mot · GQ02Fi13 · 2003-04-29 00:00:00 — med anledning av skr. 2002/03:101 Årsredovisning för staten 2002 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skrivelsen visar att redan givna åtaganden inte kan finansieras med regeringens nuvarande politik. begär att regeringen utreder möjligheterna att för statsfinansernas del skapa liknande mått som balanstalet i pensionssystemet för att mäta åtaganden mot framtida finansieringsmöjligheter. Årsredovisningen för staten ger en utgångspunkt för analys av statens verksamhet och finansiella ställning. Den belyser den underliggande svagheten i statsfinanserna som man kan konstatera att det finns möjligheter att utveckla nya metoder för att på ett tidigt stadium ge varningssignaler när alltför stora åtaganden görs utan att långsiktiga förutsättningar finns. Den stora känsligheten i statens finanser belyses av redovisningen av den konsoliderade resultaträkningen för staten 2001 och 2002, återgiven i tabell 1. Konsoliderad resultaträkning 2001 och 2002 -42,7 -74,0 Resultat från andelar i dotter- och intresseföretag -6,2 -87,4 -39,0 -31,8 Källa: Årsredovisning för staten 2002 Känsligheten för den ekonomiska utvecklingen visas av att den lägre ekonomiska tillväxten minskade intäkterna och kostnaderna kraftigt. Försämringen blev nästan . Resultatet hjälptes upp av det finansiella nettot. Denna förbättring förklaras främst av förstärkningen av valutakursen jämfört med . Statens resultat i ett femårsperspektiv framgår av diagram 1. Det är som har mera betydande överskott, 1999 och 2001. I båda fallen handlar det i huvudsak om engångsförändringar. handlade det främst om lägre finansiella kostnader och 2001 om skatteintäkter från näringslivsvinster och engångsinleverans från . Det handlar således inte om långsiktigt stabila intäkter. Den marginal som resultatet utgör riskerar att försvinna med den svaga ekonomiska utveckling som kommer . Som vi framhållit i olika sammanhang har regeringen alldeles för små säkerhetsmarginaler för att skydda angelägna verksamheter mot nedgångar i ekonomin. Kostnaderna växer dels med automatik, dels som följd av nya åtaganden medan de intäkter som ska finansiera åtagandena är instabila. Situationen kan också belysas med material ur statens balansräkning. Statens egenkapital är negativt, nettoförmögenheten är negativ. En viss minskning av denna negativa förmögenhet har skett. Den största minskningen har skett med överföringen av medel från AP-fonderna. I tabell 2 redovisas nettoförmögenheten och bruttoskulden, statsskulden. Källa: Årsredovisning för staten 2002 Även med den optimistiska prognos som regeringen gör för statsfinanserna kommer statsskulden och den negativa nettoförmögenheten att växa. Statens nettoförmögenhet och statsskulden * För att få jämförbarhet har den uppskrivning av statsskulden med 44 mdr som gjordes /03 dragits bort. Det behövs nya metoder för skapa varningssignaler redan på ett tidigt stadium. Exempel kan hämtas från det nya pensionssystemet. Den automatiska balanseringen ger tydliga signaler så att ekonomin kan bära de åtaganden som gjorts. Någon exakt parallell kan inte göras, statsfinanserna kan inte förses med samma automatiska funktioner. Men ett balanstal av liknande karaktär som inom pensionssystemet kan ge tydliga varningssignaler. Detta kräver inte bara kalkyler över vilka långsiktiga åtaganden som ett utgiftsbeslut innebär utan även över den långsiktiga stabiliteten i intäkterna, dvs skatterna. Detta är självfallet ingen lätt uppgift men det är angeläget att när långsiktiga åtaganden görs dessa kan ställas mot de långsiktiga möjligheterna att finansiera dem. Därför bör regeringen få i uppdrag att utreda möjligheterna att utveckla mått liknande balanstalet i pensionssystemet för att kunna beräkna de långsiktiga åtagandenas kostnader och möjligheterna att finansiera dessa.