mot · GR02U7 · 2003-09-19 00:00:00 — med anledning av prop. 2002/03:122 Gemensamt ansvar: politik för global utveckling 2 Förslag till riksdagsbeslut 2 3 Fattigdomen och de mänskliga rättigheterna i centrum 5 4 Jämställdhet ett tredje perspektiv 5 5 Samstämmighet (koherens) 6 6 Samstämmighet och krigsmaterielexport ett exempel 6 7 Samstämmighet mellan TRIPS och rätten till mat, hälsa m.m. ett annat exempel 8 8 Konkretisering av en samstämmig utvecklingspolitik 9 9 Hur skall koordineringen gå till? 10 Samstämmighet mellan handelspolitik och utvecklingspolitik 10 12 Investeringar på gott och ont 12 13 Säker tillgång till livsmedel 12 14 Stöd för handelsrelaterad kapacitetsuppbyggnad 13 15 Skuldfrågan och HIPC-intiativet 14 16 HIPC-initiativet och fattigdomsbekämpningen 14 17 Folkligt inflytande allmänt 15 18 IMF, och det folkliga deltagandet 16 19 Globalt samarbete, enskilda organisationer och nya sociala rörelser 18 20 Internationellt utbyte och kampen för global jämställdhet 18 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett jämställdhetsperspektiv av samma dignitet som fattigdomsbekämpningen och kampen för mänskliga rättigheter måste ingå i den svenska utvecklingspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att nya regler för den svenska krigsmaterielexporten måste utarbetas och vara så utformade att de inte står i motsättning till den svenska utvecklingspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ta en ledande roll för nedrustning då rustningar ofta leder till konflikter som i grunden står i motsättning till arbetet att uppnå FN:s utvecklingsmål och främjandet av de mänskliga rättigheterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att svensk export av krigsmateriel till länder med stor fattigdom bör föregås av en problematiserande granskning av risker för att denna krigsmaterielexport inte försvårar kampen för de mänskliga rättigheterna och fattigdomsbekämpningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att om det föreligger risk för att svensk krigsmaterielexport försvårar främjandet av de mänskliga rättigheterna och fattigdomsbekämpningen skall export inte tillåtas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att om WTO ()-avtalen och deras genomförande står i konflikt med eller motverkar främjandet av de mänskliga rättigheterna skall främjandet av de mänskliga rättigheterna ges företräde i händelse av normkonflikter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall medverka till att TRIPS (Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights)-avtalet omarbetas så att det inte längre står i strid med rätten till mat och hälsa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att omarbetas så att det inte blir möjligt att ta patent på någon form av liv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förslag på mekanismer som blottlägger och underlättar hanteringen av olika mål- och perspektivkonflikter i politiken bör ligga till grund för en konkretisering av en samstämmig utvecklingspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den bör fastställa grundläggande principer för den samstämmighet man vill uppnå samt precisera vilka metoder och verktyg man avser att använda för detta. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den bör precisera sig när det gäller vilka politikområden som skall ha företräde framför andra när det gäller kampen mot fattigdomen och för mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att mål- eller perspektivkonflikterna mellan krigsmaterielexporten och utvecklingspolitiken samt mellan och hälsopolitiken måste hanteras konkret när det gäller vad som är överordnat och underordnat i politik för global utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att för att samstämmighet mellan olika politikområden skall kunna uppnås en koordineringsinstans skapas, vilken fastställer en prioriteringsordning för de olika politikområdena. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att handelspolitiken kontinuerligt utvärderas och analyseras samt att ett utrymme står öppet för omprövningar av den svenska politiska strategin . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en öppenhet måste finnas för omprövningar av den svenska politiken, särskilt när det gäller de av WTO:s avtal som går bortom handel med varor, dvs. GATS (General on Trade in Service), TRIPS, TRIMS (Measures), där generellt bör inta en mer kritisk hållning från strategin 1999. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att frågan om huruvida förhandlingar om ett investeringsavtal i WTO skall inledas bör analyseras noga och öppenhet finnas för en omprövning av den svenska inställningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förhållningssättet till jordbruksprodukter måste vara annorlunda förhållningssättet till industriprodukter, eftersom det är viktigt att försvara rätten för länder med stor fattigdom att skydda den del av sin produktion som är viktig för deras livsmedelsförsörjning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att handelsrelaterad kapacitetsuppbyggnad bör vara nära integrerad med annat utvecklingssamarbete så att en helhetssyn på fattigdomsbekämpningen säkerställs och praktiseras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skuldavskrivningarna när det gäller länder med stor fattigdom måste få en mer framskjuten plats i den svenska utvecklingspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör stödja ett öppet och oberoende skiljedomsförfarande mellan långivare och låntagare när det gäller skuldavskrivningar för länder med stor fattigdom. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den inleder ett kritiskt framåtsyftande analysarbete av konflikterna och problematiken kring hur nationella planer för kampen mot fattigdomen fungerar så att man kan se vilka av dem som kan medföra förbättringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skuldfrågorna kräver mer drastiska lösningar för att millenniemålen fram skall uppnås såsom nya mekanismer som går längre än HIPC (Heavily Indebted Poor Countries)-initiativet och ligger i linje med vad såväl både ledare för unionen som olika FN-organ och den internationella Jubelrörelsen framfört. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en ordning likartad den som finns i , , och när det gäller offentliggörandet av den nordisk-baltiska representationens agerande i införs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i och valutafonden IMF ( ) bör verka för att enskilda organisationer med bas och representativitet bland de fattiga får en tydlig och central roll när det gäller tillkomsten av de fattigdomsstrategier, vilka är del av nya politik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för och säkerställa att de ekonomiska råd och recept och framlägger inte står i konflikt med de fattigdomsstrategier som utgår från de fattigas behov och perspektiv utan i stället underordnas dessa människors behov och perspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att möjligheten av att inrätta en fond för finansiellt bistånd till s.k. twinning utreds. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett samarbete och studentutbyte mellan och länder med stor fattigdom bör etableras och utvecklas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det bör ske en förstärkning av kapaciteten och kunskapen när det gäller global jämställdhet och att ett centrum för sådan global jämställdhet inrättas och finansieras av den svenska staten. 3 Fattigdomen och de mänskliga rättigheterna i centrum Att regeringen i sin proposition Gemensamt ansvar: politik för global utveckling (2002/03:122) ställer sig bakom huvudtanke att man skall försöka åstadkomma samstämmighet (koherens) mellan olika politikområden när det gäller den svenska utvecklingspolitiken är utmärkt. Därmed placeras världens fattiga i centrum för svensk politik. Det som sätts i centrum för såväl regeringens proposition som är dels människors ekonomiska och sociala situation, dels de mänskliga rättigheterna. Hörnstenar och mål för eller perspektiv i politik gentemot omvärlden skall alltså vara kampen mot fattigdomen och kampen för mänskliga rättigheter. 4 Jämställdhet ett tredje perspektiv Fattigdomsbekämpningen och kampen för mänskliga rättigheter är de två perspektiv (tidigare användes begreppet mål) som regeringspropositionen tagit som utgångspunkt för sitt arbete. Det är dock två könsneutrala utgångspunkter. Fattigdom och kränkningar av mänskliga rättigheter har sitt ursprung i exploatering och förtryck av människor i allmänhet. Fattigdom och kränkningar av mänskliga rättigheter är konkreta och tydliga uttryck för klasskillnader och klassförtryck. Men mänskligheten är inte bara uppdelad i klasser med klassförtryck. Mänskligheten är även uppdelad i kön, där männen intar en överordnad ställning och kvinnorna en underordnad. Denna ojämlika struktur flätas på ett konkret plan överallt i alla samhällen samman med klasstrukturen i en rad olika konkreta kombinationer. Ser man på världen utifrån ett sådant perspektiv inser man snart att om man avser att bedriva en effektiv fattigdomsbekämpning och en framgångsrik kamp för mänskliga rättigheter måste man angripa inte bara ojämlika förhållanden mellan klasser utan även ojämlikheten mellan män och kvinnor. Då handlar det inte bara om att bekämpa fattigdomen och försvara mänskliga rättigheter för att de fattiga kvinnorna i världen skall få det bättre. Skall något ske måste könsstrukturen, liksom klasstrukturen överallt i världen, bekämpas och brytas ner. Världens fattiga och förtryckta kvinnor är inget underordnat sido- eller specialproblem i samhällenas utmarker, vilka kan avhjälpas med några kompletterande politiska handgrepp, utan ett världsomspännande strukturellt problem av samma dignitet som klassförhållandena och klassförtrycket, som fattigdomen och bristen på respekt för mänskliga rättigheter. har som en av de tyngsta remissinstanserna påpekat att det måste finnas ett jämställdhetsperspektiv. Internationellt har avlägsnandet av jämställdhetsmålet eller jämställdhetsperspektivet väckt bestörtning. Därför anser vi att ett jämställdhetsperspektiv av samma dignitet som fattigdomsbekämpningen och kampen för mänskliga rättigheter måste ingå i den svenska utvecklingspolitiken. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. 5 Samstämmighet (koherens) När detta väl fastslagits gäller det att förtydliga hur dessa perspektiv skall tillämpas. När det gäller att besvara den frågan har dock regeringens proposition en del brister. En av orsakerna till att en gång tillsattes var att man hade erfarit att det exempelvis kunde uppstå konflikter mellan handelspolitiken och skuldpolitiken å ena sidan och bistånds- och utvecklingspolitiken å den andra. En uppgift som utredningen hade var att göra dessa konflikter tydliga och komma med förslag på hur man skulle komma tillrätta med dem. Regeringens proposition konstaterar att sådana konflikter föreligger men är otydligare när det gäller hur dessa konflikter mellan olika perspektiv skall hanteras. För att man skall kunna göra det måste man kunna slå fast vad som är viktigast när det gäller exempelvis handels- och skuldpolitiken eller bistånds- och utvecklingspolitiken; vilket politikområde bör vara överordnat och vilket skall vara underordnat. På den här punkten är regeringens proposition betydligt vagare än vad var. (Jämför regeringens skrivningar med vad skriver på s. 8384). Det är i och för sig viktigt att konstatera att problem och konflikter föreligger, men de löses inte genom att man endast konstaterar att sakernas tillstånd skulle vara annorlunda om dessa konflikter inte förelåg. Man måste gå djupare i analysen av dessa konflikter, därefter fastställa vissa principer och mål för sitt politiska handlande och sedan presentera bestämda verktyg och metoder för hur problemen och konflikterna skall hanteras. 6 Samstämmighet och krigsmaterielexport ett exempel Listan på mål- eller perspektivkonflikter kan göras lång. Här följer två tydliga exempel: Den svenska krigsmaterielexportpolitiken har länge stått i motsättning till utvecklingspolitiken. Ingen kan påstå att den 30-åriga krigsmaterielexporten till på något sätt befrämjade landets ekonomiska utveckling eller respekten för mänskliga rättigheter. har exporterat krigsmateriel till länder med stor fattigdom utan föregående konsekvensutredningar eller garantier för att krigsmaterielexporten inte motverkat främjandet av respekten för mänskliga rättigheterna, inklusive ESK-rättigheterna. I samband med utbrott och den svenska krigsmaterielexporten till flera av de krigförande länderna stod det alldeles klart för medlemmarna i det svenska som har att ta ställning till till vilka länder svenska företag får exportera krigsmateriel att det svenska regelverket, som har att följa när det gäller krigsmaterielexporten, var otidsenligt och i praktiken helt oanvändbart. Konflikten mellan krigsmaterielexporten som en del av utrikeshandelspolitiken och utvecklingspolitiken är solklar och ett mycket tydligt exempel på ett område där konkreta prioriteringar borde kunna göras. Nya regler för den svenska krigsmaterielexporten måste sålunda utarbetas och vara så utformade att de inte står i motsättning till den svenska utvecklingspolitiken. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. I riktlinjer för krigsmaterielexport, vilka skall vara vägledande för regeringen och skall ej tillstånd ges för export till stat som befinner sig i konflikt med annan stat eller som är involverad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt. Krigsmaterielexport skall ej ges till land där det förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. Det är uppenbart att dessa riktlinjer är tillräckligt otydliga med tanke på att export givits till länder som , och trots att dessa länder är och har varit involverade i väpnade konflikter. Utvecklingspropositionens nya löften att all politik skall främja fattigdomsbekämpning och främja de mänskliga rättigheterna kräver även detta att nya regler utformas i fråga om krigsmaterielexport om riksdag och regeringen vill få till stånd en konsekvent och samstämmig politik bortom ord och retorik. De nya riktlinjerna bör utformas så att krigsmaterielexport i varje enskilt fall måste föregås av en problematiserande granskning huruvida krigsmaterielexporten riskerar att motverka arbetet mot fattigdom och främjandet av de mänskliga rättigheterna som de uttryckts dels i FN:s allmänna förklaring, dels i de konventioner kring de medborgerliga och politiska såväl som de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Med tanke på propositionens betoning av att målet om global utveckling får en överordnad roll i den politik och krigsmaterielexporten är ett område med tydliga risker för målkonflikter, finns det behov av att i riktlinjerna för regeringens politik tydligt ange en försiktighetsprincip. Det måste bli tydligt att om det finns risk för målkonflikter bör främjandet av de mänskliga rättigheterna och fattigdomsbekämpningen generellt få företräde. bör ta en ledande roll för nedrustning då rustningar ofta leder till konflikter och i grunden står i motsatsställning till arbetet att uppnå FN:s utvecklingsmål och främja de mänskliga rättigheterna. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Svensk export av krigsmateriel till länder med stor fattigdom måste föregås av en problematiserande granskning av risker för export till de aktuella länderna i vad det gäller främjande av de mänskliga rättigheterna och bekämpning av fattigdom. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Om det finns en risk att svensk krigsmaterielexport försvårar främjandet av de mänskliga rättigheterna och fattigdomsbekämpningen skall export ej tillåtas. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. 7 Samstämmighet mellan TRIPS och rätten till mat, hälsa m.m. ett annat exempel är det avtal som reglerar så kallad immaterialrätt, bland annat patent på exempelvis läkemedel och genetiska resurser. Avtalet har inneburit att alla medlemsländer tvingas införa patentlagstiftning på en hög nivå och med ett innehåll som i första hand passar industriländerna och deras företags intressen och behov. För ett utvecklingsland innebär det i allmänhet inga fördelar, men däremot höga kostnader för genomförandet. finns över 40 miljoner hivsmittade. Genom medicinering, mat och sjukvård behöver hiv/aids inte längre vara en dödlig sjukdom. Men priserna på bromsmedicin i originalvarianterna är skyhöga jämfört med de billiga kopior som produceras av länder som ännu ej anpassat sig till . Kostnaderna för en månads behandling av mediciner i originalvarianterna märkesvarorna motsvarar ofta årslönerna för vanliga arbetare i t.ex. eller . Skillnaderna mellan priserna på originalmedicinerna som prissatts av företagen i länder som lyder under TRIPS och priserna på de billiga kopior som prissatts av företag som producerar billiga kopior i länder som ännu inte anpassats till kan skilja upp till femton gånger enligt (United Nations Development Programme). De flesta som är smittade av hiv/aids är fattiga människor som ibland har tillgång till men inte råd att köpa medicinerna. Detta är bakgrunden till att för de mänskliga rättigheterna och UNDP konstaterat att det finns motsättningar mellan och möjligheterna att förverkliga de mänskliga rättigheterna speciellt rätten till hälsa. har valt att inte ge stöd till det afrikanska förslaget att radikalt ompröva . Man kan fråga sig hur detta ställningstagande rimmar med det perspektiv på fattigdomsbekämpning som regeringen för fram i den nu framlagda propositionen. Med tanke på att omkring 15 miljoner människor dör av infektionssjukdomar som kan behandlas med mediciner är dessa frågor akuta. gick att läsa tidningsrubriker som gick att tolka som att man nu löst den omdiskuterade frågan om hur försvårar tillgången till mediciner för fattiga. Det är en grov överdrift för att inte säga felaktigt att säga att frågan om tillgång till livräddande medicin är löst. WTO:s avtal om patent, TRIPS, har inte ändrats. Överenskommelsen i WTO var en tolkning av hur vissa undantagsregler som finns i TRIPS skall få lov att användas av vissa fattiga länder i vissa situationer. Huvudproblemet med TRIPS och ökade medicinpriser i syd finns kvar. förbjuds nämligen och andra länder att ha kvar den flexiblare patentlagstiftning man nu har som tillåter att billiga kopior produceras för egen konsumtion och export, till exempel till . Överenskommelsen inom WTO innebär en juridisk/politisk möjlighet för länder att producera och exportera billiga läkemedel. Men kommentarer från engagerade folkrörelser pekade på att de juridiska och politiska processerna som ett land måste gå igenom enligt förslaget är så krångliga att det är mycket tveksamt om något land kommer att kunna utnyttja den nya möjligheten. Överenskommelsen bedömdes av bl.a. som ett ytterligare hinder för produktion och export av billiga läkemedel. Vad som är viktigt , menar många folkrörelser, är givetvis att länder ges möjlighet att verkligen utnyttja den flexibilitet som finns inom regelverket, och då särskilt förlängda övergångstider för de minst utvecklade länderna. Men lika viktigt är att det kommer upp en ordentlig debatt om vilka åtgärder som behövs för att tillgången till billigare läkemedel kan säkras efter 2005 när TRIPS skall ha genomförts i alla länder, och här krävs en revidering av själva avtalet menar folkrörelserna. Fattiga länder måste få en otvetydig rätt att både producera och köpa mediciner som räddar liv. WTO-avtalen och deras genomförande får inte stå i konflikt med eller motverka främjandet av de mänskliga rättigheterna. Främjandet av de mänskliga rättigheterna skall ges företräde i händelse av normkonflikter. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. bör omarbetas så att det inte längre står i strid med rätten till mat och hälsa samt att det inte skall vara möjligt att ta patent på någon form av liv. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. För övrigt anser vi att bör omarbetas så att det inte blir möjligt att ta patent på någon form av liv. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. 8 Konkretisering av en samstämmig utvecklingspolitik gav en rad förslag på mekanismer som skulle blottlägga och underlätta hanteringen av olika målkonflikter i politiken (s. 282283 och 299). Dessa bör ligga till grund för en konkretisering av en samstämmig politik. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Vi menar att regeringen bör fastställa vissa grundläggande principer för den samstämmighet man vill uppnå samt precisera vilka metoder och verktyg man avser att använda för att uppnå denna samstämmighet. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Vi anser också att regeringen bör precisera sig när det gäller vilka politikområden som skall ha företräde framför andra när det gäller kampen mot fattigdom och för mänskliga rättigheter. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. Vi anser vidare att de två exempel på målkonflikter (krigsmaterielexporten och utvecklingspolitiken samt och mänskliga rättigheter) som angivits ovan måste hanteras konkret när det gäller vad som är överordnat och underordnat i politik för global utveckling. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. 9 Hur skall koordineringen gå till? Frågan hur samstämmighet aktivt skall kunna befrämjas är inte heller löst i propositionen. För att allt som sägs om behovet av samstämmighet inte bara skall rinna ut i sanden krävs någon instans som aktivt arbetar med att koordinera de olika politikområdena. Om den ena handen skall veta vad den andra gör krävs ett samordningsorgan en hjärna. Och detta samordningsorgan bör också ha klara direktiv när det gäller vilka mål eller perspektiv som skall komma i första hand och vilka som skall komma i andra. Regeringen förslår visserligen att den avser att avge en årlig rapport om hur samstämmigheten utvecklats. Detta torde dock vara otillräckligt om samstämmighet mellan olika politikområden skall kunna förverkligas. efterlyser sålunda en koordineringsinstans när det gäller olika politikområden för att samstämmighet mellan dessa skall kunna förverkligas. Detta vill vi att skall ge regeringen till känna. 10 Samstämmighet mellan handelspolitik och utvecklingspolitik Regeringens proposition tar upp frågan om avlägsnandet av olika typer av handelshinder och skriver i mycket allmänna ordalag om det positiva i frihandel. I allmänna ordalag kan vem som helst hålla med om att det är positivt med frihandel. Men om det råder specifika skillnader och specifika förutsättningar i olika länder kan man knappast servera generella lösningar och tro att dessa, när det tillämpas, skall leda till samma positiva resultat överallt i världen. Det bör i det här sammanhanget påpekas att helt isolerade länder har svårt att utvecklas ekonomiskt. måste det dock klargöras att det inte heller finns något klart empiriskt fastställt samband mellan avregleringar och avlägsnande av handelshinder å ena sidan och ekonomisk utveckling å den andra. I och med Uruguayrundan och bildandet av WTO 1995 förändrades de multilaterala handelsregelverkens innehåll och betydelse.