prop · GQ0387 · 2003-03-20 00:00:00 — De senaste årens ö kande totalkonsumtion av alkohol i landet tillsammans med vet- skapen om att det är ungdomar mellan som dricker mest alkohol och att den genomsnittliga debutåldern sjunkit är oroande. Alla tänkbara åtgärder bö r vidtas fö r att motverka den utvecklingen och främja den framtida folkhälsan. Bestämmelser som begränsar mö jlig- heterna att gö ra reklam fö r alkoholdrycker bidrar till att skydda folkhäl- san. Av fö rhandsbesked och bedö mning i andra mål framgår att också har den uppfattningen. Att det finns också andra, ännu viktigare, politiska styrmedel fö r att minska alkohol- konsumtionen minskar i sig inte vikten av att begränsa mö jligheterna att fö ra in alkoholreklam i tryckta skrifter. Det är en viktig signal, lika väl som det är en del av en framgångsrik folkhälsopolitik, att tydliggö ra vilken marknadsfö ring som skall få fö rekomma och att, i den mån det är mö jligt, begränsa densamma. Regeringen anser att mycket tunga folk- hälsoskäl talar fö r att alkoholreklam även skall begränsas avsevärt. Därfö r måste varje fö rändring av det i nuvarande lagstiftning stadgade reklamfö rbudet ske med stor fö rsiktighet och vägas mot even- tuella folkhälsoeffekter. Med hänsyn till vikten av skyddet fö r folkhälsan är det därfö r nö dvändigt att sätta den lägsta volymprocent som bedö ms mö jlig som gräns. Mot bakgrund av dom fö reslår regeringen därfö r att reklam i tryckt skrift endast får gö ras fö r drycker med en alkoholhalt på hö gst 15 volymprocent. Den fö reslagna volymprocenten fö rekommer fö r ö vrigt som gräns också fö r vad som fö rstås med starkvin i lagen (1994:1565) om beskattning av viss privat- infö rsel (se 1 §), lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import m.m. (se 4 §) och lagen (1999:445) om exportbutiker (se 3 §) samt fö r det belopp som skall tas ut per liter enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt (se 35 §§). Genom fö rslaget kommer reklam i tryckt skrift fö r spritdrycker och bland annat starkviner att också i fortsättningen vara fö rbjuden. System- bolaget och Lagrådet har påpekat att den fö reslagna alkohol- styrkegränsen, 15 volymprocent, kan vara olycklig i vissa fall, eftersom det finns ett antal viner som ligger något ö ver gränsen och fö rbudet skulle komma att gälla fö r exempelvis vissa sherrymärken men inte fö r andra. Alkoholdryckers skadlighet är dock inte knuten till på vilket sätt alkoholhalten i dem uppstått och det har varit en del av den svenska folkhälsopolitiken att konsumenter skall fö rmås att välja alkoholsvagare alternativ framfö r alkoholstarkare. Lagrådet har anfö rt att en ordning där fö rbud gäller fö r vissa sherrymärken, men inte andra, knappast kan godtas från en ren rättvisesynpunkt. Enligt regeringens bedö mning är det dock omö jligt att från såväl rättvise- som folkhälso- synpunkt motivera att drycker tillkomna på ett visst sätt undantas från fö rbudet medan drycker tillkomna på ett annat sätt, och med samma alkoholhalt, omfattas av det. Som nämnts ovan syftar fö rbudet till att motverka alkoholmissbruk och också i ö vrigt minska alkoholkonsumtionen. I ett EG-rättsligt per- spektiv innebär det nu framlagda fö rslaget endast en mindre begränsning av de fria varurö relserna, eftersom fö rbudet enbart träffar drycker med en alkoholhalt ö verstigande 15 volymprocent. Fö rbudet träffar sådana drycker generellt och medfö r varken någon godtycklig diskriminering eller någon fö rtäckt begränsning av handeln mellan medlemsstaterna. Fö rslaget innebär inte heller något allmänt fö rbud mot reklam fö r sådana drycker utan är, på visst sätt, begränsat till annonsering i tryckta skrifter. Det är regeringens uppfattning att den fö reslagna regleringen bidrar till att skydda folkhälsan. Fö rslaget är också proportionerligt med hänsyn till det mål som eftersträvas, dvs. i avvägningen mellan skyddet fö r folkhäl- san och den fria rö rligheten fö r varor och tjänster. Det har ännu inte synts några tendenser till att fö reteelsen alkoholreklam i tryckta skrifter skulle ha ö kat sedan meddelade sin dom i Gourmetmålet, men regeringens uppfattning är ändå att det är angeläget mot bakgrund av vikten av skyddet fö r folkhälsan att fö rbudet kan träda i kraft så snart som mö jligt. Med det perspektivet har det varit angeläget med en så snabb beredning av ärendet som dess beskaffenhet krävt. I samman- hanget vill regeringen framhålla att den finländska lagstiftningen stadgar fö rbud mot reklam, indirekt reklam och annan säljfrämjande verksamhet Prop. 2002/03:87 fö r starka alkoholdrycker, dvs. vad som i kallas spritdrycker. Fö rbudet gäller dock inte fackpublikationer och på serverings-, detalj- handels- och tillverkningsställen fö r alkoholdrycker. Den ordning som regeringen nu fö reslår har således stora likheter med den finländska lag- stiftningen. Ä ven andra länder inom Europeiska unionen har begräns- ningar när det gäller säljfrämjande åtgärder fö r alkoholdrycker. Det är trots den nu fö reslagna lagändringen nö dvändigt att de konse- kvenser domen får fö r de svenska reglerna analyseras ytterligare. Det bö r ö vervägas om det är mö jligt att infö ra mer ingripande begränsningar i rätten till marknadsfö ring av alkoholdrycker i kommersiella annonser i tryckta skrifter utan att fö r den skull komma i konflikt med EG-rätten eller den tryckfrihetsrättsliga regleringen. Utan att fö rekomma en utred- ning vill regeringen peka på att alternativ som kan undersö kas är t.ex. att infö ra särskilda krav på utformningen eller innehållet i annonserna eller ytterligare begränsningar i fråga om i vilka tidningar reklamen får fö re- komma, till exempel om den tillåtna reklamen kan begränsas till tid- ningar vilkas huvudsakliga innehåll har anknytning till mat och dryck. EG-rätten medger undantag från kravet på fri rö rlighet av varor och tjänster då det är motiverat av bl.a. folkhälsoskäl. Utredaren skall i sitt arbete utgå från den vikt som måste läggas vid skyddet fö r folkhälsan. Regeringens avsikt är att mö jligt återkomma i frågan. 5Ingripanden mot fö rbudet i tobakslagen mot vilseledande produktbeskrivningar 5HJHULQJHQV I|UVODJ Genom en ändring i 15 § tobakslagen (1993:581) mö jliggö rs ingripanden enligt det marknadsrättsliga sank- tionssystemet mot fö rbudet i 14 b § samma lag mot vilseledande pro- duktbeskrivningar. 6NlOHQ I|U UHJHULQJHQV I|UVODJ I propositionen Vissa tobaksfrågor (prop. 2001/02:64) lämnade regeringen bl.a. fö rslag till fö rbud mot vissa former av s.k. indirekt tobaksreklam. På grund av att detta fö rbud var beroende av en fö regående ändring i tryckfrihetsfö rordningen, och såle- des måste avvakta två riksdagsbeslut med mellanliggande riksdagsval, kom den slutliga behandlingen i av propositionen i denna del att äga rum fö rst hö sten 2002 (bet. 2002/03:KU2, rskr. 2002/03:1). Riks- dagen antog regeringens fö rslag och de av beslutade ändring- arna i bl.a. tobakslagen utfärdades av regeringen med ikraftträdande , jämfö r lagen (2002:811) om änd- ring i tobakslagen (1993:581). hade behandlat och antagit regeringens fö rslag till genomfö rande av det s.k. märkningsdirektivet Europaparla- mentets och rådets direktiv /37/EG av om tillnärm- ning av medlemsstaternas lagar och andra fö rfattningar om tillverkning, presentation och fö rsäljning av tobaksvaror (EGT L 194, , s. 26, Celex 32001L0037) jämfö r prop. 2001/02:162, bet. 2001/02:283. De av beslutade ändringarna i bl.a. Prop. 2002/03:87 tobakslagen utfärdades av regeringen , se lagen (2002:586) om ändring i tobakslagen (1993:581). Behandlingen av de båda propositionerna har kommit att medfö ra behov av att ånyo fattar beslut om ändring av viss bestämmelse i tobakslagen. Den bestämmelse som är i fråga är 15 § tobakslagen i vil- ken anges att åtgärder som strider mot tobakslagens bestämmelser om marknadsfö ring vid tillämpningen av marknadsfö ringslagen (1995:450) skall anses vara otillbö rlig mot konsumenter. Enligt artikel 7 i märkningsdirektivet får texter, namn, varumärken och figurativa eller andra märken som ger intrycket att en viss tobaksvara är mindre skadlig än andra inte användas på tobaksvarors fö rpackningar. Fö rbudet, som skall bö rja gälla och som avser beteckningar som mild, light, m.m., har tagits in i 14 b § tobakslagen. Fö r ett korrekt genomfö rande av märkningsdirektivet och fö r att kunna ingripa mot ö verträdelser mot fö rbudet krävs således en hänvisning nämnda bestämmelse i 15 § tobakslagen. 6 Ekonomiska och andra konsekvenser Regeringens fö rslag innebär inte några nya offentliga åtaganden och medfö r således inte några budgetkonsekvenser. Såvitt avser fö rslagens effekter fö r små fö retags arbetsfö rutsättningar hänvisar regeringen till de konsekvensanalyser som finns intagna dels i propositionen Vissa änd- ringar i alkohollagen (prop. 2000/01:97), fö r såvitt avser de båda alko- holfrågor som tas upp till fö rnyad behandling, dels propositionen Märkningsdirektivet om tobaksvaror (prop. 2001/02:126), fö r såvitt avser tobaksfrågan. Tilläggas kan att det fö rtydligande som fö reslås vad avser mö jligheten fö r restaurangfö retagare att använda drycker från sitt eget lager i vissa fall vid servering utanfö r det ordinarie driftsstället kommer att underlätta även mindre restaurangers verksamhet. Beträffande den fö reslagna begränsningen av fö rbudet fö r alkoholreklam i tryckt skrift kommer det att underlätta även fö r små fö retag att marknadsfö ra sina varor. 7.1Fö rslaget till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) Paragrafen ändras enbart på så sätt att marknadsfö ringsfö rbudet begrän- sas till att omfatta endast alkoholdrycker som innehåller mer än 15 volymprocent alkohol, se avsnitt 4.3. I paragrafen fö rtydligas att det endast är den som enbart har tillstånd fö r servering i slutet sällskap vid ett enstaka tillfälle eller som är hänvisad till att gö ra inkö p av spritdrycker, vin och starkö l som behö vs fö r verksamheten hos detaljhandelsbolaget. Se även allmänna ö verväganden i avsnitt 4.1. Fö rändringen innebär dels att para- grafen uppnår en bättre ö verensstämmelse med den motsvarande bestämmelsen fö r partihandlare i 4 kap. 5 § fö rsta stycket, dels att det står helt klart att den som har stadigvarande serveringstillstånd kan använda drycker från sitt eget lager vid servering utanfö r det ordinarie driftstället. ,NUDIWWUlGDQGH RFK |YHUJnQJVEHVWlPPHOVHUQD WLOO ODJHQ RP lQGULQJ L DONRKROODJHQ Ä ndringen i andra punkten är fö ranledd av att innehavare av parti- handelstillstånd som ännu inte är godkända som upp- lagshavare eller registrerade som varumottagare enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt skäligen bö r kunna få fortsätta sin verksamhet till ut- gången av , se avsnitt 4.2. Alkoholinspektionen har upphö rt som myndighet . Myndighetens uppgift att hålla ett register ö ver tillståndshavare enligt alkohollagen har tagits ö ver av Statens folk- hälsoinstitut. I enlighet härmed anges i sista meningen att får ha direktåtkomst till uppgifter om partihandelstillstånd i institutets regis- ter. 7.2Fö rslaget till lag om ändring i tobakslagen (1993:581) Ä ndringen innebär att ö verträdelser av fö rbudet i 14 b § tobakslagen mot vissa vilseledande produktbeskrivningar kommer att omfattas av mark- nadsfö ringslagens sanktionssystem, se avsnitt 5. Hörda myndigheters, bolags och organisationers inkomna synpunkter på förslaget 6WDWHQV IRONKlOVRLQVWLWXW har inget att erinra mot fö rslaget. .RQVXPHQWYHUNHW .2 anfö r att det är viktigt att lagändringen är väl motiverad och fö rankrad i ett EG-rättsligt perspektiv. Det krävs därfö r en utfö rlig argumentation fö r att gränsdragningen skall anses fö rsvarlig ur folkhälsosynpunkt och därmed proportionell. .RQNXUUHQVYHUNHW anfö r att den fö reslagna procentgränsen fö r fö rbud mot alkoholreklam kan ifrågasättas. Sammanfattningsvis anser verket att fö rslaget måste bli fö remål fö r ytterligare analys, bl.a. med hänsyn till EG-rätten och dess krav på proportionalitet, innan det läggs till grund fö r 6\VWHPERODJHW $NWLHERODJ har anfö rt att den fö reslagna alkoholstyrke- gränsen,15 volymprocent, kan vara olycklig i vissa fall eftersom det finns ett antal viner som ligger något ö ver denna gräns. Bolaget anfö r vidare att en mö jlig lö sning skulle kunna vara att anknyta till skattelagstift- ningens definition av vin och utgå från hur vinet tillverkas i stället fö r att ange en exakt procentgräns (se 3 och 4 §§ lagen (1994:1564) om alko- $QQRQV|UI|UHQLQJHQ anser att fö rslaget inte uppfyller kravet på pro- portionalitet i EG-rättslig mening och att det vore bättre att ta fram ny måttfullhetskriterier i samarbete med näringslivet. Hela systemet vad avser reklam fö r alkoholhaltiga drycker, inte bara reglerna som avser tryckta medier, borde ses ö ver. 6SULW 9LQOHYHUDQW|UVI|UHQLQJHQ procent torde vara fö renat med risk 6YHQVND %U\JJDUHI|UHQLQJHQ anser att fö rslaget är konkurrensbegräns- ande och oproportionerligt i EG-rättslig mening och varnar fö r att risken är stor att EG-rätten kommer att kräva en ny prö vning av alko- hollag . I stället borde regeringen, tillsammans med näringslivets parter, se ö ver hela regelverket fö r reklam. Beträffande till- sättningen av en särskild utredare anser fö reningen att utredaren borde få i uppdrag att finna en mer tidsenlig definition av måttfullhetskravet. 6YHQVND .RPPXQI|UEXQGHW har avstått från att lämna synpunkter på 7LGQLQJVXWJLYDUQD ifrågasätter att angelägenheten av att ändra den berö rda lagen motiverar det forcerade beredningsfö rfarandet och att skyndsamheten riskerar att motverka mö jligheten att finna en långsiktigt hållbar lö sning som harmonierar med EG-rätten. Tidningsutgivarna anser därfö r att även frågan om en ändring av 4 kap. 11 § alkohollagen (1994:1738) skall ö verlämnas till den särskilde utredaren. Om en lagänd- ring ändå skall gö ras nu framstår det som principiellt svårsmält att grän- sen skall definieras som en procentsats. Såvitt känt finns det inget belägg fö r att den nu fö reslagna gränsen skulle ha någon särskild betydelse fö r att stö dja statsmakternas alkoholpolitiska mål. Vad gäller tillsättandet av en utredning vill Tidningsutgivarna ifrågasätta såväl det lämpliga som det rättsligt bärande i att infö ra begränsningar till vissa på fö rhand ut- pekade och utifrån innehållsinriktning bestämda kategorier av perio- Detaljer avseende reklamens utformning bö r i fö rsta hand utvecklas genom utomrättsliga självreglerande åtgärder av näringslivet självt. 1Förslag till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) Härigenom fö reskrivs att 4 kap. 11 § alkohollagen (1994:1738) skall ha fö ljande lydelse. 1XYDUDQGH O\GHOVH )|UHVODJHQ O\GHOVH Vid marknadsfö ring av sprit- drycker, vin HOOHU VWDUN|O till kon- sumenter får inte användas kom- mersiella annonser i periodiska skrifter eller andra skrifter på vilka tryckfrihetsfö rordningen är till- lämplig och som med avseende på ordningen fö r utgivningen är jäm- fö rbara med periodiska skrifter. Detta gäller dock inte i fråga om skrifter som tillhandahålls endast på fö rsäljningsställen fö r sådana drycker. Vid marknadsfö ring av sprit- drycker RFK DY vin VRP LQQHKnOOHU PHU lQ YRO\PSURFHQW DONRKRO till konsumenter får inte användas kommersiella annonser i perio- diska skrifter eller andra skrifter på vilka tryckfrihetsfö rordningen är tillämplig och som med avse- ende på ordningen fö r utgivningen är jämfö rbara med periodiska skrifter. Detta gäller dock inte i fråga om skrifter som tillhanda- hålls endast på fö rsäljningsställen fö r sådana drycker. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1999:1001. Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1lUYDUDQGH f.d. regeringsrådet , regeringsrådet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande ö ver fö rslag till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738). Fö rslaget har infö r Lagrådet fö redragits av kammarrättsassessorn Fö rslaget fö ranleder fö ljande yttrande av /DJUnGHW: I lagrådsremissen fö reslår regeringen en ändring i 4 kap. 11 § alkohol- lagen. Det nuvarande fö rbudet mot marknadsfö ring av spritdrycker, vin och starkö l till konsumenter genom kommersiella annonser i periodiska skrifter och andra skrifter på vilka tryckfrihetsfö rordningen är tillämplig fö reslås bli begränsat till att gälla endast spritdrycker och vin som inne- håller mer än 15 volymprocent alkohol. Bakgrunden till fö rslaget är att i en dom har funnit att det nu- varande fö rbudet när skyddssyftet ställs mot fö rbudets betydelse som handelshinder enligt artiklarna 28 och 49 i EG-fö rdraget måste beteck- nas som alltfö r långtgående och därmed Konsekvensen därav var enligt fö relåg hinder mot att i domstolens mål tillämpa fö rbudet. remissen uttalar regeringen som sin bedö mning att den reglering som fö reslås är proportionerlig i EG-rättslig mening i avvägningen mellan skyddet fö r folkhälsan och den fria rö rligheten fö r varor och tjänster. I lagrådsremissen redovisas ingen utredning eller närmare analys som grund fö r regeringens bedö mning. Under fö redragningen har upplysts att lagstiftningsärendets beredning har inskränkts till att några myndigheter, bolag och organisationer har beretts tillfälle att lämna synpunkter på ett utkast till lagrådsremiss i samband med det interna delningsfö rfarandet i . Av dessa myndigheter, bolag och organisationer har endast en lämnat fö rslaget utan erinran. Vad som sålunda fö rekommit uppfyller enligt Lagrådets mening inte på ett godtagbart sätt det bered- ningskrav som måste ställas i fråga om ett lagstiftningsärende av detta slag. Varfö r gränsen fö r fö rbudet skall gå vid just 15 volymprocent har inte motiverats ö vertygande. har påpekat att den fö reslagna alkoholstyrkegränsen kan vara olycklig i vissa fall, eftersom det finns ett antal viner som ligger något ö ver gränsen. En blick i Systembolagets katalog ger också vid handen att det fö reslagna fö rbudet skulle komma att gälla exempelvis fö r vissa sherrymärken men inte fö r vissa andra. En sådan ordning kan knappast godtas från en ren rättvise- synpunkt. På det underlag som har presenterats i ärendet kan Lagrådet inte till- styrka lagrådsremissens fö rslag. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , . O., , ., Andnor, Nuder, , Regeringen beslutar proposition 2002/03:87 Vissa alkohol- och tobaksfrågor