mot · GR02So513 · 2003-10-07 00:00:00 — Bättre kontakter mellan läkare med olika uppgifter och bättre kännedom om transplantationskirurgins behov kan förmodligen göra stor nytta. Informationen till allmänheten har varit alltför mycket av stor engångsinsats och åtföljande tystnad. Grundproblemet liknar det som finns vid förebyggande folkhälsoarbete. Det är därför viktigt att man är ihärdig och att upplysning om organdonationer pågår oavbrutet. Vad som här anförts om organdonationer bör ges regeringen till känna. De snabbt ökande kostnaderna för läkemedel har delvis sin förklaring i medicinska framsteg och nya möjligheter att framgångsrikt behandla sådant som var svårt att bota eller lindra. Men kostnadsutvecklingen har också andra sidor, och det är viktigt att inte bristande kostnadskontroll och alltför höga priser blir en onödigt stor börda på skattebetalarna och välfärdssystemet. De regeländringar som gjorts efter att vi från liberalt håll varit pådrivande, såväl i regering som i opposition om att dyrare läkemedel kan ersättas med likvärdiga men billigare s k generika har givit goda resultat. Det har blivit avsevärda besparingar för skattebetalarna, och det är tråkigt att inte dessa uppnåddes tidigare. Förseningen hade sin orsak i långvarigt socialdemokratiskt motstånd. Denna möjlighet till besparingar med bibehållen vårdkvalitet är dock ännu inte så väl utnyttjad som den kan bli. Reglerna om läkemedelsförskrivningen bör skärpas så att det normala skall vara att läkaren inte skriver ut ett visst företags preparat utan anger den vetenskapliga beteckningen på receptet. Denna får vid behov kompletteras av läkaren med närmare uppgifter om preparat, förutsatt att det finns medicinska skäl för detta. En sådan statlig åtgärd kan väntas leda till ytterligare besparingar, och resultatet av detta bör delas mellan staten och landstingen, eftersom en kostnadsdelning är grunden för den nuvarande ordningen för finansiering av läkemedelskostnaderna. Regeringen förutsätts lägga fram erforderliga förslag till , och det bör ges regeringen till känna. Vi beräknar statens andel av besparingen till , vilket är beaktat i vårt partis budgetalternativ. När regeringen återkommer med det nämnda förslaget påverkas de ekonomiska relationerna mellan stat och landsting under utgiftsområde 25. 3.10.1 Producentobunden utbildning om läkemedel Den producentobundna utbildningen om läkemedel borde bli mer prioriterad och öka i omfattning. Det medför ett behov av utbyggnad av ämnesområdet klinisk farmakologi, och att resurser vid såväl universiteten som avdelas för utbildning och information. Förskrivarna måste få möjlighet till utbildning inom ramen för sin tjänst. Tid måste också avsättas för såväl läkare, sköterskor som farmaceuter att förmedla kunskap om läkemedel till både konsumenter och blivande konsumenter. Detta bör ges regeringen till känna. Det är av flera skäl angeläget att uppföljningen av förskrivning och användning av läkemedel förbättras. Användning av arbetsplatskod eller motsvarande på recept har stor betydelse för möjligheterna att göra sådan uppföljning. Regeringens förslag som antogs var dock utformat så att bl.a. de läkare som saknar fast arbetsplats, t.ex. pensionerade läkare och läkare som arbetar i forskningsverksamhet, inte kommer att kunna förskriva läkemedel med subvention. Den arbetsinsats som dessa läkare gör och som sannolikt har avsevärd betydelse för att avlasta hälso- och sjukvården går därmed förlorad. Förslaget fick också en åldersdiskriminerande effekt. Regeringen bör återkomma till med förslag till ett system med arbetsplatskoder eller motsvarande som omfattar alla förskrivare. 3.10.3 Läkemedel i lasarettsanknuten hemsjukvård Hemsjukvård med nära anknytning till sjukhusvården har långt större betydelse än tidigare vid vård för svåra sjukdomar. Denna utveckling är positiv, det ligger ett stort värde i att få vård i närheten av familj och vänner där man känner sig trygg. När det gäller mediciner uppstår dock ibland oönskade följder. En patient som vid sjukhusvistelse skulle ha fått medicin kostnadsfritt får inte detta i lasarettsanknuten hemsjukvård. Det rimliga är här att man när det gäller medicinerna gör på samma sätt som om patienten varit kvar på sjukhus. Regeringen bör här återkomma med förslag till erforderliga regeländringar. 3.10.4 Förskrivning av narkotiska eller andra beroendeframkallande preparat I narkomanvård finns numera flera substanser som används för att dämpa suget efter narkotika genom att tillföra ett annat medel med delvis liknande verkningar. Förskrivning av sådana medel kan i kontrollerade former vara av värde och underlätta övergång till ett normalt liv. Men förskrivning av sådana preparat kan också, om den sköts illa, innebära stora risker för att det som skall vara ett läkemedel i själva verket används som ännu ett missbruksmedel och rentav läcker ut på den illegala marknaden och överlåts mellan olika narkomaner. För metadon gäller i särskilda begränsningar i rätten att skriva recept. För ett nyare medel som Subutex, som har en delvis likartad användning, finns inte dessa begränsningar utan det kan i princip skrivas ut av vilken läkare som helst. Detta är inte rimligt. Det innebär en risk att en omfattande legalförskrivning av narkotika successivt blir en metod att hantera narkomaner, och att detta på sina håll införs utan den kontroll som kännetecknar t ex ett strikt kontrollerat metadonprogram. innebär de nya medlen behandlingsmöjligheter som, om de används i rätt sammanhang och i kontrollerade former, kan vara mycket betydelsefulla i den kvalificerade missbrukarvården. Regeringen bör återkomma till med lagförslag som ger utrymme för sådan användning, men också innebär större möjligheter att begränsa rätten att skriva recept för sådana läkemedel och andra preparat som är riskabla då det gäller narkomani och läkemedelsmissbruk. 3.10.5 Över- och feldosering Läkemedel är den vanligaste behandlingsformen i hälso- och sjukvården. I genomsnitt följer varannan patient inte läkarens ordination, vilket kan leda till behandlingsmisslyckanden, uteblivna effekter och biverkningar. En fjärdedel av alla intagningar av patienter på medicinklinik har uppskattats bero på felanvändning av läkemedel. Vad det kostar svensk hälso- och sjukvård är inte känt. Om av patienterna inte tar läkemedlet alls kan kassationen uppskattas till kanske . Den grupp som konsumerar mest läkemedel är äldre personer, och de är även den grupp som oftast behöver sjukhusvård på grund av felmedicinering. I äldreboenden behövs det läkemedelsronder som regelbundet går igenom läkemedelsanvändningen i syfte att undvika felmedicinering och överdosering. Utöver detta är det en stor fördel om den äldre patienten har en egen husläkare. Det skulle förbättra översikten över patientens läkemedelskonsumtion och spara kostnader för både patienter och samhället. Men även då det gäller sjukskrivna personer finns allvarliga problem med fel- och övermedicinering, som i stället för att lindra och bota i stället förvärrar situationen för patienten och gör sjukskrivningar längre. har kommit fram till att av de sjukskrivna som använder smärtstillande medel, sömnmedel eller lugnande medel har utvecklat beroende eller fysisk tillvänjning som kan försvåra återgång i arbete. Detta är ett allvarligt kvalitetsproblem i vården och en bidragande orsak till ökningen av långa sjukskrivningar och sjukpensioneringar. Mot bakgrund av det lidande som felanvändning av läkemedel förorsakar patienterna, de ökande läkemedelskostnaderna och kostnaderna för konsekvenserna av felbehandlingen, är det nödvändigt med en nationell handlingsplan för att åstadkomma en optimal läkemedelsanvändning, dvs. rätt läkemedel till rätt patient på rätt indikation i rätt dosering under rätt behandlingstid och i rätt administreringsform. Detta kan underlättas med läkemedelslistor, som gör att läkaren kan se vilken annan förskrivning som gjorts. Inte minst i äldrevården kan detta vara till stor hjälp. I denna fråga har en utredning framlagts, och vi utgår från att ärendet under detta läggs fram till för beslut. Det som här anförts om över- och feldosering av läkemedel bör ges regeringen till känna.