mot · GR02U267 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att FN:s senaste resolution angående måste genomföras utan dröjsmål. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att bör verka för att journalister och internationella observatörer möjligt släpps in i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att den humanitära situationen i flyktinglägren måste förbättras bl.a. genom ökade anslag till World Food-program. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att FN i samarbete med västsaharierna bör bestämma vilka som skall ha rösträtt i den planerade folkomröstningen om framtid. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att bör stödja genom att överväga att inrätta ett utbytesprogram för ungdomar. är sista koloni. Efter att tidigare ha lytt under spansk överhöghet blev äntligen fritt 1975. Friheten varade dock , innan grannlandet ryckte in med sina tungt beväpnade trupper och ockuperade landet. Huvuddelen av befolkningen drevs på flykt och bor alltsedan dess i flyktingläger i öknen i . Förhållandena i lägren är svåra och det råder brist på vatten, mat och mediciner. De västsahariska flyktingarna är totalt beroende av internationell hjälp för sin överlevnad. Inledningsvis försvarade sig västsaharierna mot sina ockupanter. Kampen leddes av befrielserörelse, Polisario . 1991 övergick Polisario till fredlig kamp. Orsaken var att FN då gav västsaharierna nytt hopp genom att anta en positiv resolution om . Innehållet gick ut på att en folkomröstning skulle hållas , då västsaharierna själva skulle få avgöra sin framtid. har , med stor framgång och stöd från bl.a. , lyckats sabotera genomförandet av tio planerade folkomröstningar. har ändrat befolkningssammansättningen i . Bland annat har cirka 10 000 västsaharier tvångsförflyttats till för att marockaniseras och tusentals andra har gripits och försvunnit. Jämsides med detta har marockanska bosättningar upprättats i och tiotusentals marockanska soldater har placerats i området för att vakta de västsaharier som bor kvar i de ockuperade områdena. Huvudsyftet med tvångsförflyttningarna av västsaharier och förflyttningarna av marockaner till är att få en majoritet marockaner i . Först då kan tillåta en folkomröstning. Då är nämligen utgången given och den marockanska överhögheten vinner. Med en majoritet västsaharier i området är utgången av omröstningen också given: västsaharierna kommer att välja självständighet framför ockupation. Paradoxalt nog har en kompromiss (i förhållande till tidigare FN-resolutioner) nu inneburit att kommit ett steg närmare frihet. Den nya resolutionen bygger på västsaharisk autonomi under marockansk överhöghet under fyra eller högst , sedan skall en folkomröstning hållas. Det som skiljer mot tidigare resolutioner är att det finns goda chanser för innehållet i resolutionen att förverkligas. är det marockanska förtrycket kompakt. Resolutionen innebär ett steg framåt genom att en västsaharisk myndighet ska väljas av saharierna och ta över ansvaret för alla inrikesfrågor. Efter minst fyra och högst organiserar FN en folkomröstning om anslutning till , fortsatt regional självständighet under marockansk överhöghet eller självständighet. bekämpade den nya kompromissen med näbbar och klor. Först fick de stöd av . Det franska stödet sviktade dock när fransmännen insåg att de var totalt isolerade i frågan. hade väntat sig uppbackning från och , men stödet uteblev. och ställningstagande handlar inte om ädelmod, utan om ekonomiska intressen. Risken för en ny blodig äventyrar exploateringen av områdets rika naturtillgångar bl.a. fosfat, olja och rika fisketillgångar. Förhandlingar med har redan inletts om prospektering av naturtillgångar, över huvudet på det västsahariska folket. Även om denna exploatering är mycket negativ är det i alla fall positivt att nu isolerats till den grad att de valt att överge . Det blir i längden ohållbart för att stå ensamt mot alla andra. Detta är mycket positivt för framtid. Men, väg mot ökad självständighet är på intet sätt given. Det kommer att krävas en hård kamp, både från västsaharierna själva och från omvärlden, för att nå framsteg. Det är ytterst väsentligt att intar en drivande roll i både EU och FN. Kampen bör gälla både FN-resolutionen och den humanitära situationen i flyktingläger. Det ekonomiska stödet från har minskat , med påtagliga negativa effekter i form av mat- och medicinbrist i lägren. Västsahariernas tålamod är inte oändligt. Om omvärlden ställer sig kallsinnig till de rättmätiga kraven finns en överhängande risk att striderna åter blossar upp. bör i detta sammanhang arbeta fredsförebyggande, istället för att vänta tills katastrofen är ett faktum. Det finns också all anledning att verka för att journalister och internationella observatörer släpps in i , i enlighet med FN-resolutionen. Detta kommer att synliggöra marockanernas förtryck mot västsaharierna och skapa en opinion till stöd för frigörelse. Det är också synnerligen väsentligt att västsaharierna ges möjlighet att välja sina representanter så att de kan ta hand om skötseln av inrikespolitiken, i enlighet med FN-resolutionen. Därmed ges ett tydligt, positivt alternativ till det marockanska förtrycket och utsugningen. Avslutningsvis bör utöka sina relationer med . Ett viktigt symboliskt steg vore att starta ett ungdomsutbyte mellan och . Idén går ut på att några svenska ungdomar reser och besöker flyktingläger, som är de mest välorganiserade flyktinglägren i världen. bör vi ta emot några västsahariska studenter för att studera i . Detta vore ett symboliskt viktigt samarbete för våra respektive länder som det ger ungdomar nya perspektiv och kontaktytor.