prop · GQ03136 · 2003-05-28 00:00:00 — För att hålla en hög kunskapsnivå på arbetet föreslår regeringen dessutom att huvudregeln skall vara att extern vetenskaplig expertis anlitas vid alla större utvärderingar. Målgrupperna bör spela en viktig roll i utvärderingsarbetet. En medveten strategi för utvärdering och en problematisering av det uppdrag som skall utvärderas har stor betydelse för att stöd från arvsfon- den skall leda till bra resultat för de målgrupper som fonden stöder. Det kräver en aktiv och medveten handläggning där utvärdering och effekter av projekten finns med initialt. Vid uppföljning och utvärdering skall såväl jämställdhetsaspekter som integrationsaspekter vägas in. Enligt regeringens inriktning bör Allmänna arvsfonden generellt sett medverka till att stärka och utveckla välfärd, livskvalitet, jämlikhet och jämställdhet samt främja såväl social som etnisk och kulturell integration i samhället för fondens målgrupper. Stöd till lokaler och anläggningar Regeringens förslag: Vissa förbehåll för den som beviljas stöd till lokaler och anläggningar införs i lagen (1994:243) om Allmänna arvs- Den som ur Allmänna arvsfonden beviljas stöd till lokaler och anläggningar skall förbinda sig att under använda den lokal eller den anläggning som stödet avser för det ändamål och med de villkor som förutsatts när stödet beviljades. Om inte något hindrar det eller om det inte av särskilda skäl är obehövligt, skall Arvsfonds- delegationen som villkor för stöd föreskriva att lokalen eller anlägg- ningen skall vara anpassad för personer med funktionshinder. Efter ansökan från den som har beviljats stöd kan Arvsfondsdelega- tionen, om särskilda skäl finns, medge undantag från att under minst använda den lokal eller den anläggning som stödet avser för det ändamål och med de villkor som förutsatts när stödet beviljades. Stöd till lokaler eller anläggningar skall återbetalas helt eller delvis om användningen av lokalen eller anläggningen ändras eller om loka- len eller anläggningen säljs , utan Arvsfondsdele- förslag: Överensstämmer i stort med rege- Remissinstanserna: Kammarkollegiet anser att beslut om stöd till lokaler eller anläggningar bör ha som särskilt villkor att egendomen skall vara brandförsäkrad om stödet överstiger . slår även att det införs en regel att mottagare av stöd till lokaler eller anläggningar skall föreläggas att regelbundet redovisa till Arvsfondsde- legationen att lokalerna används enligt villkoren i bidragsbeslutet. ombudsmannen anser att det bör införas ett krav på att lokalerna skall vara anpassade för både barn och vuxna med funktionshinder. Allergiker tillstyrker förslaget att reglera gällande praxis men anser att det är fel att den som beviljas stöd skall förbinda sig att under en tioårs- period använda lokalen. Skälen för regeringens förslag: Gällande praxis innebär att den som fått stöd till en lokal eller en anläggning skall betala tillbaka en del av medlen om lokalen eller anläggningen används till annat ändamål. samma gäller om lokalen eller anläggningen säljs till annan som inte skall använda den för samma ändamål. och är helt avskrivet . Denna praxis grundar sig på ett Tanken bakom denna praxis är att stödet till lokaler och rekreationsanläggningar innebär en form av förmögenhets- uppbyggnad hos den som mottagit stödet. Regeringen anser liksom utredaren att gällande praxis vid återkrav av lokalstödet bör regleras i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden. Den praxis som tillämpas är rimlig med hänsyn till de regler som finns om återbetalning av statligt investeringsstöd inom andra områden. tre tidsfrister på 5, 10 och som förekommer i dessa sammanhang kan tioårsfristen anses ansluta till preskriptionstiden för fordringar enligt 1 § preskriptionslagen (1981:130). Mot denna bakgrund anser regeringen att är en lämplig tidsperiod under vilken återkrav skall kunna göras Riktmärke för det belopp som skall återbetalas bör även i fortsättningen motsvara det beviljade stödet minskat för Prop. 2002/03:136 som har gått sedan stödet beviljades. Försäljning eller ändrad användning av en lokal eller en anläggning kan således leda till krav på återbetalning av hela eller delar av beviljat stöd. Därför skall den som beviljas stöd ur Allmänna arvsfonden till en lokal eller en anläggning förbinda sig att använda den lokal eller anläggning som stödet avser för det ändamål och med de villkor som förutsattes när stödet beviljades. Regeringen anser att det skall finnas en möjlighet att ansöka om med- givande till att ändra användningen av eller till att sälja en lokal eller en anläggning. Arvsfondsdelegationen beslutar i dessa ärenden. Ett skäl att lämna medgivande kan t.ex. vara om stödet har lämnats till lokaler och den aktuella fastighetens marknadsvärde sjunkit kraftigt sedan stödet beviljades. Kammarkollegiet kan besluta i frågor om återbetalning och befrielse från återbetalningsskyldighet. Ett ärende skall överlämnas till Kammarkollegiet för beslut om en myndighet kommer fram till att det finns skäl att överväga att mottagaren skall betala tillbaka stöd ur fonden. Finns det särskilda skäl får Kammarkollegiet besluta att mottagaren helt eller delvis befrias från återbetalningsskyldighet. Enligt regeringens beslut , som reglerar dagens praxis för lokalstöd, är det där- emot regeringen, d.v.s. inte Kammarkollegiet, som beslutar om åter- betalning av lokalstöd som beslutats av regeringen. Regeringen anser att Kammarkollegiet skall ansvara för alla ärenden som rör återbetalning eller befrielse från återbetalningsskyldighet. Enligt förslaget till ändrad rollfördelning mellan regeringen och skall regeringen inte besluta i ärenden som rör stödverksamhet till skillnad från gällande praxis. Ändringen innebär att handläggnings- ordningen blir densamma i samtliga ärenden om återbetalning av stöd. Konstruktionen av den föreslagna regleringen innebär vidare att Kam- markollegiet blir behörigt att redan från ikraftträdandet av bestämmelsen besluta även i de ärenden i vilka regeringen har beslutat om stöd. Kam- markollegiet får dock inte besluta om återbetalning av stöd till lokaler eller anläggningar om Arvsfondsdelegationen medgett undantag från villkoret att under använda den lokal eller den anläggning som stödet avser för det ändamål och med de villkor som förutsattes när stödet beviljades. Ett prioriterat arbetsområde inom handikappolitiken är att skapa ett till- gängligt samhälle för alla. Regeringen delar därför uppfattning att det är viktigt att i stödärenden som avser lokaler och anläggningar kunna ställa krav på tillgänglighet. Det kan dock finnas situationer när det finns speciella skäl att göra avsteg från ett sådant krav. Regeringen föreslår därför att om inte något hindrar det eller om det av särskilda skäl är obehövligt skall Arvsfondsdelegationen som villkor för stöd föreskriva att lokaler och anläggningar skall vara anpassade för personer med funktionshinder, såväl barn och unga som vuxna. Krav på prövningstillstånd i kammarrätt Regeringens förslag: Prövningstillstånd införs vid överklagande till kammarrätten i mål enligt lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden. Skälen för regeringens förslag: Kammarkollegiets beslut kan i vissa fall överklagas till länsrätten. Detta gäller dels beslut om återbetalning av stöd och befrielse från återbetalning, dels beslut om avvisning av för sent inkommen ansökan om avstående av arv eller försäkringsbelopp. 1993/94:133 Instansordningen m.m. i de allmänna förvaltnings- domstolarna anförde regeringen bl.a. (s. 34) att prövningstillstånd i kammarrätt bör användas främst i de fall målet prövats av en förvalt- ningsmyndighet innan det prövats av länsrätt. 1997/98:101 Över- syn av förvaltningsprocessen; en allmän regel om domstolsprövning av förvaltningsbeslut m.m. har regeringen uttalat följande (s. 79): Genom inledandet av instansordningsreformen (prop. 1993/94:133) och det fortsatta reformarbetet inom förvaltningsprocessen (prop. 1994/95:27 och prop. 1995/96:22) har tyngdpunkten i förvaltnings- rättskipningen förskjutits nedåt. Den första domstolsprövningen sker numera som huvudregel i länsrätt i stället för kammarrätt. har krav på prövningstillstånd i ledet länsrätt kammarrätt införts etappvis för ett stort antal måltyper. Införandet av krav på prövningstillstånd har även gällt måltyper som prövades i länsrätt som första domstolsinstans. Krav på prövningstillstånd i kammarrätt har införts i så många författningar (över 300 författningar) att detta numera kan betraktas som huvudregel. Regeringen anser att även lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden skall omfattas av krav på prövningstillstånd i kammarrätt. Dels föregås länsrättens prövning av en prövning av Kammarkollegiet, dels saknas skäl att inte följa huvudregeln om krav på prövningstillstånd i ledet länsrätt kammarrätt. Regeringens förslag: Lagändringarna träder i kraft . Ärenden angående fördelning av stöd handläggs enligt 8 § lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden i sin tidigare lydelse om ärendet har överlämnats till regeringen före ikraftträdandet. Beslut som avses i 28 §, samma lag, och som har meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser. Ändringarna i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden föreslås träda i Härigenom ges inblandade myndigheter tid för de förberedelser och de anpassningar som är nödvändiga innan lagen träder Regeringen föreslår att ärenden som har överlämnats till regeringen för beslut före ikraftträdandet prövas enligt äldre bestämmelser. bestämmelser föreslås även gälla vid överklagande av Kammarkollegiets beslut om beslutet har meddelats före . Förslaget att Kammarkollegiet skall lämna en redovisning för kapitalför- valtningen av Allmänna arvsfondens tillgångar innebär till viss del en ny uppgift för kammarkollegiet. Mycket av den information som skall ingå i årsredovisningen tas dock redan nu fram av kollegiet. Information som behövs för förvaltningsberättelsen ställs t.ex. samman som en del av underlaget för myndighetens årliga verksamhetsberättelse för kapitalför- valtningen. Det innebär att upprättande av den föreslagna redovisningen medför ett begränsat merarbete för Kammarkollegiet. Regeringen anser att Arvsfondsdelegationen bör upprätta en verksam- hetsberättelse. Även denna uppgift kan kräva en mindre resursökning till Arvsfondsdelegationen. Kostnader för fördelning av stöd ur Allmänna arvsfonden skall enligt lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden betalas ur fonden enligt de grunder som regeringen bestämmer. Detsamma gäller för Kammarkolle- giets kostnader för att förvalta och företräda fonden. De mindre kost- nadsökningar som förslagen kan leda till kommer således att belasta Allmänna arvsfonden. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:243) om Förslaget behandlas i avsnitt 7.2. Paragrafen är ny. Arvsfondsdelegationen skall ha en samlad strategi för uppföljning och utvärdering av beviljade stöd. ringar skall, om inte särskilda skäl föreligger, vetenskaplig expertis anli- Detta innebär att utvärderingar av satsningar skall göras med anli- tande av extern expertis i de fall nyttan av ett expertstöd kan antas upp- väga kostnaderna härför. Detta borde som regel vara fallet vid utvärde- ring av större projekt. Förslaget behandlas i avsnitt 5. Ändringarna innebär bl.a. att Arvsfondsdelegationen får ett direkt bemyndigande att utan beloppsbegränsning besluta om stöd ur Allmänna Regeringen skall således inte fatta några beslut om stöd i Möjligheten kvarstår för regeringen att ge annan myn- dighet i uppdrag att ansvara för fördelning av stöd inom särskilt angivet Som en förutsättning för att annan myndighet skall få ett sådant uppdrag krävs dock att särskilda skäl föreligger. Exempel på detta kan vara att den aktuella myndigheten har en unik kompetens inom ett speci- fikt område på vilket en särskild satsning skall göras. låta annan myndighet fördela stöd till lokaler och anläggningar torde normalt inte föreligga. Regeringens beslut att uppdra åt annan myndighet att fördela stöd fattas efter förslag från Arvsfondsdelegationen. skall avse en begränsad tidsperiod. Ett förslag från Arvsfondsdelega- tionen utgör således en nödvändig förutsättning för att regeringen skall kunna besluta om att delegera rätten att fördela stöd ur Allmänna arvs- fonden till annan myndighet. Ett beslut om delegation kan exempelvis avse den tidsperiod under vilken Arvsfondsdelegationen planerar att en särskild satsning skall pågå. Förslaget behandlas i avsnitt 5. Paragrafen är ny. Personal i ett särskilt kansli inom handlägger stödärenden och är föredragande i Arvsfondsdelegationen. Enligt nuvarande reglering (4 a § förordningen [1994:952] om Allmänna arvsfonden) är personal i och Utbildningsdeparte- mentet föredragande och utför kansligöromål åt Arvsfondsdelegationen. Avsikten med den föreslagna bestämmelsen är att personalen skall arbeta i ett kansli inom . Förslaget behandlas i avsnitt 5. Paragrafen är ny. I första stycket anges att det är regeringen som utser ledamöterna i . Andra stycket innehåller bestämmelser om representationen i Arvs- fondsdelegationen. Till skillnad från den ordning som enligt praxis gäller skall såväl ledamöter från som andra ledamöter ingå i Arvsfondsdelegationen. Ordföranden skall dock vara statssekrete- rare eller annan tjänsteman i . De ledamöter som inte arbetar i skall vara i majoritet och kan exempelvis komma från förvaltningsmyndigheter som ansvarar för frågor som rör barn, ungdomar eller funktionshindrade. De kan också hämtas från Barn- eller , från organisationer eller från andra sammanslutningar utanför myndighetsområdet. Då ledamöter utses är det viktigt att beakta att återkommande jävsituationer inom Arvsfondsdele- gationen får negativa konsekvenser för arbetet och därför bör undvikas. Utomstående sakkunniga kan förordnas för visst angivet uppdrag. Enligt tredje stycket skall ledamöterna i ha god kunskap om minst någon av Allmänna arvsfondens målgrupper. God kunskap innebär bl.a. en god överblick, verksamhetskunskap och goda omvärldskontakter. Förslaget behandlas i avsnitt 7.3. Paragrafen är ny och innebär bl.a. en reglering av den praxis som gäller . I första stycket föreskrivs att den som beviljas stöd från All- männa arvsfonden till lokaler eller anläggningar skall förbinda sig att under använda den lokal eller anläggning som stödet avser för det ändamål och med de villkor som förutsattes när stödet beviljades. Bestämmelsen har sin förebild i regler om statligt investeringsstöd, se bl.a. 12 § förordningen (2001:531) om statligt investeringsbidrag för nybyggnad av bostäder som upplåts med hyresrätt i områden med bostadsbrist. Enligt andra stycket skall Arvsfondsdelegationen, om inte särskilt hin- der möter eller om det inte av särskilda skäl är obehövligt, som villkor för stöd föreskriva att lokalen eller anläggningen skall vara anpassad för personer med funktionshinder. Ett särskilt hinder mot en anpassning till personer med funktionshinder kan exempelvis vara en spe- ciella karaktär. Om byggnadens eller anläggningens geografiska läge eller annat förhållande som i sig inte kan påverkas innebär att den inte är tillgänglig för personer med funktionshinder kan detta innebära att en anpassning är obehövlig. Förslaget behandlas i avsnitt 7.3. Paragrafen är ny. Genom bestämmelsen öppnas en möjlighet för Arvs- fondsdelegationen att, om särskilda skäl föreligger, efter ansökan medge undantag i den förbindelse eller från de villkor som anges i 9 a § första stycket. Arvsfondsdelegationen kan exempelvis i efterhand lämna sitt medgivande till undantag från tioårsregeln i 9 a § utan att frågan om återbetalning aktualiseras. Även övriga villkor som föreskrivits skall i efterhand kunna ändras eller falla bort efter Arvsfondsdelegationens medgivande. En förutsättning för att medgivande skall kunna lämnas är att särskilda skäl föreligger. Ett sådant särskilt skäl kan vara att lokalen eller anläggningen inom tioårsperioden överlåts till någon som fortsätter att använda lokalen eller anläggningen för samma ändamål som stöd- mottagaren. Förslaget behandlas i avsnitt 6.4. Bestämmelsen kompletteras med en skyldighet för den som beviljas stöd ur Allmänna arvsfonden att, utöver en redovisning, på begäran av den myndighet till vilken redovisningen lämnats, även lämna sådant underlag som är nödvändigt för granskning av redovisningen. Förslaget behandlas i avsnitt 7.3. I första stycket punkt 2 görs ett tillägg, vilket är en följd av att 11 § kompletteras med en skyldighet att på begäran lämna det underlag som behövs för granskningen av redovisningen. I ett nytt andra stycke föreskrivs att stöd till lokaler eller anläggningar helt eller delvis skall återbetalas om lokalen eller anläggningen från det att stödet beviljades får ändrad användning eller säljs utan Arvsfondsdelegationens medgivande. Ett exempel på skäl till att lämna ett sådant medgivande kan vara om stödet har lämnats till lokaler och den aktuella fastighetens marknadsvärde sjunkit kraftigt sedan stödet beviljades. Enligt 13 § är det Kammarkollegiet som beslutar om återbetalning eller befrielse från återbetalning. Förslaget behandlas i avsnitt 6.1. Paragrafen är ny. Kammarkollegiet skall till regeringen lämna en redovisning för kapitalförvaltningen av Allmänna arvsfonden som avser det senast avslutade räkenskapsåret. Redovisningen skall lämnas i Bestämmelserna i donationsförord- ningen (1998:140) om en myndighets förvaltning av egendom som tillhör en stiftelse bör kunna användas till ledning för vad redovisningen skall innehålla. I dessa bestämmelser anges bl.a. att en samlad redovisning skall lämnas för valda placeringsformer och avkastningen (jfr 19 §). Förslaget behandlas i avsnitt 7.4. Ett krav på prövningstillstånd i ledet länsrätt kammarrätt införs vid överklagande av de beslut som kan överklagas till allmän förvaltnings- domstol. I övrigt görs en styckeindelning samt byts till länsrätten ut mot hos allmän förvaltningsdomstol, vilket är en anpassning till den terminologi som används efter instansordningsreformen inom förvalt- ningsprocessen. Förslaget behandlas i avsnitt 6.3. I bestämmelsen görs ett tillägg med innebörden dels att regeringen till skall redovisa hur Allmänna arvsfonden har förvaltats under föregående räkenskapsår, dels att Kammarkollegiets redovisning för kapitalförvaltningen av Allmänna arvsfonden skall fogas till regeringens redovisning till . Sammanfattning av betänkandet Allmänna arvsfonden och Arvsfondsdelegationen (SOU2002:19) Utredningens uppdrag har bl.a. varit att se över Allmänna arvsfondens och Arvsfondsdelegationens rättsliga ställning och att överväga alter- organisationsmodeller för fondens och delegationens verksamhet. Utredaren skall lämna de förslag till författningsändringar och föränd- ringar i övrigt som översynen kan ge anledning till. Allmänna arvsfonden tillkomst, ändamål, förvaltning och stödgivning Allmänna arvsfondens ändamål är att främja verksamhet av ideell karaktär till förmån för barn, ungdomar och personer med funktions- hinder. Stöd ur fonden skall i första hand lämnas till verksamhet som är nyskapande och utvecklande. Allmänna arvsfonden kom till genom ett beslut av riksdag i samband med att kusiner och avlägsnare släktingar uteslöts från arvsrätt. Kammarkollegiet bevakar arvsfondens intressen och förvaltar till- gångarna som en särskild fond. Kammarkollegiet har också vissa andra uppgifter för fonden, inkl. utbetalning av beviljade medel. Ärenden om stöd ur Allmänna arvsfonden handläggs av Arvsfonds- delegationens kansli, som organisatoriskt är placerat inom Social- Beslut om stöd fattas normalt av Arvsfondsdelegationen. Den övergripande beslutanderätten i ärenden som rör arvsfonden har dock regeringen, som också beslutar om stödgivning som överstiger eller är av principiell betydelse. Även andra myndigheter, främst , har fått i uppdrag att besluta om fördelning av vissa medel ur fonden. Sammanlagt delas ut till olika projekt. Fonden får närmare 2 000 ansökningar om stöd; ungefär 500 be- Verksamheten regleras i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden och förordningen (1994: 952) om Allmänna arvsfonden. Rättslig ställning, redovisning och revision Utredningen har haft i uppdrag att kartlägga och analysera de regler som gäller för Allmänna arvsfondens och Arvsfondsdelegationens rättsliga ställning, redovisning och revision. Utredningens analys visar att Allmänna arvsfondens rättsliga ställning är att den är en självständig och självägande förmögenhetsmassa av all- Fonden är en egen juridisk person. Gällande regler ger ingen möjlighet att granska Allmänna arvsfonden som eget revisionsobjekt. Arvsfondslagen saknar egna regler om redo- visning och revision av arvsfonden. Allmänna arvsfonden faller vidare utanför området för statlig revision; den är varken myndighet eller stiftelse och den ingår inte i någon myndighets årsredovisning. omfattas inte av andra generella regler om revision för juridiska personer. Allmänna arvsfonden bör likväl vara föremål för sedvanlig revision. Revision av fonden måste regleras i lag. En regel att granskar årsredovisningen för Allmänna arvsfonden bör införas i arvsfondslagen. En förutsättning för revision är att en redovisnings- skyldighet för arvsfonden också införs. En skyldighet bör införas för Kammarkollegiet, som förvaltar arvsfonden, att lämna en årsredovisning för kapitalförvaltning av arvsfonden. Årsredovisningen bör upprättas enligt årsredovisningslagen (1995:1554). Det innebär att den utöver det bokslut som lämnas kommer att innehålla en förvaltningsberättelse. Allmänna arvsfondens avkastning skall inte användas för att ersätta annan finansiering av statlig verksamhet eller till att finansiera ordinarie verksamhet. Fonden bör bl.a. med hänsyn till detta, pedago- giska skäl och dess rättsliga ställning inte redovisas bland statens till- gångar i Årsredovisningen för staten. Fonden bör inte heller ingå i den sammanställning av statliga sektorn som också redovisas av regeringen. Arvsfondsdelegationens rättsliga ställning är att den är en myndighet direkt under regeringen; delegationen tillhör gruppen nämndmyndig- heter. Delegationen har undantagits, i likhet med flera andra myndigheter av denna typ, från ett antal generella regler om myndigheters ledning och om resultatstyrning. Bland annat lämnar inte delegationen någon årsredovisning och verksförordningens regler om ledning och om styrel- sens uppgifter och ansvar gäller inte för delegationen. Undantagen för delegationens del är relativt omfattande. Ordförande, vice ordförande och övriga ledamöter utsedda av regeringen utgör tillsammans Arvsfondsdelegationens ledning. Nämnd- myndighetsformen är lämplig för Arvsfondsdelegationen, eftersom dess myndighetsutövande handläggning förutsätter ett kollektivt besluts- fattande. Eftersom Arvsfondsdelegationen är en myndighet under regeringen har RRV redan nu enligt gällande regler rent formellt möjlighet att granska delegationen, trots att delegationen är undantagen från kravet att lämna årsredovisning. Granskningen kan bara ha formen av en effektivitets- revision. För att RRV:s granskning av Arvsfondsdelegationen skall vara motiverad behöver dock delegationens ledningsansvar förtydligas. Detta kan ske genom att regler i 13 § 2 i verksförordningen om styrelsens ansvar för åtgärder med anledning av RRV:s revisionsrapporter tillämpas på delegationen. Den årliga skrivelsen om fördelningen av arvsfondsmedel som regeringen lämnar till bör även i fortsättningen vara grunden för styrningen av verksamheten med arvsfonden. Redovisningen bör utvecklas till att ge en samlad bild av all verksamhet med Allmänna arvsfonden. Redovisningen bör innehålla en reviderad årsredovisning för kapitalförvaltningen av fonden. Den bör också innehålla en samlad redovisning av regeringens och myndigheters användning av fondmedel. Som underlag för skrivelsen bör Arvsfondsdelegationen lämna en årlig verksamhetsberättelse med en samlad redovisning av alla myndigheters stödgivning från Allmänna arvsfonden.