prop · GQ031d7 · 2003-01-01 00:00:00 — Verksamheten vid Operativa insatsledningen bör i organisatorisk mening sålunda inordnas i Högkvarteret, men med oförändrad huvudinriktning och lokalisering till i enlighet med vad regeringen sagt ovan. Organisationsenheten Operativa insatsledningen bör läggas ned eller vid den senare tidpunkt som regeringen bestämmer. Regeringen går härefter över till att behandla frågor om Försvarsmaktens centrum för internationell verksamhet (). beslutade att skall omlokaliseras till /och samlokaliseras med Livgardet (prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168). Denna omlokalisering har blivit försenad i förhållande till statsmakternas ursprungliga intentioner. Regeringen anser att det är viktigt att omlokaliseringen drivs kraftfullt av Försvarsmakten. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 erinra om det angelägna i att omlokaliseringen genomförs till så låga kostnader som möjligt för staten. För att ytterligare rationalisera verksamheten har Försvarsmakten i en skrivelse till regeringen hemställt att organisationsenheterna Livgardet och läggs ned och att en ny organisationsenhet, Livgardet/, inrättas. Försvarsmakten anför i skrivelsen att ett av skälen för att omlokalisera till var att uppnå synergivinster och därmed lägre kostnader. Myndigheten anser att en integrering av de två organisationsenheterna till en organisationsenhet kommer att leda till ett mer rationellt arbete inom en rad områden, bl.a. ledning, planering och uppföljning. När det gäller omlokaliseringen av anförde regeringen i prop. 1999/2000:30 att den bästa lösningen bl.a. med avseende på samverkan med enheter för mekaniserad utbildning och tillgång till goda nationella och internationella kommunikationer vore samlokalisering med en annan verksamhet i . I det fortsatta utredningsarbetet efter beslut har Försvarsmakten utrett olika alternativ för att kunna åstadkomma den mest effektiva verksamheten i . Enligt regeringens mening uppnås den mest rationella och effektiva driften av en samlokaliserad verksamhet i om den inte genomförs inom ramen för två separata organisationsenheter utan inom ramen för en samordnad organisationsenhet. På detta sätt fullföljs enligt regeringens mening också intentionerna från riksdagsbeslutet . Utöver de fördelar denna nya struktur kommer att ge enligt vad som redovisats ovan vill regeringen särskilt peka på fördelarna inom utbildningsverksamheten. Regeringen bedömer att det, genom att det skapas endast en utbildningsenhet för såväl Livgardesverksamheten som den internationella verksamheten, ges goda möjligheter att effektivt kunna samordna och prioritera inom utbildnings- och kursverksamheten. Regeringen bedömer vidare att den nya strukturen kommer att leda till besparingar, främst genom personalreduceringar. Försvarsmakten beräknar dessa besparingar till . Det är regeringen som bestämmer den nya organisationsenhetens namn. Regeringen anser att namnet Livgardet av traditionsskäl bör bibehållas. Härutöver konstaterar regeringen att benämningen är väl känd och inarbetad såväl inom landet som utomlands. I samband med omstruktureringen bör namnet för internationell verksamhet utgå. I stället bör den kortare benämningen användas. Regeringen anser att den nya organisationsenheten bör ges namnet Livgardet. Inom Livgardet bör det finnas en enhet som benämns . Försvarsmakten bedömer att omlokaliseringen till av verksamhet bör kunna vara slutförd . Enligt regeringens mening bör de nuvarande organisationsenheterna Livgardet och läggas ned eller vid den senare tidpunkt regeringen bestämmer. Den nya organisationsenheten Livgardet bör inrättas eller vid den senare tidpunkt regeringen bestämmer. Utöver dessa frågor vill regeringen informera även om en del andra grundorganisatoriska förändringar. Den första gäller militärdistriktsgruppen Livgardesgruppen i /. På Försvarsmaktens förslag har regeringen beslutat att Livgardesgruppen skall vara lokaliserad till . Skälet för denna omlokalisering är att åstadkomma en mer rationell verksamhet. Regeringens förslag: Inriktningen av Försvarsmaktens fartygsunderhåll skall vara att verksamheten vid örlogsvarv överförs på för staten godtagbara villkor till privatägd industri. Så länge en sådan överföring inte genomförs skall verksamheten vid örlogsvarv fortsatt bedrivas i Försvarsmaktens regi. Bakgrund: beslutade följande inriktning för Försvarsmaktens framtida fartygsunderhåll m.m. (prop. 2000/01:53, bet. 2000/01:FöU03, rskr. 2000/01:180). Inriktningen av Försvarsmaktens fartygsunderhåll skall vara att verksamheten vid örlogsvarv överförs till i första hand civil industri och, om detta inte är möjligt, i andra hand till annan verksamhetsform. Inriktningen skall vidare vara att Försvarsmaktens upphandling av marint fartygsunderhåll så långt möjligt skall ske på affärsmässiga grunder. Hänsyn skall därvid tas till behovet av att nyproduktionskompetens hos civil varvsindustri kan bibehållas och utvecklas samt av en rationell förbandsproduktion. Regeringen beslutade om direktiv (dir. 2001:58) till en utredning med uppdrag att ta fram underlag för och genomföra förhandlingar om överlåtelse av den verksamhet som avser fartygsunderhåll vid örlogsvarv till civil industri. Utredningen, som antog namnet , lämnade sitt betänkande (SOU 2002:34) Muskövarvet eller avveckling? Betänkandet har remissbehandlats. Remissyttrandena finns tillgängliga i Försvarsdepartementet (dnr FÖ2002/1146/MIL). En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. förslag: Överensstämmer i stort med regeringens förslag. Remissinstanserna: Av de instanser som yttrat sig är huvuddelen positiva till utredningens förslag. Försvarsmakten instämmer bl.a. i utredningens förslag att möjligheterna att sälja Muskövarvet till civil industri fortsatt prövas inom ramen för det utvecklingsarbete som genomförs inom Försvarsmaktens logistik. tillstyrker utredningens förslag att Försvarsmakten fortsatt prövar möjligheterna att utifrån nya förutsättningar sälja Muskövarvet till civil industri. menar dock att utredningen hamnat vid sidan av direktiven och intentioner då den koncentrerat sig på att ta fram underlag för att sälja anläggningen istället för att följa direktiven om att pröva möjligheterna att överlåta den verksamhet som avser fartygsunderhåll vid örlogsvarv till civil industri. föreslår även att företaget får ett totalansvar för det kvalificerade underhållet vad gäller minjakt, korvetter och ubåtar. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Skälen för regeringens förslag: Utredningen konstaterar bl.a. att intresset för att överta varvet har visat sig vara litet. har tre företag anmält sitt intresse. Ingen av dessa har dock visat sig intresserade av att förvärva Muskövarvet eller ta över underhållsverksamheten utan en statlig beställningsgaranti på underhållet av ubåtarna. Utredningen har även övervägt att omvandla Muskövarvet till ett statligt bolag och tagit fram det underlag som behövs för att genomföra en sådan bolagisering. Enligt utredningen kräver ett genomförande av en statlig bolagisering bl.a. att bolaget tillförs ett kapital på i storleksordningen . Trots kapitaltillförsel bedömer utredningen att det är risk för att Muskövarvet kommer att gå med förlust och rekommenderar därför att Muskövarvet inte ombildas till ett statligt ägt bolag. Om Muskövarvet inte kan säljas till ett privat företag, anser utredningen att varvet bör drivas vidare som en resultatenhet inom Försvarsmakten. Efter riksdagsbeslutet har Försvarsmaktens underhålls- och stödverksamhet utretts och Försvarsmaktens logistikenhet har bildats. örlogsvarv ingår numera i denna logistikenhet. Den fråga som är aktuell hänför sig till det första stycket i beslut om inriktningen av Försvarsmaktens framtida fartygsunderhåll. Regeringen finner, mot bakgrund av den utredning som gjorts, att Muskövarvet drivet i form av ett statligt bolag inte torde ha bättre möjligheter än ett privat företag att utveckla nya marknader och nya verksamheter som kan ge en långsiktig lönsamhet. Regeringen finner att detta, sammanvägt med bedömningen att ett statligt bolag, trots en ansenlig kapitaltillförsel riskerar att gå med förlust, inte gör det meningsfullt att omvandla Muskövarvet till ett statligt bolag. Mot bakgrund av svårigheterna att med dagens förutsättningar sälja Muskövarvet till ett privat företag, anser regeringen att varvet tills vidare bör drivas vidare som en resultatenhet inom Försvarsmaktens logistikenhet. Regeringen finner därmed att gällande inriktning avseende fartygsunderhållets verksamhetsform bör ändras. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 inriktningen bör vara att så länge en överföring av verksamheten vid örlogsvarv inte kan ske till privatägd industri så skall denna verksamhet fortsatt bedrivas i Försvarsmaktens regi. Inom ramen för den av regeringen beslutade utvecklingen av insatsorganisationen skall ett NBC-kompani organiseras och vara operativt 2004. Mot bakgrund av bl.a. terrorangreppen i uppdrog regeringen åt Försvarsmakten att redovisa förutsättningarna för en tidigareläggning av utvecklingen av kompaniet. Försvarsmakten har lämnat en redovisning i budgetunderlaget . Av redovisningen framgår att det enligt Försvarsmaktens uppfattning inte är lämpligt att tidigarelägga tidpunkten för när kompaniet som helhet kan vara operativt. Däremot lämnar Försvarsmakten ett förslag till hur NBC- förmågan successivt kan höjas fram till dess att kompaniet är färdigutvecklat och operativt. Förslaget går i huvudsak ut på att med stöd av grundorganisationens resurser bygga upp en tillfällig NBC-insatsstyrka bestående av vissa av de i kompaniet ingående enheterna. Stommen i styrkan bör enligt Försvarsmaktens förslag bestå av anställd personal från och Totalförsvarets skyddscentrum. Viss tid kan även pliktpersonal som gör grundutbildning ingå. Styrkan organiseras genom en samordning av befintliga NBC- resurser, utbildning och omfördelning eller tillförsel av materiel. Dessa åtgärder kan enligt Försvarsmakten vidtas utan eller till mycket ringa kostnadsökningar. Regeringen anser att utvecklingen av NBC-kompaniet bidrar till att förbättra såväl beredskap som insatsförmåga. Regeringen anser vidare att åtgärder bör vidtas för att höja NBC-insatsförmågan stegvis fram tills dess att NBC-kompaniet är operativt . Genom den av Försvarsmakten föreslagna tillfälliga NBC-insatsstyrka bedöms NBC-insatsförmågan kunna ökas. Med relativt små resurser bör den tillfälliga NBC-insatsstyrkan kunna utföra ett flertal uppgifter, till exempel ge stöd åt militära enheter vid förhöjt NBC-hot eller vid inträffade NBC-händelser, ge stöd vid internationella insatser inkluderande stöd till utlandsstyrkan samt ge stöd till samhället, framförallt polis och räddningstjänst. Utvecklingen av NBC-kompaniet bör fortgå i den takt som Försvarsmakten föreslagit, dvs. att kompaniet blir operativt . De brister avseende kompetens inom ledning av NBC-skyddet samt skyddade ledningsplatser som identifierats bör avhjälpas. Det internationella erfarenhetsutbytet bör fortsatt prioriteras och utvecklas avseende NBC- skydd. Det är enligt regeringen även angeläget att Försvarsmaktens ambition avseende riskbedömning av och skydd mot NBC-hot vid internationella insatser höjs. Regeringen har uppdragit åt Försvarsmakten att ge sin syn på förslaget från arbetsgrupp för samordning av förberedelser inför freds- och krigstida hot inom området nukleära, biologiska och kemiska stridsmedel att skapa en insatsstyrka mot NBC-hot bestående av resurser från bl.a. Försvarsmakten, , och . Genom muntligt meddelande i kammaren presenterade regeringen sin samlade syn på minhantering för . I denna tydliggörs bl.a. ansvarsfördelningen mellan Försvarsmakten och avseende humanitär och militär minröjning. Av den samlade synen framgår att skall vara operativa aktör avseende humanitär minröjning på land och skall stödja internationella organisationer inom ledning och kvalitetssäkring av humanitär minröjning. skall använda Totalförsvarets ammunitions- och minröjningscentrum, Swedec, i för den metodutveckling, forskning och teknikutveckling som krävs för att man skall kunna utföra sin operativa roll inom humanitär minröjning. skall vidare använda Swedec som resurs vid sin internationella verksamhet. Försvarsmakten skall vara operativa aktör inom militär minröjning och skall kunna delta i internationella insatser med militär ammunitions- och minröjning då detta efterfrågas. Försvarsmakten skall ha förmåga att i samband med militära ammunitions- och minröjningsinsatser kunna genomföra påkallad humanitär minröjning. För att utveckla samarbetet mellan Försvarsmakten och inom ammunitions- och minröjningsfrågor anser regeringen att de båda myndigheterna, under ledning av Swedec skall samordna gemensamma frågor rörande utbildning, metodutveckling samt vissa personalfrågor. För att nå ökad samordning avseende forskning, teknikutveckling och materielanskaffning inom ammunitions- och minröjningsområdet, anser regeringen att en nationell samverkansgrupp bör inrättas. Gruppen, bestående av de svenska myndigheter som arbetar med ammunitions- och minröjningsfrågor, skall utbyta information och erfarenheter samt bereda beslut kring bl.a. forskning, teknikutveckling, utprovning och anskaffning av materiel samt internationellt samarbete. Regeringen ser utvecklingen av informationssystemet som mycket positiv och bedömer att det bör kunna utvecklas ytterligare samt att det finns goda förutsättningar för att sprida det till ännu fler länder. Regeringen bedömer att det finns behov att vidta åtgärder inom utbildningen av ammunitions- och minsökhundekipage. bör inom ramen för FN:s fredsbevarande operationer och andra internationella insatser kunna bistå med ammunitions- och minsökhundekipage. Uppbyggnaden av Swedec:s ammunitionssökhundpool bör därför ges prioritet så att landets förmåga att med kort varsel kunna bistå med denna kapacitet upprätthålls. Regeringen anser att utvecklingen av ammunitions- och minröjningsförmågan för internationella insatser skall fortsätta. Förmågan att använda minhundar och maskinell minröjning bör ökas. Vidare skall enheter fortsatt medverka i sjöminröjningsoperationer vid den baltiska . 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 3.8.4.2Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling Regeringens bedömning: Materielförsörjningen samt forskningen och teknikutvecklingen bör inriktas så att Försvarsmaktens operativa behov inklusive behovet av anpassningsförmåga samt strategisk kompetens tillgodoses. Materielförsörjningsprocessen, inklusive forskning och teknikutveckling, bör fortsätta att utvecklas mot ökad spårbarhet, tydligare identifiering av strategiska vägval och alternativa handlingsvägar. Möjligheterna till internationella samarbeten bör så långt möjligt utnyttjas. Exportstödet bör även fortsättningsvis ha hög prioritet och stödja sådan kompetens och industriell utvecklings- och produktionsförmåga som behövs för det militära försvarets materielförsörjning. Försvarsmaktens anläggningsförsörjning bör anpassas till beredskapsbehoven. Anläggningar som inte längre behövs i insatsorganisationen skall avvecklas. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen framhåller i prop. 2001/02:10 Det nya försvaret behovet av en samlad strategi för det militära försvarets forskning, teknikutveckling och materielförsörjning. Som en del i detta avser regeringen genomföra en successiv förändring av styrning, inriktning och uppföljning av det militära försvarets forskning, teknikutveckling samt materielförsörjning. För att utveckla statsmakternas styrning och uppföljning av materiel- och forskningsförsörjningen krävs från myndigheterna en bättre redovisning av sambandet mellan Försvarsmaktens uppgifter, kraven på operativ förmåga och behovet av materiell utveckling, s.k. spårbarhet. Detta bör bl.a. ske genom beskrivning av funktioners långsiktiga utveckling, omfattande såväl det materiella behovet som behovet av forskning och teknikutveckling, som stöd för framtida utvecklings- och anskaffningsbeslut. Enligt regeringens mening medför kraven på anpassningsförmåga att alternativa vägval måste analyseras och värderas på ett tydligare 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Forskning och teknikutveckling, en ökad satsning på demonstratorer, samt att flertalet dimensionerande framtida system upphandlas i kortare serier med stegvisa anskaffningsbeslut bidrar enligt regeringens uppfattning till en bättre anpassningsförmåga och ett bättre underlag inför strategiska vägval. På så sätt åstadkoms ökade förutsättningar för en handlingsfrihet att successivt anpassa Försvarsmaktens förmåga till utvecklingen i omvärlden. För att på ett kostnadseffektivt sätt förse Försvarsmakten med materiel, forskning och teknikutveckling krävs, förutom att spårbarhet till de operativa behoven tydliggörs och att alternativa handlingsvägar belyses, även ett ökat deltagande i internationella materiel- och forskningssamarbeten. Genom sådana samarbeten kan också s.k. ömsesidiga beroenden, som bl.a. skapar förutsättningar för materielleveranser i kristid, tillgodoses. Kraven på tillgång till s.k. strategisk kompetens bör enligt regeringens mening tillgodoses i den samlade planeringen för materiel- och forskningsförsörjningen. behov av, och möjligheter avseende tillgång till strategisk kompetens måste fortlöpande analyseras och utvecklas. I och med utvecklingen mot ett nätverksbaserat försvar, deltagande i internationella insatser samt krav på effektivare samordnad ledning och samordnade insatser med samtliga typer av stridskrafter ställs större krav på tekniklösningar som är gemensamma för hela det militära försvaret. Likaså måste framtida system utformas så att krav på interoperabilitet med stridskrafter vid internationella insatser och samordning med väsentliga civila funktioner kan tillgodoses. Detta bör även bidra till en kostnadseffektivare materielförsörjning. Den civila teknikutvecklingen bör där så är lämpligt utnyttjas i syfte att tillvarata de senaste rönen och reducera kostnader för utveckling och vidmakthållande av system. Det militära försvarets samarbete med civila forskningsinstitut, universitet och högskolor bör öka. Vid en internationell jämförelse ligger långt framme i att utveckla försvaret mot nätverkslösningar. Regeringen bedömer därför att vårt försvarsteknologiska samarbete med kommer att behöva utvecklas ytterligare. Även samarbete med bl.a. inom området nätverksbaserat försvar bedöms komma att utvecklas. Det nordiska materielsamarbetet har ökat och fördjupats. Det är enligt regeringens uppfattning av största vikt att samarbetet kan fortsätta och ytterligare förbättras. kommer att underlätta för länderna att finna nya samarbetsformer. kunde tre nordiska länder enas om en gemensam anskaffning av standardhelikoptrar. Samarbetet avses att fortsätta. I fråga om industristödsavtalet fortsätter arbetet med att finna ytterligare industriannex att knyta till avtalet. Betydelsen av försvarsmaterielexport ökar som ett medel för att säkerställa en långsiktig industriell försörjning med materiel och kompetens till det militära försvaret. Det senaste Försvarsbeslutet understryker vikten av en ökad satsning på bl.a. demonstratorer, en stegvis utveckling och att materielbeställningar görs i kortare serier. Det svenska försvarets tidigare omfattande beställningar till industrin minskar således. Det är därför viktigt att regeringen och myndigheterna stödjer försvarsmaterielexporten och internationellt försvarsmaterielsamarbete. Exportstödet bör bedrivas på ett sådant sätt att det gynnar det militära försvarets utveckling, genom att det t.ex. bidrar till att utveckla en viktig förmåga eller kompetens eller bidrar till en industriell förmåga att långsiktigt underhålla befintliga system. En arbetsgrupp har bildats inom med uppgift att arbeta fram en samlad strategi för det militära försvarets forskning, teknikutveckling och materielförsörjning. Arbetet bedrivs i projektform och har bl.a. ett seminarium med försvarsindustrin genomförts under Försvarsdepartementets ledning i syfte att diskutera strategiarbetet. Därutöver har regeringen beslutat om följande uppdrag för att få underlag till strategin. 1.Uppdrag till att, i samverkan med och Försvarsmakten, se över möjligheterna att skapa goda förutsättningar för en i verksam konkurrenskraftig försvarsindustri. 2.Uppdrag till att, i samverkan med och Försvarsmakten, se över möjligheterna att skapa bättre förutsättningar för internationellt materiel- och teknologiförsörjningssamarbete. 3.Uppdrag till Försvarsmakten avseende utveckling av styrnings- och uppföljningsformer (funktionsplaner). 4.Uppdrag till Försvarsmakten att redovisa hur verksamheten inom områdena forskning, studier och utveckling kan förstärkas organisatoriskt och ekonomiskt. 5.Uppdrag till att föreslå omfattning och inriktning av verksamheten vid modellerings- och simuleringscentrat i . Regeringens bedömning: Inriktningen för beredskap bör vara följande. Försvarsmakten skall ha en sådan förmåga att beredskap kan upprätthållas inom de tidsramar som regeringen beslutar. bör kunna delta i fredsfrämjande insatser med resurser och förband som anmälts till internationella styrkeregister. bör kunna bidra med förbandsenheter från såväl armé-, marinsom flygstridskrafterna. Skälen för regeringens bedömning: Resurser ur grundorganisationen jämte delar ur insatsorganisationen skall ha beredskap för att möta de hot som kortsiktigt kan uppstå i rådande omvärldsläge. Detta ställer i sin tur krav på att beredskapssättningen av insatsorganisationen differentieras i tillräcklig utsträckning och att resurser koncentreras till de förband som behövs för att möta såväl okonventionella som konventionella hot i det korta tidsperspektivet. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 förband inom insatsorganisationen skall efter särskilt beslut kunna höja beredskapen så att hot kan mötas i enlighet med den operativa förmåga som regeringen och har beslutat. Slutligen skall de förband som inte behöver omfattas av en ettårig beredskap ha en ytterligare differentierad beredskap enligt ovan nämnda beslut. Beredskap för ingripande mot kränkningar av svenskt territorium skall finnas med kraftsamling till tider och områden där risken för kränkningar är som störst. Försvarsmakten skall upprätthålla en sådan beredskap som framgår av ett hemligt regeringsbeslut. Försvarsmakten har i budgetunderlaget aviserat att utvecklingen av insatsförmåga främst bör prioriteras till förband anmälda till internationella styrkeregister, samt förband därutöver avdelade till vad som benämns förbandsgrupp 1. Regeringen vill i sammanhanget understryka vikten av att de i olika avseenden mest kvalificerade förbanden, benämnda förbandsgrupp 1, definieras och avgränsas på ett sådant sätt att beredskapssättningen utgör ett verkningsfullt prioriteringsinstrument för att på bästa sätt utnyttja de resurser som Försvarsmakten förfogar över. Därmed skapas de förutsättningar som är nödvändiga för att uppnå en hög insatsförmåga i det, i jämförelse med insatsorganisationen som helhet, begränsade antal förband som behövs för att lösa Försvarsmaktens nationella och internationella uppgifter inom ramen för nuvarande säkerhetspolitiska läge. Regeringen redovisade i prop. Det nya försvaret (1999/2000:30) Försvarsmaktens anpassningsförmåga på medellång sikt baserad på beredskapslagring av övertalig materiel. begärde i sitt betänkande Det nya försvaret (bet. 1999/2000:FöU2) att regeringen skulle redovisa under vilka tidsförhållanden och förutsättningar i övrigt som Försvarsmakten på nytt kan organisera två armébrigader jämte understöds- och underhållsförband, en amfibie- och två kustartilleribataljoner, två ubåtar samt upp till tolv stridsflygdivisioner. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 åt Försvarsmakten att i samband med budgetunderlaget inkomma med underlag för en sådan redovisning. Med detta underlag som grund lämnade regeringen den av försvarsutskottet begärda redovisningen i prop. 2001/02:10 Fortsatt förnyelse av totalförsvaret. Utskottet hade ingen erinran mot denna redovisning.