mot · GR02So640 · 2003-10-07 00:00:00 — Hälsovård, sjukvård och social omsorg, Utgiftsområde 9 Hälso- och sjukvården måste utgå från att varje människa är unik och att alla personer har samma absoluta och okränkbara värde. Den solidariskt finansierade hälso- och sjukvården är välfärdens kärna och ska vara behovsstyrd. Hälso- och sjukvården ska kännetecknas av värdighet, kvalitet och tillgänglighet. Vården och omsorgen måste ha en helhetssyn på människan som tar hänsyn till kroppsliga, själsliga, sociala och andliga behov. För att skapa och upprätthålla hälsa och livskvalitet måste alla dessa behov tillgodoses. har stridit för att hälso- och sjukvården ska sättas i första rummet vid fördelningen av samhällets resurser. ska garantera den sjukes rätt till en trygg och värdig sjukvård. Men hälso- och sjukvården kämpar med långa köer och ett minskat antal vårdplatser. Svårigheterna att rekrytera och behålla vårdpersonal är ett av den svenska sjukvårdens största problem. Den kraftiga ökningen av långtidssjuka kvinnor i vården visar att neddragningar slitit hårt på personalen. Många människor far illa i sjukvården. Situationen kräver kraftfulla åtgärder. anser att det behövs en genomgripande diskussion om prioriteringar inom välfärden. Det krävs gemensamma krafttag för att fokusera på det som är viktigt. är allvarligt oroade. befolkning lever allt längre och arbetar allt mindre. Det är positivt men krymper resurserna till sjukvården alltmer. Valfrihet, bättre utnyttjande av de ekonomiska resurserna, men också mer pengar krävs för att skapa en bättre vård och omsorg. En ökad tillväxt och verkliga effektiviseringar är lösningen inte ogenomtänkta besparingar eller skattehöjningar. 3 Förslag till riksdagsbeslut 3 4 Trygghet, tillgänglighet och rätt att välja 6 5 God hälsa för alla 6 6 Vårdens resurser och framtidens välfärd 6 6.1 Prioritera i hälso- och sjukvården 8 7 Bygg ut antalet vårdplatser 9 8 Inför en nationell vårdgaranti 10 9 Öka mångfalden och valfriheten i vården 12 9.1 Försök med patientpeng 14 10 Investera i personalen 14 10.1 Upprätta förtroendekontrakt mellan politiker och personal 15 10.2 Förbättra specialistutbildningen 16 10.3 Förslaget till ny specialistindelning 16 10.4 Ge mer tid för omvårdnad 17 10.5 Låt vårdpersonalen vårda 17 11 Hälso- och sjukvårdens säkerhetssystem 18 12 Värdighet och trygghet för de äldre 19 12.1 En värdighetsgaranti behövs 21 12.2 Förbättra för demenssjuka 21 12.3 Stöd anhörigvårdarna 22 12.4 Vården i livets slutskede 23 13 Organisera runt patienten 24 14 Psykiatrisk vård 25 15.2 Avskaffa apoteksmonopolet 28 16 Tänderna tillhör kroppen 28 17 Ett nytt högkostnadsskydd 30 19 Övriga anslagsförändringar 31 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de långsiktiga resursbehoven i vården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en parlamentarisk kommitté med uppdraget att se över vårdbehoven och vilka av dessa behov som skall tillgodoses i den gemensamt finansierade vården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av fler vårdplatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en nationell vårdgaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en BB-garanti. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppmuntra och stödja alternativa produktions- och organisationsformer för vårdpersonalens bästa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lagen om offentlig upphandling måste ändras.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om second opinion. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att underlätta för vårdpersonal att driva verksamhet i egen regi. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inleda försök med patientpeng. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om patientpeng bestående av en basdel och en behovsdel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fler platser till vårdutbildningarna måste skapas.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en differentierad utbildningssatsning på undersköterskor.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett förtroendekontrakt bör upprättas mellan politiska företrädare och vårdens professioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en plan för långsiktiga personalbehov. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en nationell uppföljning av geriatrikens utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vårdpersonalens administrativa arbete måste begränsas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av teamarbete i vården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att förbättra anmälningsförfarandet enligt lex . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att personal- eller kamratstöd bör tillhandahållas vid lex Maria-anmälan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en värdighetsgaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om läkarmedverkan på varje äldreboende och sjukhem. begär att regeringen återkommer med en proposition vården i livets slutskede i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om forskning i palliativ medicin. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om läkemedelskommittéernas betydelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetsplatskod som följer kompetensen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om läkemedelsprofiler. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om telefonrådgivning och opartisk information om läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av apoteksmonopolet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en utredning i syfte att kartlägga förutsättningarna för att inkludera tandvårdsförsäkringen i den allmänna sjukförsäkringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kirurgisk behandling av tandlossning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att systemet med högkostnadsskydd bör utredas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda hur staten skall ta över kostnadsansvaret för LSS-insatser. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag för anslagen under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg enligt uppställning: Anslag, tusental kronor 26:2 för arbetsliv och socialvetenskap Nytt anslag: Nationell vårdgaranti + 1 850 000 Nytt anslag: Forskning om palliativ vård 1Yrkande 7 hänvisat till FiU. 2Yrkandena 12 och 13 hänvisade till UbU. 4 Trygghet, tillgänglighet och rätt att välja Det är oacceptabelt med långa väntetider och köer i vården. Det måste bli betydligt enklare att få träffa en läkare och annan vårdpersonal. vill förbättra kvalitén i mötet mellan patient och läkare. Ökad delaktighet i val av behandlingsmetod, rätten att bli informerad och få insyn är bara de första stegen i en ökad samverkan mellan patient och läkare. Men även de patienter som inte själva kan välja skall garanteras en god, trygg och värdig vård. För dessa patienters skull är det särskilt viktigt att de prioriteringar för hälso- och sjukvård som beslutat om ligger fast. Otrygga och missnöjda patienter kostar i form av onödigt lidande och pengar. Här finns utrymme för både effektivare och mänskligare vård. Säkerligen kommer en ökad andel vårdtagare att vilja ta del av alternativa medicinska metoder. Det behövs en fördjupad diskussion om patientens rättigheter som människa och vårdkonsument. För att bidra till nytänkandet inför en sådan diskussion föreslår följande rättighetsdeklaration: Rätten att bli lyssnad till och göra sin egen röst hörd Rätten att bli informerad Rätten att bli utbildad Rätten att göra egna val Rätten till en andra bedömning (second opinion) Rätten att få vård när man behöver den (tillgänglighet) Rätten att få skydd och respekt för sin personliga integritet. 5 God hälsa för alla Hälsa i vid mening handlar om ett fysiskt, psykiskt, socialt och andligt välbefinnande. Allt folkhälsoarbete ska utgå från denna helhetssyn på människan och på hälsobegreppet. Detta bredare hälsobegrepp har bl.a. uppmärksammats av undersökningar som pekat på att människor som tillägnar sig kultur i olika former har bättre hälsa och tillfrisknar fortare efter sjukdom. Även om hälsoläget i allmänt sett är bra så är hälsan ändå ojämlikt fördelad bland befolkningen. Forskning visar att resurssvaga gruppers hälsoutveckling och medellivslängd är sämre än det är för de som är välutbildade och resursstarka. Detta kan inte accepteras. Det krävs åtgärder mot de resurssvaga gruppernas höga ohälsotal och lägre medellivslängd. utvecklar sin politik för en bättre folkhälsa i en särskild motion, So380 Folkhälsopolitiken. 6 Vårdens resurser och framtidens välfärd Landsting och kommuner måste få utökade resurser . bedömning är att vårdens andel av BNP måste öka från nuvarande till . Det motsvarar i dagens penningvärde ett reellt resurstillskott på . Bevarandet en solidariskt finansierad sjukvård, som är behovsstyrd, kräver att djupgående problem i form av dåligt fungerande lönebildning, dåligt fungerande arbetsmarknad och tillväxthämmande skatter på arbete, sparande och företagande åtgärdas. Men under de gångna nio åren har tillväxtpolitiken lyst med sin frånvaro. Regeringen har inte ens försökt åtgärda under notoriskt låga tillväxt. Detta är en ödesfråga också för svensk hälso- och sjukvård. Om hade hängt med i tillväxttakten för de mindre hade vår bruttonationalprodukt (BNP), dvs. värdet av våra samlade produktion av varor och tjänster, varit ca högre. Hade hängt med tillväxttakten i , skulle vår BNP vara högre, dvs. skatteintäkterna uppåt högre även med sänkta skattesatser. Om hängt med i tillväxt skulle vår BNP vara högre. Ovanstående jämförelse tydliggör bl.a. att utökade statsbidrag inte är en långsiktig lösning på hälso- och sjukvårdens problem. Men på kort sikt behöver kommunsektorn mer resurser. och har presenterat statistik över de resurser som tillförts landsting och kommuner under de två senaste mandatperioderna. har kommunerna och landstingen fått statliga tillskott på . Men resurstillskotten har inte kommit landstingen och kommunerna till del så som det förespeglades när tillskotten presenterades. Till att börja med minskar statsbidragens värde i takt med inflationen. På så sätt har de 18 miljarderna tappat i värde. Under den gångna valperioden har staten dessutom höjt momsavgifterna för kommunsektorn med pengar som hamnar i statskassan. har de höjda sociala egenavgifterna som löntagarna betalar inneburit ett skattebortfall för kommunsektorn på netto . Penningtransaktionerna mellan den kommunala sektorn och staten hamnar i slutändan på noll. anser att vård och omsorg måste ges en särställning i samhället och därmed tillförsäkras tillräckliga resurser. De resurser som tillförs landsting och kommuner måste främst användas till att säkerställa en god vård och omsorg för svårt och långvarigt sjuka. anser att den socialdemokratiska regeringen inte avsätter tillräckligt med resurser för att garantera en god vård och omsorg. tillför därför mer än regeringen i generella statsbidrag till kommuner och landsting . 6.1 Prioritera i hälso- och sjukvården grundläggande uppfattning är att sjukvården även ska finansieras solidariskt. En solidariskt finansierad sjukvård, byggd på människovärdes- och behovsprincipen kräver prioriteringar. Med detta följer en avgränsning mot de åtaganden som inte omfattas av en solidarisk finansiering. Sådan insatser bör den enskilde själv välja, finansiera och prioritera genom exempelvis olika försäkringslösningar. I debatten om hälso- och sjukvårdens framtida finansiering framhålls ofta att behoven kommer att växa snabbare än resurserna. Behovet av resurser för hälso- och sjukvården påverkas av ett komplext samband mellan behov och efterfrågan, vårdens tillgänglighet och organisation, medicinsk praxis och teknisk utveckling, produktivitet och effektivitet. Ingen vet exakt hur stort gapet mellan behov och resurser kommer att bli framöver. Men vågar ändå dra åtminstone en slutsats: behovet av väl genomtänkta prioriteringar i politiken kommer att bli allt viktigare. har det gått upp för många beslutsfattare i hälso- och sjukvården att finansieringen av välfärden inte med enbart skattehöjningar, besparingar och effektiviseringar. Boksluten för kommuner och landsting visar ett totalt underskott på . Med bibehållen ambitionsnivå blir det samlade underskottet 2006. De största skattehöjningarna genomfördes . För att täcka de beräknade underskotten behövs ytterligare en skattehöjning på och , enligt och . Till detta kommer de enorma personalbehoven som bara för kommunernas del beräknas uppgå till 225 000 personer . krävs ett nytt politiskt ansvarstagande. Den demografiska utvecklingen, de medicinska framstegen, personalsituationen och finansieringsdilemmat kräver handling och breda politiska överenskommelser. har goda erfarenheter av breda politiska arbetsprocesser, till exempel kring reformeringen av pensionssystemen. hoppas att det går att finna en gemensam dialog om hälso- och sjukvårdens framtid. De flesta anser att det är rimligt att prioritera de patienter som har de största behoven. Denna etiska princip har också väglett de politiska bedömningar som gjorts bland annat genom beslut om prioriteringar i hälso- och sjukvården. I hälso- och sjukvårdslagen står det att vård ska ges på lika villkor till alla. Men hur avgörs vilka som har de största behoven? Vad betyder egentligen på lika villkor? Hur ska olika behov egentligen kunna vägas mot varandra? Vilket gör mest ont ofrivillig barnlöshet eller en värkande höftled? anser att en parlamentarisk kommitté bör tillsättas med uppdraget att se över vårdbehoven och vilka av dessa behov som ska tillgodoses i den gemensamt finansierade vården. Detta bör ges regeringen till känna. 7 Bygg ut antalet vårdplatser En avgörande anledning till de växande köerna för operation är bristen på vårdplatser. Planerade operationer får ställas in, eftersom många patienter kommer in akut. Patientsäkerheten är hotad och den medicinska bedömningen får stå tillbaka, bristen på vårdplatser utgör ett hot mot arbetsmiljön för all vårdpersonal. Drygt 17 000 vårdplatser har försvunnit . Det motsvarar en minskning med . har mer än en tredjedel av vårdplatserna inom korttidsvården försvunnit. Likaså har antalet intagningar och medelvårdtiden inom den somatiska korttidsvården fortsatt att sjunka. Den kortare medelvårdstiden förklaras till viss del av bättre behandlingsmetoder och en mer behandlingsintensiv vård. Den mer behandlingsintensiva vården avspeglas i att antalet vårdplatser och vårdtillfällen i den slutna vården minskar, medan antalet behandlingar i den öppna vården ökar. En tydlig utveckling är att allt fler äldre äldre, dvs. personer opereras i högre utsträckning. Även inom den psykiatriska slutenvården går utvecklingen mot allt färre vårdplatser och kortare vårdtider. Trots att antalet slutenvårdsplatser inom psykiatrin har minskat, har antalet öppenvårdsbesök inte ökat i motsvarande grad, utan fortsatt att minska. Antalet vårdplatser i långtidsvården och geriatriken har också minskat kraftigt, även efter ädelreformens införande 1992. Vad används en vårdplats till? Någon form av medicinsk bedömning ligger alltid till grund för att övervakning av hälsotillståndet krävs kontinuerligt. Olika former av kroniska tillstånd kan medföra behov av kontinuerlig vård. Och för att kunna ställa diagnos krävs ibland symtomkontroll där inläggning är en förutsättning . Operationer och andra kirurgiska eller medicinska behandlingar kräver självklart vårdplatser. Förlossningar kräver vårdplatser. Vidare krävs vårdplatser inom vissa discipliner för att behandlingar ska kunna ske vid exempelvis intensivvård och viss cytostatikabehandling. För olika personer behövs sluten vård längre eller . Frågan om vårdplatser handlar därför, i ett patientperspektiv, både om trygghet, flexibilitet och viss valfrihet. Varför behövs fler vårdplatser? Utvecklingen inom hälso- och sjukvården har präglats av effektiviseringar och ökad produktivitet. Omvårdnaden har dock blivit betydligt sämre och vårdköerna längre. Även om den medicinska utvecklingen inneburit att flera behandlingar och ingrepp kan göras i den öppna vården kvarstår ett behov av att återställa vårdplatser. Minskningen av antalet vårdplatser i slutenvården har heller inte blivit kompenserad genom en motsvarande utbyggnad av hemsjukvården eller särskilda boenden. slutsats är att antalet vårdplatser måste utökas inom slutenvården det gäller såväl somatisk som psykiatrisk vård. Utbyggnaden av vårdplatser måste även gälla de särskilda boendeformerna, hemsjukvården, missbrukarvården, akutvården, och många av landets BB-avdelningar. 8 Inför en nationell vårdgaranti Mycket av kritiken mot dagens sjukvård handlar fortfarande om bristande tillgänglighet, väntetider och köer till planerade operationer. För sjuka människor är det orimligt att behöva känna oro inför operation eller annan behandling som det ofta krävs att man intar smärtstillande och andra mediciner. Samhället får därtill ofta en hög kostnad i form av sjukskrivning när återgången till arbetslivet fördröjs. Nödvändiga resurser, en utökad samverkan och organisationsförändringar måste till för att arbeta bort vårdköerna. Administrativa och budgetmässiga murar som är ett hinder för kloka beslut ska undanröjas. och övriga borgerliga partier presenterade ett gemensamt förslag till nationell vårdgaranti. Behovet av en vårdgaranti är föranlett av att vården inte fungerar som den ska. Det självklara målet med en nationell vårdgaranti är att ge alla patienter vård . I samband med att de borgerliga partierna enades om ett förslag till nationell vårdgaranti utlovade även den socialdemokratiska regeringen en vårdgaranti. konstaterar dock att för den socialdemokratiska regeringen är den nationella vårdgarantin nämligen endast en målsättning, vars innehåll inte preciserats. Några resurser har heller inte avsatts och först ska vårdens resursutveckling och resursbehov behandlas. Och sanningen är att regeringen varit emot en nationell vårdgaranti. I socialutskott har vänstermajoriteten yrkat avslag på borgerliga förslag om en nationell vårdgaranti vid ett tiotal tillfällen. För införandet av en nationell vårdgaranti krävs ytterligare resurser. Krisdemokraterna föreslår att totalt avsätts för att kapa köerna och öka tillgängligheten i sjukvården. Det är utöver regeringens förslag för . Den nationella vårdgarantin omfattar alla medicinskt motiverade behandlingar och skall vara fullt genomförd . Vårdgarantin innebär att: Kontakt garanteras med vårdcentral/primärvården som kontakten tas. Besök hos distrikts- eller husläkare senast efter att kontakten tagits, då vårdgarantin är fullt genomförd . Besök hos annan specialist . Behandling efter det att beslut som sådant fattas. När inte det egna sjukhuset kan ge vård skall patienten aktivt erbjudas vård inom det egna , i ett annat landsting eller hos annan vårdgivare. Det åligger hemlandstinget att se till att patienträttigheten uppfylls. De allmänt omfattade slutsatserna från är utgångspunkt, också för den nationella vårdgarantin. Det innebär att den för varje tillfälle aktuella kösituationen inte skall avgöra inriktning och prioritering, utan vårdbehoven. 1997 beslutade enhälligt att anta etiska riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Människovärdesprincipen är den grundläggande etiska plattformen. En naturlig följd av denna princip är behovs eller solidaritetsprincipen, enligt vilken resurserna bör satsas på de individer, de områden och de verksamheter där behoven är som störst. Den principen förpliktar sjukvården att särskilt beakta behoven hos de svagaste, hos dem som inte ens är medvetna om sitt människovärde eller kan göra sin röst hörd. Patienter med svåra kroniska sjukdomar och personer i livets slutskede skall inte stå tillbaka för patienter med lättdiagnosticerade och behandlingsbara sjukdomar. har det skett en neddragning av antalet platser på landets förlossningskliniker. Bristen på barnmorskor har varit stor. I mer glesbefolkade områden i landet har små men fullt fungerande förlossningskliniker lagts ner. Det är förhållandevis sällsynt att problemen inom förlossningsvården innebär några direkta medicinska risker för mamman och barnet. Men gravida kvinnors oro inför förlossningen måste tas på allvar. Bristen på tid är ett genomgående problem inom mödra- och förlossningsvården. Även i eftervården behövs mer tid för den nyförlösta mamman och barnet. vill därför införa en nationell BB-garanti som kompletterar den nationella vårdgaranti som de borgerliga partierna är överens om att införa. BB-garantin består av två delar en platsgaranti och en förlossningspeng. Platsgarantin innebär att kvinnan på mödravårdscentralen gör upp om plats på förlossningsklinik och BB. Vidare är kvinnan och barnet garanterade minst på BB innan hemgång, om så önskas. Kvinnan ska dessutom vara garanterad ett kontinuerligt stöd av sin barnmorska under mödra-, förlossnings- och eftervården. Förlossningspeng innebär att ersättningen går till den förlossningsavdelning som kvinnan väljer. Förlossningspengen måste vara högre än dagens ersättningar per förlossning för att möjliggöra kvalitetsförbättringar. Från den första kontakten med mödravårdscentralen, under förlossningen och i eftervården ska den gravida kvinnan vara garanterad plats och stöd av sin barnmorska genom en uttrycklig platsgaranti. BB-garantin kommer att förbättra kontinuiteten mellan mödra- och förlossningsvård. Allt för att ge bättre stöd, delaktighet och trygghet för blivande föräldrar. Förlossningspengen innebär att ersättningen följer med kvinnans val av förlossningsklinik. Då ges förlossningsklinikerna betydligt större möjligheter att planera och utveckla sin verksamhet. 9 Öka mångfalden och valfriheten i vården slår vakt om en gemensam finansiering av vården, men är öppna för alternativa utförare. En ökad mångfald av vårdgivare ger patienterna större valmöjligheter och kan utveckla hälso- och sjukvården. Privata, kooperativa och ideellt drivna alternativ bör därför ges förutsättningar att utvecklas. Fritt val av vårdgivare samt vård- och värdighetsgarantier, som grundar sig på prioriteringsbeslut, skall finnas. Kraven på offentlig insyn i verksamheterna och en hög och för alla lika kvalitet ska fortsatt vara densamma, oavsett om verksamheten har enskild eller offentlig utförare. För oss är patientens behov av trygghet och valfrihet i fokus. Konkurrensutsättning av olika verksamheter får inte bli ett självändamål. anser att en mångfald av vårdgivare ökar möjligheterna att säkra tillgången på kvalificerad personal. Det behövs kortare beslutsvägar, ökat reellt inflytande, större personligt ansvar och förbättrade utvecklings- och karriärmöjligheter. Vården behöver också ett tydligare ledarskap. Endast på detta sätt kan vårdyrken attrahera nya medarbetare. Dessa förändringar kan skapas dels inom den offentligt drivna hälso- och sjukvården och dels genom att man stödjer alternativa produktions- och organisationsformer. Lagen om offentlig upphandling () passar inte alltid i tjänstesektorn. Det gäller till exempel då vårdpersonal vill knoppa av och driva verksamhet i egen regi. anser att bör förändras så att lagstiftningen inte utgör ett hinder för förverkligandet av goda idéer.