prop · GQ031d23 · 2003-01-01 00:00:00 — Spotmarknaden omsätter kontrakt för leverans nästa dygn. Omsättningen på spotmarknaden har ökat sedan avregleringen. var omsättningen , vilket var en ökning före. Omsättningen på spotmarknaden motsvarar en tredjedel av den totala elproduktionen i , som uppgick till . Handeln på terminsmarknaden uppgick till , jämfört med året innan. Medan börspriserna har varierat kraftigt under och mellan åren har elpriset till konsumenten varit mer stabila, även om genomsnittspriset till konsumenter sjönk . bröts trenden med sjunkande konsumentpriser och priserna började stiga som en följd av utvecklingen på spotmarknaden. var elpriset för hushållskunder i genomsnitt högre i löpande penningvärde jämfört med samma tidpunkt 2001. Även för större kunder som industri och jordbruk ökade elpriset. Det är dock värt att notera att även om elpriset stigit , så torde ett ännu högre pris långsiktigt krävas om ny kraftproduktion av mer betydande omfattning skall komma till stånd (se avsnitt 3.6). har de flesta hushåll och industrier inom EU fått lägre elpriser. För hushåll har elpriset sjunkit mest i 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 När det gäller industrin har den största prissänkningen skett i . Även i , , , och har priserna för industrikunder sjunkit markant. De sjunkande elpriserna till konsument har dock inte fått så stort genomslag på konsumenternas kostnader för el eftersom nivån på energiskatten på el stigit sedan avregleringen. Trots att finska och norska hushåll än svenska helt fritt kunnat byta elleverantör så har en större andel elkunder bytt elleverantör i än i och . En som branschorganisationen låtit genomföra visar att konsumenterna som bytt elleverantör eller omförhandlat sitt elavtal i blir allt fler. har andelen ökat från . Av de har ungefär hälften bytt elleverantör och den andra hälften omförhandlat elpriset. har dock hälften av elkunderna inte varit aktiva på elmarknaden. Två av tre svenskar tycker enligt undersökningen att elmarknadsreformen är bra eller mycket bra. Aktiva konsumenter är en förutsättning för en fungerande marknad. En begränsning för konsumenterna har varit svårigheten att tillgodose konsumenternas informationsbehov. Ett annat hinder att agera på elmarknaden är problemen som förekommit kring hanteringen av leverantörsbyten. Koncentrationen i elproduktionen har ökat sedan elmarknadsreformen 1996 och elproduktionen i är i hög grad koncentrerat till ett fåtal företag. De sex största elproducenterna står för av landets elproduktion. De två största kraftproducenterna, , stod sammanlagt för av elproduktionen 2001. Ur ett nordiskt perspektiv utgjorde de två största elproducenternas elproduktion av den samlade nordiska produktionen. Finska Fortum är den näst segmentet försäljning till slutkund är koncentrationen inte lika stor men även där är trenden att koncentrationen ökar. De tre största bolagen dominerar även i detta marknadssegment och svarar för av slutkundsförsäljningen i . Det har sedan schablonavräkningen infördes funnits vissa problem att få slutavräkningen av tim- och schablonberäknade leveranser att fungera. Ett nödvändigt underlag för att dessa avräkningar skall fungera är de preliminära och slutliga andelstal som nätföretagen, enligt föreskrifter och allmänna råd om mätning, beräkning och rapportering av överförd el, skall redovisa till . Enligt Svenska kraftnäts rapport sker rapporteringen av andelstal i huvudsak enligt föreskriven tidplan, även om en stor del av rapporteringen fortfarande inte sker på det vis som föreskrivits utan i stället sker med hjälp av e-post. fungerar rapporteringen av slutliga andelstal bättre och kan därför slutavräkna enligt ingångna avtal. har noterat att under schablonberäkningens första 12 månader har de mindre balansansvariga företagen fått försenade intäkter på grund av för högt beräknade preliminära andelstal. Denna tendens kvarstår. ansvarar även för balansavräkningen av timmätt produktion och förbrukning och rapporterar att timavräkningen numera fungerar bra och att det innebär att kan genomföra balansavräkningarna utan förseningar. Tillsynen har varit inriktad på nättarifferna samt efterlevnaden av regelverket kring schablonberäkning. Tillsynen över nättarifferna har inriktats på de höjningar som vissa företag gjort. Tillsynen avseende tariffer har ännu inte inneburit några förelägganden. Med anledning av tillsynen avseende tariffer har 68 förelägganden gjorts. Fem av dessa gäller regionnäten. Totalt har 52 förelägganden överklagats till länsrätten. Länsrätten har meddelat dom i tolv ärenden. Två av dessa har vunnit laga kraft, medan tio ärenden överklagats till kammarrätten. beslutade att lokala och regionala elnätsföretag inte fick ta ut en särskild avgift för finansiering av stödet till småskalig elproduktion. har kommit som ger nätföretagen rätt att ta ut avgifterna. har inte överklagat domarna. har myndigheten ägnat stor uppmärksamhet åt hur nätföretagen rapporterar uppgifter i samband med leverantörsbyten samt hur mätvärdes- och andelstals rapportering till fungerar. finns problem, främst när det gäller leverantörsbyten. Myndigheten har bedrivit tillsyn av 47 företag. Med anledning av tillsynen kring schablonavräkningen har två förelägganden gjorts varav ett har överklagats till länsrätten. När det gäller nätavgifterna så har medianen för nätavgiften för lägenhetskunder, 2002 ökat och för villa utan elvärme. För kundkategorin villa med elvärme har avgiften minskat . Tariffen för jordbruk har varit oförändrad. Den största förändringen och minskningen av tariffnivån har skett för kundkategorin Småindustri, där tariffnivån har minskat . För att utveckla en klar definition av begreppet skäliga nättariffer har arbetat med att ta fram en modell, den s.k. nätnyttomodellen, för bedömning av nättariffernas skälighet. har arbetet intensifierats. Ett pilotprojekt med ett femtiotal företag avslutades . Myndigheten bedömer att pilotprojektet säkerställer att modellen kan ligga till grund för bedömning av företagens nättariffer. För att främja ökad effektivitet i nätverksamheten har arbetet med en så kallat DEAmetod (Data Envelopment Analysis) för effektivitetsjämförelser mellan nätföretag fortsatt . Ett nordiskt samarbete har inletts. har 46 ärenden inkommit till myndigheten, vilket är en ökning jämfört med föregående år. Prövningsärendena behandlar anslutningsavgifter, villkor för anslutning, kostnader för mätning samt ersättning till småskalig elproduktion. De ärenden som främst ökar är ärenden som gäller villkor för anslutning av vindkraftverk till elnätet. Antalet inkomna koncessionsärenden har minskat något jämfört . låg handläggningstiderna i ett spann mellan för tillsynsärenden och för prövningsärenden, vilket är på ungefär samma nivå som . 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 I princip konstituerar , , och en nordisk elmarknad. Länderna arbetar aktivt för att utveckla den gemensamma marknaden. Inom det nordiska stamnätsföretagens samarbetsorgan, Nordel, har ett antal aktiviteter bedrivits för att främja en integrering av marknaderna. En harmonisering av tariffsystemen i de nordiska länderna har genomförts för att säkerställa mer konkurrensneutrala spelregler för aktörerna på den nordiska marknaden. Ett avtal mellan de systemansvariga företagen om en kompensation för de nätförluster som uppkommer till följd av överföring av el genom tredje land har slutits. Sedan avregleringen 1996 har flera kraftföretag beslutat om stängning av anläggningar för reservkraftproduktion. Dessa i huvudsak oljeeldade kraftverk utnyttjades, på grund av sina höga driftskostnader, endast vid höglastsituationer, dvs. i många fall bara några enstaka timmar . Bristen på intäkter i kombination med höga fasta kostnader för att hålla anläggningarna driftsklara har medfört att det inte är ekonomiskt försvarbart för de enskilda företagen att hålla dessa anläggningar i driftberedskap utan särskild ersättning. Det har inneburit att tillgänglig kapacitet (effekt) för elproduktion har minskat. Detta har i sin tur inneburit att under enstaka timmar varit nära effektbrist i vissa regioner. /2002 var dock vädret i allmänhet tämligen milt av hög belastning och därför uppstod aldrig någon risk för effektbrist. För att säkra effektbalansen på kort sikt har vidtagit en rad åtgärder . Bland annat har upphandlat effektreserver i produktionsanläggningar som inte varit i driftberedskap. Inriktningen är att hitta marknadsmässiga lösningar för att garantera tillgången på effekt vid belastningstoppar. Ett led i detta är att /2001 tillämpat höga avgifter för s.k. balanskraft i bristsituationer. Avgiften är 3 respektive /kWh beroende på hur allvarlig risken för effektbrist bedöms vara. Pågående aktiviteter bedöms kunna ge väsentliga tillskott till effektbalansen men påtagliga resultat kan förväntas först på några års 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 /2002 fick regeringens uppdrag att upphandla ytterligare 400600 MW i effektreserv. Upphandlingen skulle avse perioden t.o.m. /2003. De effektresurser som upphandlat har funnits tillgängliga /2002 men har inte behövt användas. Det högsta effektuttaget inträffade och uppgick till 25 800 MW. Detta kan jämföras med den högsta förbrukningsnivån, 27 000 MW, som noterades . bedömer att effektsituationen inför kommande vinter sammantaget är densamma som för den senaste vintern, d.v.s. fortfarande ansträngd. Utgångspunkten är att en normalkall vinterdag skall kunna med goda marginaler. Under förutsättning att produktions- och överföringssystem är intakta, att en erforderlig import kan erhållas och att en dämpning av förbrukningen sker så kan elförsörjningen även vid så kallt väder som kan förväntas inträffa ungefär . Om dessa förutsättningar inte uppfylls under de mest ansträngda timmarna under en s.k. tioårsvinter inte elförsörjningen. Utöver upphandling av effektresurser arbetar med information till elmarknadens aktörer för att säkra effekttillgången. har på sin hemsida information om det aktuella läget där färgsignaler signalerar om riskerna för effektbrist under det aktuella dygnet och ytterligare . Projektet har till syfte att få industriföretag att utföra effektanpassningar vid höga elpriser och därigenom skapa större tillgång på effekt. Projektet bedrivs i samarbete med och . Även på nordisk nivå har intresset varit stort för effektfrågan. offentliggjordes den första gemensamma nordiska systemutvecklingsplanen som är framtagen inom Nordel Nordisk Systemutvecklingsplan . Rapporten pekar på att successivt blir alltmer beroende av import av elenergi . De europeiska systemoperatörernas samarbetsorganisation, Operators (ETSO), arbetar för att finna ett mer harmoniserat regelverk för att främja utvecklingen av den gemensamma europeiska Arbetet har främst varit inriktat mot ersättning för överföring av el genom tredje land, s.k. transitering, och metoder för att hantera flaskhalsar. Ett första steg har tagits genom att ta fram en modell för att täcka systemoperatörernas kostnader för sådan överföring. Ett betalningssystem mellan systemoperatörerna gör det möjligt att ta bort nuvarande handelshinder i form av gränsavgifter. Systemet berör i första skedet främst kontinentala , men omfattar också import från omkringliggande länder däribland de nordiska. Systemet införs genom ett avtal mellan berörda systemoperatörer. Detta trädde i kraft och skall gälla . Från och fram till hade bidrag för s.k. restelektrifiering om sammanlagt beviljats. Härigenom har 73 fastigheter anslutits till det fasta elnätet. Det är ungefär hälften av de permanent bebodda fastigheter som beräknades sakna fast elanslutning när verksamheten startade . har fördelat bidragen med syfte att åstadkomma största nytta inom den angivna ekonomiska ramen. Nyttan har beräknats i form av antalet elektrifierade fastigheter och antalet permanentboende i respektive fastighet. Förekomsten av näringsverksamhet har också beaktats. finns ca 40 vilande ärenden hos . Totalt uppgår dessa ansökningar till ca . I nästan samtliga av dessa fall uppgår kostnaden för elektrifiering till per fastighet. Detta innebär att de resterande medlen, dvs. , inte kommer att räcka till de fastigheter som har ansökt om att få bidrag till anslutning. Regeringen avser att låta analysera behovet av en förlängning av bidraget och, om sådant finns, lämpliga villkor. Svenska kraftnäts ekonomiska resultat Svenska kraftnäts verksamhet är uppdelad på affärsverksamhet och elberedskapsverksamhet. Affärsverksamheten finansieras genom nät- och systemavgifter medan elberedskapen är anslagsfinansierad. till , jämfört med året innan. De ekonomiska målen överträffades för , dock är resultatet lägre än . Det ekonomiska resultatet uppgick till , jämfört med året innan. Koncernens omsättning ökade med jämfört med föregående år främst till följd av ökade nät- och systemintäkter om . Intäktsökningen beror främst på tillkomsten av SwePol Link med , vars export var 3,5 gånger större än de som verksamheten pågick , men även på ökade intäkter för optoverksamheten om . Nätavgifterna som beror på mängden el som förs över på stamnätet från norr till söder, ligger på ungefär samma nivå som föregående år. Intäkterna från överföringen till/från andra länder halverades till följd av att de särskilda avgifterna på utlandsförbindelserna successivt tagits bort. kommer dessa intäkter enligt planen att upphöra helt, då den sista gränstariffen gentemot nu har tagits bort. Nettointäkterna från balanstjänsten, dvs. skillnaden mellan köpt och såld balanskraft, uppgick till . Motsvarande intäkt uppgick till . Ökningen förklaras av stora obalanser och höga reglerkraftpriser. De s.k. flaskhalsintäkterna, intäkter till följd av att den nordiska elmarknaden är uppdelad i skilda prisområden, andelar i intresseföretag ökade med till och bidrog därmed positivt till årets resultat. NordPool stod för i princip hela bidraget. Koncernens kostnader ökade dock mer än intäkterna , vilket försämrade resultatet jämfört med föregående år. Koncernens rörelsekostnader ökade med och beror till stor del på att den kommersiella driften av SwePol Link har varit i gång , jämfört samt att kostnaden för den nyetablerade effektreserven på 1000 MW uppgick till . Årets räntekostnader uppgick till , vilket var högre än 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 föregående år, till följd av högre kostnader för finansiering av lån i SwePol Link. hade som avkastningskrav att uppnå en räntabilitet på justerat eget kapital på efter avdrag för skattemotsvarighet . Kostnader för s.k. restelektrifiering, ca , räknas av från avkastningskravet. Räntabiliteten blev på justerat eget kapital , jämfört 2000. Målet för soliditeten var lägst både . En soliditet på uppnåddes , vilket kan jämföras året innan. Ett arbete med att se över strukturen för de finansiella målen pågår. Kostnadseffektiviteten i Svenska kraftnäts verksamhet skall vara lika hög som i jämförbara företag. Effektiviteten mäts kontinuerligt i jämförande studier med andra bolag. En av de senaste studierna, genomförd av stamnätsföretagens europeiska organ Operators (ETSO), visar att och Fingrid är de två mest kostnadseffektiva stamnätsföretagen i . Europeiska kommissionens förslag om ändring av elmarknadsdirektivet och förslag till en förordning för gränsöverskridande handel med el kan komma att påverka Svenska kraftnäts verksamhet och det nordiska samarbetet liksom formerna för tillsynen av Svenska kraftnäts verksamhet. Behovet av att vidareutveckla den svenska och den nordiska elmarknaden till en allt mer integrerad och väl fungerande marknad är centralt. Mot bakgrund av detta blir behovet av en tydlig uppdelning på verksamhetsgrenar för att uppnå finansiell och redovisningsmässig genomlysning viktig. Kostnader för mer renodlade myndighetsuppgifter såsom elberedskap och hantering av elcertifikatsystemet, och kostnader för annan verksamhet, som optofiberverksamheten, bör särskiljas på ett tydligt sätt. Ett behov av ökad genomlysning finns också när det gäller att särskilja kostnader och intäkter för balanstjänst respektive nättjänst. Regeringen gör bedömningen att har en säker tillgång på el till rimliga priser, även om det 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 under extremt kalla dagar kan uppstå prissvängningar till följd av risk för effektbrist. finns risk för en än mer ansträngd effekt- och energisituation. Det är därför av stor vikt att en långsiktig marknadsmässig lösning för att hantera effektsituationen utvecklas. Regeringen avser att återkomma till i denna fråga. Elmarknaden fungerar i huvudsak väl. Det är emellertid av stor vikt att reglerna för tillsynen av elnäten vidareutvecklas. Resurserna för tillsyn och allmän bevakning av elmarknaden behöver förstärkas. Regeringen har även gett Statskontoret i uppdrag att genomföra en översyn av verksamhet och resursbehov. Arbetet inom EU om gemensamma regler för den inre marknaden för el och gas inriktas mot en politisk överenskommelse före utgången . har som tillsynsmyndighet en viktig roll t.ex. för att förhindra oskäliga nättariffer och diskriminering vid tillträdet till elnätet. Mot bakgrund av den viktiga roll som tillsynen har är det av hög prioritet att fortsätta att utveckla verktygen för att utöva tillsyn. Den nya bestämmelsen i ellagen med kriterier för vad som kan anses vara en skälig nätavgift trädde i kraft och kommer att tillämpas på nättarifferna . Den innebär att det är nätföretagets intäkter som skall bedömas i förhållande till företagets prestation. Den nya bestämmelsen innebär att den modell, nätnyttomodellen, som utvecklat för sin tillsyn kommer att tillämpas. De nya kriterierna för skälig nätavgift innebär bl.a. att en större vikt läggs vid att överföringen av el sker med god kvalitet. Det finns inga klara kriterier för vad som kan anses vara god elkvalitet. Regeringen avser att se till att sådana kriterier tas fram. Regeringen bedömer sammanfattningsvis att har bedrivit sin verksamhet i enlighet med de mål som gäller för tillsynen av nätverksamhet och utveckling av elmarknaden. Regeringen bedömer att verksamheten vid har bedrivits i enlighet med de mål och den inriktning som verket ålagts. Effektbalansen /2002 väntas fortsatt vara ansträngd och det är viktigt att det arbete som bedrivs för att säkra effektbalansen löper vidare. Det är av stor vikt att en långsiktig lösning av effektfrågan kommer till stånd. Regeringen avser att behandla Svenska kraftnäts förslag till långsiktig lösning av effektproblemet och återkommer till i denna fråga. Förslag till investeringsplan och finansiella befogenheter för redovisas i avsnitt 7.2. Det är inte möjligt att säkerställa en helt störningsfri elförsörjning. ökar elberoendet i samhället, bl.a. till följd av ett ökat krav på fungerande telekommunikationer och IT- system. Samhällsviktig verksamhet som oundgängligen skall fungera måste därför tillförsäkras tillgång till el för situationer då den ordinarie elförsörjningen inte fungerar. Som nämnts är så gott som alla viktiga samhällsfunktioner starkt beroende av en något så när stabil eltillförsel. är det uppenbart att sårbarheten hos elsystemet är betydande. Sammantaget innebär dessa förhållanden att beredskapsåtgärderna på elområdet enligt regeringens bedömning måste ges fortsatt hög prioritet. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 5 Verksamhetsområde Övrig energimarknadspolitik Insatserna inom verksamhetsområdet energimarknadspolitik fokuserar i första hand på övrig ledningsbunden energi, dvs. på naturgas och fjärrvärme. Den syftar till att, på motsvarande sätt som på elmarknaden, utveckla effektiva och väl fungerande marknader för dessa energiformer. har ansvaret för tillsynen över företag som bedriver verksamhet med överföring av naturgas. Målet är att energipolitiken skall utformas så att energimarknaderna ger en säker tillgång på energi värme, bränslen och drivmedel till rimliga priser. Målet för naturgasmarknadspolitiken är att vidareutveckla gasmarknadsreformen så att en effektiv naturgasmarknad med reell konkurrens kan uppnås. Målet för värmemarknadspolitiken är att förbättra transparensen så att en ökad konkurrens och effektivitet stimuleras. Verksamhetsområdet energimarknadspolitik följs främst upp genom att regeringen följer prisutvecklingen och konkurrensförhållandena på naturgas- och värmemarknaderna. trädde en ny naturgaslag 1999/2000:72, 1999/2000:NU12, 1999/2000:259). Den innebär att kunder med en årlig förbrukning på mer än naturgas fritt skall kunna välja naturgasleverantör. Den nya lagen utgör en anpassning av det svenska regelverket till Europeiska Unionens direktiv (98/30/EG) om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas. Direktivet syftar till att öka konkurrensen på gasmarknaden och skapa en inre marknad för naturgas. Naturgasdirektivet bygger på samma principer som elmarknadsdirektivet (96/92/EG), dvs. tillgång till nätet, ömsesidighet, subsidiaritet och gradvis öppnande av marknaden, men beaktar de särskilda villkoren för naturgasmarknaden. En fortsatt marknadsöppning genomförs enligt beslut , med en sänkning av tröskelvärdet för att fritt kunna välja leverantör till en årlig förbrukning naturgas (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU17, rskr. 2001/02:317). 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om ändring av direktiv EG/96/92 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och direktiv EG/98/30 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas. Vid Europeiska Rådets möte i antogs gemensamma slutsatser om den fortsatta liberaliseringen av el- och gasmarknaderna. Slutsatserna innebär en överenskommelse om öppning av marknaderna för företagskunder tillsammans med vissa kvalitativa aspekter när det gäller regelverket på marknaderna. Frågan om full marknadsöppning för hushållskunder har däremot skjutits . Utifrån Barcelonatoppmötets uppmaning är den övergripande ambitionen att nå en politisk överenskommelse om de båda direktivförslagen före utgången av . Värmemarknaden består av enskild bränsleeldning, närvärme och fjärrvärme för uppvärmning av främst bostäder och lokaler. I regeringens proposition Energimarknader i utveckling bättre regler och tillsyn (prop. 2001/02:56) bedömde regeringen att konkurrenssituationen, strukturförändringarna på fjärrvärmemarknaden och fjärrvärmens betydelsefulla roll i energiomställningen medför att en ökad pristransparens bör eftersträvas. Vidare konstaterades ett behov av ytterligare utredning rörande flera värmemarknadsfrågor. delade regeringens bedömning och konstaterade att den fria prissättningen av fjärrvärme kombinerat med förekomsten av naturliga monopol kan riskera leda till oskäliga prishöjningar för fjärrvärmekonsumenter (bet. 2001/02:NU9, rskr. 2001/02:180). används i kraft- och värmeproduktion, som energikälla för industrin och direkt i industriella processer samt som fordonsbränsle. Det svenska naturgasnätet sträcker sig längs från upp till , med förgreningar österut. Nätet omfattar 26 kommuner i vilka naturgasen svarar för i genomsnitt av energianvändningen, vilket är jämförbart med de delar av övriga där naturgasnätet är utbyggt. På nationell nivå svarar naturgasen för av den totala energianvändningen med totalt ca 55 000 slutanvändare. Antalet aktörer på marknaden uppgår till nio stycken. Det befintliga naturgasnätet bidrar till att öka försörjningstryggheten och kan, , möjliggöra distribution och användning av andra gasbränslen som biogas och vätgas. I den nya naturgaslagen, som trädde i kraft , finns bestämmelser om tillstånd att bygga och använda naturgasledningar (koncession), särredovisning och ledningsägares skyldigheter i övrigt, samt tillsyn. Lagens syfte är att öka konkurrensen på gasmarknaden. Den innebar att kunder med en årlig förbrukning på mer än naturgas fritt skall kunna välja naturgasleverantör. Nästa steg för att öppna marknaden skall enligt gasmarknadsdirektivet genomföras , genom att tröskelvärdet sänks naturgas.