mot · GR02A310 · 2003-10-07 00:00:00 — En politik för arbete och tillväxt Nästan var fjärde svensk i arbetsför ålder arbetar inte . Arbetslösheten ökar som fler människor än tidigare är antingen sjukskrivna eller förtidspensionerade. liberalerna vill ha en omfattande reform av arbetsmarknadspolitiken som ger fler människor möjlighet att försörja sig genom eget arbete. Viktiga delar i den är att: Lägga ned AMS och öppna för nya utförare inom förmedlingsverksamhet och arbetsmarknadsåtgärder. ansvar för alla arbetssökande. Ingen som är arbetsför ska behöva leva på socialbidrag. Genomföra en offensiv i utsatta bostadsområden. Sysselsättningen ska vara lägst i alla kommuner och större bostadsområden. Ge alla långtidsarbetslöa en jobb- och utvecklingsgaranti. 3 Förslag till riksdagsbeslut 3 4 Fler behöver ett arbete ... 4 4.1 ... och behöver fler som arbetar 5 4.2 En politik för företagande och arbete 5 4.3 Öka rörligheten på arbetsmarknaden 6 5 Reformera arbetsmarknadspolitiken 6 5.1 Se arbetsmarknadspolitiken underifrån 6 5.2 Lägg ned ams 6 5.3 Inga socialbidrag till arbetsföra 7 5.5 Skapa valfrihet i arbetsmarknadsutbildningen 8 5.6 Inför en jobb- och utvecklingsgaranti 8 5.7 Utveckla mikrokrediterna 9 5.8 Förbättra kompetensutvecklingen 9 6 En socialliberal a-kassa 10 7 Särskilt utsatta grupper 10 7.3 Äldre arbetskraft 12 8 Modernisera arbetsrätten 12 8.1 Avskaffa åldersdiskrimineringen i las 13 9.1 Ja till flexibel arbetstid 14 9.2 Nej till lagstadgad arbetstidsförkortning 14 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om målet om lägst sysselsättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lägga ned AMS. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda frågan om att alla arbetssökande skall omfattas av arbetsmarknadspolitiken och således vara statens ansvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en dagpenning för arbetssökande som inte är kvalificerade för arbetslöshetsersättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en reformerad platsförmedling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en individuell omställningspeng. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om valfrihet inom arbetsmarknadsutbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en jobb- och utvecklingsgaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla mikrokrediterna och avskaffa starta-eget-bidraget. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka de arbetshandikappades ställning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över vinstkrav. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om parlamentarisk utredning av arbetsrätten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ny arbetstidslag. anvisar, för , med ändring av regeringens förslag, på anslag under utgiftsområdena 13 och 14, följande belopp: 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd del 22:2 Höjd egenavgift till arbetslöshetsförsäkring 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader 22:4 Särskilda insatser för arbetshandikappade 23:3 Särskilda utbildningsinsatser m.m. 4 Fler behöver ett arbete ... Arbete och en egen inkomst är den grund alla behöver för att få en plats i samhället. Att ha ett arbete är att ha en uppgift som andra efterfrågar. Att ha ett arbete är att ha en plats i den gemenskap som en arbetsplats i de flesta fall är. Att ha en egen lön är att kunna bestämma över sitt liv och forma sin egen framtid. Vägen till frihet och inflytande går genom arbetslivet. Kvinnornas frigörelse och kamp för lika rättigheter började på allvar när kvinnorna började arbeta utanför hemmet och skaffade sig en egen inkomst. Invandrare kan bara skapa sig en plats i sitt nya land om de lyckas hitta arbete. Det stora misslyckandet i integrationspolitiken i beror först och sist på att en så stor del av de invandrare som kom till inte fått ordentligt fotfäste i arbetslivet. Att alla som vill och kan arbeta också har ett arbete är den bästa garanten för ett samhälle i harmoni och gemenskap. Mycket krut läggs på jämförelser av löner mellan olika grupper av arbetande i samhället. Men de största skillnaderna i inkomst finns mellan dem som har ett arbete och dem som står utan. Att ge fler möjlighet att arbeta är därför det bästa sättet att sprida inkomster och livsmöjligheter jämnt i . 4.1 ... och behöver fler som arbetar Nästan var fjärde svensk i arbetsför ålder arbetar inte . I årets budgetproposition bekräftade regeringen vad alla andra tyvärr redan visste. Målet att av befolkningen i arbetsför ålder ska vara i arbete kommer inte att uppfyllas, varken eller inom överskådlig framtid. Den öppna arbetslösheten ökar som fler människor än tidigare är sjukskrivna eller förtidspensionerade. Den högkonjunktur som klingade av var en gyllene chans att få ut fler i arbete och genom strategiska reformer av bl.a. arbetsmarknaden lägga grunden för en varaktigt högre sysselsättning. Den chansen har regeringen låtit gå förlorad. behöver en politik som kan skapa förutsättningar för högre ekonomisk tillväxt och högre sysselsättning. Detta har blivit ännu mer angeläget sedan den svenska befolkningen med klar majoritet sagt nej till ett svenskt medlemskap i den europeiska valutaunionen för en överskådlig framtid. Vi kan inte räkna med den draghjälp för ekonomin som en lägre euroränta skulle ha kunnat innebära. måste vi själva skapa våra egna förutsättningar för tillväxt och en starkare arbetsmarknad. 4.2 En politik för företagande och arbete Arbetsmarknadspolitiken ska stärka de arbetslösas ställning på arbetsmarknaden så att de kan få ett nytt jobb . Därför måste det finnas en effektiv arbetsmarknadspolitik i hela landet. Arbetsmarknadspolitiken kan dock inte ensam och ska inte heller ensam skapa nya arbeten. En politik för ökad sysselsättning måste vila på tre ben: En ekonomisk politik för sunda och sanerade statsfinanser. En näringslivspolitik för fler jobb genom företagande. En offensiv arbetsmarknadspolitik riktad mot den enskilde. Den absolut viktigaste åtgärden för att få fler människor i arbete är åtgärder som stärker det privata företagandet. liberalerna har en hel rad förslag för att förbättra för företagen och företagsamheten. Det handlar främst om sänkta skatter på arbete, att ta bort skadliga skatter på företagande samt att göra det mindre krångligt att starta och driva företag. liberalernas förslag för arbete genom företagande återfinns i första hand i vår näringspolitiska motion. behövs också åtgärder för att se till att de människor som behöver ett arbete är rustade och redo att ta de arbeten som skapas. För att göra det möjligt behövs en ny reformerad arbetsmarknadspolitik. Dagens arbetsmarknadspolitik litar till en omfattande central byråkrati med för många regleringar och för lite frihet för den enskilde. Den uppfyller inte längre kraven från en lättrörlig och föränderlig arbetsmarknad. Den klarar inte heller av att tillgodose behoven från alla de typer av arbetssökande som finns . liberalerna vill ha en arbetsmarknads- och integrationsreform som ger fler chans att etablera sig på arbetsmarknaden och möjlighet att försörja sig själva och kunna förverkliga sina drömmar och livsprojekt. Att fler människor kan försörja sig genom eget arbete är helt avgörande för välfärdens framtid. 4.3 Öka rörligheten på arbetsmarknaden Fasta arbeten är mindre vanliga än för tio till . Projektanställningar, uppdragsjobb och olika former av tidsbegränsade förordnanden står för en allt större andel av de nya jobben. En fortsatt utveckling i denna riktning innebär att det blir vanligt att byta arbete under yrkeslivet, med mellanperioder av arbetssökande eller utbildning. En av arbetsmarknadspolitikens centrala uppgifter kommer framöver att bli att underlätta rörlighet mellan yrken och mellan olika delar av landet. För utvecklingen av nya företag och nya branscher är rörligheten ofta avgörande. 5.1 Se arbetsmarknadspolitiken underifrån Arbetsmarknadspolitiken måste utgå från ett underifrånperspektiv, där den enskilda människan står i centrum. Beslutsfattande och planering uppifrån är det som allra minst gagnar en god arbetsmarknadspolitik. En arbetsmarknadspolitik ska istället bygga på en tilltro till den enskilda människan. 5.2 Lägg ned AMS () och länsarbetsnämnder är tillsammans en stor och tungrodd koloss som styrs av ett alltför detaljerat regelverk. liberalerna föreslår att AMS i dess nuvarande form ska läggas ned. AMS ska på central nivå ersättas av en förhållandevis liten organisation för rena myndighetsuppgifter och tillsyn. Syftet med reformen är att öppna för att AMS serviceuppgifter, arbetsförmedling och arbetsmarknadsåtgärder ska kunna utföras av en rad olika aktörer, både privata och ideella. En reform där makten flyttas från AMS-byråkratin till den enskilde arbetssökanden genom en individuell omställningspeng kommer att stimulera en framväxt av en rad nya aktörer som privata arbetsförmedlingar, branschvisa arbetsförmedlingar, privata utbildningsföretag, ideella föreningar, kooperativ, nätverk samt nya bemanningsföretag. 5.3 Inga socialbidrag till arbetsföra Ett stort problem är att fullt arbetsföra människor i första hand nyanlända invandrare har hänvisats till kommunernas socialkontor och inte får del av arbetsförmedlingens resurser för att hjälpas till ett arbete eller en utbildning. I de invandrartäta bostadsområden som ingick i den s.k. Storstadssatsningen var av befolkningen långvarigt beroende av socialbidrag för sin försörjning , jämfört med mellan i storstadsregionerna i övrigt. liberalerna vill att alla arbetsföra som söker arbete ska omfattas av arbetsmarknadspolitiken och således vara statens ansvar. Ingen som är arbetsför ska heller behöva leva på socialbidrag. Arbetssökande, som inte har rätt till arbetslöshetsersättning, bör istället få en dagpenning som är något högre än socialbidraget, under förutsättning att hon eller han deltar i någon form av åtgärd. Båda dessa frågor bör skyndsamt utredas. En reformerad arbetsmarknadspolitik ska vara mest ambitiös där den behövs som mest. Det mål om 80 procents sysselsättning som regeringen satt upp räcker inte så länge det finns stora områden där sysselsättningen är mycket lägre. I 15 av de 24 förortsområdena i Storstadssatsningen hade bara runt hälften av den arbetsföra befolkningen eller ännu färre arbete 2001. liberalerna vill ställa upp ett nytt sysselsättningsmål som går ut på att av alla i arbetsför ålder i varje kommun och i varje större bostadsområde ska ha ett arbete. finns det bra lokala exempel på hur kommuner och arbetsförmedling samarbetar för att hjälpa arbetssökande socialbidragstagare till utbildning eller arbete. Detta gäller i bl.a. , och . liberalerna vill reformera platsförmedlingsverksamheten för att stärka den arbetslöses ställning. Arbetsförmedlingen måste få konkurrens. Privata arbetsförmedlingar, branschvisa arbetsförmedlingar, privata utbildningsföretag, ideella föreningar, kooperativ, nätverk och nya bemanningsföretag ska kunna komplettera den statliga arbetsförmedlingen. Hanteringen av arbetslöshetsförsäkringen bör lyftas av från platsförmedlingsverksamheten. En av de viktigaste liberaliseringarna på arbetsmarknaden var avskaffandet av förbudet mot privat arbetsförmedling som skedde under starkt motstånd från Socialdemokraterna. Det öppnade för personaluthyrningsföretag. Efter en trög start verkar nu en lång rad av privata arbetsförmedlingar och personaluthyrningsfirmor på arbetsmarknaden. Fristående aktivitetscentra, produktions- och distributionsagenter, förmedlare av kunskapstjänster samt stödgrupper för forskare och akademiker, mediefolk och konstnärer har också vuxit fram. Dessa fristående organisationer har bidragit till att flytta initiativ och ansvar från de stora offentliga systemen till människorna. Denna mångfald gynnar alla på arbetsmarknaden. Uthyrningsföretagen har bidragit till att minska arbetslösheten och segregationen samt att höja låga kvinnolöner, bl.a. i vården. I ett internationellt perspektiv är uthyrningsföretagens andel av den svenska arbetsmarknaden ännu låg. arbetar mindre än en procent av arbetskraften i ett uthyrningsföretag, även om andelen är högre i storstäderna. I bl.a. och används privata bemanningsföretag systematiskt inom arbetsmarknadspolitiken. Detta kräver en modernare arbetsrätt som ger den enskilde en starkare ställning. Ytterst har det offentliga ansvaret för förmedlingsverksamheten. I vissa delar av finns det inte underlag för privata aktörer och där måste det offentliga träda in. Mycket har gjorts för att göra den statliga arbetsförmedlingen effektivare och det arbetet bör fortsätta. Vi tänker då speciellt på Socsam-försöken (samordning mellan arbetsförmedling, sjukvård, socialtjänst samt ) och de s.k. modellkontoren. 5.5 Skapa valfrihet i arbetsmarknadsutbildningen liberalernas reform av arbetsmarknadspolitiken flyttar bestämmanderätten till den arbetssökande genom en individuell omställningspeng. Den arbetslöse vänder sig till en arbetsförmedling för att få hjälp. Direkt vid den första kontakten med jobbkontoret diskuteras den enskildes behov och vilken insats som är lämplig. ansöker den arbetssökande om en omställningspeng. Hur stor pengen ska vara avgörs av de åtgärder som krävs. Med hjälp av omställningspengen kan sedan den arbetssökande köpa den utbildning eller åtgärd han eller hon behöver. 5.6 Inför en jobb- och utvecklingsgaranti Inga människor ska leva på bidrag längre än absolut nödvändigt. Långtidsarbetslösa som fastnat i bidragsberoende ska därför omfattas av en jobb- och utvecklingsgaranti. Garantin ska upphandlas av bemannings- och uthyrningsföretag. Även frivilligorganisationer ska kunna delta. Jobb- och utvecklingsgarantin består av två delar. En del består av samhällsnyttigt arbete. Den andra delen består av utbildning, t.ex. språkinlärning, informationsförmedling och yrkesorienterade kurser. Jobb- och utvecklingsgarantin ska slussa den arbetslöse till den öppna arbetsmarknaden. Ersättningen ska ligga något högre än socialbidraget, men den som utan goda skäl vägrar att medverka i bemanningspoolen får en lägre ersättning. Målet med garantin är att stärka den arbetssökandes ställning. Dagens AMS-kultur präglas av för mycket byråkrati och långa väntetider. Vårt förslag ersätter byråkrati med effektivitet och passivitet med handling. Vårt förslag ställer krav på alla inblandade och på oss övriga, krav på att inte låta den massiva utslagningen från arbetsmarknaden som har pågått fortsätta. Det är viktigt att det finns någon form av stöd till dem som har en idé och vill starta ett eget företag och inte har något eget kapital att sätta in. liberalerna anser att det system med mikrokredit som beslutade att införa i samband med behandlingen av den regionalpolitiska propositionen (2001/02:4) måste utvecklas. Detta är ett bättre alternativ än starta-eget-bidraget som skapar en falsk illusion av att det går att få igång ett företag på . liberalerna föreslår därför att den åtgärden avskaffas. Strukturomvandlingen i näringslivet ställer stora krav på arbetskraftens kompetens. Det handlar om både breda och specialiserade kunskaper och färdigheter, men kanske framför allt om förmågan att inhämta nya kunskaper i ett alltmer föränderligt samhälle. Det finns behov av återkommande fort- och vidareutbildning och det behovet kommer att öka. Utbildningssystemet har som främsta uppgift att ge en bra grund för fortsatt, livslångt lärande och ska ses som en investering för framtiden. Arbetsmarknadspolitiken var tidigare inriktad på att förse de stora industrierna med mer eller mindre utbytbar arbetskraft. En följd av det framväxande kunskapssamhället är att kraven är högre på kunskaper och personliga färdigheter, t.ex. på kommunikativ förmåga. Det spelar helt enkelt stor roll vem som anställs. Arbetsmarknadspolitiken måste läggas om och inriktas på den arbetsmarknad som växer fram. Den snabba teknologiska utvecklingen och nya förutsättningar på de internationella marknaderna gör att planeringshorisonten krymper. Arbetsgivare kan i mindre utsträckning än tidigare bedöma det framtida behovet av arbetskraft. En följd av detta är att de lediga jobb som anmäls till arbetsförmedlingen i mycket stor utsträckning är tidsbegränsade. liberalerna anser att kompetensutveckling är en viktig fråga. Vi är mycket kritiska till att regeringen förhalar frågan om det individuella kompetenssparandet och vi har därför i en gemensam motion med , lagt ett förslag i denna fråga. 6 En socialliberal a-kassa En väl fungerande arbetslöshetsförsäkring är en frihetsfråga för oss liberaler. Den enskildes trygghet och rörligheten på arbetsmarknaden gynnas av att det finns ett försäkringsskydd vid tillfällig arbetslöshet. Därför behövs en arbetslöshetsförsäkring som omfattar alla på arbetsmarknaden och ger ett bra tidsbegränsat inkomstskydd när en arbetslös söker ny anställning. En sådan försäkring bör vara en del av den generella välfärdspolitiken. liberalerna anser att arbetslöshetsförsäkringen ska utformas som en omställningsförsäkring där en tidsbegränsad ersättning utgår till alla som arbetat länge nog för att kvalificera sig. Ersättningen bör inledningsvis motsvara av den förlorade lönen för att successivt trappas ned. Den övre gränsen för inkomster som berättigar till inkomstbortfall ska höjas tills den blir densamma som i övriga socialförsäkringar. Att mer än en gång kvalificera sig till en ny ersättningsperiod genom att delta i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd ska ej vara möjligt. För arbetslösa som trots allt blir utförsäkrade, men som står till arbetsmarknadens förfogande, bör ett efterskydd införas på en fast nivå som är högre än socialbidraget. Efterskyddet ska vara kopplat till krav på en insats av den arbetslöse av samma typ som följer av jobbgarantin. 7 Särskilt utsatta grupper Det finns vissa grupper på arbetsmarknaden som alltid drabbas hårt i tider av hög arbetslöshet. Arbetsmarknadspolitiken måste vara utformad så att stöd och kraft riktas mot dessa grupper. Oavsett om konjunkturen är bra eller dålig så har de handikappade alltid en svår situation på arbetsmarknaden. De statliga insatserna för att stärka handikappades ställning är därför mycket viktiga och måste alltid prioriteras. Arbetslinjen måste gälla även för handikappade. Förtidspensioneringar ska undvikas i största möjliga utsträckning. Både lönebidrag och anställningar inom har visat sig vara värdefulla lösningar för många handikappade. liberalerna kommer att fortsätta att stödja de arbetshandikappade och vi kommer att gå emot alla eventuella förslag om försämringar för denna grupp. Vi har därför i vårt budgetalternativ anslagit extra till stöd till arbeten för arbetshandikappade för . Undersökningar har visat på att både lönebidragsanställningar och anställningar vid är mycket billiga om man jämför med alternativen a-kassa eller förtidspension. Det är dock viktigt att påpeka att lönebidragsanställningar i största möjliga utsträckning måste vara en åtgärd för arbetshandikappade och inte för andra grupper. Allra svårast är situationen för dem som har någon form av psykiskt funktionshinder, men den är besvärlig också för till exempel personer med hjärt- och kärlsjukdomar, rörelsehinder och dyslexi. Andelen sysselsatta ligger i dessa grupper på eller mindre. Majoriteten av dem med nedsatt arbetsförmåga behöver någon form av hjälp eller anpassning för att kunna arbeta. Det kan handla om hjälpmedel, anpassad lokal, transporter till och från arbetsplatsen eller personligt biträde. Men allra vanligast är behov av anpassning av arbetstiden, arbetstempot eller arbetsuppgifterna. Så långt möjligt ska efterfrågan på arbete för dem med nedsatt arbetsförmåga mötas på den reguljära arbetsmarknaden. Arbetsgivare kan få stöd på olika sätt för att anpassa arbetsplatsen, men utnyttjar dessa möjligheter alltför sällan. Det är därför angeläget att gärna i samarbete med näringslivets organisationer bedriva opinionsbildning riktad mot arbetsgivare för att undanröja fördomar och sprida kunskap om de möjligheter som står till buds. Cirka 50 000 personer har anställningar med lönebidrag. Bidraget utgår normalt under högst . Enligt vår mening måste antalet lönebidragsanställningar öka för att de behov som finns ska kunna tillmötesgås. Det måste också finnas större möjligheter att inte trappa av eller upphöra med bidraget om detta i praktiken medför att anställningen därmed upphör. Ett alternativ kan vara att inrätta tjänster som inte kräver full arbetskapacitet, såsom vuxna rastvakter i skolan eller personer som kan ledsaga äldre, vid till exempel promenader eller teaterbesök. Under långa perioder har sådana tjänster i praktiken funnits inom , där många med nedsatt arbetsförmåga kunnat beredas sysselsättning. Arbetsgivarnas möjligheter att ta över anställningen när lönebidraget upphör är dock ofta små. Anställningen förutsätter därför i praktiken att lönebidraget permanentas. Vi anser att detta är det bästa alternativet för dem det berör. Annars återstår ofta bara förtidspension. Lönebidragets tak är oförändrat. Det har gjort det svårare för funktionshindrade med kvalificerade utbildningar att få lämpliga arbeten. liberalerna anser att taket för lönebidragsanställningar ska höjas. För de individer som omfattas av LSS är möjligheterna till arbete i regel än mer begränsade. Men även de måste få möjlighet till en daglig verksamhet. Även för personer som inte kan beredas arbete på den reguljära arbetsmarknaden måste det finnas alternativ. är ett sådant. Även om verksamheten är förenad med en del problem anser vi det angeläget att den finns kvar. I många glesbygdskommuner är verksamhet avgörande för arbetshandikappade. verksamhet måste renodlas så att den enbart inriktas på funktionshindrade som inte kan få plats på den reguljära arbetsmarknaden. är ett företag, som konkurrerar på den öppna marknaden. Detta förhållande är inte lyckat. För det första finns det en risk att snedvrider konkurrensförhållandena på marknaden. För det andra har rapporter som kommit visat att vinstkravet på gör att många av de anställda känner sig stressade. Det är viktigt att de handikappade som jobbar inom kan få känna lugn och trygghet i sitt arbete. vinstkrav bör därför ses över. Många arbetstagare som fyllt har det tyvärr betydligt svårare att komma in på arbetsmarknaden efter en period av arbetslöshet än vad yngre har. Många arbetsgivare är tveksamma till att anställa äldre arbetslösa som inte har kvar till pensioneringen. Vad som oftast glöms bort är att äldre har stor erfarenhet och kompetens som kan vara bra för många företag att få del av. Inte sällan kan äldre människor vara mentorer för yngre. Äldre människor stannar dessutom oftare kvar på sin arbetsplats än yngre. Att anställa en 55-åring som har runt kvar på arbetsmarknaden kan därför vara mycket lönsamt. Frågan har blivit än mer aktuell eftersom det snart finns en möjlighet att stanna på arbetsmarknaden till . liberalerna är motståndare till alla förslag som innebär att äldre arbetskraft ska pensioneras ut eller generationsväxlas från arbetsmarknaden . Liberaler var med och införde både kollektivavtalslagen och den svenska arbetsrätten . Tillsammans med Socialdemokraterna röstade liberalerna igenom lagen om anställningsskydd (LAS). Vi har , senare, förslag på hur arbetsrätten ska moderniseras ytterligare. Dagens lagstiftning bidrar till att cementera arbetslösheten på en högre nivå än nödvändigt och till att skapa problem med lönebildningen. som går blir det alltmer nödvändigt och uppenbart att lagstiftningen måste förändras och moderniseras. Det går inte att ha en arbetsrättslig lagstiftning som är anpassad behov och arbetsmarknad där utgångspunkten är att en anställd arbetar hos samma arbetsgivare hela sitt verksamma yrkesliv.