prop · GQ03100 · 2003-04-15 00:00:00 — 5.Försäkring enligt den äldre lydelsen i 17 § får inte tecknas efter utgången av juni månad 2003. När 17 § i dess nya lydelse träder i kraft skall paragrafens äldre lydelse fortsätta att tillämpas beträffande försäkringar som tecknats före . 3.6Förslag till lag om ändring i lagen (2001:761) om bostadstillägg till pensionärer m.fl. Härigenom föreskrivs att det i övergångsbestämmelserna till lagen (2001:761) om bostadstillägg till pensionärer m.fl. skall införas en ny punkt, 6, av följande lydelse. Bostadstillägg som betalas ut i med stöd av punkterna 3 och 4 får även betalas ut för Detta gäller endast under för- utsättning att den försäkrade uppfyller förutsättningarna för rätt till bostads- tillägg enligt 2 § och att ansökan kommit in till enligt 22 § före . Denna lag träder i kraft . 3.7Förslag till lag om ändring i lagen (2002:1134) om ändring i lagen (2002:545) om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2002:1134) om ändring i lagen (2002:545) om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring att ikraftträdandebestämmelsen till lagen (2002:545) om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring skall ha följande lydelse. Denna lag träder i kraft . 3.8Förslag till lag om ändring i lagen (2002:1135) om ändring i lagen (2002:543) om ändring i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2002:1135) om ändring i lagen (2002:543) om ändring i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor att ikraft- trädandebestämmelsen till lagen (2002:543) om ändring i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor skall ha följande lydelse. Denna lag träder i kraft . Nuvarande lydelseLag om kreditering av anställningsstöd och sjöfartsstöd på skattekontoAnställningsstöd som beslutats av arbetsmarknadsmyndighet och sjö- fartsstöd som beslutats av får tillgodoföras arbetsgi- varen genom kreditering på sådant skattekonto som har upprättats för denne enligt 3 kap. 5 § skattebetal- ningslagen (1997:483). 3.9Förslag till lag om ändring i lagen (1999:591) om kreditering av anställningsstöd och sjöfartsstöd på skattekonto Härigenom föreskrivs att rubriken till lagen (1999:591) om kreditering av anställningsstöd och sjöfartsstöd på skattekonto samt lagen skall ha följande lydelse. Lag om kreditering på skattekonto av vissa stöd beslutade av arbetsmarknadsmyndighet och . Anställningsstöd och stöd till skyddat arbete hos en offentlig arbets- givare som beslutats av arbetsmark- nadsmyndighet samt sjöfartsstöd som beslutats av får tillgodoföras arbetsgivaren genom kreditering på sådant skattekonto som har upprättats för denne enligt 3 kap. 5 § skattebetalningslagen (1997:483). Regeringen meddelar närmare föreskrifter om vilka stöd som skall kredite- ras skattekontot. Denna lag träder i kraft . 3.10Förslag till lag om ändring i lagen (1993:737) om bostadsbidrag Härigenom föreskrivs att 21 a och 22 §§ lagen (1993:737) om bostadsbi- drag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Preliminärt bostadsbidrag beräknas efter en uppskattad bidragsgrundande inkomst och skall så nära som möjligt motsvara det slutliga bostadsbidrag som kan antas komma att bestämmas enligt denna lag. För sökande som har in- komst av näringsverksamhet skall denna inkomst antas vara minst lika hög som fastställts vid senaste taxeringsbeslut, om inte sökanden visar särskilda skäl för att inkomsten skall uppskattas till lägre belopp. Vid tillämpningen av 21 § andra stycket skall bostadsbidraget dock beräk- nas som om barnet fortfarande levde och grundas på barnets ekonomiska för- hållanden månaden före dödsfallet. ut med ett månadsbelopp, som av- ut med ett månadsbelopp, som av- rundas nedåt till närmast jämna rundas nedåt till närmast jämna Bestäms det slutliga bostadsbidraget till högre belopp än vad som har betalats ut i preliminärt bidrag, skall skillnaden betalas ut. Bestäms det slutliga bostadsbidraget till lägre belopp än vad som har betalats ut i preliminärt bidrag, skall skillnaden betalas tillbaka. inte betalas ut eller betalas tillbaka. inte betalas ut eller betalas tillbaka. På belopp som skall betalas ut eller betalas tillbaka enligt första stycket skall avgift och ränta betalas i enlighet med föreskrifter som meddelas av reger- ingen eller efter regeringens bemyndigande av . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den nya lydelsen av 21 a § tillämpas på bostadsbidrag som avser tiden efter . 3.Den nya lydelsen av 22 § tillämpas på bostadsbidrag som lämnats från och med kalenderår 2002. 9Senaste lydelse 1999:1362. 10Senaste lydelse 1999:1362. Budgetpolitiska mål och statsbudgeten 4 Budgetpolitiska mål och statsbudgeten I detta kapitel redovisas de av beslu- tade budgetpolitiska målen för åren 20032004. I kapitlet redovisas även regeringens bedömning av utgiftstaken och den offentliga sektorns fi- nansiella sparande . Därefter redovisas centrala förutsättningar för budgetbe- räkningarna, såsom makroekonomiska antagan- den, förslag till nya beslut samt tidigare fattade beslut med budgetmässiga konsekvenser. Vidare redogörs översiktligt för statens, kommunsektorns och ålderspensionssystemets finanser. Beräkningarna base- ras på gällande regler och konsekvensberäk- ningar av fattade eller aviserade beslut . En detaljerad redovisning av statsbudgetens inkomster och utgifter återfinns i kapitel 5 och 6. Beräkningar för de delar av stats- budgeten som varken klassificeras som inkoms- ter eller utgifter (exempelvis myndigheters in- och utlåning i ) redovisas dock i detta kapitel. Budgetpolitiken är inriktad på två övergripande och fleråriga mål, dels utgiftstaket för staten, dels den offentliga sektorns finansiella sparande (saldomålet). De budgetpolitiska mål som har beslutat ligger fast: 1.De takbegränsade utgifterna skall rymmas inom beslutade utgiftstak för staten. 2.Den offentliga sektorns finansiella sparande skall uppgå till av bruttonational- produkten (BNP) i genomsnitt över en konjunkturcykel. fastställer i förväg ett utgiftstak för staten vilket sätter en övre gräns för statens utgifter. Regeringen har tidigare lämnat förslag om utgiftstak och saldomål i den ekonomiska vårpropositionen. Med anledning av beslut (förslag 2000/01:RS1, bet. 2000/01:KU23, rskr. 2000/01:274) kommer utgiftstak för det tredje året i stället att föreslås i budgetproposi- tionen. Regeringen avsåg att i budgetpropositionen lämna förslag om utgiftstak och saldo- mål . Emellertid ledde det parlamenta- riska läget efter valet till att beredningstiden för ställningstagandet avseende den långsiktiga bud- getpolitiken blev för knapp. I stället aviserade regeringen sin avsikt att i förutvarande ekono- miska vårproposition återkomma med sin be- dömning av utgiftstak och saldomål för såväl 2005 som 2006. Sådana bedömningar finns i av- snitt 4.1.1 och 4.1.2. Regeringen avser att i budgetpropositionen återkomma med förslag om utgiftstak . Erfarenheterna av att sätta upp ett årligt mål för överskottet för den offentliga sektorn (sal- domålet) i förväg är inte entydigt goda. Överskottsmål som sträcker sig så långt fram i tiden är vanskligt att hantera eftersom det är svårt att göra träffsäkra konjunkturprognoser med en tidshorisont . Regeringen avser därför att fortsättningsvis i budgetpropositionen föreslå ett preciserat mål för det offentliga spa- randet enbart för det kommande budgetåret (se avsnitt 4.1.2). Det övergripande överskottsmålet på av BNP över en konjunkturcykel ligger dock fast. Regeringen har lämnat förslag om en beräkning av utgiftstaket för den offentliga sektorn i budgetpropositionen. taket för den offentliga sektorn är avgö- rande för skatteuttaget. Regeringen avser att lämna förslag om beräkning av utgiftstak för den offentliga sektorn i bud- getpropositionen . Utgiftstaket för staten omfattar utgifterna på statsbudgeten exklusive statsskuldsräntor (ut- giftsområde 125 samt 27), utgifterna för ålders- pensionssystemet vid sidan av statsbudgeten, samt en budgeteringsmarginal. De utgifter som utgiftstaket omfattar benämns takbegränsade utgifter och utgörs av faktiskt förbrukade an- slagsmedel, vilket innebär att även myndigheter- nas utnyttjande av anslagsbehållningar och ans- lagskredit ingår. Skillnaden mellan utgiftstaket och de takbegränsade utgifterna benämns bud- geteringsmarginal. Denna utgör en buffert mot såväl makroekonomisk osäkerhet som den osä- kerhet som finns beträffande myndigheternas utnyttjande av anslagsbehållningar. Utgiftstaket för staten är ett viktigt budget- politiskt åtagande för och regeringen och främjar trovärdigheten i den ekonomiska politiken. Utgiftstaken kan bland annat för- hindra att tillfälligt högre inkomster används för att finansiera varaktigt högre utgifter. Genom utgiftstaket ges och regeringen för- bättrade möjligheter till kontroll och styrning över anvisade medel och utgiftsutvecklingen. Utgiftstaket för staten tydliggör behovet av prioriteringar mellan utgiftsområden, förebygger en utveckling där skatteuttaget måste höjas till följd av bristfällig utgiftskontroll och medför att interna budgetarbete kan styras mer effektivt. Dessutom stärks omvärl- dens tilltro till den svenska budgetpolitiken. Ett tak för statens utgifter infördes i samband med förändringarna av budgetprocessen 1997. Utgiftstaket har klarats samtliga år. var vissa utgiftsbegränsande åtgärder nödvändiga för att undvika överskridanden. I ta- bell 4.1 redovisas fastställda utgiftstak för åren 19992002 och utfallet för de takbegränsade ut- gifterna. Tabell 4.1 Utgiftstak för staten Takbegränsade utgifter (utfall) har beslutat att de offentliga finan- serna skall visa ett samlat överskott på av BNP över en konjunkturcykel. Den demo- grafiska utvecklingen kommer att leda till ökade resurskrav på den offentliga sektorn, främst efter 2010. Med ett överskott på av BNP ökar den offentliga nettoförmögenheten, vilket förbättrar möjligheterna att möta sådana krav. Tabell 4.2 Den offentliga sektorns finansiella sparande Målet för den offentliga Målen för den offentliga sektorns finansiella spa- rande överträffades med god marginal 1999 2001. En förklaring till det gynnsamma utfallet är att den svenska ekonomins potentiella har produktionsnivå ökat. Därmed kunde BNP- tillväxten öka utan att det hotade inflationsmålet. Dessutom har skatteintäkterna blivit högre än vad som förväntades när målen sattes upp. Enligt budgetpropositionen och beslut uppgick målet till av BNP . Om konjunkturen skulle ut- vecklas sämre än väntat 2002 skulle dock, enligt vad som anfördes i budgetpropositionen en mot- svarande försämring av det finansiella sparandet accepteras så att de automatiska stabilisatorerna kunde verka. Jämfört med vad som förväntades i budgetpropositionen blev BNP-till- växten lägre. upp- gick överskottet för den offentliga sektorns finanser preliminärt till ca eller till av BNP, vilket var lägre än målet på . Även om avvikelsen i eko- nomisk tillväxt var måttlig jämfört med antagan- dena i budgetpropositionen så gör den allmänna konjunkturutvecklingen och den osä- kerhet som rådde , att avvikelsen i fi- nansiellt sparande bedöms vara förenlig med det av beslutade överskottsmålet . Erfarenheterna av de övergripande budgetpo- litiska målen är goda. har utrymme skapats för utgiftsreformer och skattesänkningar som den offentliga sektorns nettoskuld har kunnat minskas. Tabell 4.3 Av beslutade budgetpolitiska mål Utgiftstak för staten, miljarder kronor Finansiellt sparande i offentlig sektor, De utgiftstak för staten och de årsvisa mål för den offentliga sektorns finansiella sparande som har fastställt för åren 20032004 redo- visas i tabell 4.3. Budgeteringsmarginalerna för åren 19982002 har varit små. Till följd av fortsatt ökande utgif- ter inom främst ohälsoområdet riskerar utgifts- taken 2003 och 2004 att överskridas om inte åt- gärder vidtas. Regeringen föreslår därför i denna proposition att besparingar och utgiftsbegräns- ningar med en total utgiftseffekt på ca 5 respek- tive ca genomförs inom främst ohälsoområdet (se avsnitt 4.3). Efter dessa åtgärder beräknas bud- geteringsmarginalen uppgå till 2003 och till 2004. Mot bakgrund av bl.a. den stora osäkerhet som råder om såväl utvecklingen inom ohälso- området som konjunkturläget kommer reger- ingen att följa utgiftsutvecklingen mycket noga. Finns det risk för att ett beslutat tak för statens utgifter kommer att överskridas, kommer regeringen att vidta sådana åtgärder som den har befogenhet till eller föreslå nödvändiga åtgärder. Den offentliga sektorns finansiella sparande beräknas bli lägre än 2004. I denna beräkning har hänsyn tagits till de förslag till beslut om utgifter och inkomster som föreslås i denna proposition och till aviserade besparingar. I tabell 4.4 redovisas beräkningarna av överskottet i de offentliga finanserna och budgeteringsmarginalen . Tabell 4.4 Den offentliga sektorns finansiella sparande samt budgeteringsmarginalen Procent av BNP/Miljarder kronor Den offentliga sektorns finansiella sparande, procent av BNP Överskottet i de offentliga finanserna har för- sämrats jämfört med beräkningen i budgetpro- positionen . I budgetpropositionen angavs att även ett lägre överskott än kan accepteras om konjunk- turen skulle bli sämre än väntat. Jämfört med budgetpropositionen har tillväxten reviderats ned med . förutses BNP ligga kvar på en nivå som understiger ekonomins potentiella produktionsnivå. Med beaktande av detta och av periodiseringen av skatteinkomsterna, bedöms det underliggande strukturella överskottet uppgå till av BNP och till . De besparingsåtgärder som vidtas i denna proposition syftar dels till att undvika ett överskridande av utgiftstaken, dels till att säker- ställa ett överskott på av BNP över en konjunkturcykel. Regeringens förslag: På grund av högre omslut- ning i det kommunala utjämningssystemet höjs utgiftstaket för staten inklusive ålderspensions- systemet vid sidan av statsbudgeten till 2003 och till 2004. Skälen för regeringens förslag: Betydande för- ändringar i förutsättningarna efter att ett utgifts- tak fastställts, kan föranleda tekniska justeringar av taket. beslöt om en teknisk justering av utgiftstaket för åren 2002 2004. Utgiftstaken fastställdes till 819 respektive . tekniska justeringar av utgiftstaket har orsakats av förändringar som inte har någon effekt på ut- gifterna för den offentliga sektorn eller som inte påverkar den offentliga sektorns finansiella sparande, men som ändå påverkar storleken på de takbegränsade utgifterna. Jämfört med beräkningen i budgetpropositio- nen blir omslutningen i det kommunala utjämningssystemet högre 2003. Höjningen av det statliga utjämnings- bidraget till kommuner och landsting under in- nevarande år motiverar en teknisk justering av utgiftstaket . Motsvarande tekniska justeringar har även gjorts tidigare i samband med att omslutningen i utjämningssystemet har ökat. Den tekniska justeringen innebär en upp- räkning med inne- varande år. Även 2004 beräknas utjämnings- bidraget höjas med . Regeringen föreslår en beräkningsteknisk justering av utgiftstaket under dessa år med mot- svarande belopp. I enlighet med tidigare praxis avrundas utgiftstaket till hela miljarder kronor. Regeringen föreslår därför att utgiftstaket höjs 2003 och 2004. I budgetpropositionen aviserade regeringen att den skulle återkomma med be- dömning av lämpligt utgiftstak . Utgångspunkterna för den beräkning av utgiftstaken som här presen- teras har bl.a. varit följande: Utgiftstaket har satts på nivåer som innebär att taket i stort sett är oförändrat som andel av BNP vid en trendmässig BNP-till- växt på . Den låga tillväxten innebär att utgiftstaket ökar något som andel av BNP. bedöms tillväxttakten öka till , vilket medför att utgiftstaket minskar något som andel av BNP. En utgångspunkt för regeringens övervägan- den om utgiftstaken och 2006 är att utgif- terna bör hållas tillbaka för att målet om ett överskott på skall kunna upprätthållas. Beräkningar av den offentliga sektorns utgifter visar också att den demografiska utvecklingen med en åldrande befolkning kommer att leda till en växande utgiftskvot . Utgifterna bör därför hållas tillbaka under innevarande decennium för att undvika utgiftsbesparingar när det demografiska utgiftstrycket ökar. Detta bör avspeglas när nivån för de statliga utgiftstaken bestäms. Den senaste tidens ekonomiska utveckling understryker behovet av en säkerhetsmarginal vars syfte är att hantera de osäkerheter i utgifts- utvecklingen som följer av den makroekono- miska utvecklingen. En sådan säkerhetsmarginal skall användas för att hantera osäkerheter i ut- giftsutvecklingen och skall inte användas för planerade utgiftsökningar. De statliga utgifterna påverkas av den makroekonomiska utvecklingen främst genom utgifter för arbetsmarknads- politiken och utgifter som följer av prisutveck- lingen. Genom en säkerhetsmarginal kan de automatiska stabilisatorerna verka fullt ut på utgiftssidan utan att utgiftstaket riskerar att överskridas. Till detta bör det också finnas en viss begränsad osäkerhetsmarginal för andra typer av osäkerheter (fel i prognosmodeller m.m.). Risken för att utgifterna skall hota att överskrida utgiftstaket skulle kunna reduceras om utgiftstaket och budgeteringsmarginalen sattes på en tillräckligt hög nivå. Å andra sidan skulle en större budgeteringsmarginal kunna leda till att utgiftstaket blir en mjukare budgetrestriktion med mindre styrande effekt på utgifts- utvecklingen. Regeringen avser att återkomma med riktlinjer för säkerhetsmarginalens storlek. Om utgiftstaken rent beräkningstekniskt är oförändrade som andel av BNP och tillväxten ligger på en trendmässig nivå skulle utgiftstaket bli och . Detta innebär att utgiftstaket växer med 2005 och med ytterligare 2006 eller med i fasta priser . beräknas utgifts- takets andel av BNP minska från till när tidigare tekniska justeringar beaktas. Tabell 4.5 Utgiftstak för staten, beräkningstekniskt utgifts- tak för 20052006 Procent av BNP efter 1 För att skapa jämförbarhet över tiden har korrigeringar av utgiftstaket gjorts för de tekniska justeringar som tidigare beslutats om för åren 20032004. Det korrigerade utgiftstaket uppgår till för och till 2003. bedöms det finnas out- nyttjade resurser i svensk ekonomi. BNP-till- växten kan därför under dessa år överstiga den trendmässiga tillväxten på . Den höga BNP-tillväxten innebär att utgiftstaket som andel av BNP minskar något. 4.1.2Överskott i den offentliga sektorns BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. ekonomiska vårproposition precise- rades första gången målet för överskottet i de offentliga finanserna till av BNP i ge- nomsnitt över en konjunkturcykel. fö- reslogs en successiv upptrappning av överskottet så att skulle nås 2001. I budgetpro- positionen föreslogs att målet skulle nås . Finanspolitikens främsta uppgift är att upp- rätthålla ett stabilt överskott i de offentliga fi- nanserna på medellång sikt för att skapa goda förutsättningar att möta de framtida demogra- fiska påfrestningarna på de offentliga finanserna. Huvudansvaret för stabiliseringspolitiken vilar på penningpolitiken genom infla- tionsmål. Även finanspolitiken har dock bety- delse för efterfrågan i ekonomin på kort sikt och påverkar därmed förutsättningarna för penning- politiken. Allmänt sett gäller att de offentliga finanserna försvagas i en nedåtgående konjunktur. En låg ekonomisk tillväxt medför att skattebaserna och därmed de offentliga inkomsterna utvecklas svagt. som skatteinkomsterna blir lägre tenderar utgifterna att bli högre genom ökade kostnader för arbetslöshetsersättningen. En försvagning av de offentliga finanserna inne- bär att lågkonjunkturens effekter på hushållens inkomster dämpas. Efterfrågan på varor och tjänster kan hållas uppe. Det omvända gäller i en högkonjunktur. Det finns således automatiskt verkande faktorer i den offentliga ekonomin som bidrar till att dämpa konjunktursvängning- arna. Saldomålet innebär att överskottet i de offentliga finanserna skall uppgå till av Tabell 4.6 Finansiellt sparande i offentlig sektor Överskottet kan därför tillåtas variera mellan en- skilda år i takt med konjunkturen. Ett överskott i de offentliga finanserna på för varje enskilt år, oberoende av konjunkturläget, skulle förstärka konjunktursvängningarna. För att minska risken att finanspolitiken ges en konjunkturförstärkande snarare än en kon- junkturdämpande inriktning bör konjunktur- variationernas effekter på de offentliga finan- serna beaktas vid beslut om överskottets nivå . Även andra tillfälliga variationer i de offentliga inkomsterna och utgifterna bör beak- tas. Det gäller i första hand förskjutningar i in- betalningarna av skatter och avgifter, som i vissa fall registreras med eftersläpning i natio- nalräkenskaperna. Genom att justera det redovi- sade överskottet för sådana faktorer kan ett un- derliggande, strukturellt, överskott beräknas. Med utgångspunkt i det övergripande målet om ett överskott på i genomsnitt över en konjunkturcykel har regeringen föreslagit ett mål för överskottet i förväg. Erfarenheterna är att detta har varit svårt att hantera eftersom det är svårt att göra träffsäkra prognoser för konjunkturutvecklingen . Regeringen avser därför att fort- sättningsvis föreslå ett preciserat mål för det of- fentliga sparandet enbart för det kommande budgetåret. Målet för nästkommande budgetår skall be- stämmas med hänsyn till såväl resursutnyttjan- det i ekonomin som det övergripande överskottsmålet. Vid utvärderingen av målupp- fyllelsen beaktas eventuella revideringar av kon- junkturprognosen jämfört med beslutstillfället. Justering för skatteperiodisering m.m. -0,5 -0,7 -1,4 -1,0 -0,4 Om det strukturella överskottet i utgångsläget avviker markant från av BNP kan en anpassning behöva ske gradvis så att den finanspolitiska åtstramningen eller stimulansen inte blir alltför stark. Regeringen avser att återkomma i budgetpropositionen med en precisering av överskottsmålet . I tabell 4.6 redovisas överskottet i de offent- liga finanserna åren 20002006. Periodiserings- effekterna i skatteuppbörden var betydande un- der 2001 till följd av eftersläpningar i uppbörden av framför allt kapitalinkomstskatter. Medan det redovisade sparandet fortsatte att öka , minskade det strukturella spa- randet till av BNP. Skattesänkningar och andra reformer bidrog till att det strukturella överskottet fortsatte att minska . Därtill kommer att kommunsektorns utgifter ökade kraftigt. Det strukturella överskottet beräknas därför 2002 ha uppgått till av BNP. För att klara utgiftstaket och säkerställa ett överskott på av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel, föreslås i denna pro- position ett antal budgetförstärkande åtgärder. En alltför snabb åtstramning av finanspolitiken kan emellertid påverka den ekonomiska åter- hämtningen negativt. Förstärkningen av de of- fentliga finanserna genomförs därför gradvis. förutses överskottet uppgå till av BNP. Produktionsgapet bedöms emellertid vara relativt stort och justeringen för konjunkturläget beräknas motsvara ca . Det strukturella saldot beräknas därför uppgå till av BNP. Sammantaget medför de nu föreslagna budgetförstärkningarna att det redo- visade överskottet 2006 uppgår till av BNP som BNP-gapet är slutet. Mot denna bakgrund bedöms de beräknade över- skotten vara förenliga med målet om ett överskott på av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. Efter de åtgärder som föreslås i denna proposition beräknas det genomsnittliga överskottet bli . De offentliga finanserna påverkas i hög grad av hur ekonomin utvecklas i och i omvärl- den. En högre BNP leder normalt till ökade skatteinkomster, eftersom viktiga skattebaser såsom löner och hushållens konsumtionsutgifter är relaterade till BNP. De totala utgifterna redu- ceras vanligen av en högre BNP, eftersom exem- pelvis utgifterna för arbetslöshetsersättnigar minskar vid en högre aktivitet i ekonomin. Om BNP-nivån däremot blir lägre minskar normalt skatteinkomsterna som transfereringsutgifterna tenderar att öka.