prop · GQ0360 · 2003-03-13 00:00:00 — hade särskilt ansvar inom EU och den förberedande kommit- téns byrå för hur arbetet för hållbar utveckling fortsättningsvis ska hanteras inom det internationella systemet. Efter Johannesburgtoppmötet har rådet för allmänna frågor och yttre förbindelser tagit ett samlat ansvar för EU:s uppföljningsarbete av konferensen. har de olika sektorsråden ett uppdrag att utarbeta slutsatser om toppmötets uppfölj- ning i det fortlöpande arbetet. Kommissionen har ett särskilt ansvar att arbeta vidare med EU:s gemensamma partnerskapsinitiativ inom vatten- och energiområdena. 9.1.2 Handel och utveckling Kommissionen presenterade ett meddelande om handel och utveckling (KOM (2002) 513), i vilket frågan om hur EU ska leva upp till sina åtaganden för att integrera i världshandeln lyftes Kommissionen pekade i sin analys på brister i EU:s handelspolitik på områdena marknadstillträde och subventioner. meddelandet begränsades dock i stort till förslag om tekniskt bistånd och Obalansen mellan analys och rekom- mendationer i kommissionens meddelande påpekades av flera medlems- stater, däribland , under behandlingen i rådet. Baserat på meddelandet antogs rådsslutsatser om handel och utveck- Rådsslutsatserna bekräftade åtaganden till förmån för utvecklings- länder vid i , (se även 8.2.1 och Man enades om relativt långtgående skrivningar om bland annat marknadstillträde för industriprodukter och om förenkling av det generella preferenssystemet (GSP) liksom om ökad fokus på handels- relaterade insatser i EU:s utvecklingssamarbete och stöd till integrering Skr. 2002/03:60 av handel i utvecklingsstrategier. även beslut att lägga större vikt vid samstämmighet mellan olika politikområden, och att införa en funktion som ska bidra till att motverka oavsiktliga handelshinder gentemot utvecklingsländer. gick i spetsen för att förstärka rådsslutsatserna med tydligare åtaganden angående handelspolitiska målsättningar, i synnerhet när det gäller ut- vecklingsländernas marknadstillträde avseende jordbruk och fiske. 9.2Ökad effektivitet genom reformer och nya metoder påbörjade kommissionen en omfattande reform för att förbättra effektiviteten i EG-biståndet. Reformen var ett svar på uppre- pade krav från olika aktörer, inklusive den . Arbetet med reformerna och med att förbättra samordningen i fält fortsatte . 9.2.1Behovet av sammanhållen utvecklingspolitik Enligt den utvecklingspolicy som kommissionen och rådet antog vid rådsmötet , ska EG-biståndet koncentreras till ett begränsat antal prioriterade områden: handel och utveckling, regional integration och samarbete, makroekonomiskt stöd i första hand för tillgång till hälsa och utbildning, transporter, livsmedelssäkerhet och landsbygdsutveckling, samt institutionell kapacitetsuppbyggnad och gott samhällsstyre. Koncentrationsansträngningarna är i sig dels ett led i strävandena efter förbättrad effektivitet inom dessa områden, dels en strävan att utnyttja kommissionens relativt begränsade personalresurser i förhållande till stora biståndsvolymer mer effektivt. fattade rådet beslut om landstrategier som huvudsakligt styrinstrument för kommissionens arbete i tredjeland. Detta var resultatet av strategiskt arbete från svensk sida där Sidas insatser varit mycket betydelsefulla. Härigenom operationaliserades landstrategier som styrinstrument och programmeringen av biståndet förenklades. Uppföljning av arbetet med landstrategier, som är under utveckling, ägde rum i rådet. Förhandlingarna om Cotonou- avtalet och det interna avtalet för den nionde Europeiska utvecklings- fonden som slutfördes , är ett annat exempel på hur styrningen och genomförandet av biståndet reformerats. 9.2.3 En effektivare organisation med tydligare Skr. 2002/03:60 ansvarsfördelning, personalutbildning och rekrytering; Som ett led i kommissionens reformarbete, inrättades byrån för samarbete EuropeAid (Europe Aid Co-operation Office) 2001 och inleddes delegeringen till fältorganisationen. Rådet och har också givit kommissionen möjlighet att anställa mer personal då ytterst begränsade personalresurser tidigare försvårat kommissionens förvaltning av de omfattande biståndsresurserna. Formerna för Generaldirektoratet för yttre förbindelser, Generaldirek- toratet för utveckling och EuropeAids arbete diskuteras inom kommis- sionen och kan komma att förändras. Kommissionen har också utarbetat nya eller reviderade landstrategier för i princip samtliga berörda länder. antog rådet en budgetför- ordning för EU:s allmänna budget. Denna möjliggör en effektivare hantering av finansiella medel inom kommissionen, samt delegering till fältet och samfinansiering med internationella organisationer som FN. Budgetförordningen för den nionde Europeiska utvecklingsfonden är likaledes en förutsättning för delegeringen till fält inom ramen för Cotonou-samarbetet. Arbetet med oberoende utvärderingar har avsevärt förbättrats. En särskild enhet för ett mer systematiskt arbete med utvärderingar har inrättats i EuropeAid. Utvärderingsenheten ligger separat från de verkställande enheterna, men utgör således ingen helt separat organisation. Samtliga utvärderingar läggs ut på kommissionens webbplats. 9.2.5Öppenhet och bättre övergripande information till allmänheten Den årsrapport om EG:s utvecklingssamarbete som tagits fram, utgör ett led i strävan efter ökad transparens och resultatuppföljning. Rapporten, som ska presenteras senast , lägger grunden för bättre uppföljning och styrning av EG:s utvecklingssamarbete, samt förbättrat samarbete mellan kommission, råd och . Den ska även underlätta arbetet med utvecklingssamarbetets roll i EU:s yttre förbindelser och den årliga orienteringsdebatten om effektiviteten i dessa. presenterade kommissionen den andra årsrapporten i raden om genomförandet av det yttre stödet . Vid rådet för allmänna frågor och yttre förbindelser ansåg ministrarna att årets rapport var ett framsteg i jämförelse med den första rapporten som pre- senterades 2001. Flera medlemsstater, inklusive , menade dock att det återstår en del arbete vad gäller t.ex. resultatanalys av genom- förandet av utvecklingspolitiken, inklusive samstämmighetsfrågorna. är det nya partnerskapsavtalet mellan gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och 77 länder i , och , å andra sidan (de s.k. AVS-länderna). Avtalet, som under- tecknades , ersätter den gamla som styrt samarbetet mellan EU och AVS-länderna . Det nya avtalet innehåller flera olika dimensioner: politik, handel och utvecklingssamarbete. I väntan på ratificering tillämpas avtalet proviso- riskt . 9.3.1Ekonomiska partnerskapsavtal (EPA) Den handelsordning som rådde under , kritiserades dels för att inte vara förenlig med , dels för att systemet med icke-reciproka handelspreferenser inte bidrog till AVS-ländernas regionala och globala ekonomiska integrering. anger att en ny handelsordning byggd på ekonomiska partnersavtal som också innefattar regionala sammanslutningar inom ska förhand- las. Dessa förhandlingar inleddes officiellt och ska enligt tillämpas . Kommissionen har fått mandat att förhandla å medlemsstaternas vägnar. (För ytterligare information om EPA-förhandlingarna se 8.3.4). För att stödja AVS-ländernas regionala integration och förbereda dem för de nya handelsavtalen, inrättades 2001 ett regionalt stödprogram om . Ett annat program () finns också för att möjliggöra AVS-ländernas effektiva deltagande i WTO-förhandlingar. EG har även bidragit med stöd till upprättandet av en AVS-delegation i som officiellt invigdes . 9.3.2Konsultationer om grundläggande värden vilar på en gemensam värdegrund baserad på respekt för mänskliga rättigheter, demokratiska principer, rättsstaten och god sam- hällsstyrning. Dessa värden ska främjas av samarbetet. Om ett land allvarligt underlåter att respektera den gemensamma värdegrunden ska artikel 96-konsultationer inledas, där biståndets fortsatta genomförande kan ifrågasättas och avbrytas om grundsatserna i avtalet inte följs. har framförallt och varit föremål för diskussioner i rådsarbetet till följd av artikel 96-konsultationer (se även avsnitt 10.9 angående stöd till ). Icke-statliga aktörer, dvs. näringslivet, arbetsmarknadens organisationer, inklusive fackföreningar och enskilda organisationer, ges en framträ- dande roll i . Enligt avtalet ska de icke-statliga aktörerna, när så är lämpligt, underrättas om och involveras i samråd om riktlinjer och strategier för samarbete, prioriteringar samt om den politiska dialog- För att möjliggöra detta ska de icke-statliga aktörerna engageras i Skr. 2002/03:60 genomförandet av och ges stöd för kapacitetsuppbygg- nad så att deras kompetens kan stärkas. Ett omfattande arbete har inletts inom kommissionen för att genomföra avtalets intentioner i detta avseende. Detta innebär bland annat ett närmare samarbete med organisationerna i samarbetsländerna i syfte att främja deras deltagande i processen. Riktlinjer har tagits fram av generaldirektoratet för Utveckling för att vägleda kommissionens representationer i samarbetsländerna, och särskilda medel avsätts i kommissionens landramar för att stödja organisationernas deltagande i processen. Kommissionen lade fram ett meddelande om civila sam- hällets roll i hela EG:s utvecklingssamarbete. En behandling av detta kan förväntas , vilket även kan tänkas få bäring för samar- betet inom ramen för . 9.3.4Beredning av ny budgetförordning för Europeiska utvecklingsfonden Utvecklingssamarbetet under finansieras liksom under de tidigare genom en särskilt fond, Europeiska utvecklingsfonden (), som ligger utanför den reguljära EG-budgeten. Varje fond löper och inrättas av ett internt finansiellt avtal mellan medlemsstaterna, vilket också fastställer respektive lands bidrag till fonden. Regler för hanteringen av fonden fastställs sedan i en budgetförordning. inleddes förhandlingar om den nionde Europeiska utvecklingsfonden. 9 ska finansiera biståndet perioden 2007. Biståndet från den 9:e kommer att uppgå till . bidrag uppgår till . Dessa medel blir dock tillgängliga först när trätt i kraft. har framförallt verkat för att kriterier för samfinansiering mellan kommissionen och medlemsstaterna ska utarbetas. Vidare har drivit att kommissionens utbetalningsprognoser bör förbättras. Slutförhandlingar om budgetförordningen för 9 sker troligen av . Kommissionens humanitära kontor ECHO förfogade 2002 över en budget på , vilket gör gemenskapen till en av världens största givare av humanitärt bistånd. fokuserade ECHO sin verksamhet på en rad policyfrågor som beslutades . Det rörde bland annat ECHO:s samarbete med andra organisationer, framför allt FN, och ECHO:s arbete med kopplingen mellan katastrofinsatser och mer långsiktigt utvecklingssamarbete. Vidare beslutade ECHO att det fokus man haft för sitt arbete , dvs. ett särskilt fokus på "bortglömda kriser", skulle vara gällande även . har förespråkat ett närmare samarbete mellan ECHO och humanitära FN-organ, framförallt , livsmedelsprogram och samordningskontor för humanitära frågor. 2002/03:60 missionen presenterade ett meddelande med sina tankar om hur samarbete med FN-organen bör stärkas. Efter att kommissionen lagt sitt förslag kunde rådet anta slutsatser i frågan . I slutsatserna etablerades att samarbetet mellan EG och FN skulle ske på basis av komparativa fördelar men att FN hade ett globalt mandat och vissa operativa fördelar, att projektfinansiering av humanitära FN-organ inte var en bra lösning på utan att man måste sträva efter mer programinriktat samarbete. presenterade sina visioner kring ett strategiskt partnerskap mellan ECHO och FN. En viktig del i ett mer strategiskt partnerskap mellan kommissionen och FN är former för finansiering, inklusive behovet av förutsägbarhet och flexibilitet samt upprättandet av en kontinuerlig dialog med FN om prioriteringar och strategiska frågor. Främjandet av ett bättre partnerskap mellan EG och FN var också en viktig fråga under det svenska ordför- andeskapet. En annan prioriterad fråga, som drivit, är behovet av att stärka samordningen av katastrofinsatser, rehabilitering och utvecklingsinsatser. presenterade kommissionen ett meddelande om LRRD (Linking Relief, Rehabilitation and Development) med en rad förslag till åtgärder för att stärka övergången mellan humanitärt bistånd till rehabili- tering och utvecklingsinsatser. Dessa frågor var fortsatt prioriterade inom ECHO . har ECHO utvecklat kvantitativa och kvalitativa metoder för utfasning av humanitärt bistånd och övergång till andra former av utvecklingssamarbete. Vidare genomförde ECHO en översyn och revidering av dess Partnerskapsavtal (Framework Partner- ship Agreement) för att på ett tydligare sätt inkludera kvalitetsaspekter i ECHO:s samarbete med de genomförande organisationerna. 9.5 EU:s makrofinansiella stöd samt långivning från Europeiska investeringsbanken till tredjeland Makrofinansiellt stöd kompletterar anpassningsprogram som stöds av och har framförallt utgått till reform- Behoven i dessa länder har emellertid generellt sett minskat i takt med att den makroekonomiska situationen har stödet främst gått till . har en generell diskussion förts om makrofinansi- Den har gällt möjligheterna till en förenkling, effektivisering och stärkt samordning av stöd av denna karaktär som ligger under olika Det har också gjorts en översyn av regler och villkor för makrofinansiellt stöd under . slutsatser med förslag till hur det makrofinansiella stödet ska kunna Därutöver lade revisionsrätten fram en särskild rapport nr 1/2002 om makroekonomiskt stöd till tredjeland och strukturanpass- fattades beslut om makro- finansiellt stöd till följande länder: , och Europeiska () bedriver långivning till tredjeland under särskilda externa lånemandat med tillhörande garantiordningar. del av utlåningen till kandidatländerna sker under ett sådant mandat. 2002/03:60 beräknas de totala lånevolymerna till kandidatländerna (förutom ) och partnerländerna (övrig extern utlåning) preliminärt ha uppgått till 1,6 respektive . Dessa siffror innebär en viss nedgång då motsvarande siffror var 2,0 respektive . Denna nedgång kan bl.a. tillskrivas en lägre investerings- vilja inom såväl privat som offentlig sektor . EIB:s utlåningsmandat för Öst- och , Medelhavsländ- erna, och (ALA) samt sträcker sig . En halvtidsöversyn av dessa mandat kommer att genomföras 2003. Vid sidan av dessa mandat finns mandat för västra , (endast miljösatsningar) samt för de s.k. AVS-länderna. De senare omfattas av mellan unionen och AVS-länderna. Under detta avtal kommer även en riskkapitalfacilitet att inrättas. påbörjades förberedelserna för denna facilitet. Det spanska ordförandeskapet föreslog att en särskild utvecklingsbank för skulle inrättas. Tillsammans med några andra länder ifrågasatte behovet av att skapa ännu en multilateral institution, som dessutom skulle innebära en fördyring av lånen. och övriga likasinnade länder förespråkade en stärkt dialog med partnerländerna och andra finansiärer samt ett mer effektivt utnyttjande av unionens olika instrument som alternativ till en institutio- nell lösning. Till följd av detta inrättades i stället en särskild lånefacilitet för inom Europeiska investeringsbanken (EIB). I linje med slutsatserna från toppmötet i ska en översyn genomföras efter facilitetens inrättande, varvid förslaget rörande en särskild Medelhavsbank åter ska övervägas. 10 EU:s bilaterala och regionala förbindelser 10.1Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) Medlemmar i är , , och . och deltar även i EES-samarbetet. innebär att väsentliga delar av regelverket för EU:s inre marknad även gäller i och gentemot , och . Dessutom innefattas i EES-samarbetet ett antal så kallade angränsande politikområden, t.ex. forskning, utbildning och statistik, samt även en utrikespolitisk dialog. är det övergripande politiska organ som styr EES- Skr. 2002/03:60 samarbetet och rådet möts på ministernivå . möten kunde notera att EES-samarbetet fungerar väl och att fortsatta framsteg gjorts i fråga om införlivandet av nya rättsakter i avtalet. Inom ramen för den så kallade utrikespolitiska dialogen disku- terades terroristbekämpning, situationen i , , samt den (). En uppmärksammad fråga har varit utvidgningen av EU och EES. Enligt artikel 128 i ska en europeisk stat som blir medlem i EU även ansöka om anslutning till EES. Vid möte var man överens om att kandidatländerna ska anslutas till EU och . Utvidgningen kräver dock en viss anpassning av avtalet som måste förhandlas med Efta-länderna. De frågor som kommer att beröras är handel med fisk och produkter, handel med jordbruksråvaror och bearbetade jordbruksprodukter samt Efta-ländernas ekonomiska bidrag. Ett förhandlingsmandat, som innebär att kommis- sionen under förhandlingarna regelbundet ska konsultera rådets arbets- grupp för att informera om utvecklingen och om den fortsatta förhand- lingslinjen, har antagits. En första förhandling om utvidg- ning hålls . De för svenskt vidkommande viktigaste frågorna har rört relationerna med . Förhandlingar mellan gemenskapen och har pågått på två områden i , protokoll 3 (sammansatta livsmedelsprodukter) och artikel 19 (jordbruksprodukter). När det gäller protokoll 3 existerar en principöverenskommelse från tidigare förhandlingar där icke-jordbrukskomponenten i tullarna på detta område ska elimineras. Förhandlingarna om genomförandet är ännu inte slutförda men arbetet prioriteras . Artikel 19 rör marknadstillträde och under årets förhandlingar har och EU lyckats nå en överenskommelse på detta område. valde 1992 att ställa sig utanför EES. I syfte att knyta närmare gemenskapens inre marknad beslutades att inleda bilaterala förhandlingar med inom sju sektorer. Dessa förhandlingar resulterade i ett bilateralt avtal mellan unionen och . Avtalet berör sektorerna fri rörlighet för personer, luftfart, gods- och persontransporter på väg och järnväg, handel med jordbruks- produkter, ömsesidigt erkännande av produktgodkännande, offentlig upphandling samt vetenskapligt och tekniskt samarbete. Avtalet trädde i kraft . Förhandlingar om ytterligare avtal med pågår dessutom på områdena skatt på sparande, bedrägeribekämpning, liberalisering av tjänstehandel, deltagande i EU:s Media- program, deltagande i Schengen, en anslutning av till , statistiskt samarbete, deltagande i samt liberalisering av handeln med bearbetade jordbrukspro- dukter. EU:s nordliga dimension samt EU:s deltagande i regionalt samarbete i norra Den nuvarande handlingsplanen för den nordliga dimensionen (ND) i unionens utrikespolitik antogs av i Feira . Den innehåller bakgrund och förslag till åtgärder inom en rad olika sektorer. Handlingsplanen omfattar flera av de områden som prioritera- des under det svenska EU-ordförandeskapet. ND var således även en prioriterad fråga under den svenska ordförandeskapsperioden. Handlingsplanens giltighetstid löper ut med utgången av 2003. Under det danska EU-ordförandeskapet inleddes därför arbetet med att utarbeta riktlinjer för en ny handlingsplan för perioden 20042006. hölls på ett ministermöte om ND och det arktiska fönstret i unionens ND-politik med deltagande av EU:s medlemsstater, samt de sju partnerländerna (dvs. , , , , , och ). Slutsatserna från detta möte låg därefter till grund för det danska ordförandeskapets utkast till riktlinjer för den nya handlingsplanen. Genom mötet på lades en fast grund för inkluderandet i unionens ND-politik också av specifikt arktiska frågor. stödde detta danska initiativ. arrangerades i av en givarkonferens för att lansera NDEP:s (Northern Dimension Environ- mental Partnership) stödfond på miljö- och kärnavfallsområdet med fokus på . De sammanlagda utfästelserna om bidrag till NDEP- stödfonden uppgick till . beslöt att bidra med . Av de utlovade bidragen är öron- märkta för kärnavfallsprojekt. Samtliga givarländer (utom ) och kommissionen markerade att en förutsättning för att NDEP-finansierad verksamhet på kärnavfallsområdet ska kunna inledas är att förhandling- arna kring det s.k. (vilket kommer att reglera bl.a. de juridiska förutsättningarna och ansvarsförhållandena) har avslutats. Ett första möte med givargruppen inom NDEP hölls i . Ytterligare utfästelser om bidrag till fonden gjordes . Beslut fattades också om att upprätta en särskild underkommitté för kärnsäkerhetsprojekt, så snart är färdigförhandlat. Arbetet med den inom Östersjöstaternas råd beslutade NeDAP (Northern e-Dimension Action Plan), en handlingsplan för samarbete på ICT-området inom det geografiska område som omfattas av den nordliga dimensionen, har fortsatt under svenskt ordförandeskap. Framsteg har gjorts och projekt är under utarbetande inom sju olika områden. Finansi- ering om finns tillgänglig från . För att färdigställa riktlinjerna för den nya handlingsplanen inbjöd till ett tredje utrikesministermöte i ND-kretsen, i . Under detta möte uppnåddes enighet kring de av föreslagna riktlinjerna. Dessa antogs dagen därpå av EU:s utrikesminis- Utformningen av riktlinjerna motsvarar väl av uppställda De har ett brett tvärpolitiskt anslag och gör klart att alla Skr. 2002/03:60 aktörer har ett gemensamt ansvar för genomförandet av handlingsplanen, EU:s medlemsstater, partnerländerna, de internationella finansie- ringsinstitutionerna samt de regionala samarbetsorganisationerna i norra . Riktlinjerna slår vidare fast en fortsatt ledande roll för EU- kommissionen och föreslår införandet av uppföljningsmekanismer baserade på årliga framstegsrapporter. Det redan inom EU-kommis- sionen inledda arbetet med att förenkla och sammanjämka gällande föreskrifter för finansiella instrument relevanta för ND-processen ska också, enligt bl.a. svenska önskemål, fortsätta. Av svenskt särskilt intresse har varit att riktlinjerna omfattar områden som naturresurser, miljö och miljösamarbete (inklusive kärnsäkerhets- frågor), rätts- och inrikesfrågor (inklusive illegal migration och män- niskosmuggling). Vidare har andra svenska intresseområden såsom ekonomiskt samarbete och utveckling samt regionalt och gränsöver- skridande samarbete liksom även fått en framträdande plats i riktlinjerna. Att innehållet i Kyoto-protokollet och Johannesburg-deklara- tionen klart återspeglas i riktlinjerna är också betydelsefullt. Vid Europe- iska rådets möte i omnämndes vikten av att en ny handlingsplan baserad på riktlinjerna godkänns . Året har tydligt visat att ND nu är en väl etablerad del av EU:s interna politik gentemot partnerländerna. Kommissionen har tidigare givits och åtagit sig en ledande roll för genomförandet av handlingsplanen. Detta fortsätter, ehuru riktlinjerna i enlighet med svenska önskemål gör klart att ansvaret för utvecklande och förbättrande av relationerna vare sig poli- tiskt eller ekonomiskt kan vara ett ensidigt åtagande av enbart EU:s med- lemsstater eller kommissionen. har till det grekiska ordförandeskapet () förslagit att ett möte på högre tjänstemannanivå hålls , detta för att säkerställa fortsatt aktiv medverkan från partnerländernas sida i utarbetandet av den nya handlingsplanen och för att understryka det gemensamma ansvaret för det fortsatta genomförandet av unionens ND-politik. EU har fortsatt att aktivt verka för integration och samarbete i . Detta har skett i samarbete mellan rådet, kommis sionen, medlemsstaterna och andra institutioner. Kommissionen har deltagit i arbetet inom Östersjöstaternas råd () sedan organisationen bildades . Övriga medlemmar är strandstater samt och . Kommissionens deltagande skiljer sig från de övrigas på det sättet att kommissionen inte tar på sig ordförandeskap och inte bidrar till sekretariat i . Genom deltagandet i CBSS-samarbetet samarbetar kommissionen med exempelvis för att avlägsna hinder för handel och investeringar, för att motverka organiserad brottslighet, för harmonisering av energipolitiken och för att främja IT-utvecklingen. har fullt ut accepterats som medverkande i genomförandet av EU:s nordliga dimension. På IT-området antog CBSS- ländernas IT-ansvariga ministrar 2001 en handlingsplan för en Nordlig e- Skr.