mot · GR02So520 · 2003-10-07 00:00:00 — Homo- och bisexuella i äldreomsorgen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om äldre homo- och bisexuellas särskilda behov i äldresomsorgen samt om ett tillägg i analysen med sexualitet jämte etnicitet, funktionshinder och genus. Många äldre har växt upp under en samhällstid där homosexualitet varit förbjuden och fördomarna starka. Arbetet och uppmärksamheten kring äldre homo- och bisexuellas välbefinnande är därför lika viktigt som för yngre. Det är därför nödvändigt att också äldre homo- och bisexuella uppmärksammas inom samhällets serviceutbud, att man som äldre har möjlighet att träffa andra homosexuella och kunna ta del av homosexuell kultur. Äldre människor som bor på olika typer av äldreboende måste behandlas med respekt för sin sexuella läggning av sina medmänniskor och vårdpersonal. Det är ett generellt problem att äldres sexualitet blir osynliggjord i allmänhet och homosexualitet i synnerhet. Äldre människor har av hävd inte samma tradition att ställa krav på samhällets service som yngre. Givet är att det är besvärligt att tala med anställd personal om sin sexuella läggning. Det optimalt bästa för äldre homo- och bisexuella som är i behov av äldreboende som , sjukhem och liknande vore om det erbjöds särskilt kollektivboende för homo- och bisexuella till dem som så önskar. Föreningen består av äldre homo- och bisexuella män och kvinnor som arbetar för att öka homokompetensen inom äldreomsorgen generellt och för att skapa särskilda boendeformer för homo- och bisexuella som så önskar. Därutöver finns föreningar och nätverk, t.ex. Gayseniorerna och Golden Ladies och Aktionsgruppen homosexuella pensionärer som också påtalat detta behov. I samhällets allmänna äldreboende måste man också tänka mer på hur man uppmärksammar homosexuellas behov. För en äldre homosexuell kan det vara mycket givande att exempelvis få hjälp att få tag på tidningar om och för homosexuella eller att få stöd att besöka andra homosexuella. Detta är inte självklart för samhällets serviceorgan . I utskottets betänkande 2002/03 använder sig utskottet av samma lydelse som 2001/02, vilket i sig är anmärkningsvärt. Utskottet skriver följande motivering till att avslå dessa två motioner med liknande innehåll: Utskottet vidhåller att det är angeläget att den enskilde ges möjlighet att själv bestämma över sin livssituation och det sätt på vilket omsorgen ges. Inte minst alltmer mångkulturella karaktär reser nya krav på att utforma äldreomsorgen med hänsyn till människors olika språk och kultur. Utskottet erinrar om att den parlamentariska äldreberedningen Senior 2005 har i uppgift att skapa förutsättningar för en långsiktig utveckling av äldrepolitiken, bl.a. avseende äldres inflytande och delaktighet i beslutsprocesser och i samhällslivet. Äldreberedningen har också i uppdrag att särskilt beakta genderperspektivet liksom det ökande antalet äldre med utländsk bakgrund och de konsekvenser detta kan medföra. Resultatet av detta arbete skall presenteras . Detta är fortfarande ett viktigt och bra ställningstagande utskottet gör. Men utskottet berör inte att det nu också gäller att även de äldre homo- och bisexuellas behov lyfts fram jämsides med genderperspektivet och behoven för pensionärer med utländsk bakgrund. Det behövs alltså ett bredare perspektiv där man lyfter in sexuell läggning jämte etnicitet och genus. De särskilda behov som motionen tar upp handlar dock, vilket utskottet inte heller berör, om att insamla mer kunskap om äldre homo- och bisexuella. Som motionen beskriver behöver vi på riksnivå ta det samlade greppet för att ge alla äldre homo- och bisexuella i ett bra och respektfullt bemötande. Detta viktiga arbete bör därför tydligt belysas i handlingsplanen för äldrepolitiken. hoppas vi på att den utredning som utskottet hänvisar till faktiskt lyfter in motionens anda, men oavsett det måste utskottets framtida analyser alltid utgå ifrån de olika perspektiv som har fört fram. Alla analyser måste alltså belysa kön, sexualitet, etnicitet och funktionshinder.