mot · GQ02Fi15 · 2003-05-05 00:00:00 — Balanskravet på den kommunala ekonomin måste även kombineras med verksamhetens krav på kontinuitet och kvalitet. Det är således statens finanser som främst bör variera med konjunkturen och svara för förändringarna i det offentliga finansiella sparandet. Det finns även en moralisk dimension i detta. har medborgarna i långa stycken vilseförts av den sammanblandning som sker i debatten om överskott, så att pensionssparandet i AP-fonder och premiepension tas till intäkt för att låta påskina överskott i statsfinanser och reformutrymme. I valrörelsen talade såväl regeringsföreträdare som representanter för andra partier om överskott som skulle användas såväl till skattesänkningar som utgiftsökningar. Statsministern själv hävdade i radions partiledarintervju före valet att Jag kan lätt medverka till ett beslut som åstadkommer överskott i staten men ett mindre överskott i pensionssystemet. I ljuset av detta är det rimligt att ett nytt mål för statens finanser bör komplettera överskottsmålet för de offentliga finanserna: 23.2 Nytt mål: Statens finanser ska vara i balans över en konjunkturcykel Det är rimligt att statsfinanserna kan användas för ett visst mått av konjunkturbalanserande politik. Konjunkturvariationen bör främst bestå av att den automatik i inkomster och utgifter som stimulerar i nedgång och stramar åt i uppgång tillåts verka. Målet bör avse staten och ta hänsyn till effekterna på statens skuldsättning. Målet bör avse den medelfristiga utvecklingen. Målet bör vara att statens finansiella sparande ska vara i balans över en hel konjunkturcykel. Statens skuld blir då oförändrad i absoluta tal men sjunker som andel av en stigande BNP. Målet formuleras då på följande vis: Statens finansiella sparande ska vara noll över en konjunkturcykel. Skatteuttaget kommer på detta vis att vara varken större eller mindre än vad som behövs för att finansiera beslutade statliga utgifter. Statsbudgetens saldo kommer på detta vis att leda till att statsskulden är nominellt oförändrad, som andel av BNP sjunker den. Det är inte rimligt och försvarbart att genom långsiktiga underskott och en långsiktig skulduppbyggnad vältra över problem på kommande generationer. Reaktionerna både politiskt och marknadsmässigt mot en fortsatt skuldökning kommer att vara starka. uppfattning är vidare att det är principiellt felaktigt att staten äger och driver företag. Tillgångar i form av statliga företag ska avyttras och skuldsättningen minska i motsvarande mån. Detta krav är ideologiskt motiverat, staten ska inte både vara den som sätter regler för företagande genom lagar och förordningar och vara med och konkurrera som företagare. Det statliga företagsinnehavet ska därför minska i den takt som försäljningar lämpligen kan ske och statsskulden minska motsvarande. En låg statsskuld ger utrymme för en mer aktiv stabiliseringspolitik inom ramen för eurosamarbetet. Därmed skapas reserver så att den ekonomiska politiken kan få tillräcklig rörelsefrihet. En låg statsskuld ger ökad rörelsefrihet för den ekonomiska politiken och är den bästa bufferten. Däremot leder inte ett svenskt deltagande i euron till något ytterligare krav på förändrade överskottsmål. Utredningen om stabiliseringspolitik i valutaunionen har heller inte kunnat visa på några bärande sakliga argument för varför valutasamarbetet skulle föranleda ökade överskottskrav på de svenska offentliga finanserna. Tvärtom menar vi att valutasamarbetet bidrar till ökad stabilitet i sig. Med den konjunkturkänslighet som de svenska statsfinanserna har, och som det tar tid att minska, är det viktigt att statsfinanserna är i balans så att statsskulden sjunker som andel av BNP. Statsskuldens utveckling framgår av diagram 11. De större marginalerna i statens finanser måste åstadkommas genom begränsningar av utgifterna och en ansvarsfull skattepolitik. har lagt fram många sådana förslag i . Utgifterna för sjukfrånvaron måste minska, bland annat genom striktare regler för sjukskrivningar. AMS-anslagen kan bli mindre om en mer effektiv organisation genomförs. Byggsubventionerna har visat sig ineffektiva och kan trappas ner. De statliga subventionerna av digital-TV bör avvecklas. Presstödet bör minskas. En uppskjuten avveckling av kärnkraftproduktionen i sparar betydande belopp åt staten. Skattesänkningarna måste koncentreras till sänkning och borttagande av de mest skadliga skatterna. Dessa åtgärder är i sig tillväxtfrämjande. I princip kommer därmed de offentliga finanserna att se ut som tabell 4 anger. Statens finanser ska vara i balans. Överskottet i pensionssystemet innebär att det totala offentliga överskottet kommer att ligga mellan 2 och 2½ procent av BNP. Statsskuld med nuvarande politik och med politik Det offentliga finansiella sparandet Den offentliga sektorns finansiella sparande Genomsnitt över en konjunkturcykel -0,1 Den period som regeringens vårproposition avser täcker inte en hel konjunkturcykel. Med hänsyn till den svaga konjunktur som är trolig kommer det att behövas starkare statsfinanser för att uppnå vårt mål (se tabell 5). krävs ett överskott i statsfinanserna om ½ av BNP. Härtill kommer att det är troligt att konjunkturen blir svagare än regeringen antar. Man kan också konstatera att regeringen kommer att ha svårt att uppnå sitt mål att i genomsnitt under en konjunkturcykel ha ett sparande i de offentliga finanserna som motsvarar av BNP. Finansiellt sparande i den offentliga sektorn 20032006 enligt regeringen -1,8 -0,9 -0,6 -0,2 -0,2 -0,1 Hela den offentliga sektorn 23.3 De offentliga finanserna: lägre utgifter och skatter För att uppnå den balans i statsfinanserna som vill ha måste både utgifter och förslag om skattesänkningar granskas noggrant. Vi anser vidare att den ekonomiska politiken måste arbeta med större marginaler än vad regeringen klarar av. En budgeteringsmarginal på av de takbegränsade utgifterna som regeringen har är inte acceptabelt. anser att marginalen bör uppgå till de av de takbegränsade utgifterna som finansutskott ansett nödvändigt. Denna marginal, eller något mera, bör gälla även för . Det kräver en noggrannare utgiftsprövning än den regeringen orkat med. Genom en mera restriktiv utgiftsprövning och genom att vilja genomföra åtgärder som sänker sjukfrånvaron och dess kostnader kan ha ett lägre utgiftstak än regeringen, diagram 12. Det är helt enkelt inte acceptabelt att kostnaderna, som framgår av propositionen, kommer att fortsätta att öka i nästan samma takt som , och detta trots de åtgärder som regeringen sätter in. Genom denna restriktiva utgiftspolitik uppnår vi en budgetmarginal för oförutsedda händelser och ytterligare konjunkturförsvagning som motsvarar av de takbegränsade utgifterna, tabell 6. Att regeringen ligger högre i perioden beror inte på att dess marginal är reellt högre utan på att regeringen i praktiken räknar in ett reformutrymme, dvs. den räknar med ytterligare högre utgifter. I verkligheten har regeringens budgetmarginal alltid krympt ju närmare det aktuella året man kommit. Anm.: För att få jämförbarhet med regeringens utgiftstak har den kompensation till kommunerna som följer av att har en annan skattepolitik räknats bort. utgiftstak inklusive kompensation till kommunsektorn för ändrad skattepolitik uppgår till . Med en återhållsam utgiftspolitik och en koncentration av skattepolitiken på att i första hand sänka de mest skadliga skatterna kan vi både åstadkomma en tydlig sänkning av utgiftsnivån och sänka skattetrycket. Med vår politik kan skattenivån klart sänkas av BNP. Finansiellt sparande, skatte- och utgiftstryck Observera att det finansiella sparandet här är det finansiella sparandet i hela den offentliga verksamheten. mål för det finansiella sparandet gäller statens finansiella sparande. skattepolitik koncentreras på de mest skadliga skatterna. I vårt förslag sänks marginalskatterna, alla får en skattesänkning, kompetenssparande gynnas av lägre skatt och vardagslivet underlättas genom möjlighet att anlita hushållstjänster. Skatter på företagande som förmögenhetsskatt, dubbelskatt på aktiesparande och fåmansbolagsskatt lättas eller tas bort. Detsamma gäller fastighetsskatten. Vi satsar på några få viktiga utgiftsområden som bistånd, rättssäkerhet, barnfamiljers valfrihet och handikappstöd. Vi sänker utgifterna inom arbetsmarknadspolitiken, minskar stöd till företag och till regeringens selektiva åtgärder på olika områden. tar inte ställning till tilläggsbudgeten som helhet, eftersom vi hade ett annat budgetalternativ som avslogs av . Det är upp till de partier som röstade igenom denna budget att göra förändringar i densamma så att deras beslutade utgiftstak kan hållas. Vi har inte enligt riksdagsordningen utrymme att föreslå förändringar på andra anslag än de av regeringen aktualiserade. Det är därför inte praktiskt möjligt för oss att lägga fram en egen genomarbetad tilläggsbudget.