prop · GQ03109d2 · 2003-03-19 00:00:00 — rätten att använda fartyg med anledning av denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen finns i fartygssäkerhetslagen (0000:00). Befälhavaren eller den han utser skall se till att det på fartyget förs anteckningar om arbetstid. Anteckningarna skall hållas tillgängliga vid tillsynsförrättning. Sjömän har rätt att själva eller genom någon annan ta del av anteckningarna och få en kopia av dessa. Samma rätt har fackliga organisationer som företräder de anställda. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om arbetsordning och anteckningar om vilotid. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om arbetsordning och anteckningar om arbetstid. Särskilda bestämmelser för fiskefartyg Bestämmelserna i 3, 4, 6, 7 b, 8, 10, 13 samt 16 §§ gäller för arbetstagare ombord på sådana fiskefartyg som avses i 2 § 1. Vad som sägs i 10 § om befälhavare gäller i motsvarande mån arbetsgivare för arbetstagare ombord på ett sådant fiskefartyg som avses i 2 § 1. Bestämmelserna i 14 § 3 gäller för befälhavare ombord på ett sådant fiskefartyg som avses i 2 § 1. Vad som sägs i 14 § 4 om redare gäller i motsvarande mån arbetsgivare för arbetstagare ombord på ett sådant fiskefartyg som avses i 2 § 1. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om läkarundersökning av sådan arbetstagare ombord på ett sådant fiskefartyg som avses i 2 § 1 och som normalt utför minst av sitt arbetspass , eller som troligen kommer att fullgöra minst en tredjedel av sin årsarbetstid . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även föreskriva om skyldighet för arbetsgivaren att bekosta läkarundersökningen. Med natt avses varje period om minst som innefattar perioden mellan och . Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i sjömanslagen (1973:282) Härigenom föreskrivs i fråga om sjömanslagen (1973:282) dels att 911, 30, 32 och 58 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 11 a §, av följande lydelse. Föreligger fara för att fartyg skall uppbringas av krigförande eller utsättas för krigsskada eller ökar faran härför väsentligt har , som har befattning på fartyget eller av arbetsgivaren anvisats arbete där eller ålagts att följa med detta, rätt att bli fri från anställningen, om sjömannen ej har godtagit att följa med fartyget under de angivna förhållandena. Första stycket gäller även när en sjukdom som avses i 1.1 eller 1.2 bilagan till smittskyddslagen (1988:1472) har vunnit utbredning i hamn, till vilken fartyget är bestämt. Vill frånträda sin anställning på grund av förhållande som avses i första eller andra stycket, skall han säga upp avtalet utan dröjsmål efter det han fått kunskap om förhållandet. Efter uppsägning upphör avtalet , om fartyget befinner sig i hamn, och i annat fall i första hamn, som fartyget anlöper. En har rätt att frånträda sin befattning på fartyget 1.om det är fara för att fartyget skall uppbringas av krigförande eller utsättas för krigsskada, eller 2.om en sjukdom som avses i 1.1eller 1.2 bilagan till smittskyddslagen (1988:1472) har vunnit utbredning i den hamn som fartyget är destinerat till. Rätten att frånträda befattningen gäller dock inte om sjömannen har godtagit att följa med fartyget under de angivna förhållandena. Vill en frånträda sin befattning på grund av förhållande som avses i första stycket skall sjömannen underrätta arbetsgivaren utan dröjsmål efter det att han eller hon fått kunskap om förhållandet. Sjömannen har därefter rätt att frånträda befattningen innan fartyget anländer till det område där förhållandet råder. Är en anställd för bestämd resa och ändras denna väsentligt, har han rätt att bli fri från anställningen. Därvid äger 9 § tredje stycket motsvarande tillämpning. Är en anställd för en bestämd resa och ändras denna väsentligt, har han eller hon rätt att bli fri från anställningen. Han eller hon skall då säga upp avtalet utan dröjsmål efter det att han eller hon fått kunskap om förhållandet. 1 Senaste lydelse 1989:295. om fartyget befinner sig i hamn, och i annat fall i första hamn som fartyget anlöper. har rätt att bli fri från anställningen, om fartyget 1.ej är sjövärdigt för resa i avsedd fart, 2.ej är behörigen lastat eller barlastat, 3.medför passagerare utöver det högsta tillåtna antalet eller 4.ej är bemannat på betryggande sätt, allt under förutsättning att de ombordvarande på grund av felet eller bristen kan antagas bli utsatta för allvarlig fara under resan och felet eller bristen ej undanröjes. har rätt att bli fri från anställningen även när fartyget i väsentligt avseende brister i fråga om skyddet mot ohälsa och olycksfall och rättelse ej sker. I fall som avses i första eller andra stycket äger 9 § tredje stycket motsvarande tillämpning. En har rätt att frånträda sin befattning på fartyget, om fartyget 1.inte är sjövärdigt för resa i avsedd fart, 2.inte är behörigen lastat eller barlastat, 3.medför passagerare utöver det högsta tillåtna antalet, eller 4.inte är bemannat på betryggande sätt, allt under förutsättning att de ombordvarande på grund av felet eller bristen kan antas bli utsatta för allvarlig fara under resan och felet eller bristen inte undanröjs. En har rätt att frånträda sin befattning på fartyget även när fartyget i väsentligt avseende brister i fråga om skyddet mot ohälsa och olycksfall och rättelse inte sker. Vill en frånträda sin befattning på grund av förhållande som avses i första eller andra stycket skall sjömannen underrätta arbetsgivaren utan dröjsmål efter det att han eller hon fått kunskap om förhållandet. Sjömannen har därefter rätt att frånträda befattningen innan nästa resa börjar om fartyget befinner sig i hamn, och i annat fall så snart fartyget har möjlighet att komma i förbindelse med land. En som frånträder sin befattning med stöd av 9 eller 11 § kan av arbetsgivaren omplaceras till ett annat fartyg där denne är arbetsgivare. , som vill utnyttja rätt En , som vill utnyttja till fri resa enligt 29 §, skall göra rätten till fri resa enligt 29 §, skall skriftlig framställning därom som han begär semester eller annan ledighet eller säger upp sitt anställningsavtal. därom som han eller hon anställningsavtal eller underrättar arbetsgivaren om att han eller hon vill frånträda sin befattning med stöd av 9 eller 11 §. , som blir fri från sin En , som blir fri från sin anställning enligt 9, 10 eller 11 § anställning enligt 10 § och inte är och ej är berättigad till resa enligt berättigad till resa enligt 29 § eller 29 §, har rätt till fri resa med underhåll till närmaste ort, där enligt 9 eller 11 §, har rätt till fri resa med underhåll till närmaste ort, där avtalet skulle frånträdas omplaceras till ett annat fartyg enligt 11 a §, har han eller hon i stället rätt till fri resa med underhåll till den ort där detta fartyg skall mönstras på. I fall som avses i första stycket äger 30 § motsvarande tillämpning. Befälhavaren skall se till att Befälhavaren skall se till att (1977:480), (1977:480), (1988:49), (0000:00), de föreskrifter som regeringen har de föreskrifter som regeringen har kollektivavtal finns tillgängliga på kollektivavtal finns tillgängliga på se till att ett exemplar av lagen se till att ett exemplar av lagen (1998:958) om vilotid för sjömän (1998:958) om vilotid för sjömän och de föreskrifter som har och de föreskrifter som har utfärdats i anslutning till den lagen utfärdats i anslutning till den lagen finns tillgängliga på fartyget. finns tillgängliga på fartyget. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2002:457. Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 43 § sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. Sekretess gäller hos vid tillsyn enligt 10 kap. fartygssäkerhetslagen (1988:49) för anmälan eller annan utsaga av enskild, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . (0000:00) för anmälan eller annan utsaga av enskild, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2002:456. Förslag till lag om ändring i mönstringslagen (1983:929) Härigenom föreskrivs att 14 § mönstringslagen (1983:929) skall ha följande lydelse. Redaren och befälhavaren är skyldiga att på begäran hålla sjömansrulla och andra handlingar rörande bemanningen ombord tillgängliga för eller annan tillsynsmyndighet som förordnats med stöd av fartygssäkerhetslagen (1988:49). Redaren och befälhavaren är skyldiga att på begäran hålla sjömansrulla och andra handlingar rörande bemanningen ombord tillgängliga för eller annan tillsynsmyndighet som förordnats med stöd av fartygssäkerhetslagen (0000:00). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1988:55. Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att 3 kap. 9 § lagen (1962:381) om allmän försäkring skall ha följande lydelse. En försäkrad kvinna har rätt till havandeskapspenning, om havandeskap har satt ned hennes förmåga att utföra uppgifterna i sitt förvärvsarbete med minst en fjärdedel och hon inte kan omplaceras till annat mindre ansträngande arbete enligt 19 § föräldraledighetslagen (1995:584). En kvinna har även rätt till En kvinna har även rätt till havandeskapspenning om hon inte havandeskapspenning om hon inte får sysselsättas i sitt förvärvsarbete får sysselsättas i sitt förvärvsarbete på grund av en föreskrift om på grund av en föreskrift om med stöd av 4 kap. 6 § med stöd av 4 kap. 6 § arbetsmiljölagen (1977:1160) eller arbetsmiljölagen (1977:1160), om 8 kap. 6 § fartygssäkerhetslagen hon inte kan omplaceras till annat (1988:49), om hon inte kan arbete enligt 18 § föräldra- omplaceras till annat arbete enligt 18 § föräldraledighetslagen. Havandeskapspenning utges i fall som avses i första stycket för som nedsättningen består, dock tidigast från och med den sextionde dagen före den beräknade tidpunkten för barnets födelse, och i fall som avses i andra stycket för som förbudet gäller. Havandeskapspenning utges längst till och med den elfte dagen före den beräknade tidpunkten för barnets födelse. Havandeskapspenning utges med belopp som motsvarar kvinnans sjukpenning enligt 4 §. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1997:98. Förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584) Prop. Härigenom föreskrivs att 18 § föräldraledighetslagen (1995:584) skall ha följande lydelse. väntar barn, fött barn eller väntar barn, fött barn eller ammar har rätt att bli omplacerad ammar har rätt att bli omplacerad till ett annat arbete med bibehållna till ett annat arbete med bibehållna förutsättning att hon har förbjudits förutsättning att hon har förbjudits att fortsätta sitt vanliga arbete att fortsätta sitt vanliga arbete enligt föreskrift som har meddelats enligt föreskrift som har meddelats med stöd av 4 kap. 6 § med stöd av 4 kap. 6 § arbetsmiljölagen (1977:1160) eller arbetsmiljölagen (1977:1160). 8 kap. 6 § fartygssäkerhetslagen (1988:49). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1997:99. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , regeringsrådet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 2.lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160), 3.lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, 4.lag om lastning och lossning av bulkfartyg, 5.lag om ändring i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän, 6.lag om ändring i sjömanslagen (1973:282), 7.lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 8.lag om ändring i mönstringslagen (1983:929), 9.lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, och 10.lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn och kammarrättsassessorn Per . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Remissen innehåller ett förslag till en ny fartygssäkerhetslag. Många av bestämmelserna är emellertid till innehållet identiska med eller i vart fall innehållsmässigt lika motsvarande bestämmelser i den nu gällande fartygssäkerhetslagen (1988:49). Lagrådet har, när det gäller sådana i sak oförändrade bestämmelser, inskränkt sig till att göra en mera översiktlig granskning, vilket också har motiverats av att remissen i allmänhet inte innehåller några närmare förklaringar av bakgrunden till de gällande bestämmelserna. Lagrådets granskning har alltså koncentrerats till de bestämmelser som innebär förändringar av gällande rätt. Bestämmelser i är inte direkt tillämpliga i medlemsstaterna. Det är emellertid inte ovanligt att det i svensk lag hänvisas till bestämmelser i direktiv. En sådan hänvisning finns i i andra stycket av förevarande paragraf enligt vilket med ro-ro- passagerarfartyg, höghastighetspassagerarfartyg och reguljär trafik med sådana fartyg avses detsamma som i rådets direktiv 1999/35/EG, senast ändrat genom direktiv /84/EG. Definitionsbestämmelserna blir härigenom tillämpliga i . Bilaga 15 Frågan är dock om hänvisningen skall uppfattas som statisk eller, med andra ord, om den endast skall avse bestämmelserna i den lydelse som dessa har när lagen antas, eller om den skall uppfattas som dynamisk och således omfatta även eventuella ändringar i direktivet som gjorts därefter. Mot den senare tolkningen talar att den kan uppfattas som ett avstående från lagstiftarkompetens utan att något underlag för detta finns i 8 kap. regeringsformen. Eftersom direktiv omfattas av en sådan delegation av beslutanderätt som avses i 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen och också gäller här i landet i fråga om det resultat som skall uppnås synes det dock inte föreligga något hinder mot att lagstiftaren väljer en metod för genomförande som, utan att det krävs ytterligare lagstiftning, omfattar också eventuella ändringar av direktivet. Den i lagtexten valda formuleringen, som anknyter till vad som anges i statsrådsberedningens riktlinjer för författningsskrivning, kan inte anses ge något klart svar på om den gjorda hänvisningen skall anses vara av statisk eller dynamisk karaktär (jfr , EU och straffrätten, 2002, s. 287). Enligt Lagrådets mening innebär dock den valda formuleringen att framtida ändringar av direktivet inte automatiskt får genomslag i den svenska lagen. Som allmän princip gäller för övrigt att även ändringar i direktiv skall omsättas i nationella regler. När det gäller höghastighetspassagerarfartyg finns det inte någon självständig definition i direktivet utan i detta hänvisas till 1974 års , ursprungligen i dess lydelse för antagande av detta direktiv och , efter ändring , i gällande version. Möjligen innebär detta att en övergång skett från en statisk till en dynamisk hänvisning till konventionen. En följd av en sådan förändring skulle bli att den i lagen givna definitionen av höghastighetspassagerarfartyg kunde förändras även om hänvisningen till direktivet uppfattas som statisk. Ett sätt att undvika de nu berörda problemen är naturligtvis att i lagen direkt ange de definitioner som är avsedda att gälla i stället för att hänvisa till direktivet. Åtminstone såvitt avser ro-ro-passagerarfartyg och reguljär trafik synes detta inte heller innebära någon olägenhet. Om en hänvisning ändå bedöms som lämpligare anser Lagrådet att hänvisningen inte bör avse hela direktivet utan den artikel i direktivet där de berörda definitionerna finns (artikel 2) vilket också får till följd att eventuella ändringar av direktivet i vart fall endast bör nämnas såvitt de berör den aktuella artikeln. Det bör också väljas en formulering av vilken det klart framgår om avsikten är att hänvisningen till direktivet är avsedd att vara av statisk eller dynamisk karaktär. Om avsikten är att hänvisningen skall vara statisk synes det uttryckssätt som ursprungligen användes i direktivet kunna tjäna som förebild. Lagrådet hänvisar till vad som anförts ovan under 3 §. Enligt paragrafen skall polismyndigheter, , , miljö- och hälsoskyddsnämnder samt läkare vara skyldiga att biträda tillsynsmyndigheterna och lämna de upplysningar som de behöver för att utöva tillsyn enligt fartygssäkerhetslagen eller enligt föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. Lagrådets mening ifrågasättas om det är rimligt att ålägga samtliga läkare alltså även sådana som är privatanställda, privatpraktiserande eller verksamma inom helt andra områden en plikt att biträda dessa tillsynsmyndigheter i deras verksamhet. I vart fall kan läkarnas skyldighet att lämna upplysningar inte antas gälla i den mån detta skulle komma i konflikt med deras tystnadsplikt. I paragrafen finns föreskrift om skyldighet för redare att på uppmaning undersöka ämnen och material som används på fartyget eller som ingår i dess last och att tillhandahålla prov för sådan undersökning. Skyldigheten är långtgående och torde också beröra tredje mans rätt. Lagrådet finner det angeläget att den såvitt möjligt preciseras i fråga om ändamål och omfattning. Paragrafen gäller förbud mot fartygs resa. I ett andra stycke anges vissa åtgärder som får vidtas i stället för förbud mot resa. I ett tredje stycke behandlas möjligheten att av säkerhetsskäl förbjuda användningen av en viss lokal, arbetsprocess eller arbetsmetod eller av ett visst ämne. Enligt vad som uppgivits i samband med föredragningen är det även i detta stycke fråga om åtgärder som kan vidtas i stället för att förbjuda fartygets resa. Detta bör liksom i andra stycket framgå av lagtexten. 2 och 3 §§ I paragraferna finns bestämmelser om möjlighet och skyldighet att förbjuda ett fartygs resa. Enligt bägge paragraferna kan den omständigheten att ett fartyg eller ett rederi saknar ett certifikat eller ett dokument vara av betydelse för bedömningen. Av remissen framgår emellertid inte om härmed avses att föreskrivna certifikat och dokument inte utfärdats eller om det för ett förbud är tillräckligt att de inte finns tillgängliga. Lagrådet saknar underlag för någon egen bedömning av vad som bör krävas beträffande föreskrivna certifikat och dokument. Om det står klart att ett föreskrivet certifikat eller dokument utfärdats är det dock svårt att förstå varför det skulle behöva föreligga någon skyldighet att förbjuda en resa. finner också skäl att påpeka att hänvisningen i 2 § till 3 § första stycket 1 framstår som förvirrande med hänsyn till att där endast talas om dokument som inte är certifikat. I 3 § första stycket anges olika fall där ett fartygs resa skall förbjudas. Enligt andra stycket gäller vad som sägs i 1 § andra och tredje styckena om det föreligger en sådan brist som sägs i första stycket 3. Avsikten med andra stycket synes vara att göra ett undantag från skyldigheten att förbjuda en resa. Detta skulle framgå tydligare om stycket utgick och första stycket 3 i stället formulerades på förslagsvis följande sätt: om någon sådan brist som anges i 1 § medför omedelbar fara för liv, fartyget, dess besättning eller passagerare och sådana åtgärder som avses i 1 § andra och tredje styckena inte är tillräckliga för att undanröja faran, eller . 7 kap. 6 § Lagrådet hänvisar till vad som anförts ovan under 1 kap. 3 §. I punkten behandlas frågan om tillämpningen av en äldre Den äldre och den nya bestämmelsen sammanfaller emellertid till innehållet, varför övergångs- bestämmelsen torde sakna praktisk betydelse. enligt Lagrådets mening anledning att generellt markera att den äldre fartygssäkerhetslagen skall tillämpas på skador som inträffat före ikraftträdandet av den nya lagen. Punkt 3 kunde därför få exempelvis fartygssäkerhetslagen (1988:49)." Den föreslagna bestämmelsen har sin bakgrund i att vissa genom lagen (1995:927) om ändring av fartygssäkerhetslagen (1988:49) genomförda ändringar enligt övergångsbestämmelserna till den lagen skall tillämpas först från den dag som regeringen bestämmer. Avsikten har uppenbarligen varit att motsvarigheterna i den nu föreslagna lagen till de då beslutade ändringarna skall tillämpas i den mån regeringen förordnat om detta beträffande de tidigare reglerna medan regeringen i övriga delar även fortsättningsvis skall förordna om tillämpning av reglerna. Detta uppnås dock inte med den föreslagna utformningen av övergångsbestämmelserna eftersom det, i motsats till vad som är fallet i ändringslagen , inte finns något undantag från den grundläggande ikraftträdandebestämmelsen i punkt 1. att reglera frågan synes vara att i stället för den föreslagna övergångsbestämmelsen införa en bestämmelse motsvarande den som finns i den tidigare ändringslagen men med hänvisningar till den nu aktuella lagen. Det kan därefter överlämnas till regeringen att i förordningsform se till att bestämmelserna i den nya lagen tillämpas från ikraftträdandet i den utsträckning som motsvarande äldre bestämmelser redan börjat tillämpas. Ett alternativ är att komplettera övergångsbestämmelsen med ett undantag utformat enligt mönster från det föreslagna första stycket i punkt 7. Förslaget till lag om ändring i arbetsmiljölagen 8 kap. 4 a § Vad som sägs i denna paragraf är reglerat genom det föreslagna 8 kap. i fartygssäkerhetslagen. Paragrafen bör kunna utgå. Förslaget till lag om ändring i lagen om åtgärder mot förorening från fartyg 7 kap. 6 a § Med stöd av bemyndigandet i första stycket kan regeringen ge rätt att besluta om förbud för fartyg att anlöpa svensk hamn. Andra stycket är därför överflödigt. Detsamma gäller tredje stycket andra meningen. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande utformning: "Regeringen får meddela sådana föreskrifter om förbud för fartyg att anlöpa svensk hamn som följer av ett direktiv eller en förordning som antagits inom Europeiska gemenskapen eller av något internationellt avtal som ingått. Om ett fartyg har förbjudits att anlöpa svensk hamn med stöd av föreskrifter som avses i första stycket, får förbjuda svenska hamnar att ta emot fartyget." 10 kap. 3 § Enligt punkt 3 kan den som bryter mot ett förbud som har meddelats enligt 7 kap. 6 a § dömas till böter eller fängelse i högst . Ett sådant förbud kan avse förbud för ett fartyg att anlöpa svensk hamn och vara grundat på en EG-förordning (jfr första stycket i den paragrafen). Något behov av den föreslagna punkten 4 finns därför inte. Förslaget till lag om ändring i lagen om vilotid för sjömän Lagrådet konstaterar att det direktiv som ligger till grund för den föreslagna bestämmelsen endast gäller fiskare och ifrågasätter om det finns skäl att utvidga tillämpligheten till sjömän. I paragrafen anges att den sammanlagda arbetstiden för sjömän får uppgå till i genomsnitt under en Av paragrafen framgår inte hur beräkningen skall göras om anställningen varar än Bestämmelser rörande läkarundersökning av sjömän finns i författningar på olika nivåer. I 18-21 §§ mönstringslagen (1983:929) finns de huvudsakliga bestämmelserna (jfr 2 kap. 5 § andra stycket i förslaget till fartygssäkerhetslag). Enligt 1 § mönstringslagen gäller lagen sjömän på handelsfartyg men regeringen får föreskriva att lagen skall tillämpas även på andra fartyg. Så synes ha skett genom 5 kap. 1 och 4 §§ fartygssäkerhetsförordningen (1988:594) vari- genom de krav i fråga om syn och hörsel som gäller enligt föreskrifter meddelade enligt förordningen (1979:38) om läkarintyg för sjöfolk också blivit gällande för besättningsmedlemmar på fiskefartyg med en bruttodräktighet av minst 20. föreslås ett bemyndigande att meddela föreskrifter om läkar- undersökning för arbetstagare ombord på fiskefartyg som i viss närmare angiven utsträckning arbetar . är placerat i en lag som i övrigt handlar om vilotid och arbetstid för anställda som utför fartygsarbete men har knappast sin naturliga plats i den lagen. Det skulle enligt Lagrådets mening bidra till överskådligheten om bemyndigandet placerades i anslutning till andra lagbestämmelser om läkarundersökning för ombordanställda.