prop · GQ031d5 · 2003-01-01 00:00:00 — har ställt sig bakom de av regeringen fastlagda allmänna principerna för reformarbetet (bet. 1999/2000:JuU22, rskr. 1999/2000:255 och bet. 2000/01:JuU29, rskr. 2000/01:283). Reformarbetet kan delas upp i fyra huvudområden. Domstolsväsendets yttre och inre organisation, renodling av verksamheten samt förbättringar av det processuella regelverket. Den yttre organisationen rör främst domstolarnas storlek och geografiska placering men också samverkan mellan domstolar. Inom den inre organisationen behandlas frågor om hur arbetet i domstolarna skall bedrivas. Renodlingen av verksamheten avser vilken verksamhet som domstolarna skall bedriva. Förbättringarna av det processuella regelverket är främst inriktade på att anpassa be- 4.4.8Reformeringen av domstolsväsendet stämmelserna i och förvalt- En omfattande reformering av domstolsväsendet pågår . Det övergripande syftet med reformarbetet är att säkerställa att mål och ärenden skall avgöras med högt ställda krav på rättssäkerhet och effektivitet. Verksamheten skall i möjligaste mån renodlas till dömande verksamhet. Förutsättningarna för allmänheten att få tvister och andra rättsliga angelägenheter prövade skall, med utgångspunkt i rättssäkerhet och effektivitet vara lika över hela landet. Tyngdpunkten i den dömande verksamheten skall ligga i första instans, vilket förutsätter tillräckligt stora domstolar som kan möta krav på stabilitet och flexibilitet. Domstolarna skall ha en funktionell geografisk spridning i förhållande till allmänheten, myndigheterna och näringslivet. Domstolarna skall vara moderna och attraktiva arbetsplatser. I möjligaste mån skall utrymme ges för specialisering och delegering. Därmed ges också domstolsväsendet bättre förutsättningar ningsprocesslagen till de krav det moderna samhället ställer. Det genomförda reformarbetet visar goda resultat. Det är viktigt att understryka betydelsen av och ge spridning åt den verksamhetsutveckling som bedrivs inom många enskilda domstolar. Höga krav på rättssäkerhet och effektivitet är nödvändigt också med ett övergripande perspektiv på de myndigheter som på ett eller annat sätt verkar inom rättsväsendet. Regeringen har därför tillsatt en särskild beredning inom Beredningen för rättsväsendets utveckling som har till huvuduppgift att undersöka möjligheterna att öka effektiviteten och kvaliteten i rättsväsendets arbete. Beredningen har lämnat fyra delbetänkanden med förslag till förenklingar av brottmålsförfarandet i olika avseenden, vilka behandlas närmare nedan. Förändringar av den yttre organisationen Reformeringen av domstolsväsendet har bl.a. inneburit förändringar av den yttre tingsrättsorganisationen. Sammanlagt har 39 tingsrätter berörts av förändringar . Antalet tingsrätter uppgår nu till 72 stycken. Följande organisationsförändringar har genomförts . och tingsrätter bildade med kansliort i . , och tingsrätter bildade med kansliorter i och . och Ystads tingsrätter bildade med kansliort i . Bodens, och tingsrätter bildade med kansliort i . I samband därmed fördes kommun till tingsrätts domsaga. , och tingsrätter bildade med kansliorter i och . Eslövs, och Lunds tingsrätter bildade med kansliorter i och . Målsättningen för arbetet med att förändra den yttre tingsrättsorganisationen är att med bibehållen tillgänglighet skapa möjligheter för en stärkt beredningsorganisation, säkerställa möjligheterna att rekrytera personal, skapa förutsättningar för återkommande kompetensutveckling, öka möjligheterna till specialisering samt att förbättra den geografiska samordningen med rättsväsendets övriga myndigheter. har ställt sig bakom dessa målsättningar för förändringen av den yttre tingsrättsorganisationen (bet. 1999/2000:JuU22, rskr. 1999/2000:255). Regeringen framhöll i uppföljningen till handlingsplanen att det fanns behov av att utvärdera de förändringar av tingsrättsorganisationen som har genomförts. Vid riksdagsbehandlingen av uppföljningen framhöll även justitieutskottet vikten av att de organisationsförändringar som genomförts följs upp och utvärderas. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 framhöll dock att det inte fanns anledning att avvakta med att genomföra planerade förändringar. Vad gällde övriga redan påbörjade projekt och utredningar borde, enligt utskottet, resultatet av utvärderingen avvaktas innan organisationsförändringar genomfördes såvida det inte var oundgängligen nödvändigt för verksamhetens fullgörande (bet. 2000/01:JuU29 s. 9, rskr. 2000/01:283). Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att genomföra en utvärdering av de förändringar av tingsrättsorganisationen som har genomförts . Enligt direktiven skall utredaren bedöma hur de genomförda förändringarna förhåller sig till de mål som regeringen har ställt upp för arbetet med att reformera tingsrättsorganisationen. Utredarens uppdrag med utvärderingen innefattar vidare att granska planeringen och genomförandet av förändringarna av tingsrättsorganisationen samt att bedöma lämpligheten av att genomföra förändringarna stegvis region för region. Utredaren skall ha tillgång till en referensgrupp bestående av representanter för riksdagspartierna. Avsikten är att uppdraget skall redovisas . För att ge utredaren ett underlag för att bedöma effekterna av reformarbetet gav regeringen () i uppdrag att granska de genomförda förändringarna av tingsrättsorganisationen. RRV redovisade sitt uppdrag till regeringen (RRV 2002:9). I rapporten konstaterar RRV bl.a. att de senaste årens sammanläggningar har minskat tingsrätternas sårbarhet samt att sammanläggningarna har bidragit till att stärka domstolsstrukturen i sin helhet. Vidare konstateras att sammanläggningarna ökar möjligheterna till att utveckla verksamheten i olika hänseenden. I uppföljningen till handlingsplanen (skr. 2000/01:112) anförde regeringen att det finns skäl att överväga om den nuvarande tingsrättsorganisationen i storstäderna är ändamålsenlig. Särskilt nämndes att det finns anledning att se över organisation, arbetsformer och ledningsfunktion i . Vid behandlingen av uppföljningen till handlingsplanen uttalade tillfredsställelse över att tingsrättsorganisationen i storstäderna kommer att övervägas (bet. 2000/01:JuU29 s. 9, rskr. 2000/01:283). Regeringen har i enlighet med uttalandena i skri- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 velsen gett generaldirektör i uppdrag att göra en översyn av ledningsfunktioner, organisation och arbetsformer samt lämna de förslag som översynen föranleder. Om det framstår som lämpligt får utredaren också lämna förslag på förändringar av tingsrättsorganisationen i såväl när det gäller tingsrätternas antal och placering som fördelningen av arbetsuppgifter mellan tingsrätterna. Uppdraget skall redovisas . Arbetet med att reformera den yttre tingsrättsorganisationen går alltså, i avvaktan på resultatet av utvärderingen, vidare med tingsrätterna i storstäderna. Samverkan mellan tingsrätter och länsrätter På flera orter där det finns både tingsrätt och länsrätt har domstolarna gemensamma lokaler. Det är viktigt att ta till vara den möjlighet till effektivisering av verksamheten som ges på dessa orter. pågår en försöksverksamhet vid vissa tingsrätter och länsrätter som innebär att domstolarna har gemensam chef och i övrigt samverkar i administrativa frågor. Försöksverksamheten har fallit väl ut. Enligt en utvärdering har samverkan medfört kostnadsbesparingar som servicenivån gentemot allmänheten höjts och arbetstrivseln ökat. En proposition med ett förslag till permanentning av försöksverksamheten har beslutats. Hyres- och arrendenämndernas verksamhet Det finns i landet tolv nämnder av varierande storlek. De nio minsta har endast ett hyresråd. För dessa senare nämnder är sårbarheten och svårigheten att dimensionera arbetsbördan påtaglig. För nämnderna i , och saknas motsvarande problem. I skrivelsen Reformeringen av domstolsväsendet information och uppföljning av handlingsplanen (skr. 2000/01:112) framhöll regeringen att en lösning för att komma tillrätta med sårbarheten hos de mindre hyres- och arrendenämnderna är att administrativt knyta dessa till tingsrätten på kansliorten. Regeringen gav därför i uppdrag att utreda och lämna förslag på en administrativ och organisatorisk samordning som knyter hyres- och arrendenämnderna till tingsrätten på orten. uppdrag omfattade inte nämnderna i , och . I den utredning som avlämnade föreslås bl.a. att de mindre nämnderna ombildas till särskilda domstolar inom tingsrätten på respektive ort. Vidare har en promemoria med förslag till ett effektivare förfarande vid hyres- och arrendenämnderna remissbehandlats. Förslagen bereds inom . I regeringens proposition till ny rättshjälpslag förutskickades att i och med ikraftträdandet av den nya lagen endast skulle ha underlag för sin verksamhet under ytterligare tre till (prop. 1996/97:9 s. 196, bet. 1996/97:JuU3, rskr. 1996/97:55). redovisade ett uppdrag om hanteringen av den framtida rättshjälpsorganisationen. I redovisningen föreslås att flyttas till i som skall fungera som en administrativ värdmyndighet. Vidare föreslås att avvecklas. Vid remissbehandlingen av förslag ställde sig flertalet remissinstanser positiva till förslaget att låta bestå som en beslutsmyndighet och knytas till en värdmyndighet. Nära hälften av dessa instanser invände dock mot att låta bli värdmyndighet och förordade i stället att knyts till en domstol och helst blir kvar i . I utarbetas en promemoria som innehåller förslag till hur de ärenden som handläggs av och skall organiseras . Utgångspunkten i arbetet med promemorian är att ärendehanteringen skall finnas kvar i . Promemorian beräknas kunna remitteras . Det är en viktig del i ett väl fungerande domstolsväsende att handläggningen av mål och ärenden inte onödigt uppehålls utan kan beredas och avgöras i den takt de kommer in. Det är i det sammanhanget viktigt att arbetsuppgifterna och arbetsmomenten fördelas på bästa sätt mellan de olika personalkategorierna inom domstolsväsendet. I syfte att åstadkomma en sådan ordning pågår olika försöksverksamheter vid domstolarna. I tingsrätterna pågår en försöksverksamhet med stärkt beredningsorganisation i enlighet med förordningen (1997:139) om försöksverksamhet med förändrad beredningsorganisation vid tingsrätterna. Bestämmelserna i förordningen ger möjlighet att delegera arbetsuppgifter till notariemeriterade jurister, notarier och domstolssekreterare i större utsträckning än vad som är möjligt enligt reglerna i förordningen (1996:381) med tingsrättsinstruktion. De utvärderingar som har gjorts av försöken visar att reglerna i försöksförordningen har möjliggjort en mer ändamålsenlig fördelning av arbetsuppgifterna i tingsrätterna. Regeringen har för avsikt att arbeta in försöksförordningens bestämmelser i tingsrättsinstruktionen och att även i övrigt se över reglerna om delegering i instruktionen. I det sammanhanget ses också instruktionens bestämmelser om fördelning av mål och ärenden över. Ett förslag till förändringar bereds inom . Avsikten är att ändringarna skall träda i kraft . Även i ett flertal av landets hovrätter bedrivs försöksverksamhet med förändrad beredningsorganisation i enlighet med förordningen (2000:20) om undantag från vissa bestämmelser i förordningen (1996:379) med hovrättsinstruktion m.m. Länsrätten i län beslutade att göra en kartläggning och analys av arbetet vid domstolen. Mot bakgrund av kartläggningen arbetades ett förslag fram till förbättrade verksamhetsformer vid länsrätten. Förslaget innebär bl.a. att rotelindelningen upphör och att målen på respektive avdelning och tilldelas särskilt utsedda föredragande. När ett mål är klart för avgörande skall det tilldelas en domare. Avsikten är att domarna skall avlastas i stort sett allt beredningsarbete. Även sekreterarnas kompetens och erfarenhet skall enligt förslaget tas tillvara på ett bättre sätt. För att förslaget skulle kunna genomföras fordrades vissa förordningsändringar. Regeringen beslutade därför en särskild förordning (2001:989) om försöksverksamhet med förändrad beredningsorganisation vid Länsrätten i län. Förordningen är tidsbegränsad och gäller till . 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 På motsvarande sätt som gäller i hovrätterna har också kammarrätterna möjlighet att med stöd av en särskild förordning bedriva försöksverksamhet med förändrad beredningsorganisation. Därigenom inrättades miljödomstolar vid fem tingsrätter och en miljööverdomstol i . En särskild kommitté har i uppdrag att utvärdera tillämpningen av och lämna förslag till nödvändiga reformer. Tillströmningen av miljöbalksmål har blivit större än vad man inledningsvis kunde anta och domstolarna hinner inte avgöra målen i den takt de kommer in. Det är angeläget att målen kan avgöras utan onödig tidsutdräkt. Regeringen har givit i uppdrag att analysera erfarenheterna av miljöbalksreformen vad avser miljödomstolarnas och organisation, personal och ekonomi. I uppdraget ligger att i möjligaste mån också analysera måltillströmningen. Uppdraget skall redovisas i samband med årsredovisningen . De anställda i domstolsväsendet För att domstolarna även skall vara stimulerande och attraktiva att arbeta i för alla domstolsanställda bör medarbetarnas kompetens tas till vara på bästa sätt, utbildning och kompetensutveckling prioriteras, arbetet i domstolarna utvecklas och stödjas av moderna tekniska hjälpmedel. Ledarskapsfrågor bör ges än större utrymme i domstolarna. För att se över bl.a. frågor om domstolsledning tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté. En av de frågor som omfattades av kommitténs uppdrag var frågan om ansvaret för den administrativa styrningen. Kommittén överlämnade betänkandet Domarutnämningar och domstolsledning (SOU 2000:99) . I betänkandet föreslog kommitténs majoritet att plenum och kollegium skulle finnas kvar för samtliga frågor utom för anslagsframställningen. Denna skulle domstolschefen själv få besluta om. Remissutfallet blev mycket splittrat. För att skapa ytterligare underlag i arbetet med frågor om ansvaret för den administrativa styrningen har regeringen beslutat att genomföra 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 en försöksverksamhet där domstolschefen ensam fattar beslut i de ärenden som avgörs av plenum eller kollegium. Försöket omfattar ett tjugotal domstolar och regleras i försöksförordningar som trädde i kraft . Arbetet med att öka säkerheten i landets domstolar är viktigt. Det visar inte minst de våldsamheter i samband med domstolsförhandlingar som förekommit . trädde vissa ändringar i lagen (1981:1064) om säkerhetskontroll i domstol i kraft. Ändringarna innebär bl.a. ökade förutsättningar att utföra säkerhetskontroller, såväl för tillträde till domstolens lokaler (allmän säkerhetskontroll) som i samband med en enskild förhandling (särskild säkerhetskontroll). Arbetet med att förbättra säkerheten inom domstolsväsendet bedrivs kontinuerligt av och de enskilda domstolarna. Härutöver utreder i ett särskilt projekt huruvida det säkerhetshöjande arbete som bedrivs är tillräckligt eller om det fordras nya riktlinjer för säkerhetsarbetet. En rapport är planerad till slutet av 2002. En särskild utredare har fått i uppdrag att genomföra en översyn av rekryteringen av ordinarie domare (dir. 2001:57). Utredaren skall lämna förslag till förändringar som innebär att domstolarna även kan rekrytera domare som tillhör de allra skickligaste och mest lämpade juristerna i landet. I uppdraget ingår att överväga om det, för att säkerställa en god rekrytering till domaryrket, även i fortsättningen skall finnas en särskilt reglerad domarbana. Om utredaren kommer fram till att domarbanan bör finnas kvar skall utredaren lämna förslag på hur denna skall vara utformad. Utredaren skall även se över och lämna förslag på hur domstolarnas behov av domare för förstärknings- och vikariatsändamål skall tillgodoses. Uppdraget skall redovisas . Regeringen gav en kommitté med parlamentariskt inslag i uppdrag att bl.a. se över rekryteringen av nämndemän. Kommittén har avgett betänkandet Framtidens nämndemän (SOU 2002:61). Förslagen i betänkandet syftar till att på olika sätt tydliggöra nämndemannauppdraget och ytterst till att stärka nämn- demannainstitutet, bl.a. genom att främja en mer allsidig sammansättning av nämndemannakåren. Kommitténs förslag syftar också till att fler medborgare skall ges möjlighet att tjänstgöra som nämndemän och till att uppdraget som nämndeman skall cirkulera i större utsträckning. Kommittén föreslår att rekryteringen av nämndemän till viss del skall ske i en s.k. fri kvot. Till denna kvot skall allmänheten kunna lämna förslag på lämpliga kandidater. I betänkandet finns också förslag till nya regler om entledigande och avstängning när en nämndemans tjänstgöring bedöms vara till skada för allmänhetens förtroende för rättskipningen. Vi- dare lämnar kommittén förslag om ersättningen till nämndemän och om nämndemännens tjänstgöring. Betänkandet är föremål för remissbehandling till . Teknikstöd och verksamhetsstöd i domstolarna Det är viktigt att ta till vara på de möjligheter som den nya tekniken erbjuder för såväl domstolarnas administration som för den dömande verksamheten. har den första etappen i arbetet med att ta fram ett nytt verksamhetsstöd för domstolarna (förkortat ) genomförts. Detta ger ett stöd för att registrera mål och ärenden, fördela arbetet samt snabbt ta fram information om mål och ärenden. har avlämnat sitt slutbetänkande (SOU 2001:100) Informationshantering och behandling av uppgifter vid domstolar. Betänkandet bereds inom . Domstolarnas verksamhet skall så långt det är möjligt renodlas till rättsskipning. Därför har ett antal funktioner av närmast registreringskaraktär flyttats över till andra myndigheter. Inskrivningsmyndigheternas verksamhet har koncentrerats till sju inskrivningsmyndigheter. Bouppteckningsverksamheten och inskrivningen av företagshypotek har per överförts till skatteförvaltningen respektive . har överförts till . Regeringen avser att lägga fram ett förslag som innebär att inskrivning av inteckning i luftfartyg överförs från till . Statskontoret har på regeringens uppdrag utrett ansvaret för registrering av ärenden enligt och för äktenskapsregistret. Statskontoret har i en rapport föreslagit bl.a. att ett samlat äktenskapsregister inrättas med uppgift att handha registrering av äktenskapsförord, anmälan om bodelning och gåva mellan makar, att arkivera dessa och hålla ett komplett äktenskapsregister samt att ge upplysningar till allmänheten. Statskontorets rapport har remissbehandlats och ärendet bereds i . Förbättringar av det processuella regelverket Förbättringarna av det processuella regelverket tar sikte på att anpassa de materiella reglerna till dagens krav och på att öppna för utnyttjandet av de möjligheter som tekniken medför. Processen i allmän domstol beslutade ändringar i och delgivningslagen (1970:428) som syftar till att vid tingsrätterna minska antalet inställda huvudförhandlingar i brottmål. En viktig utgångspunkt för reformeringen av domstolsväsendet är att tyngdpunkten i dömandet skall ligga i första instans. Grunderna för processordningen i allmän domstol har inte i någon större utsträckning ändrats sedan infördes . Även om en rad reformer har ägt rum kvarstår de grundläggande principerna om muntlighet, omedelbarhet och koncentration i huvudsak oförändrade. Mot denna bakgrund gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att undersöka hur rättegången i tvistemål och brottmål kan förbättras. Utredningen, som antog namnet rättegångsutredning, överlämnade sitt slutbetänkande, En modernare rättegång (SOU 2001:103), . I betänkandet föreslås en rad åtgärder för att modernisera och effektivisera processen i allmän domstol. Detta sker bl.a. genom att parterna i större utsträckning skall få hänvisa till handlingar i akten i stället för att lägga fram uppgifterna muntligt. Utökade möjligheter för att ta upp be- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 visning utom huvudförhandling föreslås också. När det gäller tvistemålen föreslår utredningen att ett avgörande efter huvudförhandling inte längre skall framstå som huvudregel. Ett tvistemål skall enligt förslaget avgöras efter huvudförhandling om det behövs med hänsyn till utredningen i målet eller av något annat skäl är lämpligt eller om part begär det och parten inte på annat sätt har fått tillfälle att muntligt utföra sin talan i tillräcklig omfattning. Härutöver läggs flera förslag fram som syftar till att tydliggöra parternas ansvar för bevisningen. Bland annat föreslås att rätten skall kunna avvisa ett åberopat bevis om en bevisupptagning trots rimliga ansträngningar inte kan genomföras och avgörandet inte bör fördröjas ytterligare. Utredningen föreslår också att det danska systemet med tillkännagivande prövas även i . Systemet innebär att domstolen efter en huvudförhandling i ett tvistemål lämnar ett preliminärt besked till parterna om hur den kommer att döma i målet. Genom ett sådant besked får de möjlighet att träffa en förlikning som kan stadfästas genom dom. Betänkandet har remissbehandlats och bereds i . I departementspromemorian Hovrättsprocessen (Ds 2001:36) föreslås att det för tvistemål och domstolsärenden skall införas ett generellt krav på prövningstillstånd vid överklagande till hovrätt. I promemorian föreslås också ett bättre utnyttjande av videotekniken i samband med bevisförhör samt ett mindre strikt fasthållande vid vissa principer för en huvudförhandling. Promemorian som remissbehandlats bereds i . Försöken med videokonferens i allmän domstol trädde lagen (1999:613) om försöksverksamhet med videokonferens i rättegång i kraft. Lagen ger möjligheter att använda videoteknik för videokonferens och bevisupptagning vid handläggningen av mål och ärenden i de allmänna domstolarna. har beslutat att försöksverksamheten skall fortsätta att gälla till och med (prop. 2001/02:1, bet. 2001/02:JuU1, rskr. 2001/02:78). , som har fått i uppdrag av regeringen att genomföra och utvärdera försöksverksamheten, har redovisat utfallet av verksamheten i två rapporter. anser att det finns många fördelar med att använda vi- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Dels kan förhandlingarna bli effektivare, dels ökar tillgängligheten till domstolarna. anser därför att verksamheten bör permanentas. Vuxnas medverkan ökar i processer som rör barn och ungdomar har fattat beslut om ändringar i och lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare som syftar till att vuxnas medverkan skall öka i processer som rör barn och ungdomar (prop. 2001/02:111, bet. 2001/02:JuU23, rskr. 2001/02:225). När någon som inte har fyllt misstänks för brott skall nu inte bara den eller de som har det huvudsakliga ansvaret för den unge, vilket oftast är den unges vårdnadshavare, utan även andra närstående som har en fostrande roll för den unge involveras i processen. I förekommande fall kommer även umgängesföräldrar, styvföräldrar, familjehemsföräldrar och mor- och farföräldrar att kunna involveras i processen på samma sätt som en vårdnadshavare och på så sätt ges möjlighet att medverka till att den unge kommer till rätta med sin brottslighet. När någon som inte har fyllt och som inte är misstänkt för brott kallas till ett domstolssammanträde skall domstolen underrätta den unges vårdnadshavare eller annan fostrare, vilket förbättrar möjligheterna för dessa att stödja den unge när han eller hon kallas att höras exempelvis som målsägande eller vittne. Lagändringarna trädde i kraft . Den inom särskilt bildade arbetsgruppen för processrättsliga frågor har i en promemoria föreslagit en helt ny delgivningslag. I promemorian föreslås flera åtgärder i syfte att modernisera och effektivisera delgivningsverksamheten. Bland dessa kan nämnas att förenklad delgivning skall användas i ärenden om skuldsanering och i sådana mål som överlämnas från kronofogdemyndighet till domstol efter ansökan om återvinning.