prop · GQ0326 · 2003-01-27 00:00:00 — 2. arbetstidslagen (1982:673). (1977:480), samt 3. arbetstidslagen (1982:673). En anställning i utlandsstyrkan Den som inte har en anställning skall vara tidsbegränsad och avse i Försvarsmakten som omfattar tiden för både utbildning och skyldighet att tjänstgöra i interna- tionell verksamhet utomlands för dock tidsbegränsas till att avse de syften som anges i 1 § andra stycket, skall anställas särskilt i ställning i utlandsstyrkan skall vara tidsbegränsad och avse tiden för både utbildning och tjänstgö- Anställningen får dock tids- begränsas till att avse endast ut- Vid uppsägning av anställning före anställningstidens utgång gäller en uppsägningstid av för både arbetsgivare och arbetstagare. Arbetsgivaren får dock bevilja den anställde kortare uppsägningstid. Om den anställde genomgått utbildning för tjänstgöring utan att få godkända vitsord, får arbetsgivaren säga upp anställningen med en upp- sägningstid av en månad. För de som anställs särskilt i ut- landsstyrkan skall bestämmelserna i 1517 §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd inte gälla. Vid tjänstgöring utomlands gäller lagen (1976:380) om arbetsskade- försäkring från det att den första färden till tjänstgöringsplatsen påbörjas till det att den sista färden från tjänstgöringsplatsen avslutas. Skada som inträffar skall anses som arbetsskada, om övervägande skäl talar för det. Skador som inträffar under semester eller motsvarande ledighet utom tjänstgöringslandet skall omfattas av lagens skydd endast om det finns särskilda skäl. Vid prövning av om den som Vid prövning av om en anställd drabbats av en arbetsskada skall tjänstgör i utlandsstyrkan drabbats bevisreglerna i 7 och 8 §§ lagen av en arbetsskada skall bevisreg- (1977:265) om statligt personska- lerna i 7 och 8 §§ lagen deskydd tillämpas för den tid som (1977:265) om statligt personska- avses i första stycket, om det är deskydd tillämpas för den tid som förmånligare för den enskilde än avses i första stycket, om det är Försvarsmaktens åtgärder bör samordnas med eventuell annan arbetsgivares åtgärder. en tillämpning av motsvarande regler i lagen om arbetsskadeför- säkring. Vid tillämpning av lagen om ar- betsskadeförsäkring utgör livränte- underlaget minst sju basbelopp. förmånligare för den enskilde än en tillämpning av motsvarande regler i lagen om arbetsskadeför- säkring. Vid tillämpning av lagen om ar- betsskadeförsäkring utgör livränte- underlaget minst sju prisbasbe- lopp. Om någon skadas under anställ- ning i utlandsstyrkan, skall För- svarsmakten i samråd med den skadade 1.utreda behovet av åtgärder för att den skadade skall återfå full arbetsförmåga eller för att stärka den skadades möjligheter att försörja sig genom för- värvsarbete, 2.om det är möjligt, ge den ska- dade lämplig arbetsträning inom ramen för Försvarsmaktens verk- samhet, samt 3.medverka till att den skadade får tillgång till lämplig yrkesut- bildning eller fortbildning som är ägnad att stärka hans eller hennes förvärvsförmåga. Om någon skadas under tjänst- i utlandsstyrkan, skall För- svarsmakten i samråd med den skadade 1.utreda behovet av åtgärder för att den skadade skall återfå full arbetsförmåga eller för att stärka den skadades möjligheter att försörja sig genom för- värvsarbete, 2.om det är möjligt, ge den ska- dade lämplig arbetsträning inom ramen för Försvarsmaktens verk- samhet, samt 3.medverka till att den skadade får tillgång till lämplig yrkesut- bildning eller fortbildning som är ägnad att stärka hans eller hennes förvärvsförmåga. Vid fullgörandet av de uppgifter som avses i 6 och 7 §§ skall För- svarsmakten samarbeta med , länsarbetsnämnden och andra berörda myndigheter. Försvarsmaktens åtgärder bör samordnas med en eventuell ar- betsgivares. Om en anhörigs medverkan är av särskild betydelse för den skadades rehabilitering, skall Försvarsmakten efter ansökan ge den anhörige skälig ersättning för kostnader som en sådan insats orsakar. Om en anställd i utlandsstyrkan Om den som tjänstgör i utlands- förolyckas eller skadas så svårt att styrkan förolyckas eller skadas så sjukhusvård krävs, skall Försvars- svårt att sjukhusvård krävs, skall makten efter ansökan av de anhö- Försvarsmakten efter ansökan av riga ersätta dem för skäligt antal de anhöriga ersätta dem för skäligt resor till den förolyckade eller antal resor till den förolyckade skadade samt uppehälle och tids- eller skadade samt uppehälle och spillan vid sådan resa efter samma tidsspillan vid sådan resa efter grunder som gäller i fråga om er- samma grunder som gäller i fråga sättning av allmänna medel till om ersättning av allmänna medel I fall som avses i andra stycket skall Försvarsmakten efter ansökan även ge skäligt bidrag till kostnader för psykosocialt stöd till anhöriga som är i behov av det och om det framstår som skäligt med hänsyn till omständigheterna i övrigt. Denna lag träder i kraft . 2.3Lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Härigenom föreskrivs att i 1 § lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. skall ha följande lydelse. Denna lag gäller för 1. totalförsvarspliktiga då de är skyldiga att fullgöra värnplikt eller civilplikt enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, 2. dem som genomgår utbildning för att få militär anställning i För- 3.hemvärnsmän då de är tjänstgöringsskyldiga, 4.dem som genom krigsfrivilligavtal eller annat avtal åtagit sig att tjänstgöra frivilligt i befattningar i Försvarsmaktens krigsorganisation, då de är tjänstgöringsskyldiga, 5. anställda i utlandsstyrkan i 5. dem som tjänstgör utomlands Försvarsmakten, när de tjänstgör i utlandsstyrkan inom Försvars- Denna lag träder i kraft . 2.4Förordning om ändring i officersförordningen (1994:882) Regeringen föreskriver att 29 § officersförordningen (1994:882) skall ha följande lydelse. Den som avlagt yrkesofficersexamen får anställas som yrkesofficer. Försvarsmakten skall se till att det, vid anställning av yrkesoffi- cerare, ingår i den enskildes an- ställningsavtal att arbetsskyldighe- ten omfattar tjänstgöring i interna- tionell verksamhet utomlands för de syften som anges i 1 § lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. Denna förordning träder i kraft . 2.5Förordning om ändring i förordningen (1999:569) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten Regeringen föreskriver att 2 § förordningen (1999:569) om utlands- styrkan inom Försvarsmakten skall ha följande lydelse. Försvarsmakten skall organise- ra en styrka, utlandsstyrkan, som utför internationell verksamhet utomlands för de syften som anges i 1 § andra stycket lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. Vad som i denna förordning sägs om den som är anställd i ut- landsstyrkan skall i tillämpliga delar även gälla den som är an- ställd i Försvarsmakten och place- rad i utlandsstyrkan för tjänstgö- ring i den. Denna förordning träder i kraft . 2.6Förordning om ändring i förordningen (2000:555) med instruktion för Försvarsmakten Regeringen föreskriver att 16 § förordningen (2000:555) med instruk- tion för Försvarsmakten skall ha följande lydelse. Försvarsmakten i fred består av de enheter som anges i bilaga 1 till denna förordning (grundorganisation). Försvarsmaktens insatsorganisation utgörs av ledningsförband, opera- tiva insatsförband och nationella skyddsstyrkor. Av 2 § förordningen (1999:569) Av 1 § lagen (1999:568) om ut- om utlandsstyrkan inom Försvars- makten följer att Försvarsmakten ten följer att det inom Försvars- skall organisera en utlandsstyrka. makten skall finnas en utlandsstyr- Denna förordning träder i kraft . 3.1Anställningsvillkor för militär personal vid internatio- nell tjänstgöring Anställningen för militär personal vid internationell tjänstgöring är reglerade på i huvudsak två olika sätt. Enligt 2 § lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands skall personal som skall tjänstgöra i väpnad tjänst för fredsbevarande verksamhet utom- lands anställas särskilt för denna uppgift och ingå i en utlandsstyrka inom Försvarsmakten. Tjänstgöringen i utlandsstyrkan är således frivillig och omfattas inte av annan anställning i Försvarsmakten. Den som är anställd inom Försvarsmakten ges tjänstledighet från sin ordinarie anställning han eller hon är anställd i utlandsstyrkan. Tjänstgöringen i utlandsstyrkan regleras i övrigt genom lagen (1999:568) om utlandsstyr- kan inom Försvarsmakten, förordningen (1999:569) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten samt de med stöd av den sistnämnda förordningen utfärdade föreskrifterna. Något kollektivavtal som gäller för dem som är anställda i utlandsstyrkan har inte träffats men är under utarbetande. Den som är anställd som yrkesofficer vid Försvarsmakten kan även i denna anställning under tjänstgöra utomlands. Det kan vara fråga om tjänstgöring vid utländska staber, övningsverksamhet inom ramen för partnerskap för fred (PFF), tjänstgöring som lärare eller elev vid utländska förband och skolor eller studiebesök och inspektioner i utlandet. Vid internationell tjänstgöring inom ramen för den ordinarie anställningen vid Försvarsmakten regleras anställningsvillkoren av ar- betstagarens ordinarie anställningsavtal samt gällande kollektivavtal. Vid tjänstgöring utomlands är avtalet om utlands- kontrakt och riktlinjer för anställningsvillkor vid tjänstgöring utomlands (URA) tillämpligt. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utre- dare med uppdrag att redovisa en samlad syn på Försvarsmaktens perso- nalförsörjning. I uppdraget ingick att se över den internationella verk- samheten och tjänstgöringsskyldigheten för officerare. Utredningen som antog namnet lämnade sitt betänkande Personal för ett nytt försvar (SOU 2001:23) . Utredningen föreslog att det skall införas en lagstadgad skyldighet för yrkesofficerare att tjänstgöra utomlands. Förslaget innebar att det i lagen om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands skulle införas en ny paragraf med föl- jande lydelse. Yrkesofficerare, som är anställda och tjänstgör i Försvarsmakten, är skyldiga att i sin anställning tjänstgöra i väpnad tjänst utomlands för de syften som anges i 1 § lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. I frågor om tjänstgöring utomlands enligt första stycket får hänsyn tas till den enskildes personliga förhållanden. 2002/03:26 Utredningen föreslog även att bestämmelserna i lagen om utlandsstyr- Bilaga 4 kan inom Försvarsmakten och den därtill hörande förordningen utan in- skränkningar eller ändringar skulle göras tillämpliga på de yrkesofficera- re som placeras i utlandsstyrkan genom ändringar i den lagen och förord- ningen. Redan anställda yrkesofficerare omfattades inte av utredningens förslag. Utredningen avvisade tanken att låta redan anställda yrkesoffice- rare omfattas av den utvidgade tjänstgöringsskyldigheten med hänsyn till att anställningsavtalet är ett civilrättsligt avtal och att retroaktiv lagstift- ning bör undvikas. Betänkandet har remissbehandlats. Remissyttrandena finns tillgängliga i Försvarsdepartementet (dnr. Fö2001/547/MIL). 3.2.2Propositionen Fortsatt förnyelse av totalförsvaret I propositionen (prop. 2001/02:10) Fortsatt förnyelse av totalförsvaret redovisade regeringen sin syn på frågan om arbetsskyldighetens omfatt- ning för yrkesofficerare. Regeringen uttalade att den delade personalför- sörjningsutredningens uppfattning att yrkesofficerare som nyanställs bör vara skyldiga att tjänstgöra i utlandsstyrkan. Regeringen ansåg även att redan anställda yrkesofficerare bör ges möjlighet att göra ett sådant åta- gande. Av propositionen framgick även att frågan om hur denna tjänstgö- ringsskyldighet skall komma till uttryck ytterst är en författningsteknisk fråga. Regeringen redovisade en alternativ lösning på införandet av tjänstgöringsskyldighet för officerare i utlandsstyrkan och ansåg att man i stället bör överväga möjligheten att i en förordning föreskriva att det vid nyanställning av yrkesofficerare skall framgå av den enskildes anställ- ningsavtal att arbetsskyldigheten omfattar väpnad tjänst för fredsfräm- jande verksamhet utomlands. Vidare angavs i propositionen att regeringen avser att föreslå följdänd- ringar i lagen om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands och lagen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. Förslagen till ändringar skall inne- bära att någon särskild anställning i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten inte behövs för den som är yrkesofficer inom Försvarsmakten, samt att den som tjänstgör i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten utan särskild anställning också omfattas av det särskilda rehabiliteringssystem m.m. som finns för anställda i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. Med anledning av regeringens redovisning av den juridisk-tekniska lösningen av en utvidgad arbetsskyldighet för yrkesofficerare, framhöll i sitt betänkande 2001/02:FöU7 Försvarsmaktens per- sonal att det är självklart att yrkesofficerarna skall ha skyldighet att delta i all den internationella verksamhet som kan komma i fråga, inklusive fredsbevarande och fredsframtvingande verksamhet. Utskottet uttalade att regeringen skyndsamt bör återkomma till med erforderliga lagändringsförslag för att möjliggöra att tjänstgöringsskyldighet i all in- ternationell verksamhet för yrkesofficerare kan införas. Utskottet delade även regeringens inställning att själva skyldigheten att tjänstgöra inte skall regleras i lag. Utgångspunkter för den framtida regleringen av yrkesoffi- cerares anställningsvillkor vid tjänstgöring utomlands De författningar som reglerar anställningsvillkoren för yrkesofficerare som tjänstgör i utlandsstyrkan bygger på att dessa formellt är tjänstlediga från sina ordinarie befattningar i Försvarsmakten och har erhållit en sär- skild tidsbegränsad anställning i utlandsstyrkan. De yrkesofficerare som anställs sedan det nya systemet trätt i kraft kommer med stöd av det indi- viduella anställningsavtalet att vara skyldiga att tjänstgöra i utlandsstyr- kan utomlands. Deras anställning vid Försvarsmakten kommer härige- nom att bestå. Tjänstgöringsvillkoren kommer att regleras av deras ordi- narie anställningsavtal kompletterat med de kollektivavtal som gäller på området, vilka kan innefatta särskilda bestämmelser och kollektivavtala- de rättigheter vid utlandstjänstgöring om inte annat är särskilt reglerat. Såvitt avser yrkesofficerare som redan är anställda vid kommer även tjänstgöring i utlandsstyrkan endast att kunna komma i fråga efter ett frivilligt åtagande från den enskilde. Åtagandet kan emellertid i princip tänkas ske på olika sätt. En möjlighet är att den anställde är tjänstledig från sin ordinarie befattning och erhåller anställ- ning i utlandsstyrkan på samma sätt som är fallet. En annan möjlighet är att redan anställda yrkesofficerare frivilligt väljer att ändra sina indivi- duella anställningsavtal så att dessa innefattar tjänstgöringsskyldighet i utlandsstyrkan. 4Bestämmelserna i lagen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten Lagen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten (LUF) trädde i kraft den Förarbetena utgörs av propositionen 1998/99:68 Lag om ut- landsstyrkan inom Försvarsmakten, vilken föregicks av utredningens om utlandsstyrkan betänkande Utlandsstyrkan (SOU1998:30). att förbättra det socialrättsliga skyddet för den som tjänstgör i utlands- I detta sammanhang bör det betonas att personalen till största delen utgörs av unga personer som inte har någon anställning i För- Särregleringen i LUF har motiverats av den speci- fika hotbild som tjänstgöringen i utlandsstyrkan medför samt det förhål- landet att många endast har en kortare visstidsanställning. anges bl.a. vilka delar av arbetsmiljölagen (1977:1160), lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och lagen (1977:265) om statligt personskade- skydd som skall tillämpas för anställda i utlandsstyrkan under tjänstgö- Bestämmelserna i 610 §§ reglerar den anställdes rätt till rehabiliteringsåtgärder och stöd i händelse av skador som inträffar under Av 11 § framgår vidare att anhöriga till den som för- olyckas eller skadas har rätt till ersättning för vissa kostnader m.m. Genom LUF undantas delar av lagen (1982:80) om anställningsskydd, semesterlagen (1977:480) och arbetstidslagen (1982:673) från tillämp- ning på anställda i utlandsstyrkan såväl vid tjänstgöring i som Lagen anger vidare att anställning i utlandsstyrkan skall vara tidsbegränsad och att uppsägningstiden som huvudregel skall vara tre månader, såvida inte arbetsgivaren beviljar den anställde kortare uppsäg- ningstid eller den anställde misslyckats med att erhålla godkända vitsord I det följande skall bestämmelserna i presenteras 4.2 Lagens tillämpningsområde (1 §) Enligt 1 § LUF är lagen endast tillämplig på den som är anställd i ut- landsstyrkan inom Försvarsmakten. Som tidigare nämnts framgår av 2 § lagen om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands att personal som skall tjänstgöra i väpnad tjänst för fredsbevarande verksamhet utomlands skall anställas särskilt för denna uppgift och ingå i en utlandsstyrka inom För- svarsmakten. 1 § 2 st LUF anger i vilka syften personal får anställas i utlandsstyrkan. Regeln är generell och avsedd att ange vilken personal Försvarsmakten får anställa i utlandsstyrkan. Verksamheten som omfattas kan vara såväl fredsbevarande som fredsframtvingande. 4.3 Arbetsmiljölagens tillämpning (2 §) Genom 2 § LUF görs bestämmelserna i 2 kap. 18 §§, 3 kap. 14, 6 och 12 §§, 6 kap. 16 §§, 6 a § första stycket, första och andra meningen och andra stycket samt 8 och 9 §§ arbetsmiljölagen tillämpliga då anställda i utlandsstyrkan tjänstgör utomlands. Andra kapitlet arbetsmiljölagen innehåller bestämmelser om arbetsmil- jöns beskaffenhet. Genom att hänvisning i LUF endast skett till 2 kap. 18 §§ har hänvisningar som i detta kapitel i arbetsmiljölagen gjorts till bestämmelser i (1987:10) och arbetstidslagen (1982:673) undantagits. Arbetsmiljölagens tredje kapitel innehåller bestämmelser om främst arbetsgivarens och arbetstagarens allmänna skyldigheter i arbetsmiljö- hänseende. De lagrum till vilka hänvisning sker i LUF behandlar bland annat arbetsgivarens och arbetstagarens skyldighet att samverka för att åstadkomma en god arbetsmiljö. Vidare regleras arbetsgivarens skyldig- het att systematiskt planera, leda och kontrollera verksamheten så att ar- betsmiljölagens krav uppfylls samt att dokumentera arbetsmiljön och upprätta handlingsplaner. Arbetsgivaren är enligt 2 b § skyldig att svara för den företagshälsovård som arbetsförhållandena kräver och enligt 3 § skyldig att upplysa om risker m.m. samt anpassa arbetsförhållandena till arbetstagarens särskilda förutsättningar. Enligt 4 § är arbetstagaren skyl- dig att medverka i arbetsmiljöarbetet, följa givna föreskrifter, iaktta för- siktighet samt underrätta arbetsgivare eller skyddsombud om arbetet in- nebär allvarlig fara för liv eller hälsa. I 6 § stadgas en samrådsskyldighet mellan flera som gemensamt driver verksamhet på samma arbetsställe. Genom 12 § förpliktas den som "råder över ett arbetsställe" att tillse att det finns erforderliga fasta anordningar. De bestämmelser i 3 kap. arbetsmiljölagen som undantagits från till- lämpning då anställda i utlandsstyrkan tjänstgör utomlands avser arbete som arbetsgivaren själv eller dennes familjemedlemmar bedriver (5 §), ansvaret för den som låter utföra byggnads- och anläggningsarbete på gemensamt arbetsställe (7 och 14 §§), ansvaret för tillverkare, importö- rer, försäljare och uthyrare av viss teknisk utrustning eller ämnen som kan föranleda hälsa eller olycksfall (8 och 9 §§), ansvar för överlåtare av förpackade produkter (10 §) samt ansvar för installatörer av tekniska an- ordningar (11 §). Sjätte kapitlet arbetsmiljölagen innehåller bestämmelser om samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare. Enligt 1 § skall arbetsgivare och arbetstagare bedriva en på lämpligt sätt organiserad arbetsmiljöverksam- I 2 § föreskrivs att det på alla arbetsställen där mer än fem arbetsta- gare regelbundet sysselsätts, bland arbetstagarna skall utses ett eller flera Om det finns en lokal arbetstagarorganisation som är eller brukar vara bunden av kollektivavtal i förhållande till arbetsgivaren skall skyddsombuden utses av denna, eljest utses skyddsombudet direkt av I 47 §§ regleras skyddsombudets uppgifter, rättigheter Skyddsombudet skall företräda arbetstagarna i arbetsmiljöfrågor och vaka över skyddet mot ohälsa och olycksfall samt delta i planeringen av nya eller ändrade lokaler, anordningar och arbetsmetoder m.m. är skyddsombud har rätt till den ledighet som behövs för att fullgöra uppdraget och får ta del av de handlingar och att erhålla de upplysningar som behövs för detta. 4.4 Anställningsskyddslagens, semesterlagens och arbets- tidslagens tillämpning (3 §) Genom 3 § LUF undantas 15-17 §§ lagen om anställningsskydd (LAS), 12 § semesterlagen (SemL) och arbetstidslagen (ATL) från tillämpning i förhållande till de anställda i utlandsstyrkan. Bestämmelserna i 1517 §§ LAS avser besked om att tidsbegränsad anställning inte kommer att fortsätta. Sådant besked skall enligt 15 § LAS lämnas senast en månad före anställningstidens utgång om arbetsta- garen varit anställd hos arbetsgivaren mer än under de se- naste tre åren. Av 16 § LAS framgår att beskedet skall vara skriftligt och innehålla vissa upplysningar till arbetstagaren om dennes rättigheter, samt att det skall lämnas till arbetstagaren personligen. Enligt 12 § SemL, som är dispositiv, skall semesterledigheten för- läggas så att arbetstagaren får en ledighetsperiod av minst augusti. Även utan stöd av avtal får dock semesterledigheten förläggas till annan tid när särskilda skäl föranleder det. Arbetstidslagen, som gäller om annat inte överenskommits i kollektiv- avtal, innehåller bl.a. bestämmelser om veckoarbetstidens längd (4 §) begränsningar i arbetsgivarens rätt att ta ut jourtid (6 §) och övertid (79 §§) samt mertid (10 §). Vidare regleras arbetstidens förläggning, bl.a. rätten till nattvila och veckovila samt raster. Anställningstidens längd (4 §) Enligt 4 § LUF skall en anställning i utlandsstyrkan vara tidsbegränsad och avse tiden för både utbildning och tjänstgöring. I bestämmelsens tredje stycke ges dock arbetsgivaren rätt att säga upp den anställde med en månads uppsägningstid om denne inte erhållit godkända vitsord från sin utbildning för tjänstgöring i utlandsstyrkan. Enligt andra stycket gäll- er som huvudregel tre månaders ömsesidig uppsägningstid, men arbets- givaren har rätt att bevilja den anställde kortare uppsägningstid. 4.6Regler om arbetsskada (5 §) I 5 § LUF anges vilka bestämmelser rörande arbetsskada som skall gälla vid utlandstjänstgöring. Av första stycket framgår att all tid från det att den första färden till tjänstgöringsplatsen påbörjas till det att den sista färden från tjänstgö- ringsplatsen avslutas är arbetstid när man enligt lagen om arbetsskadeför- säkring (LAF) tar ställning till om en skada eller en sjukdom har upp- kommit i arbetet. Detta innebär att den anställde kan få ersättning enligt LAF även för skador som inträffar på fritid under utlandstjänstgöringen. LAF innehåller bestämmelser om försäkring för arbetsskada. Med ar- betsskada avses enligt 2 kap. 1 § LAF skada till följd av olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet. När någon har skadats eller drabbats av en sjukdom prövas först om det har inträffat som försäkringen avser. Därefter prövas om det är en sådan skada eller sjukdom som omfattas av försäkringen. Vid prövningen enligt första stycket skall, enligt 5 § andra stycket LUF, bevisreglerna i 7 och 8 §§ lagen om statligt personskadeskydd (LSP) till- lämpas om detta är förmånligare för den enskilde än tillämning av mot- svarande regler i LAF. Enligt LAF i dess lydelse från skall en skada anses ha uppkommit om övervägande skäl talar för det. Av 7 § LSP följer att en skada anses orsakad av ett olycksfall om övervägan- de skäl talar för det. Såvitt avser skador som visar sig under den s.k. skyddstiden men som inte orsakats av olycksfall är bevisregeln i 8 § LSP förmånligare för den skadelidande än vad som gäller enligt LAF.