prop · GQ0367 · 2003-03-18 00:00:00 — I samband med att åklagaren eller domstolen prövar om att frysningsbeslutet skall verkställas kan de också ta ställning till om verkställigheten skall gälla för en viss begränsad tid. De svenska myndigheterna kommer slutligen att behöva kunna ta kontakt med den utfärdande statens myndigheter för t.ex. samråd och information i olika frågor under ärendets hantering. När den utfärdande staten gett in en ansökan till om att egendomen skall överlämnas såsom bevismaterial till den utfärdande staten eller att ett slutligt beslut om förverkande skall verkställas i skall dessa ansökningar prövas enligt de regler som finns i lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål och i den internationella och den nordiska verkställighetslagen. Tillämpningsområdet för den nya regleringen och annan lagstiftning Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har framfört några synpunkter med anledning av utkastet till proposition i denna del. Skälen för regeringens bedömning: När det gäller tillämpningsområdet för den nya reglering som behövs, bör detta enligt regeringens mening med beaktande av vad som anges i avsnitt 7.2 nedan begränsas till beslut om frysning som utfärdas och verkställs inom EU med stöd av rambeslutet. Mycket av den lagstiftning som reglerar internationellt rättsligt samarbete är av generell karaktär. Rambeslutet bygger på ett stort förtroende för andra medlemsstaters rättssystem. En ordning med frysning av det slag som förutsätts i rambeslutet torde dessutom i praktiken kräva att det finns en överenskommelse om ett sådant samarbete. Av dessa skäl finns ingen anledning att låta den reglering som behövs för att genomföra rambeslutet få ett bredare tillämpningsområde än som har angetts. Verkställigheten av ett beslut om frysning syftar till att säkerställa en efterföljande åtgärd, nämligen antingen ett överlämnande av bevismaterial till den utfärdande staten eller verkställighet av ett beslut om förverkande i den verkställande staten. Det kommer därför att behövas bestämmelser som kopplar ihop den nya lagstiftningen som följer av rambeslutet med gällande bestämmelser i lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål och den internationella och den nordiska verkställighetslagen. Även andra följdändringar i annan lagstiftning kan komma att behövas. Regeringens bedömning: Ny lagstiftning bör övervägas för att svenska åklagares och domstolars beslut om beslag skall kunna verkställas i en annan medlemsstat inom unionen. Bedömningen i utkastet till proposition överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: anser att även svenska åklagare och domstolar måste ges möjlighet att använda sig av och komma i åtnjutande av de fördelar som rambeslutet ger. Riksåklagaren, och delar denna uppfattning. Riksåklagaren pekar även på att det internationella samarbetet försvåras av att svensk lagstiftning skiljer på kvarstad och beslag, men Riksåklagaren inser att det i detta sammanhang inte är möjligt att överväga en internationellt mer lättillgänglig reglering. Skälen för regeringens bedömning: Utgångspunkten för den nya regleringen är, såsom framgått ovan av avsnitt 7.1, att se till att lever upp till sitt åtagande enligt rambeslutet. Det bör emellertid övervägas om andra ändringar i lagstiftningen skall genomföras som syftar till att utnyttja de fördelar som rambeslutet ger upphov till, men som inte är ett krav för att genomföra de åtaganden som följer av rambeslutet. Enligt 27 kap. måste ett föremål vara tillgängligt för åtgärd för att kunna tas i beslag, dvs. beslutet om beslag skall kunna gå i verkställighet (se avsnitt 5.1.2). Rambeslutet utgår emellertid ifrån det omvända förhållandet. Den egendom eller det bevismaterial som den utfärdande staten beslagtar kommer fysiskt sett att befinna sig på den verkställande statens territorium. En svensk åklagare eller domstol kan därför inte med nuvarande reglering i besluta om beslag som skall verkställas i en annan medlemsstat, eftersom egendomen eller bevismaterialet inte är tillgängligt för beslag för beslutet. Antas rambeslutet bör det givetvis få som konsekvens att, som flera remissinstanser påpekat, även svenska åklagare och domstolar ges möjlighet att använda sig av och alltså komma i åtnjutande av de möjligheter och fördelar som rambeslutet ger. Även om rambeslutet inte innebär ett åtagande att ändra den svenska ordningen, bör ett beslut om beslag enligt regeringens bedömning kunna avse sådana föremål som finns utomlands trots att de inte är direkt tillgängliga för ett beslag. Hur man lagtekniskt bör åstadkomma förutsättningar för detta behöver övervägas närmare. En möjlighet är att ändra det nuvarande svenska systemet om beslag så att det även i nationella förhållanden kommer att gå att ta föremål i beslag trots att de inte är direkt tillgängliga. Även lösningar som begränsar sig till enbart internationella förhållanden är dock tänkbara. Dessa frågor får övervägas närmare i det kommande lagstiftningsarbetet. Regeringens bedömning: Genomförandet av rambeslutet medför inte några ökade kostnader för rättsväsendet eller för andra myndigheter. Bedömningen i utkastet till proposition överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: framhåller att det inte är möjligt att på det underlag som lämnats i utkastet till proposition bedöma vilka kostnader för rättsväsendet som ett genomförande av rambeslutet för med sig. Tingsrätten anser inte att det framstår som självklart att rambeslutet inte medför några ökade kostnader för domstolarna mot bakgrund av att rambeslutet torde medföra ett utökat internationellt samarbete och att frysningsärendena, bl.a. med hänsyn till skyndsamhetskravet, torde vara resurskrävande. Tingsrätten efterlyser därför ett bättre underlag om de ekonomiska konsekvenserna. påpekar att de rent praktiska verkställighetsåtgärderna kommer att falla på polismyndigheterna. Åtgärderna tillsammans med det skyndsamhetskrav som ställs upp i rambeslutet kommer därmed att utgöra ytterligare en arbetsbelastning på dessa myndigheter. Skälen för regeringens bedömning: Syftet med rambeslutet är att effektivisera och förbättra det rättsliga samarbetet inom EU. Arbetet för de myndigheter som är involverade skall förenklas i jämförelse med vad som gäller . I stället för att en svensk åklagare ansöker om t.ex. kvarstad i en annan medlemsstat kan denne enligt rambeslutet i stället direkt sända över ett beslut om kvarstad eller beslag till den verkställande statens myndighet, som är behörig att verkställa beslutet såsom ett frysningsbeslut enligt rambeslutet. Den myndigheten är också skyldig att enligt rambeslutet verkställa beslutet skyndsamt. Rambeslutet kommer således att ge ökade möjligheter att t.ex. snabbt spärra tillgångar på ett bankkonto, vilket effektiviserar den svenska brottsutredningen och i slutändan leder till att ett förverkandebeslut kan verkställas på ett bra och snabbt sätt. När en svensk myndighet agerar som verkställande myndighet kommer förfarandet också att effektiviseras, bl.a. genom att de kontrollåtgärder som skall vidtas blir färre i jämförelse med dem som gäller . Genom det nya förfarandet kan möjligen något fler ärenden komma att aktualiseras än . Detta bör dock kompenseras av att förfarandet blir mer effektivt. En verkställighet av ett frysningsbeslut förutsätter att en begäran därefter görs om att egendomen skall överlämnas till den utfärdande staten eller att ett beslut om förverkande skall verkställas i den verkställande staten. Förfarandet kan alltså ske i två led, men en begäran kan också göras i samband med att frysningsbeslutet översänds för verkställighet. När det gäller överlämnande av egendomen till den utfärdande staten torde detta också i praktiken bli det normala. Förfarandet sker oftast i två led när det är fråga om spärrande av tillgångar i syfte att senare kunna verkställa ett beslut om förverkande och det kommer troligen också att bli fallet framöver. Någon ökad arbetsbelastning för de myndigheter som prövar om åtgärden skall vidtas och för de myndigheter som därefter verkställer ett fattat beslut med Prop. 2002/03:67 anledning av rambeslutet kan inte förutses, annat än marginellt, i jämförelse med hur förfarandena i ett eller två led sker . Rambeslutet skall egentligen inte skapa några nya samarbetsformer mellan medlemsstaterna, utan rambeslutet är tänkt att komplettera och i viss mån ersätta det traditionella sättet att samarbeta på. I stället för att en stat ansöker om att viss egendom t.ex. skall tas i beslag, beslutar den staten om beslaget och översänder sedan beslutet till den stat som skall verkställa beslaget. Av dessa anledningar kan regeringen inte se att ett genomförande av rambeslutet skulle medföra några ökade kostnader för rättsväsendet eller för andra myndigheter. Utkast till rambeslut om verkställighet i Europeiska unionen av beslut om frysning av egendom eller bevismaterial RÅDETS RAMBESLUT .../.../RIF av den om verkställighet i Europeiska unionen av beslut om frysning av egendom eller bevismaterial EUROPEISKA UNIONEN HAR FATTAT DETTA RAMBESLUT med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 31 a och artikel 34.2 b i detta, med beaktande av Republiken , och initiativ, med beaktande av yttrande, och av följande skäl: (1)Vid sitt möte i den 15 godkände principen om ömsesidigt erkännande, som bör utgöra hörnstenen i det rättsliga samarbetet på såväl det civilrättsliga som det straffrättsliga området inom unionen. (2)Principen om ömsesidigt erkännande bör tillämpas även på beslut som föregår domstolsprövning, särskilt sådana beslut som skulle göra det möjligt för behöriga myndigheter att handla snabbt för att kunna säkra bevismaterial och beslagta egendom som lätt kan flyttas. (3)Rådet antog i enlighet med slutsatserna från ett åtgärdsprogram för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av domar i brottmål, där antagandet av ett instrument för tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande när det gäller frysning av bevismaterial och egendom gavs högsta prioritet (åtgärderna 6 och 7). (4)Samarbete mellan medlemsstaterna på grundval av principen om ömsesidigt erkännande och omedelbar verkställighet av rättsliga avgöranden förutsätter förtroende för att de beslut som skall erkännas och verkställas alltid kommer att fattas i enlighet med principerna om laglighet, subsidiaritet och proportionalitet. (5)Rättigheter som beviljas parterna eller berörda tredje parter i god tro bör bibehållas. (6) Detta rambeslut respekterar de grundläggande rättigheterna och Bilaga 1 iakttar de principer som fastställs i artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen och som avspeglas i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt kapitel VI i denna. Inget i detta rambeslut får tolkas som ett förbud mot vägran att frysa egendom om vilken ett beslut om frysning har utfärdats, om det finns objektiva skäl att tro att beslutet om frysning utfärdats för att åtala eller straffa en person på grund av dennes kön, ras, religion, etniska ursprung, nationalitet, politiska uppfattning eller sexuella läggning, eller att denna persons ställning kan skadas av något av dessa skäl. Detta rambeslut får inte hindra en medlemsstat från att tillämpa sina konstitutionella regler om prövning i laga ordning, föreningsfrihet, pressfrihet och frihet att yttra sig i andra medier. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med rambeslutet är att fastställa regler för när en medlemsstat skall erkänna och verkställa på sitt territorium ett beslut om frysning som utfärdats av en rättslig myndighet i en annan medlemsstat. Detta rambeslut får inte kunna ändra skyldigheten att respektera de grundläggande rättigheterna och grundläggande rättsprinciperna i artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen. I detta rambeslut avses med a)utfärdande stat: den medlemsstat där en rättslig myndighet enligt definition i den utfärdande statens lagstiftning har fattat, giltigförklarat eller på något sätt bekräftat ett beslut om frysning i samband med ett straffrättsligt förfarande, b)verkställande stat: den medlemsstat på vars territorium egendomen eller bevismaterialet befinner sig, c)beslut om frysning: varje åtgärd som vidtas av en behörig rättslig myndighet i den utfärdande staten i syfte att tillfälligt hindra förstöring, omvandling, flyttning, överföring eller överlåtelse av sådan egendom som kan omfattas av förverkande eller utgöra bevismaterial, d) egendom: varje typ av egendom, materiell eller immateriell, lös eller fast, samt rättsliga handlingar eller dokument om anspråk på eller rätt till sådan egendom, som den behöriga myndigheten i den utgöra av ett brott som avses i artikel 3 eller helt eller delvis motsvara värdet av denna , eller utgöra hjälpmedel eller föremål för ett sådant brott, e)bevismaterial: föremål, dokument eller data som kan läggas fram som bevismaterial i brottmål som gäller ett sådant brott som avses i artikel 3. 1.Detta rambeslut skall tillämpas på sådana beslut om frysning som utfärdas i syfte att i)säkra bevismaterial, eller ii)senare förverka egendom. 2.Vid följande brott, så som de definieras i den utfärdande statens lagstiftning, skall det, om de enligt den utfärdande statens lagstiftning är belagda med frihetsstraff , inte krävas kontroll av om det föreligger dubbel straffbarhet: Deltagande i en kriminell organisation. Sexuellt utnyttjande av barn samt barnpornografi. Olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen. Olaglig handel med vapen, ammunition och sprängämnen. Bedrägeri, inbegripet bedrägeri som riktar sig mot Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen enligt konventionen av om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen. Tvätt av av brott. Förfalskning av euron. Miljöbrott, inbegripet olaglig handel med hotade djurarter och hotade växtarter och växtsorter. Hjälp till olaglig inresa och olaglig vistelse. Mord, grov misshandel. Olaglig handel med mänskliga organ och vävnader. Människorov, olaga frihetsberövande och tagande av gisslan. Rasism och främlingsfientlighet. Organiserad stöld och väpnat rån. Olaglig handel med kulturföremål, inklusive antikviteter Beskyddarverksamhet och utpressning. Förfalskning och piratkopiering. Förfalskning av administrativa dokument och handel med förfalskningar. Förfalskning av betalningsmedel. Olaglig handel med hormonsubstanser och andra tillväxtsubstanser. Olaglig handel med nukleära och radioaktiva ämnen. Handel med stulna fordon. Brott som omfattas av den internationella brottmålsdomstolens behörighet. Kapning av flygplan eller fartyg. 3.Rådet kan, efter att ha hört i enlighet med artikel 39.1 i FEU, när som helst enhälligt besluta att lägga till andra typer av brott i förteckningen i punkt 2. Mot bakgrund av kommissionens rapport enligt artikel 14 skall rådet bedöma om förteckningen bör utvidgas eller ändras. 4.När det gäller fall som inte omfattas av punkt 2 får den verkställande medlemsstaten som villkor för erkännande och verkställighet av ett beslut om frysning i de syften som anges i 1 i ställa att de gärningar för vilka beslutet har utfärdats skall utgöra ett brott enligt den statens lagstiftning, oberoende av brottsrekvisit eller brottets rubricering enligt den utfärdande statens lagstiftning. När det gäller fall som inte omfattas av punkt 2 får den verkställande medlemsstaten som villkor för erkännande och verkställighet av ett beslut om frysning i de syften som anges i 1 ii ställa att de gärningar för vilka beslutet har utfärdats skall utgöra ett brott som enligt den statens lagstiftning möjliggör sådan frysning, oberoende av brottsrekvisit eller brottets rubricering enligt den utfärdande statens lagstiftning. FÖRFARANDE FÖR VERKSTÄLLIGHET AV BESLUT OM Översändande av beslut om frysning Ett beslut om frysning enligt detta rambeslut skall, tillsammans med det intyg som avses i artikel 9, översändas av den rättsliga myndighet som fattat beslutet direkt till den rättsliga myndighet som är behörig att verkställa det, på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning, så att den verkställande staten kan fastställa äktheten. 2.Förenade kungariket och får var för sig före den tidpunkt som avses i artikel 14.1 i en förklaring meddela att beslutet om frysning samt intyget skall sändas via en central myndighet eller myndigheter som landet skall ange i förklaringen. Varje sådan förklaring får när som helst ändras genom en ytterligare förklaring eller återtas. Varje förklaring eller återtagande skall deponeras vid rådets generalsekretariat och anmälas till kommissionen. Dessa medlemsstater får när som helst genom en ytterligare förklaring begränsa en sådan förklarings räckvidd i syfte att ge punkt 1 större verkan. De skall göra så när bestämmelserna om ömsesidig rättslig hjälp i tillämpningskonventionen till sätts i kraft för dem. 3.Om den rättsliga myndighet som är behörig för verkställighet inte är känd, skall den rättsliga myndigheten i den utfärdande staten utnyttja alla möjligheter, inklusive det europeiska rättsliga nätverkets kontaktpunkter, för att få information från den verkställande staten. 4.Om den rättsliga myndighet som tar emot ett beslut om frysning i den verkställande staten inte är behörig att erkänna beslutet och att vidta de åtgärder som krävs för dess verkställighet, skall den ex officio översända beslutet om frysning till den behöriga rättsliga myndigheten för verkställighet och underrätta den rättsliga myndighet som utfärdat det i den utfärdande staten. Erkännande och omedelbar verkställighet 1.De behöriga rättsliga myndigheterna i den verkställande staten skall erkänna sådana beslut om frysning som översänds enligt artikel 4 utan att ytterligare formaliteter krävs och omgående vidta de åtgärder som behövs för omedelbar verkställighet på samma sätt som för ett beslut om frysning som fattas av en myndighet i den verkställande staten, såvida inte denna myndighet beslutar att åberopa något av skälen för icke-erkännande eller icke-verkställighet enligt artikel 7 eller något av skälen för att skjuta upp verkställigheten enligt artikel 8. När det måste säkerställas att bevismaterialet är giltigt, skall den rättsliga myndigheten i den verkställande staten också följa de formaliteter och förfaranden som uttryckligen anges av den behöriga rättsliga myndigheten i den utfärdande staten vid verkställigheten av beslutet om frysning, såvida dessa formaliteter och förfaranden inte strider mot grundläggande rättsprinciper i den verkställande staten. En rapport om verkställighet av beslutet om frysning skall utan dröjsmål avges till den behöriga myndigheten i den utfärdande staten på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning. 2.Alla ytterligare beslut om tvångsåtgärder som blir nödvändiga genom beslutet om frysning skall fattas i enlighet med de förfaranderegler som gäller i den verkställande staten. 3.De behöriga rättsliga myndigheterna i den verkställande staten skall fatta beslut och meddela att beslut om frysning har fattats och, där så är praktiskt möjligt, från mottagandet av beslutet om frysning. 1.Egendomen skall förbli fryst i den verkställande staten tills denna har svarat slutgiltigt på den ansökan som avses i artikel 10.1 a eller 2.Den verkställande staten får dock, efter samråd med den utfärdande staten, i enlighet med nationell lagstiftning och praxis fastställa lämpliga villkor mot bakgrund av omständigheterna i ärendet för att begränsa den tid under vilken egendomen skall vara fryst. Om den i enlighet med dessa villkor avser att häva åtgärden, skall den underrätta den utfärdande staten om detta och ge den möjlighet att lämna synpunkter. 3.De rättsliga myndigheterna i den utfärdande staten skall utan dröjsmål underrätta motsvarande myndigheter i den verkställande staten om beslutet om frysning har hävts. Under dessa omständigheter skall den verkställande staten ansvara för att beslutet hävs . Skäl för icke-erkännande eller icke-verkställighet 1.De behöriga rättsliga myndigheterna i den verkställande staten får motsätta sig att beslutet om frysning erkänns eller verkställs endast om a)intyget enligt artikel 9 saknas eller är ofullständigt eller uppenbarligen inte motsvarar beslutet om frysning, b)det enligt den verkställande statens lagstiftning föreligger immunitet eller privilegier som gör det omöjligt att verkställa beslutet om frysning, c)det framgår av upplysningarna i intyget att rättslig hjälp enligt artikel 10 för det brott för vilket beslutet om frysning har utfärdats skulle inkräkta på principen ne bis in idem, 2002/03:67 d) i något av de fall som anges i artikel 3.4, den gärning som ligger till Bilaga 1 grund för beslutet om frysning inte innebär något brott mot lagen i den verkställande staten; när det gäller skatter och andra avgifter, tullar och valuta får dock verkställighet av beslutet om frysning inte vägras av det skälet att den verkställande medlemsstatens lagstiftning inte föreskriver samma typ av skatter eller avgifter eller inte innehåller samma slags bestämmelser om skatter och andra avgifter, tullar och valuta som den utfärdande statens lagstiftning. När det gäller punkt 1 a, får den behöriga rättsliga myndigheten föreskriva en tidsfrist för att lämna in eller komplettera eller korrigera intyget, godta ett likvärdigt dokument, eller om myndigheten anser sig ha fått tillräckliga upplysningar, befria den utfärdande myndigheten från kravet. 3.Beslut om att vägra erkännande eller verkställighet måste fattas och anmälas till de behöriga rättsliga myndigheterna i den utfärdande staten utan dröjsmål och på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning. 4.Om det i praktiken är omöjligt att verkställa beslutet om frysning på grund av att egendomen eller bevismaterialet har försvunnit, förstörts, inte kan återfinnas på den plats som anges i intyget eller om platsen där egendomen eller bevismaterialet finns inte har angetts tillräckligt exakt, trots att den utfärdande staten konsulterats, skall de behöriga rättsliga myndigheterna i den utfärdande staten likaså underrättas utan dröjsmål. Skäl för att skjuta upp verkställigheten 1.Den behöriga rättsliga myndigheten får skjuta upp verkställigheten av ett beslut om frysning som översänts enligt artikel 4 a)om verkställigheten kan inverka menligt på en pågående brottsutredning, så länge den anser det rimligt, b)om egendomen eller bevismaterialet redan omfattas av ett beslut om frysning vid straffrättsliga förfaranden, tills det beslutet om frysning har hävts, c)om vid ett beslut om frysning vid straffrättsliga förfaranden av egendom som senare skall förverkas, egendomen redan omfattas av ett beslut om frysning som utfärdats i samband med andra förfaranden i den verkställande staten och tills det beslutet har Bestämmelsen skall dock endast gälla om ett sådant beslut har prioritet över senare nationella beslut om frysning vid straffrättsliga förfaranden enligt den nationella lagstiftningen. 2.En anmälan om att verkställigheten av beslutet om frysning har skjutits upp, med uppgift om skälet till att det skjutits upp och, om möjligt, hur länge det förväntas bli uppskjutet, skall utan dröjsmål göras till den behöriga myndigheten i den utfärdande staten på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning. 3.Så snart skälet för uppskjutandet inte längre föreligger, skall den behöriga rättsliga myndigheten utan dröjsmål vidta de åtgärder som behövs för verkställighet av beslutet om frysning och underrätta den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om detta på ett sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning. 4.Den rättsliga myndigheten i den verkställande staten skall underrätta den rättsliga myndigheten i den utfärdande staten om varje annan tvångsåtgärd som egendomen i fråga kan beröras av. 1.Intyget, för vilket ett standardformulär återges i bilagan, skall undertecknas av den behöriga rättsliga myndigheten i den utfärdande stat som har beslutat om åtgärden, och denna myndighet skall intyga att uppgifterna i intyget är riktiga.