mot · GR02So645 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om WHO:s Europaregion och European Alcohol Action Plan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om höjda minimiskatter på alkohol.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om sänkta införselkvoter.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om WTO- och GATS-förhandlingarna.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om alkohol som utvecklingshinder.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om Systembolaget. tillkännager för regeringen om sin mening vad som i motionen anförs om serveringstillstånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om alkoholdrycker i den allmänna handeln. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om alkoholrepresentation.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om marknadsföring av alkoholdrycker. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om alkohol och trafik.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om barn i missbruksmiljöer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om skolans kursplaner i alkohol- och narkotikaundervisning.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om alkohol och kriminalitet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om punktnykterhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om kommunalt och frivilligt ungdomsarbete. 1Yrkandena 2 och 3 hänvisade till SkU. 2Yrkande 4 hänvisat till NU. 3Yrkande 5 hänvisat till UU. 4Yrkande 9 hänvisat till KU. 5Yrkande 11 hänvisat till TU. 6Yrkande 13 hänvisat till UbU. Det finns många skäl till att diskutera alkoholpolitiken och konsekvenserna av denna likaväl som resultaten av vad som sker när alkoholpolitiska instrument avvecklas. har en mycket väl utvecklad uppföljning av alkoholkonsumtionen genom det kvalificerade arbete som utvecklats vid landets ledande alkoholforskningsinstitut, SORAD. Vi kan följa försäljnings- och konsumtionsutvecklingen månad för månad. Vi kan därmed konstatera att alkoholkonsumtionen nu nått samma nivå som . Det har varit av diskussion och åtgärder för att minska konsumtionen och därmed skadorna. Det har varit av relativt få alkoholskador ur ett internationellt perspektiv. Långt innan totalkonsumtionsteorin hade lanserats fanns det i stora grupper kunskap om detta förhållande, dock utan att den då var vetenskapligt belagd och det har format den svenska alkoholpolitiken. Konsumtionen och skadorna har begränsats med hjälp av alkoholmonopolen, punktskatt på alkohol, informations- och upplysningsinsatser, en noggrann kontroll över restauranger med serveringstillstånd, och inte minst vård av alla dem som drabbats av alkoholskador och social utslagning. Den nationella handlingsplan som fastställt måste med hänsyn till den kraftiga ökningen av konsumtionen kontinuerligt revideras. Vidare bör regeringen kontinuerligt undersöka vilka åtgärder som är möjliga att vidta utan att onödiga konflikter med uppstår. Genom det svenska medlemskapet i Europeiska unionen, EU, har flera grundläggande inslag i den svenska alkoholpolitiken försvagats. Det mest påtagliga är de gränsvärden som satts för införsel av alkohol för privatbruk. Volymen motsvarar ungefär vad en svensk i genomsnitt konsumerar under drygt . Vid varje inresa från ett EU-land kan kvantiteten tas in. Genom att ett antal medborgare inte använder den lagliga införselkvoten enbart för privat bruk utan också för att sälja till underåriga och överlåta till bekanta uppstår också problem. Medlemskapet i EU får inte innebära att man från svensk sida skyller på detta när man avstår från att vidta åtgärder där beslut kan fattas såväl nationellt som på lokal nivå. Svensk alkoholpolitik kan fortfarande bedrivas inom en rad områden och här spelar självklart ett bra samspel, mellan å enda sidan riksdag och regering, och å andra kommunerna stor roll. Det finns en rad insatser som kan göras oberoende av . Ett av grundproblemen är förstås att EU:s beslut i första hand tar sikte på reglerna för den fria rörligheten för varor, medan alkoholpolitiska beslut utgår från ett folkhälsoperspektiv. Ett av de verkligt stora hoten är att mycket av den ökade konsumtionen sker bland unga människor. Unga män har en alkoholkonsumtion som vida överstiger den genomsnittliga konsumtionen. Tidig alkoholdebut och hög konsumtion kommer att bidra till ökade skador och social utslagning. Vår utgångspunkt är att ett samhälle som vill slå vakt om sina medborgares hälsa inte kan göra detta utan att göra en seriös genomgång av vilka metoder som ska användas för att begränsa de höga alkoholskadorna. Vi anser att det är oacceptabelt med 300 000 alkoholmissbrukare, att det är för mycket med de fem personer runt varje missbrukare som drabbas av ett indirekt missbruk, att det är för mycket att 200 000 barn lever i missbruksmiljöer, att det är för mycket att mer än 5 000 människor går en för tidig död till mötes som en följd av alkoholkonsumtion, att det är för mycket att av alla våldsbrott är alkoholrelaterade och att det finns 14 000 risker att möta en berusad förare i trafiken. Till detta kan läggas olycksfall i trafik, sjö- och badliv och vid färd med snöskotrar där alkoholpåverkan är den enskilt största dödsorsaken. Alkoholen är en tung belastning på samhällets socialvård, sjukvård, arbetsliv och vår gemensamma ekonomi. De krafter som verkar för en ökad tillgänglighet och därmed ökade alkoholskador bör också bidra med förslag om hur de ökade kostnaderna ska finansieras. Aktiv alkoholpolitik i EU får inte resignera inför bristerna i många EU-länders alkoholpolitik och den påverkan detta har på möjligheten att uppnå enighet kring en mer restriktiv inriktning. De ekonomiska intressena i alkoholhanteringen är mycket starka och har givits ett alltför stort spelutrymme i framförallt de vinproducerande länderna i . Detta påverkar också EU:s politik, även om den genom Amsterdamfördraget tillkomna artikel 152 förpliktar till radikala insatser. Men vaknar också i dessa länder och i insikten om alkoholens skadeverkningar. Vid om ungdomar och alkohol i , klargjordes hur alkoholkonsumtionen ökar bland ungdomar och hur benägenheten att berusa sig ökat även i länder med en kulturellt betingad negativ syn på berusning. Problemen betraktas med allt större allvar på politisk nivå. Den deklaration som antogs vid konferensen är tydlig i sina uppmaningar till en mer restriktiv politik. I anslutning till föreslog i ministerrådet att det skulle uppdras åt att utarbeta ett förslag till en EU-strategi för att minska alkoholskadorna. Beslutet blev i enlighet med förslaget. Vi har emellertid med oro mottagit information om att arbetet med utarbetandet av denna strategi inte fortgår i den takt som är nödvändig, varför bör uppmana regeringen att verka för att arbetet återupptas och påskyndas. Inom stora delar av EU och främst jordbrukspolitiken har vin kommit att betraktas som ett livsmedel. Detta har medfört att vinodlingen erhåller ett omfattande ekonomiskt stöd som en överproduktion tillåts. Detta i sin tur för med sig s k krisdestillering, d.v.s. vin omvandlas till teknisk sprit, som också medför bidragskrav. Den bör verka för en avveckling av bidrag till vinproduktion samt att motsvarande belopp används för folkhälsoarbetet. Det är angeläget att inom EU aktivt verkar för en restriktiv linje i alkoholpolitiken och att WHO:s European Alcohol Action Plan 20002005, liksom and Alcohol från , får utgöra väsentliga delar av basen för EU:s engagemang i alkoholpolitiska frågor. 55 000 unga dör i som följd av alkoholrelaterade skador. Vart fjärde dödsfall i den åldersgruppen kan hänföras till alkoholrelaterade skador/olyckor. Det framgår av en som bland annat diskuterades på den som regeringen var värd för under ordförandeskapet i EU . Konferensen var en uppföljning av alkoholkonferens i . Tyngdpunkten lades på ungdom och alkohol och det var säkert en taktiskt riktig bedömning. så känns de 55 000 för tidigt döda unga som utslag av att vuxenvärlden inte vill eller kan skapa kontroll över de ungas tillgång till alkohol. I ett framtida måste alkoholdödligheten reduceras och då med särskild betoning på ungdom. bör med sin ambition kring utvidgningen av EU också agera kring alkohol- och narkotikapolitiska frågor. Det är tveklöst så att alkohol- och narkotikaproblemen i flera öststater är omfattande och det kommer att krävas stora insatser för att begränsa konsumtionen, men också att öka medvetenheten om problemens uppkomst och utveckling. Detta är ett starkt motiv för att också ge stöd till WHO:s Europaregion för att de ska kunna arbeta med att implementera European Alcohol Action Plan i de blivande medlemsländerna i EU. Vidare bör regeringen ta initiativ gentemot WHO:s Europaregion för att de europeiska alkoholkonferenserna ska kunna fortsätta. WHO:s Europaregion har varit offensiv i sitt agerande och European Alcohol Action Plan är ett exempel på detta. dras offensiven av ekonomiska skäl ner. bör därför agera med politisk kraft och ekonomiska insatser för en fortsatt offensiv hållning från WHO:s sida när det gäller att implementera en alkoholpolitik som bidrar till en ökad folkhälsa. Höjda minimiskatter på alkohol Det är väl känt, och detta stöds av forskningen på området, att priset på alkohol liksom på de flesta andra produkter har mycket stor betydelse för den totala konsumtionen och därmed också för skadeverkningarnas omfattning. Priset är ett av de få effektiva instrument som samhället förfogar över för att motverka en alltför hög alkoholkonsumtion. Realpriset på alkohol har sjunkit med ungefär tjugo procent. Den handlingsplan som antogs av () Europaregion i anger kontroll av alkoholens tillgänglighet och användning av prisinstrumentet som väsentliga faktorer för folkhälsan. I handlingsplanen uttalas att länderna bör bedriva en skattepolitik som garanterar ett högt pris på alkohol med en koppling till alkoholstyrkan. Det bör vara naturligt att inte endast medlemsländerna utan även EU känner det angeläget att följa denna European Alcohol Action Plan 20002005. EG-direktiven /83 (om harmonisering av strukturerna för punktskatter på alkohol och alkoholdrycker) och 92/84 (om tillnärmning av punktskattesatser på alkohol och alkoholdrycker) får inte tillåtas motverka en förbättrad folkhälsa i . Direktiven tillkom före Amsterdamfördraget och står när det gäller skattesatserna på alkohol inte i samklang med artikel 152, som anger att en hög hälsoskyddsnivå för människor skall säkerställas vid utformning och genomförande av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder. Den enligt direktivet 92/84 lägsta tillåtna skatten på vin är , medan för öl gäller per hektoliter öl och volymprocent och för spritdrycker per hektoliter ren alkohol. Minimiskattenivåerna på alkohol är alltför låga. Särskilt gäller detta vin och öl varav vin inte behöver belastas med någon som helst skatt. Detta utnyttjas av ett antal vinproducerande länder. Genom sin konstruktion kan punktskattereglerna också användas av ett vinproducerande land för att missgynna öl och sprit som produceras i andra länder. Normalt håller öl en lägre alkoholhalt än vin, varför minimiskattereglerna redan på den grunden kan ifrågasättas. Att de dessutom kan användas aktivt som konkurrensskydd för vin är uppenbart. En översyn och justering är nödvändig. har genomfört en översyn, som i sina preliminära slutsatser bl.a. innehöll förslag om minimiskatter även för vin. Förslaget mötte dock sådant motstånd från vissa ledamöter i kommissionen att det ännu inte resulterat i något slutligt ställningstagande. Den svenska beskattningsmodellen har starkt vetenskapligt stöd och ligger i linje med EG-fördragets folkhälsostadganden liksom intentionerna i European Alcohol Action Plan 20002005. Det är en viktig svensk uppgift att verka för att EU inför och tillämpar regler som minskar den alltför höga och skadliga alkoholkonsumtionen. bör uttala dels att bör göra en framställan till EU att det skall införas en positiv minimiskatt på vin, dels att punktskatterna skall höjas för samtliga slag av alkoholdrycker och vara relaterade till graden av alkoholstyrka. bör verka för sänkta kvoter för privatpersoners införsel av alkohol från ett EU-land till ett annat. De nuvarande kvoterna är alltför höga för att möjliggöra för enskilda länder att föra en folkhälsobaserad prispolitik. Den kvantitet alkohol för personligt bruk som får tas med av resande från ett annat EU-land utan belastning av punktskatt i det land till vilket den förs, framstår som klart överdimensionerad och överstiger en rimlig genomsnittskonsumtion. Kvantiteten motsvarar 2,5 gånger den årliga svenska genomsnittskonsumtionen. Inget enskilt land i världen uppvisar en så hög per capitakonsumtion som EU:s kvoter innebär per resetillfälle! Införselkvoternas officiella funktion är att utgöra riktpunkt för ländernas tullmyndigheter för när en viss kvantitet skall betraktas som avsedd för personligt bruk. Den verkliga funktionen har emellertid blivit att verka i skatteharmoniserande riktning. Detta sätter en stark skattepress på de länder som för en alkoholskattepolitik baserad på folkhälsoperspektiv. Kvoterna bör i ett första steg sänkas med två tredjedelar (sprit till , starkvin till , vin till och öl till ). Även med den föreslagna sänkningen kommer den tillåtna mängden för vin och öl att vara mycket hög och kan därför justeras ytterligare om det visar sig behövligt. Genom samverkan av höjda minimiskattenivåer och sänkta införselkvoter, kan ett viktigt steg tas mot en alkoholpolitik som närmar sig vad som är syftet med EG-fördragets artikel 152. () verkar för ökad frihandel och minskade regleringar från staternas sida. Genom (General on Trade in Services) verkar man för minskade regleringar i medlemsstaterna när det gäller handel med tjänster. Detta kan vara angeläget på många områden, men kan när det gäller alkoholområdet, komma i konflikt med många staters önskan att reglera alkoholhandeln i folkhälsans intresse. I ogynnsamma fall finns det t.ex. risk för att bestämmelser kan ges en sådan tolkning att de kommer i konflikt med nationella regler som gäller t ex tillståndsgivning för alkoholförsäljning, statliga monopol på alkoholområdet, lagstiftning som rör alkoholreklam, alkoholinformation och vård av missbrukare. I debatten om GATS-förhandlingarna har förekommit uppgifter om att EU i förhandlingarna skulle ha framfört krav på att de amerikanska och kanadensiska alkoholmonopolen skulle avvecklas. Det har också hävdats att som svar på detta har krävt att europeiska alkoholmonopol skulle avvecklas. Det har även hävdats att andra alkoholpolitiska instrument skulle kunna försvagas på grund av krav som har framförts i förhandlingarna, eller på grund av underlåtenhet att begära undantag för dem. Det har varit svårt att få besked om vilka förslag som har framförts från de olika parternas sida. Detta är naturligtvis otillfredsställande från demokratisk synpunkt. Även rättsläget och riskerna för påverkan på den svenska alkoholpolitiken har varit svår att klarlägga. Men även om inte skulle beröras, är det naturligtvis otillfredsställande om genom EU står bakom krav på andra länder att genomföra försvagningar av alkoholpolitiken som vi själva inte är beredda att genomföra, med hänvisning till att de skulle öka alkoholskadorna. Det kan nämnas att GATS-förhandlare, som svar på framställningar från folkhälsoorganisationer, har utlovat att skall utesluta alkohol ur alla krav eller utfästelser som framförs i den nu pågående förhandlingsrundan. bör med hänvisning till det anförda begära att regeringen offentliggör alla förslag som har framförts från , EU:s och andra parters sida i GATS-förhandlingarna, som kan ha betydelse för WTO-staternas möjlighet att föra en aktiv och restriktiv alkoholpolitik. Med hänsyn till att andra värden, framför allt strävan att begränsa alkoholskadorna, har större betydelse på alkoholområdet än fri konkurrens, frihandel och andra kommersiella friheter, bör verka för att handel och tjänster som rör alkoholdrycker helt undantas från . Behovet av bistånd till utvecklingsländer är stort och i råder en stor enighet om detta. Allt för att skapa drägligare livsvillkor för människor som lider. Alkohol som utvecklingshinder är ett område som behöver större uppmärksamhet. Erfarenheterna hos organisationer som arbetar med problemet är att det internationella alkoholkapitalet är snabbt att etablera bryggerier i utvecklingsländerna. Det friska vatten som finns används i första hand till att brygga öl. Den internationella ägarkoncentrationen i alkoholindustrin bidrar starkt till exponeringen av alkohol gentemot länder i , och . är tillsammans med med sin enorma befolkning just nu utsatt för en kraftig exploatering för att finna och vinna nya marknadsandelar. Företagen använder i sin reklam ofta starkt suggestiva bilder och texter som talar om alkoholens näringsinnehåll och nödvändighet för att kunna leva ett rikt liv. Någon realistisk kunskap om alkoholens negativa verkningar på samhälle och individer förmedlar inte alkoholindustrin. som alkoholen för vissa stater blir en av de få säkra inkomstkällorna. Alkoholen bidrar effektivt till att minska engagemang och utvecklingstakt. bör arbeta för att alkohol i handeln och export inte betraktas som vilken vara som helst utan som det beroendeskapande medel den är. Vidare bör man verka för att folkhälsomässig hänsyn förs in i handelsavtalen. Genom stöd till frivilligorganisationer förmedlat av Sida, bör biståndsländer stimuleras till att utveckla program för att skapa förutsättningar för att kunna avstå från att producera alkohol. Till detta bör insatser göras för att stimulera inhemsk forskning. Också på internationellt plan är forskning nödvändig, inte minst om alkoholindustrins påverkan på samhällsutvecklingen i tredje världen. Detaljhandelsmonopolet för alkoholdrycker måste bevaras. utslag om att monopolet är viktigt för den svenska folkhälsan är betydelsefull. Att det finns inhemska kommersiella krafter som vill avveckla monopolet och släppa alkoholförsäljningen mer eller mindre fri vittnar bara om de starka ekonomiska intressen som styr alkoholhanteringen och hur de är beredda att agera. Motivet för Systembolaget är att så långt som möjligt undvika konkurrens och prispress och att kunna kontrollera handeln. En av alkoholens effekter är att den är beroendeframkallande och det är ett starkt skäl till att begränsa tillgången. Monopolet bidrar också till att upprätthålla en striktare kontroll av åldersgränser, att försäljning inte sker till missbrukare och att de vinstmedel som bolaget levererar in kan användas till vård, rehabilitering och upprustning av socialvård. Monopolet ska ge en bra service, men avstå från konsumtionsstimulerande insatser. Staten bör som ägare verka för att de mål som har ställt upp också genomsyrar Systembolagets verksamhet. Antalet serveringstillstånd för restauranger, barer och pubar har ökat kraftigt. låg antalet runt 11 600. Också caféer och andra serveringsställen ges tillstånd och de alkoholfria miljöerna reduceras. En allmän uppstramning av tillståndsgivningen är önskvärd. Lönsamheten blir ibland för låg i den på vissa håll överetablerade branschen och alkoholservering är den enda möjligheten att få en lönsamhet. Alkoholen är en dålig vara att konkurrera med och det råder knappast någon tveksamhet om att konkurrensen leder till osunda inslag om inte kundkretsen är tillräckligt stor för lönsamhet. i har visat på såväl brister i hanteringen av alkoholservering som hur näringsidkare tänjer alkohollagen. Man har också genom medverkat till utbildning av krögare och personal som haft en god inverkan. Detta förhållande hindrar inte att antalet krogar och platser på krogar sannolikt är för stort. Ett tydligt inslag av en alkoholpolitisk bedömning av serveringstillstånden bör införas i alkohollagen. Alkoholdrycker i allmänna handeln Försäljning av folköl i allmänna handeln är egentligen problem bara ur ett perspektiv. Det är att kontrollen av åldersgränsen inte följs. Underåriga skaffar lätt folköl i stora mängder genom de försäljningskanaler som finns och det starkare folkölet, 3,5 volymprocent, utgör i många fall tonåringars inkörsport till mer avancerade alkoholvanor, liksom till tidiga möjligheter till berusning. har också nya söta drycker, s k alkoläsk, som av bryggerierna kallas maltbaserade och därmed betraktas som öl kommit ut på marknaden. Drycken har trots sin maltbas olika fruktsmaker och har kommit att bli en synnerligen populär ungdomsdryck, inte minst bland flickorna. Alkoläsken skulle om den inte anges som maltbaserad, vara vin och då säljas genom Systembolaget. I många av de inköpstester som gjorts av folköl visar det sig att underåriga får handla i av butikerna. Undersökningarna har genomförts av såväl ungdomsorganisationer, som av kommunala alkoholhandläggare och länsstyrelsernas tillsynsenheter. Resultaten visar dessvärre inte på några tydliga förbättringar. Berörda butikskedjor, bensinstationer etc. måste ges starka incitament för att upprätthålla lagens intentioner. Regeringen bör ta initiativ till en skärpt lagstiftning. Att sälja alkohol till underåriga är ett allvarligt brott och ska leda till försäljningsförbud och böter. Många använder alkoholen som avkoppling och för att förhöja värdet av en god måltid. För andra är den en källa till bekymmer. I det här sammanhanget vill vi accentuera alkoholen i anslutning till representation. Representationen som ju inte bara är en alkoholpolitisk fråga utan kan också vara ett viktigt inslag i våra företags, kommuners och landstings och andra offentliga institutioners arbete för att knyta och upprätthålla goda affärs- och arbetsrelationer. För att det goda syftet ska uppnås måste en stark restriktivitet iakttas när man bjuder på alkoholdrycker. För oss som politiker och förvaltare av offentliga medel finns alltid särskilt starka motiv att vara försiktig med hur dessa används. beslutade att stat och kommun även fortsättningsvis bör visa stor återhållsamhet med alkoholservering vid offentlig representation, 2002/03:KU23. Då och då nås vi via medierna om att denna restriktivitet satts ur spel. Vi tror att detta kan vara en anledning till den kritik som vi som politiker till och från utsätts för. Av de instrument som inryms inom alkoholpolitiken är beskattningen det mest effektiva för att kontrollera alkoholkonsumtionen. utsätts den svenska alkoholbeskattningen för en kraftig påfrestning genom sänkningar av spritskatten i . Också har signalerat om sänkta skatter på sprit. Frågan är om man kan ha olika nationella nivåer på alkoholskatterna eller om vårt medlemskap i automatiskt tvingar fram en harmonisering av punktskattesystemet. Internationella jämförelser visar att det finns möjligheter att ha olika beskattningar. I ligger beskattningen på delstatsnivå och skapar mycket begränsade gränshandelsproblem. Vår bedömning är att bör värna sina alkoholskatter men verka för att minimiskatter av alkohol införs inom samtliga EU-länder. Marknadsföringen av alkoholdrycker bör om möjligt helt avvecklas. Den dom i som öppnat för annonsering och reklam för alkoholprodukter, leder inte mot det mål som ställt upp och som syftar till att minska alkoholkonsumtion och skador. Alkoholreklam har en inte obetydlig inverkan på konsumtionen och därmed på alkoholskadorna. Anledningen till att begränsa marknadskrafternas utrymme inom marknadsföringen av alkohol är att privat vinstintresse och konkurrens medverkar till ökad konsumtion. Konkurrens och privat vinstintresse är väsentliga ekonomiska drivkrafter inom de flesta affärsområden. Följaktligen är det olämpligt att släppa marknadskrafterna fria inom ett område som från folkhälsosynpunkt inte bör expandera utan tvärtom minska.