prop · GR0344 · 2003-11-27 00:00:00 — Regeringens proposition 2003/04:44 Nordisk konvention om social trygghet Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att godkänner den nya nordiska kon- ventionen om social trygghet av och att konventio- nen ska gälla som lag här i landet. Konventionen ersätter den tidigare konventionen av (SFS 1993:1529). I huvudsak föran- leds den nya konventionen dels av ändringar inom EG-rätten och dels av ändringar inom de nationella socialförsäkringssystemen. Den nya kon- ventionen har en tydligare koppling till förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egen- företagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. I konventionen görs inga nya åtaganden som medför kostnader för svenskt vidkommande. Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om nordisk konvention om social trygghet............... Ärendet och dess beredning............................................................. Konventionen i huvuddrag .............................................................. tillträde till konventionen.................................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1.godkänner den nordiska konventionen om social trygghet av , 2.antar regeringens förslag till lag om nordisk konvention om social trygghet. Förslag till lag om nordisk konvention om Härigenom föreskrivs följande. 1 § Den konvention om social trygghet mellan , , Fin- land, och som har undertecknats i skall gälla som lag här i landet. Konventionens innehåll framgår av en bilaga till denna lag. 2 § Behörig myndighet enligt artikel 13 i konventionen är för del . I frågor som rör förmåner vid arbetslöshet skall samråda med . Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Nordisk konvention om social trygghet Regeringarna i , , , och , som sedan avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet () trätt i kraft tillämpar bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen även när det gäller personer som flyttar mellan de nordiska länderna, som slutit en nordisk konvention om social trygghet som komplement till nämnda förordning genom vilken de nordiska län- derna förbundit sig att i stor utsträckning inom tillämpa förord- ningens bestämmelser även på vissa persongrupper för vilka förord- ningen inte är direkt tillämplig, nämligen personer som inte är eller har varit anställda eller egenföretagare i förordningens mening eller inte är medborgare i ett EES-land, som hänvisar bland annat till artikel 8, artikel 36 och artikel 46b 2b), artikel 63 och artikel 70 i nämnda förordning, som önskar anpassa konventionen till utvecklingen av nämnda förord- ning och av de nordiska ländernas lagstiftningar om social trygghet, som tar hänsyn till rådets förordning om utvidgningen av bestämmel- serna i förordning (EEG) nr 1408/71 och förordning (EEG) nr 574/72 till att gälla de medborgare i tredje land som enbart på grund av sitt medbor- garskap inte omfattas av dessa bestämmelser, som hänvisar till att bestämmelsen i artikel 69 i förordning (EEG) nr 1408/71 skall tillämpas på en medborgare i tredje land, när denna har rätt att lagligen vistas och arbeta där samt att söka arbete i det nordiska land där han registrerat sig som arbetssökande hos arbetsförmedlingen, som kommit överens om särskilda bestämmelser för enligt bilaga till denna konvention, har kommit överens om att sluta en ny nordisk konvention om social trygghet med nedan angivna lydelse: I denna konvention avses med uttrycken 1) "nordiskt land" vart och ett av de fördragsslutande länderna samt de självstyrande områ- dena , och i den mån dessa områden har gett sitt samtycke till att konventionen skall gälla för dem; 2) "förordningen" förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen i den mellan de nordiska län- derna gällande lydelsen; 3) "tillämpningsförordningen" förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen i den mellan de nordiska länderna gällande lydelsen; 4) "grundpension" allmän pension som inte beräknas på grundval av fullgjorda sysselsätt- ningsperioder, tidigare förvärvsinkomst eller erlagda avgifter, däribland sådan allmän pension eller tillägg till pension som utges till den som saknar eller har låg arbetspension; allmän pension som endast beräknas för personer som varit förvärvs- aktiva enligt landets lagstiftning; att någon är bosatt i ett nordiskt land enligt landets folkbokföring, om inte särskilda skäl föranleder annat. Andra uttryck som förekommer i denna konvention, har den innebörd som de har i förordningen, tillämpningsförordningen eller i de nordiska ländernas nationella lagstiftningar. Denna konvention är tillämplig på all lagstiftning som omfattas av för- ordningens sakområden. 1.Denna konvention gäller personer som omfattas av förordningens per- sonkrets. 2.Denna konvention gäller vidare följande personer som inte omfattas av förordningens personkrets a) personer, som är eller har varit omfattade av lagstiftningen i ett nor- diskt land b) familjemedlemmar eller efterlevande, som härleder rättigheter från personer, som avses under a). Utsträckt tillämpning av förordningen Om inte annat sägs i denna konvention utsträcks tillämpningen av för- ordningen och tillämpningsförordningen till alla personer som omfattas av denna konvention och som är bosatta i ett nordiskt land. BESTÄMMELSER OM TILLÄMPLIG LAGSTIFTNING 1.För personer som inte är eller har varit anställda eller egenföretagare i förordningens mening tillämpas lagstiftningen i det nordiska land där de är bosatta. 2.Make och barn , som följer med en anställd eller en egen- företagare från ett nordiskt land till ett annat, skall, när bestämmelserna i artiklarna 13. 2.d, 14.1, 14a.1 och 17 i förordningen medför att den an- ställde eller egenföretagaren fortsatt skall omfattas av lagstiftningen i förstnämnda land, likaså fortsatt omfattas av detta lands lagstiftning som om de medföljande fortsatt var bosatta där. Vid tillämpningen av bestämmelserna i förordningens Avdelning II räk- nas även arbete med undersökning och utvinning av naturtillgångar på ett lands kontinentalsockel som arbete i det landet. SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM RÄTT TILL FÖRMÅNER Ersättning för kostnader för hemresa För personer, som är bosatta i ett nordiskt land och äger rätt till vård- förmåner där och som under tillfällig vistelse i ett annat nordiskt land erhåller vårdförmåner, svarar vistelselandet för de merutgifter för hem- resa till bosättningslandet, som uppkommer genom att vederbörande till följd av sitt sjukdomstillstånd måste använda dyrare färdsätt än han annars skulle ha använt. Bestämmelsen i första stycket äger inte tillämpning på personer som får tillåtelse att resa till ett annat nordiskt land för att där få nödvändig FÖRMÅNER VID INVALIDITET, ÅLDERDOM Minsta bosättningstid för rätt till grundpension 1.En person som inte är eller har varit anställd eller egenföretagare i förordningens mening är berättigad till grundpension från ett nordiskt land endast när han har förvärvat rätt till sådan pension från detta land på grundval av bosättning i landet. 2.Kravet i första stycket kan inte uppfyllas genom att bosättnings- och försäkringsperioder i andra länder åberopas. 3.Perioder under vilka någon har uppburit pension från ett annat land för vilket förordningen eller denna konvention gäller, medräknas inte vid prövning om bosättningskravet enligt första stycket är uppfyllt. Grundpension under bosättning i ett EES-land En person är, så länge han är bosatt i ett EES-land berättigad till grund- pension som han har förvärvat rätt till i ett nordiskt land. Detsamma gäller vid bosättning i och i den mån konventionen gäller för dessa områden. Överenskommelse enligt artikel 46b 2b) i förordningen Är i mer än ett nordiskt land de villkor uppfyllda, som gäller för att be- räkna pension på grundval även av antagande av försäkrings- eller bo- sättningsperioder som skulle ha fullgjorts om pensionsfallet inte hade inträffat, medräknas endast en del av de framtida perioderna vid beräk- ningen i ett vart av länderna. Denna del bestäms på grundval av de fak- tiska försäkrings- eller bosättningsperioder, som används vid pensions- beräkningen, efter förhållandet mellan den faktiska perioden i landet och den sammanlagda faktiska perioden i länderna. Har en person förvärvat rätt till grundpension från ett nordiskt land på grundval av bosättning i landet under tid före under vilken han förvärvat rätt till arbetspension i ett annat nordiskt land, skall grundpension endast beräknas från sist- Har någon förvärvat arbets- pension från flera nordiska länder, varav ett även var personens bosätt- ningsland, skall grundpension endast beräknas från sistnämnda land. Undantag från visst krav på fullgjorda perioder Kravet på försäkrings- eller sysselsättningsperioder enligt förordningens artikel 67.3 gäller inte den som antingen har utfört arbete i sådan ut- sträckning att han eller hon har omfattats av lagstiftningen om dagpen- ningförmåner vid arbetslöshet eller har uppburit sådana förmåner i det nordiska land där ansökan om förmåner görs. Dock skall arbetet ha ut- förts eller dagpenningförmåner vid arbetslöshet ha uppburits inom en femårsperiod för ansökan om arbete hos den offentliga arbets- förmedlingen och i förekommande fall, om medlemskap i vederbörande De behöriga myndigheterna skall utfärda de bestämmelser som fordras för att säkerställa en enhetlig nordisk tillämpning av denna konvention. Vid tillämpning av denna konvention skall myndigheter och institutioner i erforderlig utsträckning bistå varandra. I varje nordiskt land skall finnas ett förbindelseorgan som utses av den behöriga myndigheten. 1.Med avseende på artiklarna 36, 63 och 70 i förordningen och på artikel 105i tillämpningsförordningen avstår de nordiska länderna, om inte an- nat avtalas mellan två eller flera av länderna, från varje återbetalning mellan länderna av utgifter för vårdförmåner vid sjukdom och moderskap samt vid olycksfall i arbetet och arbetssjukdomar, för förmåner till ar- betslösa som söker arbete i annat land än det behöriga samt för admi- nistrativ och medicinsk kontroll. 2.Avståendet från återbetalning omfattar inte vårdförmåner till personer, som enligt förordningens artikel 22 första stycket c) och artikel 55 första stycket c) fått tillstånd att resa till annat nordiskt land för att där få den nödvändiga vård som hans tillstånd kräver. 1.Denna konvention träder i kraft i tredje månaden efter den månad, då samtliga regeringar har meddelat den danska regeringen att de godkänner konventionen. 2.För , och del träder konventionen i kraft 30dagar efter det att respektive har medde- lat det danska utrikesministeriet att och respektive lagting har meddelat att konventionen skall gälla för och respektive . 3.Det danska utrikesministeriet skall underrätta de övriga parterna och Nordiska ministerrådets sekretariat om mottagandet av dessa meddelan- den och om tidpunkten för konventionens ikraftträdande. 1.Önskar en part säga upp konventionen skall skriftligt meddelande om detta tillställas det danska utrikesministeriet som har att underrätta de övriga parterna om detta och om meddelandets innehåll. 2.Uppsägningen gäller endast för den part som gjort densamma och äger giltighet från och med ingången av det kalenderår som inträffar efter det att det danska utrikesministeriet mottagit meddelandet om uppsägningen. 3.Uppsägs konventionen skall rättigheter som förvärvats på grund av konventionen alltjämt bestå. 1.När denna konvention träder i kraft upphör den nordiska konventionen om social trygghet att gälla. Denna konvention skall inte medföra minskning av förmånsbelopp som utges vid konventionens ikraftträdande. 2.Grundpension till en medborgare i ett nordiskt land, som intill har utgetts enligt bestämmelserna i den nordiska konven- tionen om social trygghet eller enligt den nationella lag- stiftningen i ett eller flera länder och som vid denna konventions ikraft- trädande fortfarande utges enligt dessa bestämmelser, skall omräknas enligt bestämmelserna i förordningen eller i denna konvention om den berättigade ansöker om grundpension från ett annat nordiskt land. 3.Ansökningar om förmåner som gjorts efter denna konventions ikraft- trädande skall prövas enligt denna konvention även när de avser förmå- ner för tid före ikraftträdandet. Originaltexten till denna konvention skall deponeras hos det danska utri- kesministeriet, som skall tillställa de övriga parterna bestyrkta kopior av texten. Till bekräftelse härav har de befullmäktigade ombuden undertecknat denna konvention. Utfärdad i i ett exemplar på danska, finska, isländska, norska och svenska, vilka texter alla har samma giltig- het. Särskilda bestämmelser för som avses i artikel 4 kapitlen 7 och 8 i avdelning III i förordningen artiklarna 69 och 70 i förordningen grundpensioner i artiklarna 8 och 9 i konventionen skall tillämpningen av förordningen och tillämpningsförordningen ut- sträckas enbart till att gälla medborgare i ett nordiskt land, därmed gäller också konventionens artiklar 8 och 9 endast för nordiska medborgare. Ärendet och dess beredning Den nordiska socialpolitiska kommittén beslöt att tillsätta en arbetsgrupp för att göra en översyn av den nordiska konventionen av om social trygghet mot bakgrund av de förändringar som skett i de nordiska ländernas system för social trygghet, i EG- rätten och på området samordning av social trygghet. har en ny nordisk konvention mellan , , , och om social trygghet för- handlats fram mellan representanter för regeringarna i ovan nämnda län- der. Från svensk sida har även representanter från ingått. har det yttersta ansvaret för försäkrings- administrationens tillämpning av konventionen. Före undertecknandet av konventionen remitterades ett utkast till konventionstext till Riksförsäk- ringsverket, , , , , Svenska Kommunförbun- det, , , Tjänstemännens Central- organisation, Akademikers samt Lands- organisationen i . Remissinstanserna var i huvudsak positiva och välkomnande till förslagen. Remissynpunkterna har beaktats vid utfor- mandet av den slutliga konventionstexten. Konventionen undertecknades i . Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemo- kratiska regeringen, och . 4 Konventionen i huvuddrag Den nu gällande nordiska konventionen av om social trygghet godkändes av (prop. 1992/93:7, bet. 1992/93 SFU4, rskr. 1992/93:69) och införlivades med svensk rätt genom en förordning (1993:1529). Konventionen kom till som ett led i den process som ledde till avtalet om det europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och därefter och medlemskap i den europeiska unionen (EU). Före ikraftträdande gällde konventionen av för samordning av den sociala tryggheten för personer som flyttade inom . Genom kom de materiella reglerna i förord- ning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen i stor utsträckning även att gälla inom . Bland annat beroende på att förordning (EEG) nr 1408/71 omfattade en snävare per- sonkrets än nordiska konvention blev det dock nödvändigt med vissa nordiska regler som komplement till förordningen. Dessa samlades konvention. Ett viktigt moment i den konventionen var att i materiellt hänseende utsträcka tillämpningen av de flesta av förord- ningens regler även till sådana personer som inte direkt omfattades av förordningen, dvs. personer som inte är medborgare i ett EES-land eller som inte anses som anställda eller egenföretagare. Ett annat viktigt motiv konvention var att reglera den stora förändring i samordningen av rätten till grundpensioner som övergången till tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71 innebar. Enligt konvention gällde i princip att grundpension endast utgick från det land där någon bodde som pensionär och att detta bosättningsland vid beräkning av grundpensionens storlek tog hänsyn även till tid då perso- nen bott i ett annat nordiskt land. Enligt förordningen däremot gäller att alla pensioner skall beräknas och utbetalas från alla de länder där rätt till pension uppkommit, s.k. pro rata-beräkning. konvention fördes dessutom in en del andra bestämmelser som gäller även för personer som omfattas av förordningen och skall ses som komplement till förordningen. Slutligen innehåller konventionen be- stämmelser om att länderna avstår från återbetalning av kostnader för sjukvård och vissa arbetslöshetsförmåner som getts ut enligt förord- ningen eller enligt konventionen. Utvecklingen av förordning (EEG) nr 1408/71 Efter det att konvention trädde i kraft har förordning (EEG) nr 1408/71 ändrats nio gånger, senast genom Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 1386/2001. trädde förordning (EEG) nr 859/03 i kraft, vilken utvidgar personkretsen i förordning (EEG) nr 1408/71 till att även omfatta tredjelands- medborgare. En viktig ändring i förordningen gjordes 1998 varigenom särskilda lagstiftade socialförsäkringssystem för statsanställda kom att omfattas av förordningens tillämpningsområde och personer som omfattas eller har omfattats av sådana system hamnade inom förordningens personkrets. kom även studerande att till viss del omfattas av förordningen. Genom olika avgöranden från har också tolkningen av förordningen förändrats . Några avgöranden har direkt berört internordiska förhållanden t.ex. Kuusijärvi (C-275/96) varigenom den svenska föräldrapenningen kom att klassificeras som en familjeförmån medan nordiska konvention räknar den som en förmån vid för- äldraskap. Enligt konventionen skall förmåner vid föräldraskap samord- nas enligt förordningens bestämmelser om förmåner vid sjukdom och moderskap. Diskussioner har också förts på olika nivåer inom EU-organen om ut- vidgning av förordningens personkrets till just de grupper som nordiska konvention främst gäller för, nämligen personer som inte är medborgare i ett EES-land eller som inte är eller har varit förvärvsaktiva. har förordningens personkrets utökats till att även omfatta tredjelandsmedborgare som endast på grund av sitt medborgarskap tidi- gare inte har omfattats av förordningen. Studenter och arbetssökande samt andra som inte alls, eller endast delvis, omfattades av för- ordningen kommer att omfattas när förordningens nya lydelse träder i kraft . Utvecklingen av de nordiska ländernas system för social trygghet I , och har det inom pensionsområdet genomförts stora principiella förändringar, vilka är av sådan karaktär att förord- ningens och konventionens samordningsregler kan bli av betydelse. har i samtliga nordiska länder gällt att det funnits en grund- pension i princip lika för alla samt en tilläggspension baserad på arbetsinkomster ovanpå grundpensionen för personer som har haft ar- betsinkomster. var först med att reformera sitt grundpensionssystem. gäller i att alla grundpensionens delar är inkomstprövade. Grundpension utges endast om arbetspensionen och annan inkomst inte uppgår till ett bestämt minimibelopp. I gäller att folkpension (grundpension enligt konventionens terminologi) överhuvud- taget inte utges till den som har en arbetspension av en viss storlek. I har ett system med inkomstgrundade ålderspensioner införts och utgör basen för pensionssystemet. Den som inte får någon inkomstgrun- dad pension eller låg sådan pension får därtill garantipension som baseras på bosättning i . Den svenska inkomstgrundade ålderspensionen baseras inte på försäk- ringsperioder utan på den sammanlagda arbetsinkomsten (en mindre del av den samlade ålderspensionen finansieras av indivi- duellt fonderade medel). , och har således inte längre något egentligt grundpensionssystem utan har snarare övergått till ett system med mini- mipensioner. och har fortfarande kvar ett system med grundpension för alla, kompletterad med tilläggspension för de förvärvs- arbetande. Den nya konventionen är tekniskt utformad enligt sedvanlig internatio- nell praxis för konventioner om social trygghet. Konventionen inleds med en preambel där länderna förklarar sin avsikt med konventionen. I den första som-satsen erinras om att det numera är EG- och EES-rät- ten som tillämpas när anställda och egenföretagare eller deras familje- medlemmar flyttar inom . Utrymmet för särskilda nordiska regler är därför begränsat. I den andra som-satsen erinras om att de nordiska länderna redan ge- nom konvention förbundit sig att inom tillämpa samma samordningsprinciper på de persongrupper för vilka förordning 1408/71 inte är direkt tillämplig. Dessa grupper är dels personer som inte är med- borgare i något EES-land (tredjelandsmedborgare) dels personer som inte är eller har varit förvärvsaktiva i socialförsäkringshänseende i något så- dant land (icke-förvärvsaktiva). I den tredje som-satsen erinras om de möjligheter att göra särskilda överenskommelser om samordning av social trygghet även mellan EU/EES-länder som finns särskilt angivna i förordningen. Den viktigaste av dessa finns i förordningens artikel 8 enligt vilken det är möjligt att sluta konventioner som bygger på förordningens principer och anda. konvention som bygger på denna artikel i förordningen kan således komplettera och bygga ut samordningsreglerna för personer och rörande frågor som i och för sig är behandlade i förordningen. En sådan konven- tion kan dock aldrig ta ifrån någon enskild person rättigheter som garan- teras i förordningen. I den fjärde som-satsen erinras vidare om att de nordiska ländernas so- cialförsäkringssystem har förändrats . De största principiella förändringarna med betydelse i samordningssammanhang är utveck- lingen i , och . Dessutom erinras om att förordning (EEG) nr 1408/71 också har utvecklats. I den femte som-satsen erinras om att man tar hänsyn till att förordning (EEG) nr 1408/71 samt förordning (EEG) nr 574/72 numera även gäller medborgare från tredje land som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av bestämmelserna. I den sjätte som-satsen erinras att en tredjelandsmedborgare har rätt enligt artikel 69 i förordningen att söka arbete i det nordiska land där han eller hon registrerat sig som arbetssökande. I den sjunde som-satsen anges att det för gäller särskilda be- stämmelser enligt en bilaga till konventionen. Sammanfattningsvis kan sägas att preambeln pekar på att den nya nor- diska konventionen har ett trefaldigt syfte. Konventionen ger kompletterande bestämmelser rörande vissa frågor och personer som redan är behandlade i förordningen. (Detta sker på ba- sis av förordningens artikel 8.) Konventionen reglerar även de finansiella mellanhavandena mellan länderna vad avser sjukvård och vissa arbets- löshetsförmåner enligt förordningens artiklar om detta. I konventionen förbinder sig slutligen länderna att behandla icke-för- värvsaktiva som om förordningen var gällande även för dem. Av kon- ventionstexten följer dock att denna utsträckta tillämpning av förord- ningen skall ske med vissa undantag. Genom förordning (EG) nr 859/2003 har förordning (EEG) nr 1408/71 och förordning (EEG) nr 574/72 utökats till att gälla de medborgare i tredje land som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa bestämmelser. Dan- mark omfattas dock inte av denna förordning och har därför i en bilaga antecknat i vilken omfattning konventionens personkrets ska gälla för . Artikel 1 innehåller definitioner av vissa av de begrepp som används i den nya nordiska konventionen. De flesta termer som används i konven- tionen behöver inte definieras särskilt, eftersom de används i den bemär- kelse som de har i förordning (EEG) nr 1408/71.