mot · GR02U350 · 2003-10-07 00:00:00 — Det finns ingen ursäkt för terrorism och det går inte att vara neutral inför terrorism. Det finns många åsikter om vad terrorism är och vad som orsakar den. Det gör att begreppet missförstås, missbrukas och används som benämning på alla möjliga former av våld som inte är terrorism. En vanlig uppfattning är att fattigdom och förtryck är fullt tillräckligt för att en människa ska bli terrorist. anser att ekonomiska och politiska orättvisor har stor betydelse. Men för att få en fullständig och korrekt bild av terrorismens bakomliggande faktorer, och hur den bäst förebyggs och bekämpas, måste även ideologiska, religiösa och psykologiska faktorer tas med i analysen. Varje land har rätt att försvara sig mot terrorism, enskilt eller tillsammans med andra länder. Vi kristdemokrater anser att internationellt samarbete är helt nödvändigt för att bekämpa terrorism. Den agerar ofta i gränsöverskridande nätverk och är därför mycket svår att komma åt för enskilda länder. Därför måste intensifiera samarbetet med de länder som förenat sig i kampen mot terrorism. Inte minst blir det uppenbart hur mycket den europeiska säkerhetspolitiken och värdegemenskapen betyder och vilken viktig roll EU har att spela. EU bygger på värderingar som mänsklig värdighet och frihet, respekt för de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Unionen måste också kunna försvara dessa värden, även i kampen mot terrorism. må ha godkänt att även militära medel kan användas, men de juridiska och polisiära medlen utgör även både grunden och stommen för anti-terrorismarbetet. Inom EU finns redan ett fungerande samarbetsorgan, Europol, med befogenhet att samordna de olika polismyndigheternas kamp mot terrorism. måste Europol tilldelas tillräckliga resurser för att bedriva spanings- och utredningsarbete, inom ramen för en särskild anti-terroristenhet. För att få överblick över och insyn i detta arbete skulle Europol kunna presentera en årlig lägesrapport om terroristbekämpningen. Europol och de myndigheter som samverkar under dess paraply får inte hindras från att effektivt efterspana och gripa terrorister på andra medlemsstaters territorium. finns rättsliga luckor som uppstår, bland annat, genom att behörigheten att väcka åtal är geografiskt begränsad. Enligt beslut vid i , skall dessa förfaranden avskaffas. Det är angeläget att så sker . Dessutom välkomnar vi kristdemokrater rådets beslut att införa en gemensam europeisk arresteringsorder, och att anta principen om ömsesidigt erkännande av rättsliga avgöranden och domar i Europeiska unionens medlemsstater. anser att terrorister också bör kunna ställas inför rätta på det internationella planet. kommer sannolikt inte att omfatta terrorism. Målet måste vara att införa även terroristbrott i den internationella brottmålsdomstolens befogenheter, alternativt upprätta en internationell tribunal specifikt för terroristbrott. EU har enats om en gemensam definition av terrorism genom rambeslutet om terroristbekämpning. Detta är särskilt betydelsefullt eftersom det i princip är omöjligt att effektivt bekämpa terrorismen om det inte finns samsyn om vad som skall bekämpas. Beslutet innehåller, utöver en definition av terrorism, även en beskrivning av de brott som räknas som terroristbrott samt de straff som ska kunna utmätas för dessa brott. Ett tydligt undantag görs för rätten att demonstrera, vilket aldrig kan ses som en terroristhandling. Rambeslutet är ett mycket viktigt steg i kampen mot terrorism. måste även FN enas om en allomfattande konvention mot terrorism. De konventioner som finns är begränsade och kan inte hantera den form av storskalig internationell terrorism som vi fick se i aktion . Det är av största angelägenhet att förhandlingarna inom påskyndas så att en allomfattande mot terrorism kan presenteras och sedan ratificeras av FN:s medlemsländer möjligt. EU:s överenskommelse utgör en bra förebild som FN med fördel kan följa i sitt arbete. För övrigt måste FN se över rättssäkerheten inom sitt eget system. Det är helt oacceptabelt att människor sätts upp på s.k. terroristlistor utan att få veta vilket brott han/hon begått och utan möjlighet att överklaga. måste inrätta procedurer för att garantera rättssäkerheten för de anklagade. 6 Säkerhetspolitikens medel och organisationer I förlängningen är nästan allt en stats representanter och medborgare företar sig på ett eller annat sätt av betydelse för den nationella säkerhetspolitiken. Några av säkerhetspolitikens viktigaste instrument är de internationella organisationer som var för sig samlar stora grupper av länder med ett gemensamt mål. Dessa organisationers verksamhet finns vanligtvis på ett eller annat sätt till för att skapa säkerhet och trygghet. 6.1 Internationell krishantering och fredsfrämjande verksamhet I då territoriella gränser förlorar i betydelse för spridningen av konflikter är det allt svårare att upprätthålla en stats säkerhet enbart genom avskräckning. Säkerhet byggs i ökad utsträckning genom avtalsbunden samverkan med andra stater. Häri blir deltagande i fredsfrämjande arbete allt viktigare. Svenska förband ingår och har ingått i internationell fredsfrämjande verksamhet i flera omgångar. Det skall vi fortsätta med. Efter det slut växte antalet krishanteringsinsatser och fredsfrämjande verksamheter kraftigt framför allt i FN:s regi. Nyttan av dessa stod dessvärre inte i proportion till deras antal och omfattning. Å andra sidan har avsaknaden av samlad politisk vilja och nödvändiga resurser gjort att förväntningarna på FN och andra så kallade multilaterala organisationer varit orimliga. Det finns ändå en utbredd samsyn när det gäller behovet av internationell krishantering och fredsfrämjande verksamhet. Efter den bipolära maktstrukturens bortfall så finns generellt sett större möjligheter att påverka de otaliga orsaker som kan leda till våld, väpnade konflikter och krig. är detta även förknippat med många svåra praktiska problem. Frågor om, var, när och hur det internationella samfundet skall ingripa i konflikter har visat sig vara mycket svårbesvarade. De begrepp som präglar internationellt samarbete betyder ibland samma sak, överlappar varandra ofta och kan tolkas på mer än ett sätt. Diskrepansen mellan olika språk försämrar tydligheten ytterligare. Det finns således ett stort behov av att definiera och förklara de centrala begreppen i internationell krishantering, var för sig och sinsemellan. anser att varaktig och stabil fred och säkerhet kräver långsiktigt tänkande. Därför bör de förebyggande åtgärderna betonas i arbetet för en fredligare värld. Det internationella samfundet i sig, men även regionala organisationer och enskilda stater, måste sträva efter att i högre grad agera innan konflikter bryter ut istället för att reagera först när konflikten redan övergått i våld. Konfliktförebyggande verksamhet bygger i stor utsträckning på fredlig normbildning och övervakning av mänskliga rättigheter. Normsystem anger precist vad omvärlden anser vara godtagbar maktutövning och inte. Här spelar de folkrättsliga domstolarna en mycket viktig roll som en av flera normbildande aktörer, upprätthållare av mänskliga rättigheter och bidragande till balanserat samhällsuppförande. Det finns mycket som talar för att demokratiseringsprocesser och ekonomisk utveckling försvåras av starka krav på vedergällning. Därför är det viktigt att inte stigmatisera en hel folkgrupp efter en konflikt samt att arbeta för försoning. Det sätt på vilket den sydafrikanska gick till väga är ett gott exempel på det . Konfliktförebyggande verksamhet har ofta likställts med preventiv diplomati. Men eftersom konfliktförebyggande i ökad utsträckning handlar om mer än diplomati så måste begreppet vidgas i samklang med den globala säkerhetspolitiska utvecklingen. Exempelvis kan ses som en konfliktförebyggande åtgärd i och med att kandidatländer inte sällan befinner sig i en känslig ekonomisk och politisk övergångsfas. Detta resonemang kan även appliceras på säkerhetsgemenskaper såsom och Nato med associerade organisationer. Internationella organisationer och allianser möjliggör spridningen av positiva normer och starkare skydd av mänskliga rättigheter. Även åtgärder mot spridning av NBC-stridsmedel och stimulering av lokal konfliktlösningsförmåga bör ses som exempel på konfliktförebyggande arbete. En konfliktförebyggande åtgärd ska vara förenlig med kapitel VI om fredlig lösning av tvister, för att få kallas konfliktförebyggande. sätt att arbeta som en tredje neutral part är ett exempel som visat sig framgångsrikt när det gäller att komma åt bakomliggande problem innan det bryter ut i våld. Detta tillvägagångssätt fungerar dock inte alltid i konflikter med mycket starka motsättningar. Därför kan även militära insatser ha en betydelsefull förebyggande roll i samband med humanitära interventioner och samhällsrekonstruktion. Freden behöver ibland tänder. Diplomati har i flera kritiska fall marginaliserats i avsaknad av sanktions- och påtryckningsmedel. Exempelvis fanns endast i liten utsträckning någon konkret militär uppbackning av de diplomatiska ansträngningarna i det inledande skedet av konflikterna i före detta . På det hela taget så har samverkan mellan militära och civila insatser blivit allt viktigare i fredsfrämjande och förebyggande verksamhet. Denna utveckling kommer med tiden att förstärkas ytterligare. anser att FN är den viktigaste globala säkerhetspolitiska organisationen. Efter det slut var den allmänna förhoppningen att FN äntligen skulle komma att mäkta med de uppgifter för fred och säkerhet som dess upphovsmän skrev in i den alltjämt gällande stadgan. Dessvärre kom att präglas av en rad allvarliga misslyckanden. De permanenta stormaktsmedlemmarna i säkerhetsrådet (, , , och ) har genom att lägga in veton allt för låtit maktpolitik försvåra eller till och med omöjliggöra säkerhetsrådets funktion. Upptakten till och ingripande i illustrerar de inbyggda problem som säkerhetsrådet dragits med ända sedan starten. används vetorätten generellt sett inte lika ofta och rådets befogenheter har vidgats. börjar delar av det regionala fredsarbetet gradvis övertas i en del områden av andra organisationer såsom . Att FN i dessa fall avlastas är positivt, förutsatt att fredsarbetet är sanktionerat av FN och följer dess principer. FN behöver reformeras, moderniseras och stärkas för att kunna leva upp till de uppsatta målen. Det handlar om att bygga upp nya strategier för att integrera samtliga delar av arbetet för fred. Det krävs också en ökad samordning mellan civila och militära enheter och medel. Resursbristen måste åtgärdas och den politiska viljan inom organisationen såväl som hos dess medlemsstater måste i vissa fall uppbådas och i andra fall stärkas. Natos krishanteringsinsatser i kom att bli utgångspunkten för organisationens förändringsprocess. I syfte att driva igenom engagerades Nato utanför det egna territoriella området. Bosnienkrisen kom att påverka debatten om den europeiska säkerhets- och försvarsförmågan, då det tydligt framstod att den europeiska gemenskapen inte mäktade med att ro iland större militära åtaganden såvida det inte skedde i samarbete med Nato. Insatserna i konflikten mellan och Kosovo gav Nato möjligheten att bekräfta dess roll som viktig aktör i den nya säkerhetsordningen. Kosovokrisen ställde också alliansens förhållande till FN på dess spets. beslutade Nato att ingripa i en konflikt utan sedvanligt mandat från . På så sätt var det en helt unik företeelse. Denna händelse bidrog till att intensifiera debatten om folkrätten och krocken mellan staters suveränitet och mänskliga rättigheter. Utan FN-mandat och på bekostnad av bruten jugoslavisk statssuveränitet agerade Nato för att rädda liv. Därmed inte sagt att Natos agerande ska stå fritt från kritik. Efter har Natos roll och betydelse återigen kommit att diskuteras. valde tydligt att inte begära assistans från Nato i den tillryggalagda delen av kampen mot terrorism. Trots att Nato i alliansens historia utlöste artikel 5 och deklarerade att angreppet mot var att likställa med ett angrepp på samtliga Natostater. Däremot har Nato engagerats utanför genom att alliansen nu har huvudansvar för säkerheten i och kring , . anser att ett svenskt medlemskap i inte är aktuellt. Ett öppet och nära samarbete med Nato är dock en naturlig del av svensk säkerhetspolitik. aktiva medlemskap i det () och Partnerskap för fred (PFF) är således av mycket stor betydelse. Samarbetet inom EAPR och PFF bör fördjupas. Natos närvaro i är även fortsättningsvis mycket viktig för den europeiska säkerheten, och det är därför av stor vikt att bibehålla den transatlantiska länken. Europeiska unionen (EU) präglas av långtgående ekonomiskt, politiskt, socialt, kulturellt och miljömässigt samarbete. Ett nästa behövligt steg är att etablera en tydlig alleuropeisk säkerhetsordning. Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) måste vidareutvecklas. Vissa av EU:s medlemsstater vill även öka takten i det säkerhets- och försvarspolitiska samarbetet (GFSP). motsätter sig inte en sådan utveckling förutsatt att ingen stat tvingas ta ett steg den inte är redo för. Utvecklingen av försvars- och säkerhetspolitiken bör ske med beaktande av vad som sker inom Nato för att undvika intressekonflikter och överlappningar. EU är en mycket betydelsefull utrikespolitisk aktör och utgör även ett av de främsta fora genom vilket kan verka för fred och global utveckling. Dessutom är säkerhet, efter inträdet i unionen , allt svårare att skilja från det övriga . I ljuset av detta är det inte längre möjligt att i svensk säkerhetspolitik göra någon egentlig uppdelning mellan konflikter på regional, mellanstatlig och inomstatlig europeisk nivå. säkerhet är odelbar. De europeiska staterna måste kunna ta ett ökat ansvar för säkerhet. har fortfarande huvudansvaret för internationell fred och säkerhet, men EU skall självständigt kunna fatta beslut om och, även i de fall Nato inte är engagerat, initiera EU-ledda operationer som i enlighet med principer kan bidra till fred och säkerhet. Härav följer arbetet med att senast sätta upp en europeisk militär krishanteringsstyrka med förmåga att hantera samtliga Petersbergsuppgifter (humanitära och fredsbevarande aktioner och krishantering med militära medel inklusive fredsframtvingande aktioner). Det är ett steg i rätt riktning. () arbetar med civil konfliktförebyggande verksamhet och har stor betydelse när det gäller att upptäcka potentiella konflikter. Organisationen har också spelat en avgörande roll i många demokratiseringsprocesser. Tillsammans med har en viktig funktion som komplement och fristående organ inom en framtida alleuropeisk säkerhetsordning. arbetar liksom med konfliktförebyggande verksamhet och bevakning av de mänskliga rättigheterna. Det svenska samarbetet med bör utvecklas och det civila konfliktförebyggande arbetet som sådant måste få ökat utrymme i den samlade internationella säkerhetspolitiken. 7 Omvärlden när och fjärran Närhet mellan olika regioner handlar i ökad utsträckning om gemensamma värden snarare än om territoriellt grannskap. För oss i västvärlden är när och fjärran allt svårare att särskilja. På en del andra platser på jorden är när fortfarande väldigt fjärran. I många av stater har demokratiska val hållits . Flera inbördeskrig har förbytts i fred och det civila samhället vuxit sig starkare. De nya demokratierna är dock ofta svaga. Det ekonomiska läget är ofta svårt och många stater dras med omfattande låneavbetalningar. Staterna söder om använder en väldigt stor del av sina exportinkomster till räntor och avbetalningar. En ödesfråga för regionen är hivepidemin, som här mer än någon annanstans håller på att förändra hela samhällsstrukturer. De väpnade konflikter som rasar eller pyr i exempelvis , , , , , är ett av de största hindren mot varaktig social och ekonomisk utveckling. Väpnade konflikter förstör infrastruktur, orsakar omfattande fysisk och psykisk skada, leder till kapitalflykt och minskade utländska investeringar och försvårar internationellt bistånd. Till detta kan läggas den utbredda kriminaliteten i vissa regioner och den mycket stora tillgången på lätta vapen. syn på utvecklas i en särskild motion. är en av efterkrigstidens mest ihärdiga konflikter. Försöken att lösa situationen matchas av antalet misslyckanden. Vissa överenskommelser har tidigare uppnåtts om eldupphör och tillbakadragande, men ingen långsiktig lösning är ännu i sikte. Tyvärr verkar propagandakriget kommit att bli lika viktigt som den reella, fysiska konflikten. Varje typ av initiativ och arbete som ökar förståelse och respekt mellan israeler och palestinier bör stödjas. Arbetet med den s.k. vägkartan måste få största möjliga stöd från omvärlden. anser att en tvåstatslösning med erkända och säkra gränser är den enda övergripande lösning som finns. syn på utvecklas i en särskild motion. får allt större säkerhetspolitisk betydelse. Sannolikheten är stor att politiska och kommersiella makt kommer att öka. nuvarande och framtida militära resurser, både konventionella och nukleära, utgör ett orosmoment. Regionen är starkt präglad av maktbalanstänkande och kapprustning är inte ett uteslutet scenario. Det är en skandal att den demokratiska staten fortfarande inte är medlem av FN. Konflikten mellan och rörande Kashmirregionen är ytterligare ett orosmoment. Dessa bägge länder förfogar även över nukleär teknologi. Kärnvapentester har utförts i flera omgångar. uppmärksammades världen på att den internationella terrorismen inte bara är etablerad i delar av , utan att terroristerna är fullt beredda och kapabla att utföra storskaliga terrordåd. Flera länder i utgör såväl en hemvist för terrorgrupper som arenor för kampen mot terrorism. 7.2 Samarbete och säkerhet i anser att utvidgningen och fördjupningen av EU är av central betydelse för säkerhet. I egenskap av enda kvarvarande supermakt och dominant inom Nato kommer under överskådlig framtid att ha stor betydelse för den europeiska säkerhetspolitiken. Då det inte är sannolikt att EU inom överskådlig framtid kommer att klara sig helt utan Natos hjälp för att skapa eller upprätthålla fred i , så ligger det i intresse att och Nato även fortsättningsvis behåller den europeiska kontinenten som ett prioriterat intresseområde. Den transatlantiska länken får inte brytas. Gradvis börjar EU kunna ta delvis större egenansvar för kontinentens säkerhet. tillbaka är det EU som har ansvar för den internationella övervakningsoperationen i . Detta arbete kommer sannolikt att utvidgas till fler länder i den aktuella regionen. Framtida hot mot säkerheten i ska främst lösas och hanteras gemensamt inom ett utvidgat EU. Ett ökat europeiskt ansvar kräver också praktisk förmåga att hantera säkerhetspolitiska problem. Det är mycket viktigt att medverkar aktivt i det arbetet. är även medlem i Västeuropeiska försvarsmaterielsamarbetet (WEAG). Det ökar möjligheterna att påverka inriktningen av den europeiska försvarsindustripolitiken. Det möjliggör även en högre grad av interoperabilitet (samverkansförmåga) mellan svenska och utländska militära system vid gemensamma internationella insatser. bör denna interoperabilitet utvecklas så att alla svenska insatsförband kan ingå i EU- eller Natoledda krishanteringsinsatser och fredsfrämjande verksamheter. Av geografiska skäl är det naturligt att är av särskilt intresse för svensk säkerhetspolitik. Här har vi goda möjligheter att bidra till och ta ett större ansvar för regionens fredliga utveckling. Det är av största säkerhetspolitiska betydelse att utveckla förtroendefulla relationer till och att ytterligare förstärka samarbetet med de nordiska och baltiska staterna. måste verka för att alla stater i regionen får en långsiktig säkerhetslösning. Utvecklingen i regionen kring har på det hela taget varit mestadels positiv och utgör i sig ett gott exempel på en gemenskap där det bredare säkerhetsbegreppet utgör ramen för ett brett samarbete inom exempelvis krishantering. Demokratiseringen och den ökade respekten för mänskliga rättigheter förbättrar närområdets säkerhet och verkar konfliktförebyggande. Att inlemma i en alleuropeisk och transatlantisk säkerhetsordning bör vara en hörnsten i säkerhetspolitik. Häri spelar en grundläggande roll, liksom ett allt mer fördjupat PFF-samarbete där Natos engagemang bidrar till att stärka den fredliga utvecklingen och säkerheten. Det ligger i intresse att stödja de baltiska staternas integration i EU och Nato. En sådan utveckling bör gagna hela regionens säkerhet, liksom ett ökat stöd till dessa staters totalförsvar och suveränitet. inrikespolitiska läge är förhållandevis stabilt, med undantag för den mycket grymma så är risken för sönderfall eller splittring av den förhållandevis liten. Den ryska utrikespolitiken har blivit mer utåtriktad och långsiktig under president ledning. Krigsmakten genomgår en reform med syfte att omorganisera och modernisera de militära styrkorna. får allt större betydelse för utrikes- och säkerhetspolitik och förhållandet till har förbättrats väsentligt efter . Trots vissa positiva tendenser utgör alltjämt en osäkerhetsfaktor i det svenska närområdet. innehav av stora mängder NBC-stridsmedel är de enda permanent stationerade i närområdet. Enligt uppgifter i finns det uppskattningsvis anrikat uran och anrikat plutonium kvar inom före detta gamla kalla kriget-lager. Forskare vid påstår att av dessa lager är otillräckligt bevakade. omfattande miljöproblem, unionssamarbete med och ekonomiska och sociala problem måste beaktas. Osäkerheten om säkerhetspolitiska strategier och framtida utveckling måste inkluderas i svenska säkerhetspolitiska bedömningar. 8 Svensk säkerhetspolitik enligt enades och flera av de andra riksdagspartierna om en säkerhetspolitisk doktrin för . Denna överenskommelse fastslår att är militärt alliansfritt och att neutralitetsoptionen är relevant. Med neutralitet menas att enligt folkrättens regler kunnat ställa sig utanför pågående krig genom att inte ta sida för endera konfliktparten. Till skillnad mot och neutralitet så var inte tvingande genom lag. Den svenska neutraliteten var frivilligt antagen och kunde därför, rent formellt sett, överges när som helst. Det finns inget reellt konfliktläge inför vilket kan förklara sig neutralt. Vårt land kan exempelvis inte vara neutralt om ett annat EU-land anfalls. Vi kan inte heller vara neutrala inför terrorism. Terrorister bryr sig inte om neutralitet. För övrigt går neutraliteten helt emot kristdemokratins ideologi. Det går helt enkelt inte att vara neutral inför kränkningar av människans medfödda värde och rättigheter. Med militär alliansfrihet menas att i fred inte ingår ömsesidiga försvarsförpliktelser. Säkerhetspolitiska förändringar, nya hot och konflikttyper illustrerar dock behovet av konfliktlösning i stor skala och ökat säkerhetspolitiskt samarbete. Den svenska säkerhetspolitikens övergripande mål är att bidra till fred, frihet och säkerhet för alla människor i samhället och att solidariskt bidra till fredlig utveckling i omvärlden. Den svenska säkerhetspolitikens samtliga mål, medel och strategier skall genomsyras av respekten för och främjandet av demokrati och mänskliga rättigheter. Det globala målet med alla staters säkerhetssträvanden måste vara att bidra till en säkerhetsgemenskap byggd på främst fredlig konfliktlösning. Härav följer att internationell samverkan är av fundamental betydelse. Därför måste även fortsättningsvis aktivt delta i samarbetet med att lösa säkerhetsproblem i och det övriga närområdet, såväl som i övriga delar av världen, efter förmåga och kapacitet. Vårt medlemskap i och EU och kontinuerligt utvecklade samarbete med Nato ger oss tillgång till de bästa kanalerna och möjligheterna. Skånberg (kd)