mot · GR02Kr245 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör tillträda konvention om skyddet för det kulturarvet (2001). tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör verka i för tillträdande av de nordiska länderna och i EU för tillträdande av EU-nationerna till nämnda Unescokonvention. tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör tillträda Unidroitkonventionen om stulna eller illegalt exporterade kulturföremål . tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör verka i för tillträdande av de nordiska länderna och i EU för tillträdande av EU-nationerna till nämnda Unidroitkonvention. tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör ratificera (1954) andra protokoll om skydd av kulturföremål i händelse av väpnad konflikt. tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör verka i för tillträdande och ratificering av de nordiska länderna och i EU för tillträdande och ratificering av EU-nationerna till nämnda första och andra protokoll. tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör verka i för tillträdande av de nordiska länderna och i EU för tillträde av EU-nationerna till konvention om förbud mot och förhindrande av olovlig import, export och överförande av äganderätt avseende kulturegendom (1970). tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör verka för en lagändring som kriminaliserar import av kulturföremål som exporterats illegalt från sitt ursprungsland. Kolonial dubbelmoral i kulturpolitiken Det finns en dubbelmoral i svensk kulturpolitik som bidrar till ödeläggelsen av forntida kulturer framför allt i tredje världen. Trots vackra ord om världskultur och respekt för främmande kulturer dras en skarp gräns mellan vårt och andras kulturarv. Det lagskydd som svenska kulturföremål åtnjuter gäller inte kulturföremål från andra länder. Den svenska kulturminneslagen kontrollerar exporten av svenska kulturföremål men inte importen av kulturföremål som smugglas från sina respektive ursprungsländer. Dessa förs in i helt lagligt, och därför ser vi skyltfönster i svenska antikvitetsbutiker fyllda med föremål smugglade från ursprungslandet. Ett av de största hoten mot världens kulturarv utgörs av den förstörelse som forntida gravplatser, tempel och andra historiska lämningar utsätts för av plundrare på jakt efter föremål att avyttra på den internationella konstmarknaden. När plundrarna gräver upp gravar med grävskopor och avlägsnar skulpturer från byggnadsverk med dynamit eller tryckluftsborrar vållas irreparabla skador på fornlämningarna och värdefull arkeologisk information går oåterkalleligen förlorad. Denna rovdrift på de materiella lämningarna av det förgångna pågår i större skala än . Om inte plundringen bromsas kommer spåren efter åtskilliga, nästan helt outforskade, kulturer att utplånas , och viktiga delar av mänsklighetens historia förblir för alltid okända. Fattiga och krigshärjade länder som , , och är särskilt hårt drabbade. Men även i andra länder sker skövlingen i närmast industriell skala. I har rovgrävningen nått alarmerande proportioner . Enbart beräknas 40 000 gravar ha plundrats i , och ingenting tyder på att plundringstakten minskat . Föremålen plundrarna hittar smugglas ut från sina respektive ursprungsländer och avyttras på antikvitetsmarknaden i västvärlden. Av de arkeologiska föremål som bjuds ut till försäljning på denna marknad kan endast ett ringa antal härledas till redan existerande äldre samlingar. Resten, , saknar uppgift om ursprung, och det är inte svårt att se sambandet med den omfattande plundringen av arkeologiska platser runtom i världen. Det är inte heller svårt att se att det är handlarnas och samlarnas köp av dessa föremål som leder till fortsatt plundring. Det finns åtskilliga svenska privatsamlare, och det bedrivs en omfattande handel med arkeologiska föremål i . På den svenska marknaden finns till exempel fragment av stenskulpturer, oftast huvuden som brutits loss från statyer, med ursprunglig hemvist i . Enligt uppgift från en handlare har utbudet och prisbilden på dessa föremål blivit mycket bättre sedan landet drabbats av krig. Majoriteten av de arkeologiska föremål som bjuds ut till försäljning på auktionsverk och i antikvitetsaffärer i utgörs dock av kinesiska gravfiguriner i terrakotta. Priserna varierar från ett par tusenlappar för de billigaste föremålen till omkring 150 000 för de dyraste. Att samla kinesiska gravfiguriner har utvecklats till en hobby bland välbärgade svenskar. Varifrån kommer då dessa gravfiguriner? Frågar man de svenska handlarna förklarar de att tillgången blivit mycket bättre . En del handlare bekräftar, inte officiellt men väl inofficiellt, att så gott som samtliga gravfigurer de har i sortimentet grävts upp och smugglats ut ur . Vissa berättar inte utan stolthet att de köper direkt från smugglarna, andra säger att de själva smugglar föremål från med flera östasiatiska länder. Enda sättet att stoppa denna hänsynslösa rovdrift på mänsklighetens historia är internationellt samarbete. Det finns ett antal konventioner vilka syftar till att begränsa handeln med rovgrävda, stulna och illegalt exporterad kulturföremål: konvention om skyddet för det kulturarvet (2001). konvention om förbud mot och förhindrande av olovlig import, export och överföring av äganderätt av kulturegendom (1970). Unidroits konvention om stulna eller illegalt exporterade kulturföremål (1995). Konventionen om skydd av kulturföremål i händelse av väpnad konflikt (1954). Det tog att ansluta sig till , men har inte anslutit sig till dess andra protokoll. , , beslutade regeringen om en anslutning till Unescokonvention. Tyvärr gjordes bedömningen att en svensk anslutning kunde ske utan förändringar i svensk lag. Det är alltså fortfarande tillåtet att till importera kulturföremål som exporterats illegalt från länder utanför EES. har inte anslutit sig till Unidroitkonventionen och ej heller till konvention om skyddet för det kulturarvet. Inför arkeologer och kulturvårdsarbetare från de hårt plundrade länderna går det inte att försvara att underlåter att medverka i det internationella arbetet för att komma till rätta med den illegala handeln med kulturföremål och därmed sanktionerar att svenska köpare förvärvar föremål som smugglats ut från de plundrade länderna. vägran att agera är ett grovt svek mot de länder vilkas kulturarv åderlåts i en skådad omfattning. har förhalat frågan länge nog. Det är nu hög tid att regeringen behandlar frågan om en anslutning till de konventioner som ännu inte anslutit sig till, samt inför nödvändiga lagändringar i svensk lag för att komma till rätta med importen av kulturföremål som smugglats ut från ursprungsländerna. Ödeläggelsen av mänsklighetens forntid måste hejdas nu innan det är .