prop · GQ0329 · 2003-01-21 00:00:00 — Dess handlingsprogram behöver nu bedömas inför den nya åtagandeperiod som inleds . Samordning på den regionala nivån blir en huvuduppgift för FN:s regionala kommissioner. Arbetet inom FN:s ekonomiska kommission i , UNECE, måste bygga på de subregionala processerna och ske sektorsövergripande. Vid det regionala förberedande miljöministermötet inför världstoppmötet satte UNECE upp vad som kan betecknas som stommen till ett handlingsprogram för hållbar utveckling. Detta bör vidareutvecklas och operationaliseras i det arbete som måste drivas inom UNECE. stödjer att hållbar utveckling och uppföljning av världstoppmötet på regional nivå kommer upp vid såväl som vid det alleuropeiska miljöminister- mötet i . arbetar för att samordna arbetet i och . Samarbetet på ministernivå mellan UNECE och Världshälso- organisationen (WHO) om exempelvis miljö och hälsa är viktigt för det regionala hållbarhetsarbetet. antog rekommendationer för arbetet med hållbar utveckling vid det gemensamma mötet med miljö- och finansministrar . En direktoratsöverskridande arbetsgrupp för hållbar utveckling har tillsatts för att driva arbetet vidare och en avrapportering kommer att ske vid ministerrådets möte . Vid Round Table on Sustainable Development diskuteras på hög nivå hållbar utveckling med olika tema. Inom miljödirektoratet följs arbetet med miljödimensionen av hållbar utveckling upp och granskningar av medlemsländernas arbete med hållbar utveckling görs kontinuerligt i de s.k. . 4.3Förändrade konsumtions- och produktionsmönster Regeringen avser fortsatt verka aktivt för, och vidareutveckla sitt arbete med, att uppnå hållbara konsumtions- och produktionsmönster och att bryta sambanden mellan ekonomisk tillväxt och negativ miljöpåverkan för att leva upp till åtagandena från . Enligt genomförandeplanen skall ett tioårigt ramverk för program tas fram. skall stödja regionala och nationella initiativ för hållbara konsumtions- och produktionsmönster där alla länder skall delta och de industrialiserade länderna skall gå i täten. De utvecklade länderna åtar sig också att beakta utvecklingsländernas behov genom att mobilisera ekonomiskt och tekniskt stöd samt att bidra till kapacitetsuppbyggnad. roll, på nationell nivå och i EU, bör vara att fortsätta miljöanpassningen av konsumtion och produktion och att därvid utveckla goda exempel på kunskapsuppbyggnad, informationsspridning och Skr. 2002/03:29 styrmedel samt på samverkansformer mellan olika aktörer. I relation till utvecklingsländerna skall särskilt delta i tekniksamarbete och annat erfarenhetsutbyte samt bidra till kapacitetsuppbyggnad. I utveck- lingssamarbetet skall alla tre dimensionerna av hållbar utveckling beaktas, såväl ekonomisk som social och miljömässig utveckling, där fattigdomsbekämpningen har högsta prioritet. De nationella insatserna skall präglas av ett ökat livscykeltänkande och av ett ökat informationsflöde om produkters och tjänsters miljöpåverkan och om goda resultat i miljöarbetet. Samverkan mellan olika aktörer, sektorer och politikområden är ett annat viktigt inslag. I ett första skede kommer en kartläggning att göras av vad som redan utförs i på de olika områden som presenteras i genomförande- planen och inom vilka områden ytterligare insatser behövs på nationell nivå. Regeringen eftersträvar att en kartläggning genomförs av pågående aktiviteter på EU-nivå. Regeringen avser också verka för att behov av nya åtgärder identifieras så att åtagandena i om hållbar konsumtion och produktion integreras i berörda EU-processer och strategier, i enlighet med miljörådets slutsatser . Exempel på sådana aktiviteter är gemenskapens strategi för hållbar utveckling och integrering av miljöaspekter i olika sektorer, den s.k. Cardiffprocessen, sjätte miljöhandlingsprogrammet, arbetet med den integrerade produktpolitiken samt utvecklingen av kemikaliestrategin. kommer att stödja FN och i den internationella processen i framtagandet av ett ramverk för åtgärdsprogram för hållbara konsumtions- och produktionsmönster. Regeringens engagemang i initiativ för att utveckla partnerskap mellan industri- och utvecklingsländer kommer att fortsätta. Ett led i arbetet för att uppnå hållbara konsumtions- och produktionsmönster är den proposition om en strategi för ett giftfritt och resurssnålt samhälle som regeringen avser presentera . Propositionen kommer bl.a. att omfatta producentansvar, avfallshantering och miljöorienterad produktpolitik, vilket bidrar till en hållbar konsumtion och produktion. Enligt EU:s avfallshierarki, som gäller som övergripande vägledning för EU:s och avfallspolitik, skall i första hand uppkomsten av avfall förebyggas. Det avfall som uppstår skall återanvändas eller materialåtervinnas när så är miljömässigt motiverat. Om materialåtervinning inte är möjlig skall energin i avfallet tas till vara genom förbränning eller med biologiska metoder. Endast i sista hand skall avfall deponeras. För att minska mängden avfall som deponeras och effektivare utnyttja avfallet har det införts skatt på avfall som deponeras och förbud mot deponering av utsorterat brännbart och organiskt avfall. har infört producentansvar för ett flertal varugrupper för att på så sätt få fram produkter som ger upphov till så liten mängd och så ofarligt avfall samt en så hög återvinningsgrad som möjligt. revideras EU:s förpackningsdirektiv. I detta arbete är de svenska erfarenheterna viktiga. har kraftigt ökat anslagen för sanering av Skr. 2002/03:29 förorenade områden, inklusive efterbehandling av gruvområden och slagghögar m.m. Regeringens mål är att förorenade områden skall vara undersökta och vid behov åtgärdade . Regeringen avser att vidareutveckla arbetet med den miljöorienterade produktpolitiken som omfattar såväl styrmedel, verktyg och samverkansformer som åtgärder för att miljöanpassa prioriterade produktgrupper. I enlighet med regeringens skrivelse om en miljöorienterad produktpolitik (skr. 1999/2000:114) sker fortlöpande dialoger med näringslivet och andra aktörer angående bl.a. ansvarsfördelning och samverkansmöjligheter. Europeiska kommissionen kommer som en följd av det sjätte miljöhandlingsprogrammet att ta fram en strategi för hållbar användning och förvaltning av resurser samt en strategi för avfallsåtervinning. kommer att delta aktivt för att bidra till och påverka dessa båda strategier. De tematiska strategierna kommer i sin tur att påverka utformningen av den svenska strategin om giftfria och resurssnåla kretslopp. Inom EU har beslutats om direktiv för deponering respektive förbränning av avfall som kommer att innebära kraftigt minskade utsläpp från avfallsförbränning och att en stor andel av de svenska deponierna kommer att stänga. Arbetet fortsätter nu med att ta fram gemensamma mottagningskriterier för avfall som skall deponeras. Europeiska kommissionen kommer att presentera ett meddelande om integrerad produktpolitik, IPP. bidrar i utvecklingen av IPP genom att bl.a. bistå Europeiska kommissionen med underlag och att samverka med andra länder i ett europeiskt . I regeringens skrivelse om en miljöorienterad produktpolitik anger regeringen att man avser att arbeta för att få till stånd en miljöorienterad produktpolitik på global nivå. avser också att verka för att arbetet med en strategisk plan för skall samordnas med arbetet att främja en hållbar konsumtion och produktion. Efter ett antal uppmärksammade olyckor vid gruvdammar har Europeiska kommissionen genomfört eller påbörjat flera åtgärder. Seveso-direktivet, som syftar till att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser, har ändrats så att det också omfattar gruvverksamhet. Europeiska kommissionen arbetar också med att ta fram ett förslag till direktiv om hantering av gruvavfall. Svenska myndigheter och svensk gruvnäring deltar aktivt i arbetet med direktivet vilket syftar till att inom gemenskapen få en jämn och hög standard för omhändertagandet av gruvavfall. Ett gemensamt vägledande dokument om bästa teknik vid omhändertagande av gruvavfall tas fram. har hunnit långt inom avfallsområdet och det internationella intresset för svenska erfarenheter är stort. deltar genom Sida i ett flertal avfallsprojekt, bl.a. i de baltiska staterna och . I projekten ingår bl.a. att förbättra skyddet av yt- och grundvatten vid deponering och förbättrat omhändertagande av avfall i hamn. Inom arbete har en särskild arbetsgrupp för tillsatts. Regeringen lade grunden för det fortsatta svenska kemikaliearbetet såväl på hemmaplan och inom EU som globalt i propositionen Kemikalie- strategi för giftfri miljö (prop. 2000/01:65, bet. 2000/01:MJU15, rskr. 2000/01:269). Det svenska generationsmålet för kemikalier innebär att bör halterna av naturligt förekommande ämnen vara nära bakgrundsnivåerna och halterna av naturfrämmande ämnen nära noll. Vid världstoppmötet beslutades att skall produktion och användning av kemikalier inte leda till negativa miljö- och hälsoeffekter. Genomförandeplanen anger att detta skall ske med hjälp av vetenskapligt baserad riskbedömning och med beaktande av försiktighetsprincipen. tillämpning av försiktighetsprincipen och mer långtgående generationsmål för kemikalier ligger fast. Som ett led i att driva på det svenska arbetet för en giftfri miljö har regeringen bl.a. lämnat uppdrag till Kemikalieinspektionen att utreda förutsättningarna för ett svenskt förbud mot användning av bromerade flamskyddsmedel och HA-oljor i I Europeiska kommissionens vitbok presenteras en strategi för den framtida kemikaliepolitiken. innebär en nydaning inom EU som länge eftersträvat. om substitution och försiktighet blir allmänt rådande. industrin för att ta fram kunskap om ämnens egenskaper och för att denna information registreras i ett gemensamt EU-register. ger anledning till särskild oro, som cancerframkallande, mutagena och reproduktionstoxiska ämnen, samt ämnen som är persistenta och bioackumulerande får endast användas i mycket begränsad omfattning och endast då de inte kan ersättas. har antagit slutsatser om den framtida kemikaliepolitiken med anledning av Europeiska kommissionens vitbok. De första lagstiftningsförslagen väntas komma tidigast april har med anledning av om en strategi för den framtida kemikaliepolitiken utarbetat ståndpunkter i frågan om Det viktigaste målet för är att se till att gruppen ämnen som ger anledning till särskild oro skall omfatta ämnen som är persistenta, bioackumulerande och toxiska. Ett annat viktigt mål är att industrin skall ha tillräcklig kunskap om egenskaperna hos de kemiska ämnen den marknadsför. bör därför verka för att ändras så att företagen får ett tydligt ansvar för att bedöma riskerna med de ämnen som de tillverkar eller importerar samt vidta behövliga åtgärder för att begränsa riskerna. Viktiga delar i den globala kemikaliestrategin, som skall finnas på plats , bör bl.a. vara producentansvaret, industrins ansvar att ta fram information om kemikaliers egenskaper, riskbegränsningsåtgärder för särskilt farliga kemikalier, framtagande och information om alternativ till farliga kemikalier, stärkt samordning mellan sekretariaten för kemikalie- konventionerna och kapacitetsuppbyggnad i utvecklingsländerna. Hörnstenar i den globala kemikaliestrategin försiktighetsprincipen, substitutionsprincipen, producentansvaret och principen att förorenaren skall betala bör vidareutvecklas och operationaliseras. viktigt att den globala kemikaliestrategin omfattar omhändertagande av det farliga avfallet. Ett avslutande högnivåmöte om den globala Skr. 2002/03:29 kemikaliestrategin planeras att hållas . För svensk del är det viktigt att globalt bindande åtgärder vidtas för tungmetaller som t.ex. kvicksilver, bly och kadmium. beslutade att utvärdera förutsättningarna för globala åtgärder mot kvicksilver. har bidragit med medel för detta arbete . Vid framtagande av globala åtgärder för kvicksilver bör möjligheterna undersökas att utveckla dessa under redan existerande ramverk som t.ex. . Vidare är det viktigt att inkludera ytterligare tungmetaller. Ett viktigt steg för att minska spridningen av tungmetaller är att EU tillämpar samma regler om tungmetaller i varor vid export som för den inre marknaden. Ett viktigt led i arbetet med den globala kemikaliestrategin är ratificering och genomförande av internationella överenskommelser. har ratificerat om långlivade organiska föreningar (s.k. POP:s). kommer att ratificera om skadliga båtbottenfärger. Dessutom pågår inom EU ett intensivt arbete för att även Rotterdamkonventionen (PIC- proceduren) skall kunna ratificeras av medlemsländerna. En prioriterad fråga för är arbetet med att lägga till ytterligare kemikalier till . Behovet av tillägg gäller också ett POP-protokoll till konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar (LRTAP) inom UNECE. Som ett ytterligare led i att genomföra har regeringen givit Naturvårds- verket i uppdrag att kartlägga utsläppskällor och ytterligare definiera behov av åtgärder för de oavsiktligt bildade ämnena dioxiner, furaner, hexaklorbensen (HCB) och polyklorerade bifenyler (PCB). Detta uppdrag skall delredovisas senast . I EU:s sjätte miljöhandlingsprogram, vilket antogs , anges en tematisk strategi för hållbar användning av bekämpningsmedel skall utarbetas. presenterade Europeiska kommissionen ett meddelande om denna strategi. Parallellt pågår även en omarbetning av gemenskapens lagstiftning för bekämpningsmedel. kan bibehålla nationella förbud för enskilda ämnen i bekämpningsmedel tills dess att ett EU-gemensamt beslut fattats. anser att skyddsnivån för bekämpningsmedel skall vara minst lika hög som för övriga kemikalier. kommer att arbeta aktivt och pådrivande vid utvecklingen av strategin och den nya lagstiftningen där bl.a. frågor som tillämpningen av substitutionsprincipen, nationella program för risk- minskning och framtagande av strikta beslutskriterier blir viktiga. En direkt uppföljning på EU-nivå av världstoppmötet är utarbetande av slutsatser som skall bekräfta de åtaganden som antogs för kemikalier i . Slutsatserna antogs vid miljörådets möte . Världsnaturfonden och planerar att upprätta ett internationellt kemikaliesekretariat med uppgiften att understödja och sprida den svenska kemikaliepolitikens mål inom regionala fora, EU och på den globala arenan. Regeringen har i prop. 2002/03:1 avsatt för att stödja sekretariatets arbete. Utveckling av miljöteknik Skr. 2002/03:29 Det finns stora miljövinster att hämta i användningen av teknik med hög På områden som rening av vatten, avfallshantering, luftmätning, fjärrvärme och förnyelsebar energi ligger svensk teknik och svenskt kunnande långt fram i internationella jämförelser. Även inom området renare insatsvaror i produktionsprocesser och i företagens interna miljöarbete är många svenska företag goda föredömen med ambitioner att minska sina ekologiska fotavtryck. Regeringen avser att vara än mer drivande i att skapa kontaktytor mellan forskare, företag, myndigheter och institutioner verksamma inom miljöteknikområdet i avsikt att skynda på utveckling och introduktion av teknik och kunnande som tjänar miljön och bidrar till ett hållbart samhälle, såväl på den svenska som på mindre utvecklade marknader. Regeringen avser att skapa ett nationellt centrum för främjande av innovation, kommersialisering och export av miljöteknik. Inom ramen för den s.k. Lissabonstrategin har de europeiska stats- och regeringscheferna uppställt målet att den Europeiska unionen skall bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi. Vid sitt möte i , beslutade stats- och regeringscheferna att man skulle kartlägga den potential som miljötekniksektorn har för tillväxt och sysselsättning. Till följd härav presenterade Europeiska kommissionen rapporten och en hållbar utveckling och kommer vid vårtoppmötet att lägga fram en åtgärdsplan för att ta itu med hinder som hämmar en vidare spridning av miljöteknik och för att se till att tekniken utvecklas och används. Regeringen såg tidigt den potential miljötekniksektorn har att bidra till tillväxt, sysselsättning och en hållbar utveckling. Regeringen var därför drivande för att få med miljötekniksektorn som en viktig del i Lissabonstrategin. Regeringen kommer fortsatt att verka för att förutsättningar skapas inom EU som möjliggör framkomsten av fler innovationer och introduktionen av fler produkter och tjänster som bidrar till en hållbar utveckling. Till följd av många länders strävan att leva upp till nationella miljöregler och internationella överenskommelser, har en stor global marknad för teknik och kunnande inom miljöområdet tillskapats. Den globala marknaden beräknas uppgå till . Med många spjutspetsföretag på miljöområdet och höga ambitioner med att bidra till en bättre global miljö, har regeringen stött arbete med att främja export av produkter och kunnande inom sektorerna vatten och avlopp, avfallshantering och luftvård. Ett nätverk med drygt 500 svenska företag har bildats och tillsammans genomför de ett stort antal aktiviteter i andra länder. Som en del i uppföljningen av regeringens strategi för , har regeringen stött miljösamarbete med flera länder i . Detta arbete har skett både bilateralt och inom ramen för (ASEM) miljöcenter i (). Sida har inrättat ett regionalt miljösekretariat i med uppgift att främja erfarenhetsutbyte och synergier. Samarbetsfokus har legat på miljöproblem i storstäder, allmänhetens delaktighet i miljöarbetet, och miljökrav på I anslutning till världstoppmötet i presenterade Skr. 2002/03:29 regeringen ett samarbete med den kinesiska miljömyndigheten (SEPA) kring hållbara städer. Målet är att en längre tids utbyte skall pågå mellan och kring policy, teknik och kunnande för att man i skall kunna hantera urbanisering och den press på miljön som denna medför. Regeringen har ett samarbete med och andra länder i kring miljökrav på produkter. diskuteras fortsatta insatser för att stödja producenter från dessa länder i deras miljöarbete och därmed underlätta för dessa företag att kunna exportera till EU. Konsumenterna måste ha verktyg för att ha förutsättningar att agera miljöanpassat. Detta slås också fast i regeringens skrivelse Utvärdering av miljömålet i konsumentpolitiken (skr. 2002/03:31). Miljömärkningen är i detta sammanhang ett viktigt verktyg genom att den ger konsumenterna möjlighet att aktivt välja ett ur miljöhänseende bättre alternativ. Detta kan i sin tur påverka produktutvecklingen i en mer miljöanpassad riktning. Det finns flera olika s.k. frivilliga miljömärkningar, exempelvis Svanen, EU-blomman, Bra miljöval och KRAV-märkningen. På lång sikt skall konsumenterna, enligt regeringens uppfattning, inte behöva välja mellan miljöanpassade och miljöskadliga varor eftersom de miljöskadliga varorna skall ha fasats ut. Etisk märkning ger konsumenter, som vill göra val utifrån etiska aspekter, möjlighet att göra det. Med etisk märkning avses olika former av märkning som fokuserar på mänskliga rättigheter såsom t.ex. Rättvisemärkt gör. En ökad spridning av den etiska märkningen är ett mål som ligger i linje med regeringens nationella strategi för hållbar utveckling. Konsumentpolitikens mål om hållbara konsumtions- och produktionsmönster innefattar utöver den ekologiska dimensionen även den sociala och den ekonomiska dimensionen. Som framgår av regeringens skrivelse Utvärdering av miljömålet i konsumentpolitiken (skr. 2002/03:31) har haft ansvar för att öka konsumenternas kunskap om den miljöpåverkan konsumtionen står för. Ett flertal åtgärder har genomförts bl.a. i form av informationsinsatser riktade till konsumenter. lanserade exempelvis en webbplats på Internet kallad Köpguiden. Där har hushållsrelaterad information samlats för att hjälpa konsumenten att välja den hushållsprodukt som minst påverkar miljön. Antalet besökare hos Köpguiden beräknas uppgå till cirka 550 000. Många producenter har, i samband med rapporteringen till Köpguiden, undersökt förekomsten av miljöskadliga ämnen i sina produkter och därefter har, i många fall, produkternas konstruktion ändrats i en för miljön positiv riktning. Priset för dagens varor och tjänster avspeglar ofta inte priset för samhällets alla kostnader för miljöförstöring och resursutnyttjande. Regeringen avser att tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram en handlingsplan för hållbar konsumtion. 2002/03:29 Hållbar utveckling skall integreras i politiken för olika samhällsektorer. I genomförandeplanen behandlas bl.a. särskilt transporter, energifrågor (se avsnitt 4.6) och turism. Det övergripande målet för svensk transportpolitik är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet, vilket i stor utsträckning överensstämmer med genomförandeplanen från . En av de stora utmaningarna för framtiden är att begränsa trafikens utsläpp av koldioxid. Lokalt, särskilt i större städer och stadsregioner är det av både miljö- och hälsoskäl också angeläget att åtgärda utsläppen av kväveoxider och partiklar. Det finns en stor potential i energieffektiviseringar. På behöver dock ny teknik introduceras. För att stimulera en fortsatt introduktion av alternativa drivmedel har regeringen tagit fram en särskild skattestrategi som bl.a. innehåller skattelättnader för koldioxidneutrala drivmedel. Med anledning av beslut om den framtida infrastrukturpolitiken har regeringen givit , och länen i uppdrag att upprätta förslag till långsiktiga planer för perioden 20042015. Då kommer angelägna projekt i infrastrukturen att bedömas utifrån de prioriteringskriterier gällande samhällsekonomisk effektivitet och uppfyllelse av de politiska mål som beslutat om. antog också det nya transportpolitiska målet om ett jämställt transportsystem. Målet innebär att transportsystemet skall vara utformat så att det svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov. Kvinnor och män skall ges samma möjligheter att påverka transportsystemets tillkomst, utformning och förvaltning och deras värderingar skall tillmätas samma vikt. kommer under sitt ordförandeskap i det nordiska regeringssamarbetet att inleda ett erfarenhetsutbyte mellan de nordiska länderna kring frågor om jämställdhet och transporter. Regeringen har också tillsatt en ny godstransportdelegation vars huvuduppdrag är att föreslå åtgärder från statens sida för att främja samverkan mellan trafikslagen i arbetet med att uppnå ett långsiktigt hållbart transportsystem. Delegationens arbete skall vara avslutat . EU har, delvis genom att prioriterat frågorna högt, infört strikta avgaskrav för bilar som innebär att utsläppen av luftföroreningar framgent kommer att minska kraftigt. Skärpta kvalitetskrav på bensin och diesel bidrar till denna utveckling. En kraftansträngning krävs nu för att vända utvecklingen när det gäller utsläpp av koldioxid från transportsektorn inom EU. I genomförande- planen från åtar sig regeringarna att genomföra transportstrategier för hållbar utveckling som bl.a. leder till minskade utsläpp av växthusgaser. EU-marknaden är tillräckligt stor för att kunna styra de stora tillverkarna inom branschen. Regeringen kommer att söka utnyttja denna möjlighet för att driva på såväl teknikutveckling inom bilindustrin som infrastrukturplaneringen för hållbar rörlighet, inklusive kollektiva transportmedel. Som ett första steg har EU träffat en frivillig överenskommelse med de europeiska biltillverkarna om att minska Ett liknande avtal Skr. 2002/03:29 har träffats med japanska biltillverkare när det gäller deras export till EU. I många utvecklingsländer ses förbättrade transporter som viktigt bl.a. för att främja säkerhet och öka fattigas tillgång till marknader och arbetstillfällen. Den förväntade ökningen av bilism bland en fram- växande medelklass i befolkningstäta länder utgör en stor utmaning för världsmiljön. Det är av största vikt att teknologi som minimerar utsläppen av luftföroreningar sprids globalt i takt med att vägtransporterna ökar i volym som resultat av en ekonomisk utveckling.