mot · GR02N328 · 2003-10-07 00:00:00 — Ett förenklat regelverk för upphandling under tröskelvärdet kommer att vara av stor betydelse för små kommuner och kommundelar. Inriktningen för arbetet att ta fram ett förenklat regelverk för upphandling under tröskelvärdet på bör innehålla följande moment: Införandet av ett myndighetsgemensamt system där alla entreprenader och förfrågningar kan publiceras elektroniskt, vilket ersätter krav på publicering via andra kanaler. Möjlighet att ha korta tider för anbud. Göra det enklare för företag att delta i upphandlingar genom enkla digitala formulär. Möjlighet för den upphandlande enheten att göra en något friare bedömning av anbud, t.ex. för att kunna handla upp av lokala företag. Sådana bedömningsgrunder ska tydliggöras i samband med att anbudsunderlaget offentliggörs. bör besluta att uppdra åt regeringen att återkomma med förslag om ett förenklat, icke direktivstyrt, regelverk för upphandling under tröskelvärdet på , i enlighet med vad som ovan anförts. har ökat sin andel av den nordiska turistmarknaden. Antalet övernattningsnätter har ökat och likaså utländska besökares utgifter under deras vistelse i . Det viktigaste för att främja turism är att förbättra villkoren generellt sett för servicebranschen genom regelförenklingar och minskade kostnader för personal. Utöver detta är det viktigt att de olika aktörerna samordnar marknadsföringen och att det finns paketerbjudanden för turister. Det finns stora möjligheter att ytterligare utveckla de upplevelser som den svenska naturen har att erbjuda. Regeringen bör i samråd med bland annat hushållningssällskapen, turistbranschens aktörer, LRF och regionala företrädare utveckla ett samlat program för att utveckla landsbygdsturismen. Allemansrätten gör att människor kan ta del av natur- och kulturvärden och förhoppningsvis därmed utveckla en känsla för att dessa bör vårdas och utvecklas. uppfattning är att regeringen bör ta initiativ för att förhindra missbruk av allemansrätten i kommersiellt bruk. Istället bör det möjliggöras för markägaren och det lokala näringslivet att utveckla verksamheten efter de lokala förutsättningarna. Yrkande i detta hänseende återfinns i vår motion om äganderättsfrågor. Skogsindustrin spelar en relativt större roll i den svenska ekonomin än vad fallet är i övriga EU-länder, med undantag för . Skogsindustrin och skogsbruket svarar för av BNP, och av industrins förädlingsvärde och sysselsättning svarar skogsindustrin för elva till . Över hälften av nettoexportinkomster kommer från skogsnäringen. Näringen sysselsätter ca 95 000 människor i främst gles- och landsbygd och ger arbete åt en mängd företag i andra sektorer. Därtill ger den värdefulla inkomster till landets många skogsägare med ägor av varierande storlek. Trots skogsnäringens tradition som en manlig bastion är denna basnäring på väg att bli en arena för både kvinnor och män. En tredjedel av landets enskilda privata skogsägare är kvinnor. Det är angeläget att kvinnor ges likvärdiga förutsättningar att bedriva aktivt skogsbruk som sina manliga kollegor. I motion om statligt ägande (c006) framhåller vi hur en kontrollerad avveckling av statligt skogsinnehav till självbärande enheter skulle öka förutsättningarna för nya småföretag. Det spridda ägandet är en styrka då många får del av skogens avkastning som det privata ägandet gör att människor känner mer för sin skog. Vad som ovan anförs om att ett spritt ägande är positivt för skogsnäringen bör ges regeringen till känna. Skogsnäringen har identifierats som ett starkt kluster i . Samarbete sker med leverantörer inom verkstadsindustrin, kemiindustrin, transportsektorn, IT-industrin, byggsektorn m. fl. och med kundindustrin. Forsknings- och utbildningsväsendet är viktiga parter i klustret. Genom samarbete genereras sysselsättning och utveckling av kunskap och kompetens i hela klustret. Det skogsrelaterade klustret svarar för av svensk industri. Denna klusterbildning är viktig för att stärka konkurrenskraft samt att komma längre med angelägen forskning kring t.ex. praktisk tillämpning av energi- och drivmedelsframställning ur skogsråvara. bör vårda sin teknik- och kunskapsintensiva skogsindustri för att inte bli omsprunget av andra hårt satsande länder i t.ex. östra . har under en rad år anslagit mer medel till infrastrukturen än vad regeringen gjort; detta för att säkerställa en väl fungerande infrastruktur i hela landet. Skogsnäringen är också starkt beroende av god mobiltelefontäckning. Vad som ovan anförs om betydelsen för skogsindustrin av framkomliga och säkra vägar samt god mobiltelefontäckning bör ges regeringen till känna. 10.2.1 Sänk dieselskatten för skogsnäringen Precis som jordbruket dras skogsbruket med en tyngre skattebörda än vad som är fallet i konkurrentländerna. I betalar vi t.ex. mer i dieselskatt än vad gör! Enligt LRF:s beräkningar förlorar en svensk skogsentreprenör med en skördare och skotare på årsbasis jämfört med sina finska kollegor. Det är en orimligt hög kostnadspost när skogsbruket i övrigt ska konkurrera på samma världsmarknad. vill sänka dieselskatten för jord- och skogsbruket till /liter. Det betyder en sänkning från dagens nivå på /liter. Detta är viktigt för att säkerställa svensk skogsnärings konkurrensvillkor på en mycket internationaliserad marknad. Yrkande i detta hänseende återfinns i vår skattemotion (0xx), där även ett förslag till grön skatteväxling som inte ökar på ryggsäcken presenteras. Den miljödrivna utvecklingen är i högsta grad en positiv möjlighet för landsbygdens näringsutveckling. Att ersätta fossila bränslen i energi- och transportsystem kommer att kräva stora mängder biobränsle och etanol. Råvarorna är produkter från svenskt jord- och skogsbruk. Förädlingen kan ge upphov till nya industrier och näringsgrenar. Också produktion av ekologiska livsmedel och ekoturism kan bli kraftiga motorer i en miljödriven landsbygdsutveckling. Denna utveckling bör stimuleras genom att biodrivmedel skattebefrias långsiktigt, vilket underlättar investeringar i produktion. strävar efter en hållbar utveckling och vill bland annat förbjuda försäljning av fossilbränsledrivna bilar till 20152020. Vad som ovan anförts om initiativ till att utforma ett samlat program för produktion av alternativa drivmedel från både spannmål och skogsråvara bör ges regeringen till känna. Många av de skärgårdsvärden vi uppfattar som genuina har uppstått genom människors drivkraft att kunna försörja sig. Skärgårdslandskapet har formats av människors aktiviteter, jordbruk, fiske och jakt, som ett samspel mellan landskapet, naturresurserna och den tekniska, ekonomiska och sociala utvecklingen. Det blir då en paradox att det intresse som visas från samhällets sida är att bevara det som inte längre fungerar eller existerar som en hållbar skärgårdsekonomi. En paradox uppstår också när man vidtar sådana åtgärder för att begränsa fisket så att det småskaliga och kustnära fisket, som i många sammanhang är motorn i skärgårdslivet, slås ut. En central fråga måste då vara hur man kan skapa tillväxt och utveckling i skärgården som leder till livskraftiga miljöer och samhällen året runt, skärgårdsmiljöer som har tydliga band med anslutande områden på fastlandet. Våra kuster har unika värden och unika naturområden som har betydelse för både bofasta och besökare. Skärgårdslivet har en annan situation än landsbygden och staden och måste därför ha en politik som speciellt tar hänsyn till de stora skillnaderna mellan åretruntliv och fritidsliv och deras effekter på samhället och miljön. Efterfrågan på fritidsboende i många skärgårdssamhällen har skapat ett tryck och en ekonomisk obalans mellan åretruntboende och fritidsboende, som i vissa områden kommer att leda till döda vintersamhällen och konstgjorda sommarmiljöer, om inget görs. Denna obalans får genomslag på både boendekostnader, grundläggande service, infrastruktur och kommunikationer, vilket i förlängningen också skapar ointresse och omöjligheter för nya kustbor att etablera sig. skall man ha i åtanke att efterfrågan på fritid i skärgården just grundas huvudsakligen på att det finns en naturlig och yrkesmässig aktivitet baserad på de naturvärden som finns i havet och längs kusten. Det krävs planeringsförutsättningar och lagstiftning som lokalt hanteras så att lokala förutsättningar, tradition och kultur i samverkan med tillväxtfaktorer kan skapa livskraftiga skärgårdssamhällen. Vad som ovan anförts om att formulera en särskild skärgårdspolitik ges regeringen till känna. Fiskerinäringen är i stort behov av utbildningsmöjligheter. Detta främst för att näringen själv skall kunna leva upp till de ökade krav som ställs. Det kan vara såväl konkret kompetens som krävs för att kunna verka som aktiv yrkesfiskare/företagare, som möjligheterna att möta behovet inom en näringsgren som ständigt kräver förnyelse. Det gäller utbildning som riktar sig till dem som arbetar inom näringen och utbildningen för att möta behovet av nyrekrytering och en yngre generation. Grundutbildning, högre utbildning samt tillgång till vidareutbildning är avgörande för varje enskild person för att man skall kunna leva upp till myndigheternas krav på kompetens och vara uppdaterad på den förändring som sker inom yrket. Dessutom ställs allt större krav på att enskilda näringsutövare, och därmed varje bransch, aktivt möter de strukturförändringar som sker inom näringslivet för att kunna stärka sin konkurrenskraft. Från den samlade fiskerinäringen och fiskebranschen finns ganska långtgående förslag på hur en nationell utbildningsstruktur kan se ut. Delvis kan dessa investeringar hämtas via EU:s medfinansieringar. För att kunna erhålla dessa EU-medel krävs dock av svensk medfinansiering, vilken bör vara av statlig och nationell karaktär. Vad som ovan anförts om en satsning på utbildning och kompetenshöjning inom den svenska fiskerinäringen bör ges regeringen till känna. 10.2.5 Återföring från vattenkraften Skogslänen bidrar av den svenska vattenkraftsproduktionen. I dessa glesbebyggda län skapas omfattande rikedomar som tyvärr hamnar på helt andra håll än i de bygder där de genereras; detta trots att vattenkraftsutbyggnaden har inneburit omfattande naturingrepp och försämrade förutsättningar för fiske, turism och skogsbruk. är dessutom vattenkraftens bidrag till den lokala sysselsättningen och till skatteunderlaget minimalt. Det är hög tid att vattenkraftskommunerna får en rimlig ersättning för de ingrepp och den exploatering som utbyggnaden inneburit. I har i bred enighet slagit fast att vattenkraften är en nationell resurs med stark lokal tillhörighet. Utifrån denna grundsyn är det naturligt att en del av de värden det strömmande vattnet skapar stannar lokalt och därmed får medverka till utveckling och tillväxt. Detta har lett till levande bygder och framtidstro i många landsbygds- och fjällkommuner i vårt västra grannland. För att skapa en modell som passar bör en utredning genomföras utifrån det norska återbäringssystemet, vilket Föreningen med 44 medlemskommuner i de sju skogslänen föreslår. Vad som ovan anförts om att utreda en modell för återföring av delar av resurserna som genereras av vattenkraften till regional och lokal nivå ges regeringen till känna. Alltför många orter har varit alltför beroende av en stor arbetsgivare och när denne lägger ner och flyttar sin verksamhet får detta oproportionellt stora konsekvenser på orter som saknar ett brett och allsidigt näringsliv. Svensk industris strukturomvandling har slagit hårt mot mindre orter. Detta hade sannolikt kunna mildras om regeringen fört en annan näringspolitik. ser över ett förslag om att reformera i riktning mot ökad lokal och regional anpassning. Vi anser att direktvalda regionfullmäktige skulle ha bättre förutsättningar att driva en effektiv arbetsmarknadspolitik för respektive region. Det ökar också medborgarnas möjligheter att utkräva politiskt ansvar för verksamheten. Arbetsmarknadspolitiken bör därför decentraliseras till regional nivå. Yrkande i detta hänseende återfinns i vår arbetsmarknadspolitiska motion (c1xx). En väl utbyggd infrastruktur och fungerande kommunikationer är väsentliga delar i arbetet med att förstora arbetsmarknaderna. Med en god infrastruktur och fungerande kommunikationer ökar förutsättningarna för pendling till och från arbetet. Brister i kollektivtrafik och ett högt bensinpris bidrar till att rörligheten och flexibiliteten på arbetsmarknaden minskar. bör besluta att reseavdraget till och från arbetet omvandlas till en skatterabatt motsvarande en höjning till per mil och även kommer att omfatta resor till och från barnomsorg för att förbättra möjligheterna att ta ett arbete inom ett större arbetsmarknadsområde. bör vidare besluta att den självkostnadspremie motsvarande som finns i reseavdraget fortsättningsvis delas upp på årets 12 månader för att öka möjligheten för säsongsarbetare att kunna ta del av reseavdraget. Klusterbildning kan vara en strategi för att uppnå god tillväxt också på en relativt liten arbetsmarknad. Med kluster menas att det uppkommer en ansamling av företag med liknande verksamhet i ett område. Välfungerande kluster kan erbjuda gemensam uppbyggnad och spridning av kunskap inom produktionsfältet och en relativt välutvecklad arbetsmarknad för personal med kompetens inom produktionsfältet. Exempel utanför storstadsområdena är möbelindustrin i , biltestklustret i och bioteknikklustret i , samt det framväxande Rockcity i och film- och videoklustret i . Att utveckla kluster handlar om att stödja ett system. Förutom kärnproducenterna och deras underleverantörer ingår också de aktörer som på olika sätt stöder detta produktionssystem. Universitet, forskningsinstitut, branschorgan och lokala regionala offentliga aktörer är exempel på sådana stödjande aktörer. För den lokala och regionala politiken är det avgörande att inse att klusterbygge inte är en administrativ process. Det är också av största betydelse att inte låta perspektivet inskränkas av regionala indelningar, administrativa rutiner och ett ensidigt fokus på tillväxtföretag. Vad som ovan anförts om att stödja utvecklingen av kluster ges regeringen till känna. 10.2.8 Lokalisering av statlig verksamhet/myndigheter, verk och bolag har presenterat en sammanställning som visar att tre av fyra myndigheter som bildats eller ombildats den senaste tioårsperioden har lokaliserats till . Detta trots att riksdagsbeslut har fattats om att överväga annan lokaliseringsort än i varje enskilt fall. Det är oförsvarligt att konsekvent förlägga statliga myndigheter till då myndigheterna ska finnas synliga för medborgare över hela landet. bör begära att regeringen följer tagna riksdagsbeslut och överväger annan lokaliseringsort än i varje enskilt fall av ny- eller ombildning av statliga myndigheter. Statliga verk bidrar till att bredda arbetsmarknaderna i de regioner som myndigheten lokaliseras till. Varje nytt arbetstillfälle genererar ytterligare tre arbetstillfällen. Inom många verksamheter har man dragit ned i organisationen i landet medan verksamheten i har tillåtits att växa. Människors tillgänglighet till olika myndigheter minskar då avståndet till närmaste lokal-/regionalkontor ökar. Ett aktuellt exempel är neddragningen av lokala tingsrätter (se vår motion om rättstrygghet, c1xx)) och tullkontor över hela . En ökad samverkan på den lokala nivån mellan de statliga myndigheternas verksamheter och förvaltning ökar möjligheterna att även behålla myndighetsfunktioner och service lokalt. Detta bör ges regeringen till känna. Förutom att andra lokaliseringsorter än alltid bör prioriteras för nya, statliga verksamheter, bör en omfattande omlokalisering av befintlig statlig verksamhet ske för att förbättra den regionala balansen. En genomgång av den statliga verksamheten i bör därför göras för att undersöka vilka myndigheter, verk och bolag som med fördel kan omlokaliseras till andra delar av landet. 50 000 statliga årsarbetstillfällen från huvudstadsområdet till andra regioner är en fullt realistisk målsättning . Detta bör ges regeringen till känna. 10.3 Kultur som ett led i regional utveckling I vår kulturmotion (c1xx) presenteras samlade syn på kulturpolitiken. Träffpunkter behövs inte bara i regionernas centra utan också väl spridda över landet och nära människorna. I glesbygd och mindre tätorter utgör de allmänna samlingslokalerna ett nödvändigt medel för en decentraliserad kulturpolitik. Ett fint förgrenat nätverk av lokala arrangörer är en nyckel till att kunna genomföra lokala kulturutbud och väl förberedda och genomförda evenemang. Föreningsdrivna samlingslokaler, bygdegårdar, Folkets hus och ordenshus erbjuder 3 000 möteslokaler lokaler som utgör ett viktigt forum för amatörers skapande och ger möjlighet för möten mellan professionellt verksamma konstnärer och publik i människors närmiljö. Här sker möten mellan amatörer och professionella som kan utveckla och berika den lokala kulturen. Det är också här som möten som kan utveckla bygden, byn, kvarteret eller stadsdelen sker. anser att anslaget till allmänna samlingslokaler bör ökas, bl a för att öka tillgängligheten för funktionshindrade genom exempelvis installation av ramper och teleslingor. Kultur kräver goda kommunikationer mellan människor. Dagens teknik möjliggör möten och samarbeten som varit betydligt svårare tidigare. För att samlingslokaler ska fungera som träffpunkter för människor och kunna vara navet för olika verksamheter måste dessa få tillgång till goda datakommunikationer. krav på bredband i hela landet omfattar självklart också samlingslokaler i hela landet. Det behövs samverkan mellan kulturlivet och turistorganisationerna för att göra landets kultur och konstnärliga verksamhet mer känd och lättillgänglig. Medvetna satsningar på kulturturism är en drivkraft för den lokala ekonomiska utvecklingen och sysselsättningen. För att fler människor ska kunna ta del av kulturvärden och finna glädje däri, krävs ett mer medvetet och lokalt anpassat engagemang för kulturpolitikens utformning i olika regioner. I likhet med vad som tidigare i motionen anförts om ökad lokal och regional anpassning, ökar även på detta område medborgarnas möjligheter att utkräva politiskt ansvar för verksamheten. bör därför tillkännage för regeringen som sin mening vad ovan anförs om en decentralisering av kulturpolitiken. Studieförbunden och folkhögskolorna är viktiga aktörer för att kulturlivet ska leva lokalt, runt om i hela landet, och bjuda mångfald och hög kvalitet. Det offentliga måste här, genom stat och kommuner, medverka till att skapa goda förutsättningar i form av bl.a. rimliga villkor för allmänna samlingslokaler och folkbildningsstöd med generösa utrymmen för amatörkulturarbetet. Studieförbunden fyller också en mycket viktig uppgift genom att de uppmuntrar nya grupper att förkovra sig och fördjupa sina kunskaper. Utbyggd distansutbildning och e-learning är för många en förutsättning för att läsa vidare, på heltid eller vid sidan av arbetet. Utvärderingar visar mycket goda resultat hos både folkhögskolorna och studieförbunden när det gäller sätten att söka upp de studerande, sätten att lära ut och deltagarnas egen tillfredsställelse. De kommunala och statliga utbildningarna för vuxna har därför, liksom högskolan, mycket att vinna på att se folkbildningens strategiska betydelse för att lyckas med målet att nå alla med bra resultat.