försök, finner regeringen inte skäl att föreslå ändringar beträffande kraven på taxiförarlegitimation. Körkort vid villkorlig återkallelse Regeringens bedömning: Den som fått sitt körkort villkorligt återkallat bör liksom ha körkort . Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: i och delar inte bedömningen som görs i promemorian. menar att en försöksperson som trotsar förbundet att köra utomlands löper mycket liten risk att ertappas. För att minimera denna möjlighet tillstyrker i stället ursprungliga förslag att inget körkort skall utfärdas i dessa fall. Även för trafiksäkerhetens främjande tillstyrker detta tidigare förslag. Skälen för regeringens bedömning: I förarbetena till lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse (prop. 1997/98:124 s. 59) uttalas bl.a. följande. Försökspersonerna skall genom ett särskilt avtal förbinda sig att endast köra i . Ett svenskt körkort gäller i enlighet med rådets direktiv /439/EEG av om körkort inom hela Europeiska unionen. Körkortsdirektivet ger inte möjlighet att ange godkänt alkolås som villkor för viss behörighet, utan detta måste nu anges som nationell kod. Eftersom nationella koder inte är harmoniserade, kan sådana koder inte tolkas i andra medlemsstater. Var och en som deltager i försöksverksamheten skall därför genom särskilt avtal förbinda sig att endast köra fordonet i . Enligt tidigare redovisade uppfattning skall den som fått en villkorlig körkortsåterkallelse inte ha något körkort . Försökspersonen skall i stället under färd medföra beslut om villkorlig körkortsåterkallelse och giltig legitimationshandling. Enligt verket skulle ett sådant förfarande undanröja risken för obehörigt utnyttjande av körkortet utomlands. Som redovisats ovan skall försökspersonen genom ett särskilt avtal förbinda sig att endast köra i . Om detta avtal inte följs, skall undanröja den villkorliga återkallelsen och på nytt pröva frågan om körkortsingripande med anledning av brottet, som föranledde den villkorliga återkallelsen. Detta borde vara tillräckligt för att avhålla försökspersoner från att köra utomlands. Med hänsyn härtill och till att det saknas utredning om förekomsten av sådan misskötsamhet finns det inte underlag för att nu föreslå någon lagändring beträffande försökspersonernas körkort. I övrigt torde polisens kontrollmöjligheter underlättas väsentligt om försökspersonerna ges rätt att inneha körkort . 6Krav på trafiklärare och utbildningsledare m.m. Regeringens förslag: får möjlighet att begränsa ett godkännande som trafiklärare eller utbildningsledare till att avse en förarbehörighet eller flera sådana behörigheter. Kravet på innehav av körkort för godkännande som trafiklärare eller utbildningsledare skall endast omfatta förarbehörighet B. Regeringens bedömning: Kravet på obrutet körkortsinnehav under viss angiven tid för godkännande som trafiklärare eller utbildningsledare bör kvarstå tills vidare. Promemorians förslag: får möjlighet att begränsa ett godkännande som trafiklärare eller utbildningsledare till att avse en förarbehörighet eller flera sådana behörigheter. körkortsinnehav för godkännande som trafiklärare eller utbildningsledare skall avse sammanlagt innehav i stället för obrutet innehav. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har ingen erinran mot Kammarrätten i anser dock, med hänsyn till skyddssyftet bakom aktuell lagstiftning, att konsekvenserna av förslaget bör utredas och analyseras ytterligare. trafiksäkerhetens främjande anser att det är mycket viktigt att kravet på obrutet innehav av körkort kvarstår och uppger att skälen är desamma som redovisas för de privata handledarna. Skälen för regeringens förslag och bedömning Begränsning av godkännande som trafiklärare och utbildningsledare Av 3 § tredje stycket lagen (1998:493) om trafikskolor framgår att prövar frågor om godkännande som bl.a. trafiklärare eller Enligt 4 § samma lag får endast den godkännas som trafiklärare eller utbildningsledare som har fyllt och sedan minst tre år har körkort för det slag av fordon som utbildningen avser. Godkännande som trafiklärare kan begränsas till att avse utbildning på andra fordon än motorcyklar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om kompetenskrav för trafiklärare och utbildningsledare. (1998:978) om trafikskolor och i föreskrifter (VVFS 1995:566) om trafikskola, trafiklärare och (VVFS 1995:567) om trafikskola, utbildningsledare, ställs kompletterande krav på dessa Ett av dessa krav är att trafiklärare måste genomgå en särskild utbildning för att få bedriva undervisning avseende motorcyklar, utöver den utbildning han genomgått för att få den ifrågavarande Det finns därför en bestämmelse i 4 § lagen om trafikskolor om att ett godkännande som trafiklärare kan begränsas till att gälla andra fordon än motorcykel. Det kan t.ex. finnas trafiklärare som är synnerligen skickliga i sitt yrke men som på grund av fysiskt handikapp inte kan hantera en motorcykel. För utbildningsledare finns ingen sådan möjlighet att begränsa godkännandet. En utbildningsledare har till uppgift att bl.a. vara handledare för trafikläraren och att ansvara för all För godkännande som utbildningsledare krävs att man har arbetat som trafiklärare . således en påbyggnad av den yrkesmässiga kompetensen hos trafiklärare. Det kan mot bakgrund härav vara rimligt att godkännandet av en Prop. 2002/03:55 utbildningsledare får begränsas på samma sätt som för en trafiklärare, om han eller hon inte har genomgått den särskilda utbildningen för motorcykel. Enligt uppgifter från kan det dock bli aktuellt att föreskriva om särskilda utbildningar för fler fordon än motorcyklar. bör därför få möjlighet att begränsa ett godkännande som trafiklärare eller utbildningsledare till att avse en förarbehörighet eller flera sådana behörigheter. Skolor med utbildning för vissa behörigheter behöver då inte ha utbildningsledare med samtliga behörigheter. En trafikskola som tillhandahåller utbildning för samtliga förarbehörigheter kan därmed också ha flera utbildningsledare som har ansvar för olika delar av utbildningen. Krav på trafiklärare och utbildningsledare Såsom redovisats får endast den som har fyllt och har körkort för det slag av fordon som utbildningen avser godkännas som utbildningsledare eller trafiklärare. Av lagstiftningens utformning följer att tidskravet även gäller vid trafiklärarens eller utbildningsledarens erhållande av tillkommande förarbehörigheter. Av praktiska skäl finns det anledning att låta tidskravet endast avse körkort med förarbehörighet B. Ett annat förfarande leder till att det tar oskäligt att bli godkänd som trafiklärare eller utbildningsledare för tillkommande förarbehörigheter. Det är vidare så att körkort med behörigheten C eller D får utfärdas endast för den som har körkort med behörigheten B, se 3 kap. 6 § körkortslagen (1998:488). Regeringen har under avsnitt 4.3.3. bedömt att kravet på obrutet körkortsinnehav för handledare vid övningskörning bör kvarstå tills vidare. Att då föreslå att kravet på obrutet körkortsinnehav för godkännande som trafiklärare och utbildningsledare skall tas bort framstår inte som konsekvent. Kravet på obrutet körkortsinnehav under viss angiven tid för godkännande som trafiklärare eller utbildningsledare bör därför kvarstå tills vidare. 7Vissa justeringar i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner Regeringens förslag: Definitionen av moped i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner anpassas till definitionen i det nya EG-direktivet om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon. Vidare byts i definitionen av maximilast ordet terrängfordon ut mot ordet terrängmotorfordon. Skälen för regeringens förslag: Regeringen finner det lämpligt att i detta sammanhang, efter samråd med , föreslå vissa mindre justeringar i definitionerna av begreppen maximilast och moped i lagen om vägtrafikdefinitioner. definierades de olika begrepp som används i regelverket på vägtrafikområdet i ett flertal kungörelser och förordningar, bl.a. fordonskungörelsen (1972:595), terrängtrafikkungörelsen (1972:594) och trafikförordningen (1998:1276). I de författningar där det saknades definitioner, t.ex. fordonsskattelagen (1988:327), fanns hänvisningar till kungörelserna och förordningarna. Lagrådet har ifrågasatt om denna ordning, där innebörden av olika begrepp som återfinns i lagar lämnas öppen för utfyllnad genom förordningsbestämmelser, är förenlig med regeringsformen. Särskilt har detta gällt de definitioner av olika typer av fordon som enligt fordonsskattelagen ligger till grund för uttaget av fordonsskatt (se prop. 1997/98:63 s. 203 f., jfr prop. 1994/95:55 s. 41 f.). För att råda bot på det problem som Lagrådet har pekat på har definitionerna av de fordons- och viktbegrepp som används på vägtrafikområdet samlats i lagen om vägtrafikdefinitioner (se prop. 2000/01:95 s. 93). Andra definitioner på området finns i förordningen (2001:651) om vägtrafikdefinitioner. I övriga författningar finns nu hänvisningar till den nya lagen och till den nya förordningen. I lagen om vägtrafikdefinitioner finns bl.a. en definition av fordonsslaget moped. Denna definition är hämtad från rådets direktiv /61/EEG av om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon6 och utgör således ett genomförande av direktivet i den delen. antogs ett nytt direktiv om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon som skall ersätta direktiv. I det nya direktivet, och rådets direktiv /24/EG av om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon och om upphävande av rådets direktiv /61/EEG7, har definitionen av moped justerats något. Även definitionen av det fordonsslag som i direktiven benämns lätta fyrhjulingar, men som i svensk lagstiftning har hänförts till fordonsslaget moped, har justerats något i det nya direktivet. Definitionerna finns i artikel 1.2 och 1.3 i direktivet och lyder enligt följande. EGT L 225, 10.8.1992, s. 72 (Celex 31992L0061). EGT L 124, , s. 1 (Celex 32002L0024). De fordon som avses i punkt 1 skall indelas i a) mopeder, dvs. tvåhjuliga fordon (kategori L1e) (kategori L2e) som är konstruerade för en högsta hastighet /h och som kännetecknas av följande: i)För den tvåhjuliga typen av fordon en motor vars slagvolym inte överstiger 50 cm³ om den bygger på inre förbränning, eller har en högsta kontinuerlig märkeffekt på 4kW om det är en elektrisk motor, ii)För den trehjuliga typen av fordon en motor vars slagvolym inte överstiger 50 cm³ om motorn har gnisttändning, eller med en högsta nettoeffekt på 4 kW för övriga motorer som bygger på inre förbränning, eller har en högsta kontinuerlig märkeffekt på 4 kW om det är en elektrisk motor. 3.Detta direktiv skall även tillämpas på fyrhjulingar dvs. motorfordon med fyra hjul och följande kännetecken: a) Lätta fyrhjulingar med en massa utan last, exklusive batterier i fråga om eldrivna fordon, på högst (kategori L6e), som är konstruerade för en högsta hastighet som inte överstiger /h och vilkas motorer har en slagvolym på högst 50 cm³ i fråga om motorer med gnisttändning, eller med en högsta nettoeffekt på 4 kW för övriga motorer som bygger på inre förbränning, eller vilkas högsta kontinuerliga märkeffekt inte överstiger 4 kW för en elektrisk motor. Definitionen av moped i lagen om vägtrafikdefinitioner bör justeras för att överensstämma med definitionerna av moped och lätta fyrhjulingar i det nya direktivet. Genom en ändring i lagen om vägtrafikregister som träder i kraft (SFS 2002:583) tas begreppet terrängfordon bort från lagstiftningen (se prop. 2001/02:130, s. 103 ff.). Terrängfordon är ett samlingsbegrepp för fordonsslagen terrängmotorfordon och terrängsläp. Efter kommer dock terrängsläp att ingå i fordonsslaget släpfordon. Någon följdändring med anledning av den nu beskrivna förändringen har inte skett i definitionen av maximilast, där begreppet terrängfordon alltjämt används. Detta begrepp bör därför bytas ut mot begreppet terrängmotorfordon. redan nämns i definitionen av maximilast behöver dock inte begreppet Prop. 2002/03:55 terrängsläp läggas till i definitionen. 8 Konsekvenser och ikraftträdande, m.m. 8.1Konsekvenser av ändringarna i körkortslagen (1998:488) och lagen (1998:493) om trafikskolor Förslagen om bl.a. återfående av körkort efter återkallelse och intyg om förarutbildning innebär att den administrativa hanteringen av kostnadsminskningar hos körkortsmyndigheterna. inte den enskildes kostnader i någon större utsträckning. Förslagen består till största delen av förenklingar av bestämmelser, som innebär att körkortslagstiftningen blir mera tillgänglig för den Lagrådsremissen innehåller förslag om bl.a. förarbehörighet, medgivande för den som fått sitt körkort med behörigheten B återkallat att köra även moped klass I samt personbil oavsett totalvikt inom garage-, verkstads- eller bensinstationsområde, ogiltighet av körkortstillstånd, intyg om förarutbildning, ålderskrav vid övningskörning, ansökan om körkortstillstånd samt en ny forumbestämmelse. överlag inte leda till ökade kostnader för det allmänna. kan förslagen innebära förenklingar och effektiviseringar för företag och Ändringar i lagen om trafikskolor De ändringar som föreslås i lagen om trafikskolor kommer inte att leda till ökade kostnader för det allmänna. Den nya regleringen kommer att leda till ökade möjligheter för effektivisering för trafikskolorna. Konsekvenser av en utvidgad försöksverksamhet I försöksverksamheten berörs, förutom den enskilde körkortshavaren, som huvudman för försöket, länsstyrelserna som beslutande myndigheter, alkolåsuthyrare, AB () Prop. kontroll av alkolåsutrustning, samtliga polismyndigheter i med bl.a. trafikkontroller samt läkare för tester av Institutet och (). De som deltar i försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse svarar för kostnader som har anknytning till alkolåset, dvs. hyra, inmontering, återkommande kontroller och urmontering av alkolåset. Körkortshavaren svarar vidare för egna kostnader i samband med besök hos . Även kostnaderna för läkarbesök, ca per besök , belastar försöksdeltagarna. Den nuvarande totala kostnaden för en körkortshavare som deltar i försöksverksamheten kan uppskattas till . Dessa kostnader bör även fortsättningsvis åvila deltagarna. I sammanhanget bör påpekas att möjligheten att kunna fortsätta att köra bil i många fall kan ge tillfälle för försöksdeltagarna att fortsätta med sin yrkesutövning. En ambition bör emellertid vara att kostnaderna bör minska för deltagarna och därför bör en översyn av försöksverksamheten göras med syfte att sänka dessa. kostnader till följd av förslaget är av tre slag, dels kostnader som följer huvudmannaskapet för försöksverksamheten, dels kostnader för godkännande av inmontering av alkolås, dels också kostnader för förnyelse av körkort. Huvudmannaskapet pågår som försöksverksamheten pågår. Försöksverksamheten pågår och har därför redan genomfört en del av arbetet med information och föreskrifter. Det kan dock finnas ett behov av kompletteringar av exempelvis föreskrifter. skall vidare lämna länsstyrelserna råd och samla den information som verksamheten ger. När försöket avslutats skall sammanställningar och slutrapporter utarbetas. Kostnaderna för uppgifterna skall rymmas inom ordinarie anslag. prövar om utförda installationer av alkolås skall godkännas. Antalet godkända installationer kan förväntas öka. Även kostnaderna för denna uppgift skall rymmas inom ordinarie anslag. Körkortshavare som medges villkorlig återkallelse får sina körkort försedda med villkoret att alkolås skall användas. Körkortet förses med villkoret genom försorg, som förnyar körkortet. På samma sätt tas villkoret bort när prövotiden upphör genom att förnyar körkortet. Kostnaderna för dessa åtgärder ingår i körkortshavarens hyresavgift. Verksamhet bedrivs inom ramen för den ordinarie verksamheten vid . Den utvidgade försöksverksamheten kommer huvudsakligen att medföra kostnader för samordning och utvärdering av verksamheten. Inledningsvis kommer det också att krävas nya föreskrifter, introduktion Prop. 2002/03:55 och utbildning av exempelvis läkare och personal hos länsstyrelserna. Det krävs samordning av dessa verksamheter. Erfarenheten visar att kostnader för försöksverksamheten avtar för att sedan kvarstå i en mer begränsad omfattning. kostnader kan bedömas vara ca året före en utvidgning av försöksverksamheten, varav utgör redan budgeterade kostnader för nuvarande verksamhet inklusive utvärdering och stöd till länsstyrelserna. Kostnaderna om utöver budgeterad kostnad avser kostnader för arbete med föreskrifter och framför allt kostnader för introduktion och utbildning av läkare och personal hos länsstyrelserna. Efter utvidgningen av försöksverksamheten bedöms verkets kostnader första året till för att sedan resterande tid under försöksverksamheten vara ca , varav utgör kostnader för utvärdering av verksamheten. Dessa kostnader bör belasta anslag som sektorsansvarig myndighet för vägtrafiksäkerheten. Detta föranleder inte någon ökning av anslag. En utvidgad försöksverksamhet kommer att få till följd att fler tjänstemän vid länsstyrelserna kommer att beröras av försöket, vilket medför ett ökat behov av information och utbildning. De tjänstemän som berörs har vana och kompetens att avgöra frågor av liknande slag. Ett ärende om villkorlig körkortsåterkallelse bör därför inte kräva längre handläggningstid än andra ärenden som rör körkortsingripande. Det krävs också en viss administrativ bevakning av körkortshavare som medges villkorlig återkallelse. Om villkoren inte följs utgör det grund för ett upphävande av den villkorliga återkallelsen, varvid frågan om körkortsingripande tas upp till ny prövning. Länsstyrelsernas kostnader täcks huvudsakligen av och endast till en mindre del av avgifter. Detta har ansetts vara skäligt med hänsyn till att länsstyrelserna har fått skapa modeller för hanteringen av försöksverksamheten. I en utökad försöksverksamhet med alkolås finns det emellertid inte skäl att behålla detta system. I nuvarande verksamhet deltar ca 180 personer i tre län. En omräkning av detta antal till alla län inklusive en viss ökning av deltagarantalet ger vid handen att antalet försökspersoner kan uppskattas till 1 500 personer för hela landet.