prop · GQ031d18 · 2003-01-01 00:00:00 — Utredaren skulle bl.a. föreslå mål för studie- och yrkesvägledning i olika skolformer samt bedöma vilka åtgärder som krävs för att målen skall nås. överlämnade utredaren sitt slutbetänkande karriärvägledning.se.nu (SOU 2001:45) till regeringen. Av betänkandet framgår att utredaren bedömer att läroplanens mål för studie- och yrkesvägledning är tillräckligt omfattande och tydliga men att personalens gemensamma ansvar för dessa frågor inte tas fullt ut. Betänkandet har remissbehandlats. Regeringen avser att med utgångspunkt i förslagen i betänkandet återkomma i frågorna om vägledning vad gäller hela skolväsendet. Gymnasieskolans uppgift är att utveckla eleven som individ, förbereda eleverna för ett demokratiskt samhällsliv och ett utvecklande arbetsliv, samt lägga grunden för vidare studier och skapa medvetenhet om behovet av ett livslångt lärande. Förändringar i arbetslivet och samhällslivet i övrigt ställer nya krav på medborgarnas utbildning. Dessa förändringar medför bl.a. att gymnasieskolans programutbud behöver ses över. En kommitté tillkallades enligt regeringsbeslut med uppdrag att bl.a. utreda och lämna förslag till en framtida utformning av gymnasieskolans studievägsutbud (dir. 2000:35). Kommittén fick tilläggsdirektiv (dir. 2001:8) att föreslå bl.a. hur samverkan mellan skola och arbetsliv kan utvecklas samt hur ett ökat inslag av lärande i arbetslivet bör utformas. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Genom regeringsbeslut har kommittén fått ytterligare uppdrag (dir. 2002:8) och förlängd utredningstid. Kommittén skall bl.a. utreda behovet av utökade möjligheter för kommuner att samverka om delar av gymnasieutbildningar. Kommittén skall också redovisa en strategi för genomförandet av sina förslag. Kommittén lämnar sitt betänkande till regeringen . Regeringen planerar att presentera en proposition . kommer i samband därmed att få i uppdrag att förbereda för förändringar i gymnasieskolan. Tillträdesreglerna till universitet och högskola har stor betydelse för hur ungdomar väljer utbildningsvägar och kurser i gymnasieskolan samt för vilken vikt de lägger vid studier i skilda ämnen. Erfarenheterna visar att det är viktigt att elever, lärare och högskola har kännedom om de villkor som skall gälla och att de båda systemen därför behöver förändras i ett sammanhang. I samband med att förslag till den framtida utformningen av gymnasieskolan presenteras blir det därmed angeläget att också se över hur tillträdesreglerna skall se ut. Utvecklingen av det individuella programmet Andelen elever på det individuella programmet har kontinuerligt ökat och det finns inget som tyder på att denna trend ändras. Att av förstaårseleverna i gymnasieskolan finns på individuella program är oacceptabelt. Det är ansvar att följa upp eleverna och erbjuda dem den undervisning som krävs för att de skall uppnå målen. Regeringen vill inte sänka förkunskapskraven till de nationella programmen. Kravet på behörighet i svenska/- svenska som andraspråk, matematik och engelska kommer därför att ligga fast. Avsikten med individuella program och kraven på behörighet har dock inte varit att eleverna skall hindras från att ta del av de nationella programmens kursutbud. Riksdag och regering har, genom att tydliggöra programinriktade individuella program (PRIV) i lagstiftningen, understrukit vikten av en koppling mellan individuella och nationella program. Andelen elever på PRIV utgör av de elever som går på individuella program. Detta visar att eleverna inte får möjlighet att ta del av de nationella programmens kursutbud i önskad omfattning. Regeringen har mot denna bakgrund tillsatt en arbetsgrupp för att se vilka förändringar som bör göras beträffande elevers rätt att följa kurser på ett nationellt program. Dessa förändringar är så angelägna att de bör göras innan eventuella ändringar som föranleds av förslagen från kan träda i kraft. Regeringen bedömer att yrkesutbildningen är ett särskilt viktigt utvecklingsområde vid genomförandet av den nya gymnasieskolan som väntas följa av gymnasiekommitténs förslag. Det handlar om att förstärka och förnya utbildningen i både kärnämnen och karaktärsämnen. Karaktärsämnena måste bättre följa arbetslivets utveckling så att det ständigt går att aktualisera och förnya innehållet efter det moderna arbetslivets krav. För att tillgodose arbetslivets kvalitetskrav utgör undervisning och lärande i arbetslivet en viktig del i gymnasieskolans yrkesutbildningar. Genom denna tillförs utbildningen viktiga kvaliteter, som gör att utbildningsmålen uppnås i högre grad. För att den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen skall få den kvalitet som är nödvändig måste kontakterna och informationsutbytet mellan skolan och arbetsplatsen stärkas. Skolan har bl.a. ett ansvar för att företagens handledare utbildas i sin roll att stödja elevens lärande. Skolan har också ett ansvar för att informera arbetslivet om de stora möjligheter som finns att delta i utformning, planering och genomförande av den grundläggande yrkesutbildningen inom ramen för gymnasieskolan. För detta krävs lärare som tar helhetsansvar för ett utbildningsprogram och som har förmåga att leda verksamheten och som ser möjligheter i samverkan med kollegor och arbetsliv. Inte minst i ett framtidsperspektiv finns det, enligt regeringens bedömning, behov av lärartjänster som utgör den sammanhållande pedagogiska kraften inom utbildningen. Med ett ökat inslag av personal från arbetslivet som lärare för specifika utbildningsavsnitt blir helhetsansvaret för yrkesutbildningens planering, uppläggning och genomförande allt viktigare. Utvecklingstjänster med detta pedagogiska helhetsansvar kommer enligt regeringens bedömning att stärka kvaliteten i utbildningen. Utbildning är inte bara en angelägenhet för utbildningsväsendet. Det finns även ett starkt in- tresse i svenskt näringsliv, fackliga organisationer och offentlig verksamhet att medverka till att yrkesutbildningen utvecklas och får en höjd kvalitet. Regeringen planerar därför att ta initiativ till skapandet av en särskild yrkesutbildningsdelegation med personer från näringsliv, fackliga organisationer och offentlig verksamhet. Delegationen skall tillsammans med berörda myndigheter verka för att ett fortsatt utvecklingsarbete för att finna nya former för samverkan mellan gymnasieskolans yrkesutbildningar och arbetslivet kommer till stånd. Yrkesutbildningsdelegationen bör också få i uppdrag att identifiera ett antal strategiska utvecklingsområden som påtagligt kan bidra till att höja yrkesutbildningens popularitet och kvalitet. Insatser för att främja yrkesutbildningens internationalisering EU:s stats- och regeringschefer uppmanade i slutsatserna från Europeiska rådets möte i medlemsländerna och kommissionen att fördjupa samarbetet på yrkesutbildningsområdet när det gäller att göra de olika ländernas utbildningar och utbildnings- och kompetensbevis tydliga och förståeliga länderna emellan. Det yttersta syftet med samarbetet är att höja kvaliteten i yrkesutbildningen i samt att öka möjligheterna till rörlighet över gränserna. Enligt ett förslag från den av Europeiska kommissionen och styrelsen för för utveckling av yrkesutbildning (CEDEFOP) inrättade arbetsgruppen for Transparency of Qualifications, har regeringen gett i uppdrag att fungera som nationellt referenscentrum för information om yrkesutbildning i gymnasieskolan och vuxenutbildningen. Inom ramen för centrumet administreras även den nyinrättade verksamheten med arbetsplatsförlagd utbildning (APU) utomlands för elever på gymnasieskolans yrkesförberedande program. har fördelats till omkring 300 elever på 35 skolor. I regeringens utvecklingsplan för kvalitetsarbetet i förskola, skola och vuxenutbildning (skr. 2001/02:188) aviserades regeringens avsikt att utöka möjligheterna till deltagande i utbytesprogram och praktik i utlandet för elever i gymnasieskolans yrkesförberedande utbildningar. Eftersom detta har stor betydelse för näringslivets utveckling är det regeringens ambi- 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 tion att i samverkan med näringslivet genomföra dessa utvecklingsinsatser. Regeringen avser vidare att ta initiativ till ett samarbete med utvecklingsländer inom gymnasieskolans yrkesförberedande utbildningar. Inom högre utbildning finns ett program, , som möjliggör ömsesidigt utbyte av lärare och studenter mellan och utvecklingsländer. Internationella kontakter ger ökad kunskap om och förståelse för andra länder och kulturer. Regeringen anser att det är viktigt att denna kunskap och förståelse även sträcker sig till länder utanför . Ett samarbete med utvecklingsländer för gymnasieskolans yrkesförberedande utbildningar bör också kunna bidra till en ökad förståelse för utvecklingsfrågor hos målgruppen. kommer att få regeringens uppdrag att, i samarbete med Sida, Internationella programkontoret för utbildningsområdet och andra berörda instanser, utreda förutsättningarna för att inrätta en dylik verksamhet samt föreslå former för genomförandet. I uppdraget kommer att ingå att lämna förslag till programmets omfattning samt lämplig kostnadsfördelning och finansiering. Uppdraget skall redovisas till regeringen . Resultatredovisning finns även i regeringens skrivelse Utvecklingen inom den kommunala sektorn (skr. 2000/01:102). Uppgifterna i det följande är i huvudsak hämtade ur rapportserier Barnomsorg och skola i siffror respektive Barnomsorg, skola och vuxenutbildning Jämförelsetal för huvudmän. rapporter är även tillgängliga på verkets webbplats (). Där finns även omfattande uppföljningsinformation om resultat och kommunernas ansökningar om bidrag för bl.a. personalförstärkning. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 /02 gick drygt 99 600 barn i förskoleklass, vilket är en minskning jämfört med föregående år vilket förklaras av att årskullen sexåringar är mindre än året innan. Andelen av årskullen sexåringar som var inskrivna i förskoleklass var dock, , oförändrad jämfört med föregående år. Av de sexåringar som inte återfanns i förskoleklassen gick majoriteten i årskurs 1. av alla elever i förskoleklass gick i förskoleklass på en fristående skola. Förskoleklassen är i de flesta fall integrerad med och i stort sett alla elever i förskoleklass har samma pedagogiska ledning, dvs. samma rektor, som en grundskola. Antalet anställda i förskoleklass omräknat till årsarbetare har minskat sedan föregående läsår och uppgick /02 till drygt 8 100. Personaltätheten, mätt som antal årsarbetare per hundra elever, var 8,2, vilket är en liten ökning jämfört med föregående år. Den totala kostnaden för förskoleklassen var . Kostnaden per elev var . Jämfört med föregående år har kostnaden per elev ökat . Förklaringen till detta är huvudsakligen att antalet inskrivna barn har sjunkit utan motsvarande minskning av resurserna. /02 gick det totalt 1 059 000 elever i . Det innebär en marginell ökning jämfört med föregående läsår. Elevantalet har nått en högsta nivå och väntas minska kommande läsår. I fristående grundskolor har antalet elever ökat jämfört med föregående läsår. Andelen elever i som återfanns i fristående skolor var . Den totala kostnaden för uppgick till . Kostnaden per elev beräknas uppgå till , vilket är en ökning jämfört med . statistik visar att kostnaderna för undervisning ökar relativt sett mest. I denna post ingår bl.a. lönekostnader. fanns inom den kommunala i genomsnitt 7,8 lärare (heltids- tjänster) per 100 elever. Det innebär att lärartätheten har ökat något . I de fristående skolorna fanns vid samma tillfälle 7,5 lärare per 100 elever. redovisar ett nytt mått antal pedagogisk personal (heltidstjänster) per 100 elever som visar i vilken omfattning det även finns annan pedagogisk personal i skolan. Förutom lärare omfattar måttet också de förskollärare, fritidspedagoger och fritidsledare som tjänstgör i . I de kommunala grundskolorna var antalet pedagogisk personal 8,1. Det innebär en ökning sedan föregående läsår. I de fristående skolorna var antalet 7,9. I den kommunala var andelen lärare med pedagogisk utbildning /01. Det innebär en minskning /01. Andelen lärare med pedagogisk utbildning i de fristående skolorna var /02, vilket innebär en ökning jämfört med föregående år. Enligt preliminära uppgifter från är andelen elever som går ut utan att vara behöriga till de nationella programmen i gymnasieskolan oförändrad jämfört med . Var tionde elev av dem som gick ut årskurs 9 fick inte godkänt betyg i ämnena svenska, engelska eller matematik, dvs. det som krävs för att få börja på ett nationellt program. med det nya betygssystemet, 1998 och 1999, var andelen utan gymnasiebehörighet något lägre än , . Även i de enskilda ämnena är resultaten i stort sett desamma . uppnådde inte målen för godkänt i svenska. Motsvarande andelar för engelska och matematik var . I svenska som andraspråk var det som inte fick godkänt betyg enligt den preliminära statistiken. Det är några procentenheter högre än , då andelen legat . Det finns ännu inga meritvärden (genomsnittlig betygsnivå) för . Det genomsnittliga meritvärdet för (202,9) var dock i stort sett oförändrat jämfört med året innan. Det finns dock skillnader mellan kommunala och fristående skolor. Meritvärdet är högre i fristående skolor och det har också ökat något till 228,0. De kommunala skolornas meritvärde har minskat något till 202,2. Glädjande är att pojkar med utländsk bakgrund har ökat sitt genomsnittliga meritvärde. farande har dock flickor med svensk bakgrund högst meritvärde, därefter flickor med utländsk bakgrund, därnäst pojkar med svensk bakgrund och lägst meritvärde har pojkar med utländsk bakgrund. /01 gick det 638 elever i den statliga specialskolan för döva och hörselskadade, en i stort sett oförändrad nivå sedan föregående år. Av dessa bodde 159 elever i elevhem eller annat enskilt boende än föräldrahemmet. Dessutom fick knappt 150 elever enligt övergångsbestämmelser utbildning i specialskola vid statliga resurscenter. Enligt årsredovisning var de totala kostnaderna för specialskolan för döva och hörselskadade . Lärartätheten har ökat jämfört med föregående år, från 36 lärare per 100 elever till 2001. Andelen lärare med pedagogisk utbildning har minskat från , och andelen lärare med specialpedagogisk utbildning har minskat från . Andelen elever i den obligatoriska särskolan fortsätter att öka. har antalet elever ökat från ca 10 700 till 14 300, vilket motsvarar en ökning på . ökade antalet elever i . För /02 var lärartätheten 25,3 lärare per 100 elever, vilket i stort sett var samma som föregående läsår. uppgick kostnaden per elev i obligatoriska särskolan (huvudman) till (exkl. kostnad för skolskjuts). Jämförande kostnaden var per elev. /01 fick 52 elever slutbetyg från reguljär grundskoleutbildning vid svenska utlandsskolor. Dessa elever, 25 flickor och 27 pojkar, avgick från 6 olika utlandsskolor, fyra i och två i . Det genomsnittliga meritvärdet var betydligt högre , 256 i förhållande till föregående år då det låg på 237. Flickorna hade något högre genomsnittligt meritvärde än pojkarna, 258 jämfört med 253. /02 gick totalt 311 100 elever i gymnasieskolan vilket är en ökning jämfört med året innan. av eleverna gick i 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 kommunala gymnasieskolor, gick i gymnasieskola anordnad av och gick i fristående gymnasieskolor. Den totala kostnaden för gymnasieskolan var 2001 (exkl. skolskjuts), vilket är en ökning jämfört med föregående år då motsvarande kostnad uppgick till . har antalet elever ökat med . Detta innebär att kostnaden per elev har ökat och uppgår till . Skillnaden mellan olika huvudmän är dock stor. Kostnaden per elev i gymnasieskola var 2001, medan den var . Kostnaden per elev i fristående skolor var . Dessa kostnader är dock inte jämförbara, då den procentuella andelen elever på respektive program inte är densamma för offentliga och fristående gymnasieskolor. Fördelningen mellan män och kvinnor när det gäller förstahandssökande till olika gymnasieprogram är alltjämt oförändrad. Nästan bara män söker till bygg-, el- energi-, fordons- och industriprogrammen medan omvårdnads-, hantverkssamt barn- och fritidsprogrammen har övervägande andel kvinnliga sökande. Andelen elever som fått slutbetyg från ett nationellt program efter att de börjat i gymnasieskolan har nedgång ökat. Av de elever som började i gymnasieskolan fick slutbetyg senast Av de elever som fick slutbetyg hade grundläggande behörighet för universitets- och högskolestudier, vilket innebär en ökning i förhållande till föregående år. Andel elever som fortsatte sin utbildning i högskolan efter avslutad utbildning i gymnasieskolan uppgick till , vilket är en ökning jämfört med föregående år. /02 gick det drygt 5 500 elever i gymnasiesärskolan. Av dessa deltog 2 238 i ett individuellt program, övriga elever gick på ett nationellt eller specialutformat program. Sedan föregående läsår har antalet elever inom gymnasiesärskolan ökat med . Kostnaden per elev var . var jämförande kostnad per elev. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 /01 fick 30 elever slutbetyg från gymnasieprogram vid svenska utlandsskolor, varav nästan samtliga med grundläggande behörighet till högskolestudier. fick i förordningen (2000:690) om försöksverksamhet med lärande i arbetslivet inom gymnasieskolan uppdraget att efter ansökan fördela de 2 000 elevplatser regeringen ställt till försöksverksamhetens förfogande. Försöket avser elever som påbörjar sin gymnasieutbildning före . Fram t.o.m. hade 1 539 platser fördelats på 46 olika skolhuvudmän, varav 2 var fristående gymnasieskolor. Ansökningar om 264 elevplatser fanns under handläggning. Enligt är utnyttjandegraden av tilldelade platser än så länge låg. har ca hälften av platserna använts. Som orsak härtill har nämnts bl.a. tröghet att få ut information till elever om möjligheten. Initiativet till deltagande i försöksverksamheten har på lokal nivå oftast kommit från skolan/- huvudmannen (). Företagens representanter i försöken är positiva till möjligheten att få vara med och påverka utbildningens uppläggning. Även deltagande elever är i de flesta fall nöjda med den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. Internationella kontakter i skolorna fördelade Internationella programkontoret i statliga bidrag till drygt 500 skolor för att främja deras internationella kontakter. Pengarna användes bl.a. till utbyten för lärare och elever och till lärares aktiva deltagande i internationella konferenser. I en kartläggning som gjort på uppdrag av Internationella Programkontoret, framkommer att sju av tio svenska skolor har etablerade internationella kontakter. Gemensamma projekt och personliga kontakter mellan elever, lärare och skolledare är vanliga samarbetsformer. De flesta har kontakt med skolor i andra EU-länder och kulturellt utbyte anges som det vanligaste syftet med verksamheten. När det gäller finansieringen uppger av skolorna att de internationella kontakterna betalas med pengar som samlas in bland elever, lärare och föräldrar. får finansiering via kommunala medel, via EU-programmen och da och av skolorna får statliga medel. Av de intervjuade skolledarna på de 501 skolor som deltog i undersökningen tyckte att möjligheterna till internationellt skolsamarbete har förbättrats . Skolan tillhör de samhällsinstitutioner som berör oss mest och har stor betydelse för samhällets utveckling. Det är något som återspeglas i såväl den offentliga debatten som den privata i varje hem. Elevers och föräldrars förväntningar på skolan är därför stora. Internationellt sett står den svenska skolan sig väl. Svenska femtonåringar presterar över genomsnitt i läsförståelse samt matematiskt och naturvetenskapligt kunnande. resultat är bättre än OECD- genomsnittet i faktisk läsförmåga och attityder till läsning och endast tre länder har signifikant bättre resultat än . Resultaten från (Programme for International Student ) visar att tillhör de sex länder som har lägst total variation i resultaten mellan de bäst och sämst presterande inom skolor och mellan skolor. Detta visar bl.a. att den svenska skolan i mindre utsträckning segregerar på skolnivå. Analyser visar också att den sociala bakgrunden i lägre grad påverkar svenska elevers resultat än vad som gäller för OECD-genomsnittet. Även om den svenska skolan visar goda resultat internationellt sett finns det ingen anledning att slå sig till ro. Det finns problem i skolans resultat och arbetsförhållanden som är viktiga att framhålla och åtgärda. Förmågan att läsa och förstå är helt central för att en elev skall kunna gå vidare och tillgodogöra sig kunskaper även i andra ämnen. Sambandet mellan läsförmåga och matematik har uppmärksammats i många sammanhang. De barn som redan tidigt halkar efter i sin läsutveckling kan senare få större svårigheter som är svårare att reparera. Ett resultat från ger särskild anledning till oro. I , liksom i de flesta ickeengelskspråkiga länder, har elever med utländsk bakgrund ett mycket lägre genomsnittsresultat än elever med inhemsk bakgrund. Resultatstatistiken från visar att en tidigare negativ trend tycks ha bromsats upp. Andelen elever som inte uppnår målen i samtliga ämnen är oförändrad liksom andelen elever som inte är behöriga till gymnasieskolan. Dessa elever omfattar av en årskull. Grundkunskaper i basämnena matematik, svenska och engelska som krävs för behörighet till gymnasieskolan är nödvändiga för alla, men även övriga ämnen är viktiga för varje elevs fortsatta lärande och personliga utveckling. Därför måste andelen elever med fullständiga betyg öka. I gymnasieskolan finns en alltför stor andel som inte uppnår målen och får ett slutbetyg. En viss förbättring har dock skett, t.ex. har andelen elever i gymnasieskolans yrkesutbildning med behörighet till högskolestudier ökat. Ett särskilt allvarligt problem är att vissa grupper av elever med annat modersmål än svenska i betydligt högre utsträckning än andra lämnar skolan utan fullständiga betyg. Olika undersökningar visar att modersmålsundervisningen och undervisningen i svenska som andraspråk till stor del brottas med likartade problem i form av lärarbrist, marginalisering av ämnet m.m. Regeringen menar att särskilda insatser behövs för att förbättra förutsättningarna för dessa elever. Inte minst behöver situationen för de elever som kommer till uppmärksammas. Detta kommer att ske bl.a. inom ramen för det uppdrag som regeringen avser att ge till skolutvecklingsmyndigheten för att förbättra utbildningsvillkoren i segregerade områden. Skolans resurser och arbetsförutsättningar hade kommunerna en ansträngd ekonomi, något som också påverkar de resultat vi ser . Kommunernas ekonomi blir nu bättre bl.a. genom ökade statsbidrag. Effekterna av att resursnivån ökat börjar nu visa sig. ökade lärartätheten i skolan som helhet /02. Personaltätheten har en stor betydelse för skolans resultat, särskilt för de elever som behöver mer stöd. Genom samhällets ökade utbildningskrav har också antalet elever i skolan ökat i princip alla elever tillbringar sammanlagt i och gymnasieskolan. Detta ställer krav på fler vuxna i skolan i form av lärare, elevvårdspersonal, bibliotekarier m.fl. Den mest omfattande ekonomiska satsningen är införandet 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 av stöd till personalförstärkning i skola och fritidshem. För att förbättra förutsättningarna för att höja skolans resultat har ett bidrag till kommunerna införts. Avsikten är att medlen skall användas för personalförstärkningar som är strategiska för att nå en ökad måluppfyllelse. Nivån på stödet utvecklas successivt fr.o.m. /02 för att 2005/06 omfatta , vilket motsvarar ungefär 15 000 heltidsanställda. Den svenska lärarkåren är erfaren och har en internationellt sett hög medelålder. Ett problem är dock att många lärare går i pension, vilket sammanfaller med den kommande elevpuckeln i senare år och därefter i gymnasieskolan. Personaltätheten är dock inte den enda faktorn av betydelse för skolans resultat.