ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02Kr271 · 2003-10-07 00:00:00 — 1 Förslag till riksdagsbeslut begär att regeringen överväger åtgärder i syfte att underlätta utbyggnaden av s.k. e-bio. Bland de nationella kulturpolitiska målen, som antog (bet. 1996/97:KrU1), finns bl.a. målet att värna yttrandefriheten och skapa reella förutsättningar för alla att använda e-biografer samt att verka för att alla får möjlighet till delaktighet i kulturlivet och till kulturupplevelser. Det är alltså viktigt att kulturen görs tillgänglig för alla människor. Det finns många kulturella uttrycksformer. En av dessa är biograffilmen. I samband med TV:s starka inmarsch i de svenska hemmen och senare möjligheten att se film på video befarade många att biografernas tid snart skulle vara ute. Men så har det inte blivit. Det produceras många filmer inom landets gränser, det finns ett filmavtal som säkerställer en viss finansiering, det byggs regionala filmcentra osv. Dessutom är det, inte minst bland ungdomar, fortfarande mycket populärt att se film på biograf, där man får en kulturell upplevelse i ett större socialt sammanhang än hemma framför video- eller dvd-spelaren. Det finns olika filmbolag och olika biografkedjor som styr hur, var och när filmer har premiär. Med traditionell filmteknik begränsas antalet biografer som kan premiärvisa en film av antalet framställda kopior. Det gör att det är de biografer med det största underlaget avseende presumtiva biobesökare som tilldelas premiärvisningarna. Av naturliga skäl gynnas de boende i storstäder av detta, medan intresserade filmentusiaster ute i landets mindre kommuner får göra långa resor för att få se en ny film tidigt eller så får de helt enkelt avvakta till dess filmen kommer till den egna biografen. Det är givetvis önskvärt att biobesökare på olika håll i landet i möjligaste mån ges likvärdiga förutsättningar. Ett sätt att förbättra utbudet och tillgängligheten av ny film är den så kallade e-bion. Här används inte traditionell film utan film i digital form. Systemet är mindre kostsamt och möjliggör framtagandet av många fler kopior till rimliga kostnader. Det gör att t.ex. Folkets Hus i kan visa nya filmer som lika tidigt som biograferna i landets större städer. Det ger också fördelar när det gäller utbildning och möjliggör dessutom att man kan se direktsända konserter och andra evenemang. Det finns emellertid ett problem: den tekniska utrustningen som krävs för att spela upp de digitala filmerna är mycket dyr och därför svår att investera i för en liten biograf. Regeringen bör därför överväga åtgärder i syfte att underlätta utbyggnaden av så kallad e-bio i landet. Detta bör ge regeringen i uppdrag att utreda utifrån det i motionen anförda.
mot · GR02Kr273 · 2003-10-07 00:00:00 — 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det bör tillsättas en arbetsgrupp bestående av representanter för alla inblandade parter vilken får till stånd en dialog med kommuner och landsting om hur det nationella ansvaret för folkbildningen skall tas och fördelas. Staten lämnar bidrag till folkbildningen och anger också vilka målsättningar som skall gälla för verksamheten. Regeringen gör också uppföljningar på hur medlen används. Regeringen har då gjort bedömningen att folkbildningen har jobbat enligt de uppsatta målen. är det inte bara staten som lämnar bidrag till folkbildningen. Det gör också kommuner och landsting. Folkbildningen finansierar också en del av sin verksamhet genom uppdragsutbildning. 2000 sades: I de två senaste folkbildningspropositionerna (prop 1990/91:82 och 1997/98:115) har regeringen utgått från att även kommuner och landsting har ett ansvar för finansieringen av folkbildningen. Regeringen har erfarit att vissa kommuner har dragit ned betydligt på anslagen till folkbildningen. Folkbildningen är ett nationellt ansvar för såväl staten som kommuner och landsting. En fungerande folkbildning är en förutsättning för att medborgare oavsett bostadsort får en höjd bildningsnivå och därigenom skapar förutsättningar för utveckling och framsteg i hela landet. redovisade sitt uppdrag . Av rapporten framgår att kommunerna minskat sina bidrag . I relation till statsbidragen har kommunernas bidragsandel sjunkit från till . Landstingens bidrag har också minskat, men i mindre omfattning. Bidragsminskningarna skiftar mycket beroende på i vilken kommun eller vilket landsting man studerar. Det betyder att minskningen som här angivits är mycket större i vissa delar av landet. I storstadsområdena med goda kommunikationer betyder det att vissa kommuner åker snålskjuts på grannkommunen vad gäller tillgänglighet till folkbildning. Sedan dessa nedslående siffror presenterades har utvecklingen tyvärr gått ytterligare bakåt och studieförbunden trängts tillbaka ekonomiskt över den gräns där man kan hävda att deras verksamhet är tillgänglig för hela eller ens större delen av befolkningen, detta p.g.a. de allt högre deltagaravgifterna. Syftet med den undersökning som begärdes i budgetpropositionen 2000 måste förmodas ha varit att regeringen var beredd att vidta någon form av åtgärd om man inte är nöjd med det resultat som framkommit. har i tidigare motion tagit upp denna fråga och har då avvisats med hänvisning till pågående utredningar. Då ingenting hänt ser vi oss emellertid föranledda att upprepa tidigare krav. För att undvika att nagga den kommunala självbestämmanderätten i kanten är det nödvändigt att få till stånd en dialog med kommuner och landsting om hur det nationella ansvaret för folkbildningen skall tas och fördelas. Därför bör regeringen tillsätta en arbetsgrupp bestående av representanter för alla inblandade parter. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GR02Kr280 · 2003-10-07 00:00:00 — Svenskan som officiellt språk tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om svenskan som officiellt språk. redovisades betänkandet Mål i mun, en statlig utredning med ledamöter från samtliga sju riksdagspartier och med flera av landets ledande professorer och annan expertis knuten till sig. Förslaget från utredningen var enhälligt med undantag av reservationer om bibliotekslagens betydelse. Utredningen, som finns i två delar, tog bl a upp behovet av lagskydd för svenskan som officiellt språk i vårt land. finns det bara sådant skydd för minoritetsspråken. Detta skulle stärka svenska språkets roll för såväl som i EU-sammanhang. Båda länderna har ju svenska som nationalitetsspråk, men i är svenskan skyddad genom grundlag. En remiss av utredningen gick ut , men fortfarande har ingenting hänt eller aviserats hända. I avvaktan på resultaten av remissrundan och övrigt arbete med utredningens förslag kan ett av utredningens enhälliga förslag genomföras.
mot · GR02Kr287 · 2003-10-07 00:00:00 — Ökat stöd till amatörkulturens organisationer tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om amatörkulturens organisationer. Kultur frigör människors tankar och stimulerar den skapande förmågan. Kultur är en dynamisk kraft som ger oss möjlighet att vidga våra perspektiv och växa som individer. En fri kultur bidrar till hela samhällsutvecklingen och är viktig för både välfärd och tillväxt. Men tillgången till kultur är fortfarande begränsad av gamla klassmönster, som utbudet har blivit mer likriktat. Vi vill bryta detta mönster genom en politik där alla människor kan ta del av kulturen på lika villkor oavsett var i landet man bor. En viktig del av det breda folkliga kulturlivet är folk- och världsmusiken och dansen som vuxit fram vid sidan av de tunga institutionerna. Området folkmusik och dans omfattar en stor och viktig amatörrörelse. Rörelserna har en särskild styrka i sina integrerade egenskaper över kön, ålder, etnisk tillhörighet och utövarstatus. Värnandet och utvecklandet av dessa verksamheter är därför en angelägen kulturpolitisk uppgift. finns ett stort behov av institutioner som kan kanalisera, stödja och förstärka den kreativitet och energi som genomsyrar folkmusiken och folkdansen, både dess ideella och dess professionella uttrycksformer. Tyvärr varierar förutsättningarna för utövande av folkmusik och dans kraftigt mellan olika landsändar. Arbetet med att fortsätta stödja och skapa centrum för folkmusik och dans måste därför fortsätta i flera delar av landet. En viktig förutsättning för detta är stödet från .
mot · GR02Kr288 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av amatörkultur som nyckeln till eget skapande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att amatörkulturens samrådsgrupp bör ges stöd via . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att formen för ekonomiskt stöd till ungdomsverksamhet med blandade åldrar bör omarbetas så att den verksamheten inte diskrimineras. Alltfler människor njuter kultur medan allt färre människor skapar själva. I regeringens skrivelse 2001/02:176 beskrivs den negativa trenden och . Den egna handens skapande kraft torde vara den största källan till egen andlig utveckling, varför ser utomordentligt allvarligt på pågående negativa trend. Minskad aktivitet i eget skapande bör rimligen mötas med ökat stöd till amatörkulturen. Amatörkulturens organisationer har stora möjligheter att medverka till ökat deltagande ifall de ges bättre förutsättningar för sin verksamhet. Här är det viktigt att går in och ger amatörkulturens samrådsgrupp ekonomiskt stöd till dess arbete. Det är en viktig förutsättning i arbete med att stödja amatörkulturens ställning och fortsatta verksamhet. Även förstärkningar till studieförbunden behövs, vilket vi hoppas att den kommande folkbildningspropositionen föreslår. Vi vill här påminna om att beslutat att även kultur och demokrati ska ingå i folkbildningsuppdraget. Kvalitet i åldersintegrerade grupper I dagens samhälle finns få naturliga mötesplatser som inte är köns- eller åldersuppdelade. efterlyser integrerade mötesplatser och menar att den organiserade amatörkulturen erbjuder just sådana. Verksamhet så som teater, orkester, kör eller folkdans utövas ofta gemensamt oberoende av kön, ålder eller kulturell bakgrund. Det anses vara en pedagogisk vinst att organisera verksamheten just så. delar den uppfattningen och kan inte se något skäl till att stödsystemet för ungdomsverksamhet ska förhindra ett sådant sätt att arbeta. anför i sitt betänkande 2002/03:KrU5 att det bl.a. skulle innebära många praktiska avgränsningsproblem om man tog bort den diskriminering som finns i dagens stödsystem. Utgångspunkten måste vara att praktiska problem övervinns för att undvika diskriminering och det kan inte vara en omöjlighet. Med mer åldersintegrerade grupper och verksamhet kan samhället vinna mycket för framtiden. Det är inte mindre samarbete som behövs utan mer. Givetvis vill inte att stödsystemen för ungdomsorganisationer, med det som anförts ovan om åldersintegrerade grupper, ska leda till att vuxna tar över. Ungdomar ska fortfarande vara i majoritet och vara de som tar ansvar för sin verksamhet. Därom råder inga tvivel. Men vi kan inte se att detta synsätt skulle stå emot kravet på ekonomiskt stöd till ungdomsverksamhet med blandade åldrar. Därför bör stödsystemet arbetas om.
mot · GR02Kr289 · 2003-10-07 00:00:00 — Gaaltije, sydsamiskt kulturcentrum i tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om finansieringen av det sydsamiska kulturcentret i . finns ett sydsamiskt kulturcentrum i , Gaaltije. Detta kulturcentrum har en viktig betydelse för att bevara, stärka och utveckla den sydsamiska kulturen, det sydsamiska språket och det sydsamiska samhället överhuvudtaget. Gaaltije arbetar också med att bygga upp ett nätverk med andra samiska institutioner i södra , vare sig dessa finns i eller i . Det sydsamiska samhället och kulturen befinner sig i ett utsatt läge, eftersom samhället är litet och befolkningen dessutom är spridd över ett stort område. Då är ett kulturcentrum som Gaaltije av särskilt stort värde. Centret, som är inrymt i den gamla Tullkammaren i , har sedan det öppnades blivit en naturlig mötesplats för samer i regionen. Här arrangeras möten, konferenser och utbildningar av olika slag. Gaaltijes målsättning är att arbeta inom så vitt skilda områden som: Språk, historia och kultur Samisk konst och konsthantverk en mötesplats och ett samiskt marknadstorg Gaaltije är helt beroende av olika EU-projekt för att finansiera verksamheten. Det har gått förhållandevis bra , men det ensidiga projektberoendet gör det svårt att planera långsiktigt och skapar en allmänt otrygg situation. Vad som händer under EU:s nästa programperiod vad gäller finansieringen är också högst osäkert. skrev varnande i rapporten nationella minoriteterna och kulturlivet (rapport 2001:4) bland annat: Trots den korta tid Gaaltije funnits är verksamheten tämligen väl etablerad. Ett problem är att varaktig finansiering saknas efter att EU-medlen upphör 2006. Vi anser mot den här bakgrunden att det nu är dags att överväga att ge Gaaltije ett fast årligt anslag från statens sida. Det sydsamiska kulturcentret i bedriver en viktig verksamhet som bör säkras för framtiden.
mot · GR02Kr291 · 2003-10-07 00:00:00 — Ett rättvist stöd till skånska kulturinstitutioner tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett ökat stöd till de skånska kulturinstitutionerna. Tillgången till ett levande, omväxlande och berikande kulturliv är viktig för alla invånare. De skånska kulturinstitutionerna betyder mycket för . kan vi läsa i tidningarna om det kärva finansiella läget för t.ex. dansteater eller Opera och Musikteater. Ett stort ansvar ligger naturligtvis på institutionerna att själva, genom sin verksamhet, vara ett attraktivt alternativ för publiken. Ansvaret ligger också på att stödja kulturen på ett riktigt sätt. Staten måste dock också ta sin del av ansvaret. Det är glädjande att man i årets budget helt överför kostnaderna för viktiga kulturinstitutioner såsom Opera och Musikteater, , Regionmuseet i , Kulturen i och museer från statliga till . Detta gör att nu har hela ansvaret för den regionala kulturverksamheten. Mindre lyckligt är dock att regeringen, till skillnad från när det gäller alla andra bidrag till regionala kulturinstitutioner, inte lagt in någon kompensation för pris- och löneökningar i dessa pengar. Inte heller har man kompenserat för att ej gav de skånska institutionerna samma bidragsökningar som övriga regionala teater-, dans- och musikinstitutioner. Detta innebär att institutionerna i går miste om anslag motsvarande ca . Det är inte rimligt att sätter de skånska institutionerna i strykklass bara för att har fått möjligheten till en självförvaltning av det regionala kulturstödet. Regeringen måste genast tillrättalägga dessa misstag och ge de anslag som rätteligen borde tillkomma regionen.
mot · GR02Kr293 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stödet till smal litteratur bör ses över. finns det ett litteraturstöd och distributionsstöd som syftar till att främja kvalitet och mångsidighet i bokutgivningen så att läsarna garanteras ett brett urval av god litteratur. Utvecklingen visar dock att det är allt färre smala titlar som får stöd trots att det totala antalet boktitlar ökar. För att den svenska litteraturen skall breddas och vara av hög kvalitet är det angeläget att antalet titlar som får stöd utökas.
mot · GR02Kr294 · 2003-10-07 00:00:00 — Lagen om pliktexemplar av dokument tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändring av lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument. Enligt lagen om pliktexemplar är dokument eller skrift leveranspliktig om den är mångfaldigad, utgiven och avsedd att göras tillgänglig för allmänheten eller en större sluten krets. Skriften kan vara framställd i eller i utlandet men den skall vara avsedd för huvudsaklig spridning i . Skriften skall också röra svenska förhållanden för att räknas som leveranspliktig. Enligt lagen om pliktexemplar har och universitetsbiblioteken i , , , , och rätt att fritt erhålla ett exemplar var av de skrifter och dokument som omfattas av lagen. Sedan lagen senast ändrades vad det gäller pliktleveranser har ytterligare fyra universitet tillkommit i . Dessa är , , och . För att upprätthålla kvaliteten på den verksamhet som bedrivs vid ett universitet är det av vikt att där finns tillgång till ett omfattande och aktuellt universitetsbibliotek. Landets fyra nya universitet befinner sig samtliga fortfarande i formativa skeden. De har alla avgörande betydelse för de ambitioner som finns att höja utbildningsnivån i landet. De skall ändra och förnya sin verksamhet på ett sådant sätt att den blir konkurrenskraftig med instutioner som varit under uppbyggnad och i vissa fall sekler. Det är inte oväsentligt att de så långt det är möjligt ges lika möjligheter att verka som landets äldre universitet. Det är mot denna bakgrund angeläget att ändra lagen om pliktexemplar så att även biblioteken vid universiteten i , , och blir mottagare av pliktexemplar.
mot · GR02Kr295 · 2003-10-07 00:00:00 — Disposition av det nationella kulturarvet tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att på en övergripande nivå får avgöra frågor rörande disposition av det nationella kulturarvet. Intresset och engagemanget för det nationella kulturarvet har ökat . Med denna utveckling följer givetvis också ökade krav att på ett ändamålsenligt och lättillgängligt sätt kunna ta del av kulturarvet. Denna utveckling är mycket påtaglig på regional nivå där intresset för regionens historia och utveckling starkt ökat. Detta har bl.a. medfört att nya regionala museer tillkommit och att möjligheterna att presentera och belysa materialet blivit bättre. Genom denna utveckling ökar också önskemålen och kraven på att få ta del av och visa upp delar av det regionala kulturarvet som tillhör riksarvet och som finns på annat håll i landet. Sedan gammalt, och som naturlig följd av tidigare förutsättningar, har en huvuddel av den värdefullaste delen av detta gemensamma arv, samlats på de centrala museiinstitutionerna i . De ökade kraven att på regional nivå få visa upp föremål har upprepade gånger kommit att stå i viss motsättning mot det centrala museets ambitioner att ständigt kunna visa upp det värdefullaste materialet i . Ett exempel i är de försök som det nybildade Slotts- och Domkyrkomuseet i gjort att på plats få visa upp några av de mest värdefulla föremålen ur landskapets och rikets historia. har gång på gång avslagit sådana önskemål. Mot denna bakgrund vill vi lyfta fram den principiella frågeställningen om hur beslut rörande disposition av det nationella kulturarvet bör fattas. Föremålen tillhör nationen och staten svarar genom sina organ för beslut om vård och disposition av dem. Besluten innebär bedömningar av vad som är lämpliga åtgärder från en mängd olika synpunkter av framförallt bevarande- och tillgänglighetskaraktär. Härvid ställs bl.a. berättigade krav från den centrala institutionen på bevarande- och utställningsmöjligheter mot berättigade krav från regionala institutioner på framförallt utställningsmöjligheter. Med nuvarande ordning fattas besluten i dessa dispositionsfrågor ensidigt av den centrala institutionen som själv avgör avvägningen mellan bl.a. önskemålen om utställningsmöjligheter från centralt och regionalt håll. Denna beslutsordning leder lätt till en polarisering av de olika intressena och ett värnande om den egna ställningen. Förhållandet kan illustreras av skriftväxlingen mellan och Slotts- och Domkyrkomuseet i . Vi anser det därför starkt önskvärt att en beslutsordning tillskapas i dessa frågor som möjliggör en lämplighets- och intresseavvägning av en från de olika parterna fristående instans. Den närmast till hands liggande lösningen kan vara att överföra dessa beslut till vilket i andra frågor har en liknande övergripande beslutsfunktion.
mot · GR02Kr297 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i samarbete med länsstyrelserna skall informera fastighetsägare om förekomsten av fornminnen på fastigheten. Fornlämningar är en levande historiebok. De utgör ett arkiv som finns tillgängligt för alla. Fornlämningarna ger väsentlig kunskap om gångna tiders seder och bruk. De äldsta skriftliga arkiven är drygt . Dessa utgörs av runstenarna. Från tiden före runstenarna finns inget skriftligt material. Från utgör fornlämningarna vårt arkiv. Om fornlämningarna skulle förstöras, förstörs också möjligheten att lära sig mer om historien. Detta är skador som inte kan ersättas. Fornlämningar finns på många ställen i samhället. Ofta är markägaren inte medveten om vad som finns på egendomen. Detta medför en påtaglig risk för att fornlämningar förstörs . En mycket stor del av de svenska fornlämningarna är redan skadade. bedriver en löpande fornminnesinventering. Den utgörs av en dokumentation av förhistoriska och historiska fasta fornlämningar och andra kulturlämningar. Sammanlagt har 400 000 platser med omkring en miljon fasta fornlämningar och andra kulturlämningar registrerats. Stora delar av har redan inventerats. De återstående områden som inte inventerats består av delar av fjällvärlden och inre skogsland. Kompletterande inventeringar görs bland annat i , och län. För att undvika att ytterligare skador tillfogas fornlämningarna bör ett system innebärande att i samarbete med länsstyrelserna informerar markägare om vilka fornlämningar som finns på egendomen och hur dessa ska skötas. bör ett system med information vid ägarbyten och försäljning av fastigheter införas.
mot · GR02Kr298 · 2003-10-07 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av kulturminneslagen (1988:950). Ansvaret för skydd och vård av kulturmiljöer är en angelägenhet för oss alla. I verkligheten åvilar dock ansvaret fyra olika adressater, nämligen ägare eller andra markanvändare, kommuner, museer och statliga myndigheter. Ägarens ansvar har successivt skärpts bland annat genom kostnadsansvar för arkeologiska undersökningar vid exploatering. Arkeologiska undersökningar aktualiseras huvudsakligen när någon vill utföra ett arbetsföretag som innebär att en fast fornlämning måste rubbas, ändras eller tas bort. Regler om ingrepp i fasta fornlämningar finns intagna i kulturminneslagens andra kapitel. I lagen föreskrivs att den som avser att uppföra en byggnad eller en anläggning eller genomföra ett annat arbetsföretag som berör en fornlämning är skyldig att ansöka om tillstånd hos . får lämna sådant tillstånd endast om fornlämningen medför hinder eller olägenhet som inte står i rimligt förhållande till fornlämningens betydelse. Om tillstånd lämnas får som villkor ställa skäliga krav på särskild undersökning för att dokumentera fornlämningen och ta till vara fornfynd eller på särskilda åtgärder för att bevara fornlämningen. Kostnaderna för sådana undersökningar och andra åtgärder som nämnts i 13 § skall med vissa undantag bestridas av den som ämnar utföra arbetsföretaget. Tanken bakom kostnadsregeln är att eftersom en fornlämning är att se som en på lag grundad form av servitutsbelastning, är det rimligt att den som vill få bort servitutet även skall stå för de härav föranledda kostnaderna. Kostnaderna blir särskilt betungande i områden där fornlämningar är särskilt rikt förekommande och kolliderar med enskilda näringsintressen som till exempel i och på . Regeln om kostnadsansvar i ovannämnda 14 § kulturminneslagen hade en motsvarighet i den tidigare gällande fornminneslagen. Enligt den lagen gällde kostnadsansvaret endast för större arbetsföretag medan staten betalade för de mindre. Vår uppfattning är att en återgång till den gamla ordningen med en skiljelinje mellan större och mindre arbetsföretag på ett godtagbart sätt skulle minska kostnaderna vid arkeologiska undersökningar för mindre arbetsföretag. Kulturminneslagens regler om kostnadsansvar för arkeologiska undersökningar bör därför ändras. Ändringen bör gå ut på att det ifrågavarande kostnadsansvaret begränsas till större arbetsföretag. Detta bör kunna ske på ett kostnadsneutralt sätt. Detta bör ges regeringen till känna.