mot · GR02U265 · 2003-10-07 00:00:00 — FN:s roll i Papua tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall agera för att FN tar initiativ till en oberoende granskning av FN:s roll i Papua . Papua utgörs av den västra halvan av ön och kallades tidigare . Området är till ytan största provins, enormt rikt på naturtillgångar och platsen för en av världens minst kända väpnade konflikter. har den papuanska ursprungsbefolkningen fört en närmast okänd frihetskamp i Papuas svårgenomträngliga djungler och bergsområden. Med primitiva vapen strider papuanerna för ett självständigt Västpapua. Motståndare är den modernt utrustade indonesiska armén. Kolonial övergångsperiod under FN:s beskydd Hur många papuaner som fallit offer för det indonesiska förtrycket är det ingen som vet, men antalet döda brukar uppskattas till tiotusentals. Den politiska process som innebar att den forna kolonialmakten lämnade Papua styrdes av stormakternas politiska och ekonomiska intressen. Deras inställsamhet till den regionala stormakten blev avgörande för utgången. Trots att FN var närvarande i området under en stor del av hade befolkningen papuanerna i praktiken ingenting att säga till om. tog över förvaltningen av Papua från FN, som skött administrationen i området under en kortare övergångsperiod. Ett villkor för det indonesiska övertagandet var att en folkomröstning skulle genomföras . I folkomröstningen skulle papuanerna själva få bestämma om de ville bli en självständig nation eller införlivas med . Den omröstning som hölls 1969 övervakades av FN, och har kommit att kallas valet utan val. Inför valet handplockade den dåvarande indonesiska militärdiktaturen 1 026 personer som fick representera hela befolkningen. Efter terror, hot och mutor röstade samtliga för att området skulle införlivas med . Trots de uppenbara demokratiska bristerna lät folkomröstningen passera utan nämnvärda invändningar. Därmed försvann Papua från FN:s agenda, men papuanerna fortsätter att leva med konsekvenserna av stormaktspolitik. Efter den indonesiske diktatorn fall 1998 blev det politiska klimatet i Papua något öppnare, men har det indonesiska förtrycket åter börjat hårdna. har en indonesisk militäroffensiv krävt ett stort antal civila dödsoffer i högländerna, och ett försök från den indonesiska regimen att splittra Papua i tre olika provinser har också lett till dödsoffer. Den främste symbolen för befrielsekampen är dock Theys Eluay fram till sin död den främste ledaren inom den framväxande civila självständighetsrörelsen. 64-årige påträffades strypt efter att ha ätit middag med indonesiska officerare . FN:s oförmåga att hantera papuanernas rätt till självbestämmande är fortfarande ett öppet sår i det papuanska samhället, och en grundläggande orsak till den konflikt som alltjämt pågår. En genomgripande uppgörelse med det förflutna är utan tvekan en avgörande förutsättning för att uppnå fred och försoning, och pågår en internationell kampanj för att få FN att granska sin tvivelaktiga roll i området. Hur FN framöver väljer att hantera frågan om papuanernas förvägrade rätt till självbestämmande är till stor del avgörande för Papuas framtid och ett prov på världsorganisationens förmåga att ompröva egna insatser i det förgångna. Fortsatt tystnad från FN:s sida i fallet Papua skulle både undergräva FN:s framtida legitimitet och hålla dörren öppen för fortsatt indonesiskt förtryck. Vi menar mot bakgrund av ovanstående att en omfattande oberoende prövning med självkritiska direktiv av FN:s roll och metoder i Papua är helt nödvändig.