mot · GR02Fi278 · 2003-10-07 00:00:00 — Innebörden av kommunallagens krav på en budget i balans behöver tydliggöras, då nuvarande utformning av balanskravet kan tolkas som att frågan om huruvida kravet behöver uppfyllas eller inte är en lokal bedömning i enskilda kommuner och landsting. Frågan om sanktioner bör utredas, för att säkerställa en god efterlevnad av balanskravet. bör besluta om att en utredning av möjligheten till sanktioner genomförs. 3.10 Det kommunala utjämningssystemet Att alla människor ska ha verkliga möjligheter att växa och förverkliga sina drömmar är målet för den liberala politiken. Tillgången till en likvärdig kommunalt finansierad service oavsett var i landet man väljer att bo är därför mycket angeläget. Ett utjämningssystem behövs för att alla kommuner och landsting ska ha de ekonomiska förutsättningar som krävs för att bedriva sin kärnverksamhet på ett bra sätt. Det kommunala utjämningssystemet i sin nuvarande konstruktion skapar dock anmärkningsvärda problem för enskilda kommuner och regioner. Systemet verkar dessutom tillväxthämmande då det tar bort incitament för enskilda kommuner att utvecklas. Vi ställer oss bakom de grundläggande principerna med systemet, men anser att genomgående förändringar av systemet är nödvändiga. Skatteutjämningssystemet måste bli genomskinligare och mer förutsägbart. kan en kommun bli starkt beroende av hur en viss enskild faktor faller ut. Inkomstutjämning med nuvarande konstruktion ger skenande oförutsedda betalningsflöden. Den av regeringen tillsatta parlamentariska kommittén med uppgift att utreda vissa frågor kring det kommunala utjämningssystemet och vid behov föreslå förändringar, har fått alltför begränsade direktiv. Vi anser att en renodling av systemet behövs, det vill säga ett minskat antal ingående faktorer. Demografi (åldersfördelning), glest boende och socioekonomiska förhållanden är de främsta faktorerna som bör ingå i systemet. Regionala skillnader i kostnadsnivå, främst lönenivåer och lokalkostnader, bör också beaktas. Inkomst- och kostnadsutjämning bör ses samlat och inte som i dagens system separerat. har lagt sitt förslag. Vi anser att det innehåller en del bra förslag, men att systemet behöver en mer genomgående bearbetning och förändring än den kommittén har föreslagit. I huvudsak har utredningen valt att lappa och laga ett system som har mer grundläggande brister. En ny utredning borde mer förutsättningslöst se över systemet i dess helhet. Möjligheten att utjämningen som helhet sker genom statens försorg borde också ingå i uppdraget. Detta kräver i sin tur i så fall omfattande förändringar i huvudmannaskap eller beskattningsrätt. En sådan radikal huvudmannaskapsförändring måste dock analyseras och beslutas utifrån vad som är bäst för verksamheterna som sådana. Dessutom borde systemet i samband med en sådan utredning granskas av en helt utomstående, oberoende instans, för att säkra en fullständig utvärdering. Denna granskning bör ha som uppdrag att se över om utjämningssystemet uppfyller syftet att ge alla kommuner och landsting de ekonomiska förutsättningar som krävs för att bedriva sin kärnverksamhet på ett bra sätt, samt vilka problem systemet kan innebära för enskilda kommuner och landsting. bör besluta att en sådan grundlig utvärdering genomförs. 3.11 Ekonomisk beredskap vid oförutsedda händelser Det är viktigt med en god ekonomisk beredskap för oförutsedda händelser, som till exempel översvämningar och elavbrott av den typ vi för sedan fick erfara. Det finns ett behov av att kontinuerligt utvärdera katastrofberedskapen och tillgodose behovet av förbättringar. Det är dock omöjligt att genom en fast formel förutse vad som kan inträffa och vilka ekonomiska konsekvenser detta kan få. Anslag 48:2 har även omfattat en summa till regeringens förfogande för kostnader till följd av till exempel översvämningar. Detta är pengar som vid inträffande av det oförutsedda har kunnat bistå kommunerna. Regeringen menar nu att detta inte är någon långsiktig lösning på ekonomiska problem som kan uppkomma och överväger därför att utreda dessa frågor. Möjligheter till täckning för extraordinära kostnader av detta slag kommer det emellertid alltid att finnas ett behov av. Vi anser därför att bidrag av en sådan karaktär är nödvändiga och att det därmed inte finns någon anledning att utreda vidare. bör besluta om att en ekonomisk beredskap av denna karaktär behövs även fortsättningsvis samt att en utredning med anledning av detta inte är motiverad. 3.12 Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting Syftet med bidrag i enlighet med anslag 48:2 är bland annat att tillfälligt bistå kommuner och landsting som på grund av speciella omständigheter hamnat i en särskilt svår ekonomisk situation. Detta anslag rymmer ett antal mycket olika bidragsformer, varav en del enligt vår mening är berättigade, men andra inte. Bidragen som gäller kommuner och landsting med befolkningsminskning anser vi inte är motiverade. Vi har ett skatteutjämningssystem vars syfte är att alla kommuner och landsting ska ha de ekonomiska förutsättningar som krävs för att bedriva sin kärnverksamhet på ett bra sätt, oavsett var i landet dessa kommuner och landsting ligger. Syftet med uttaget inom ramarna för skatteutjämningssystemet är att det grundas på opåverkbara, strukturella faktorer. Oavsett om syftet uppnås eller inte är detta angeläget. Dessa bidrag har skapats utanför utjämningssystemets ramar, och är alltså inte grundade på opåverkbara faktorer. De vilar istället på politiska grunder och kan inte anses motiverade. Bidrag av denna karaktär riskerar även att motverka sig själva, genom att de inte skapar incitament att med egna medel ställa om sin verksamhet till de förutsättningar som råder. Att göra ett bra jobb som kommun- eller landstingspolitiker lönar sig inte i ett sådant system. De bidrag som berörs är omställningsbidraget till landsting med befolkningsminskning, som uppgår till 2004, samt bidraget till kommuner med befolkningsminskning på . 3.12.1 Förebyggande av hiv/aids För att förebygga hiv/aids i storstadsregionerna avser regeringen att betala ut högst . Anslaget sorterar under 48:2 Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting och är av tillfällig karaktär. Det finns starka skäl att permanenta detta bidrag, då det inte finns någon anledning till att behovet av det skulle minska. Behovet av ett långsiktigt arbete och vikten av stöd till frivilligorganisationers arbete talar vidare för att bidraget bör bli ett fast anslag som flyttas från anslag 48:2 Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting, till utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Det finns dessutom skäl att tro att snarare än har de verktyg som krävs för att på ett bra sätt kunna hantera uppföljning och utvärdering av de insatser som görs på området. bör besluta om att bidraget för förebyggande av hiv/aids permanentas och organiseras i enlighet med vad som ovan anförts.