ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02Ju4 · 2003-10-17 00:00:00 — med anledning av prop. 2003/04:3 Allmän inpasseringskontroll i vissa kriminalvårdsanstalter och häkten tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om undantag från kravet på inpasseringskontroll. Enligt regeringens förslag ska få besluta att samtliga personer som passerar in i en viss sluten kriminalvårdsanstalt eller ett visst häkte ska kroppsvisiteras (allmän inpasseringskontroll) om det är nödvändigt för att upprätthålla säkerheten vid anstalten eller häktet i fråga. Syftet med kontrollen sägs vara att söka efter otillåtna föremål. Skriftliga meddelanden får inte granskas. Beslutet ska enligt förslaget gälla högst i taget, och föreslås även få möjligheten att i enskilda fall medge undantag från den allmänna inpasseringskontrollen om det finns särskilda skäl för det. Det finns flera kategorier av personer som har tillträde till kriminalvårdsanstalter och häkten då de utför en del av sina arbetsuppgifter där. Det säger sig självt att deras arbete försvåras av ett beslut om allmän inpasseringskontroll. Mot detta måste vägas den säkerhetsrisk det innebär att otillåtna föremål, främst vapen och narkotika, förs in på anstalter och häkten. Av dem som för fullgörande av sina arbetsuppgifter besöker anstalter och häkten anser vi att läkare, advokater och präster ska undantas från den av regeringen föreslagna regeln om rätt att besluta om allmän inpasseringskontroll. Nämnda yrkeskategorier har som bekant tystnadsplikt och vad gäller advokater så är de undantagna från säkerhetskontroll vid huvudförhandlingar och häktningsförhandlingar. Deras arbetsuppgifter skulle försvåras alltför mycket om ett beslut om allmän inpasseringskontroll vid en viss anstalt eller ett visst häkte skulle gälla även dem. Flera remissinstanser, däribland Hovrätten över och , Kammarrätten i , Länsrätten i , och , har i den aktuella propositionen uttryckt samma betänkligheter mot regeringens förslag.
mot · GR02Ju401 · 2003-10-07 00:00:00 — Ändring av preskriptionstider för brott mot begär att regeringen lägger fram förslag till förlängning av preskriptionstider för brott mot . Att utreda brott mot tar på grund av brottens komplexitet. Även om miljöbrott utgör så kallade prioriterade brott, och trots att utbildningsinsatser genomförts inom delar av de rättsvårdande myndigheterna, kan kapacitetsbrister i kombination med komplexitetsnivån medföra att dessa brott hamnar längre ned i prioritetsordningen. De långa handläggningstiderna medför att brotten kan komma att preskriberas innan åtal kan väckas. Initialt kan utredningen ges ringa prioritet i anledning av att åklagaren befarar att en utredning i vilket fall som helst inte kommer att hinna avslutas och leda till åtal innan preskription inträtt. Därtill har inträffat att tidsnöd uppstått på grund av delgivningssvårigheter. Delgivningssvårigheter kan till följd av de korta preskriptionstiderna i slutändan vara orsaken till att preskription inträder före avslutad förundersökning. Det kan inte uteslutas att vissa misstänkta medvetet ser till så att de inte kan nås för delgivning innan brottet preskriberats. Preskriptionstiderna för brott mot bör omgående ses över, dels för att säkerställa att miljöbrottsutredningar ges prioritet, dels för att möjliggöra att komplexa brott hinner utredas, dels för att undanröja risken för att delgivningssvårigheter försenar eller förhindrar förundersökningar och åtal.
mot · GR02Ju404 · 2003-10-07 00:00:00 — Indrivning av utdömt skadestånd tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att brottsoffer själva inte skall behöva driva in skadestånd på grund av lagakraftvunnen dom i brottmål. I brottmål är det vanligt att skadestånd utdöms för att t.ex. kompensera för sveda och värk som brottsoffret åsamkats. En vanlig medborgare tror lätt att det därefter genom någon myndighets försorg utbetalas en summa motsvarande skadeståndet till brottsoffret. Så är det inte. Brottsoffret skall själv skicka räkning till gärningsmannen. Om det skulle vara så att gärningsmannen inte vill eller kan betala skall offret därefter ansöka hos kronofogden om hjälp med domen som grund. Detta förfarande utsätter brottsoffren för ännu mera påfrestande behandling. Det är oerhört svårt att klara rehabilitering efter ett brott och ha kraft att driva ännu en rättsprocess för att få den ersättning som domstolen dömt ut. Inte ens barn får en sådan hjälp, vilket ter sig oerhört stötande. Brottsoffer som tilldöms skadestånd borde genom myndighets bistånd få sin ersättning utbetalad efter att domen fått laga kraft, mot att myndigheten sedan får regresskrav gentemot den gärningsman som dömts att betala skadestånd. Det skall inte vara brottsoffrets ansvar att själv driva in skadestånd. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GR02Ju406 · 2003-10-07 00:00:00 — Strategi för samordning mellan kvinnojourer, polis och landsting tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en strategi för samordning mellan berörda instanser för att ta ansvar för de berörda i problematiken mäns våld mot kvinnor. Problemet med våld mot kvinnor har stått på den politiska dagordningen . Tvärtemot vad många väntat sig har antalet anmälningar om våld mot kvinnor ökat. har den förklaring som getts handlat om mörkertal och en ökande benägenhet att anmälda våld mot kvinnor. Det är nog tyvärr inte hela sanningen. Det finns stora svårigheter att få till stånd samlade åtgärder och samarbete mellan myndigheter för att lösa problemet med våld mot kvinnor. Det finns inom myndigheter motstånd och okunskap som bidrar till att kvinnor som våldsoffer inte får den hjälp de behöver. Det finns gränsdragningar mellan myndigheter som ger tragiska effekter i det enskilda fallet. Hemliga adresser lämnas ut utan tanke på vad det kan ge för konsekvenser. Sekretessfrågor gör att gärningsmannaprofiler och anmälningsregister inte förs vidare om offret skulle byta bosättningsort. Socialförvaltningar placerar gärningsmän på tillfälligt boende i samma fastighet som offret redan finns. Exemplen är oändligt många. Det enda sättet att komma tillrätta med dessa missförhållanden är att öka kunskapen om våldsbrott mot kvinnor och genom en nationell samling se till att skilda ansvarsområden för olika myndigheter och brist på kunskap, inte förvärrar situationen för det enskilda brottsoffret. Istället kan det bidra till att antalet brott minskar. Ett gott exempel på sådant samverkande arbete är t.ex. projekt . En nationell strategi för samarbete mellan myndigheter för att minska våldsbrotten mot kvinnor bär därför upprättas. I en sådan strategi skall kvinnojourer, socialförvaltningar, landsting/regioner, kriminalvård, polis och kommuner gemensamt ta ansvar i respektive region för de berörda i problematiken mäns våld mot kvinnor.
mot · GR02Ju407 · 2003-10-07 00:00:00 — Minskning av antalet brott mot företag tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om som försökslän för utvecklande av arbetsmetoder för att företag, kommuner, länsstyrelse och polis i samarbete skall minska antalet brott riktade mot företag. Polisens verksamhet och resurser diskuteras mycket bland medborgare och företagare. Många polisdistrikt har en besvärlig ekonomi och det avspeglar sig i verksamheten. är härvidlag inget undantag. Till detta kommer att medelåldern på anställda är hög. Länet har en livlig färjetrafik med andra länder. Polisen måste därför också samarbeta mycket med kustbevakning och tull. har antalet poliser som syns i samhället minskat. Som exempel kan sägas att hade tillgång till fem polispatruller finns fem polispatruller i hela länet. av alla brott upp. begås 2 300 brott i . Hälften av dessa brott är inbrottsrelaterade. En grupp som i allt större grad är drabbade av inbrott är företagare. Kraven från försäkringsbolagen ökar vad gäller krav på inbrottslarm och anlitande av bevakningsföretag. De företag som lägger mycket arbete och medel på förebyggande inbrottsskydd får däremot inte lägre avgifter från försäkringsbolagen. finns flera exempel runt om i landet på företag som över huvud taget inte försäkrar sin verksamhet därför att företaget eller området är hårt drabbat av inbrott och polisen inte har resurser att beivra och förebygga brott. Den företagare som inte kan försäkra sitt företag kan heller inte driva verksamheten vidare. Allt fler människor går ihop för att bevaka sina hembygder och vaktar . Människor planlägger själva bevakning och insatser, vilket de inte har vare sig vana eller utbildning för. För att stoppa utveckling mot flera brott och ökande otrygghet behövs samarbete och utvecklade metoder i likhet med hur polis, tull och kustbevakning samarbetat på vissa orter. är därför ett län väl lämpat för att utveckla en särskild strategi för att skydda företag och därmed trygghet och tillväxt. bör därför bli försökslän för utvecklande av arbetsmetoder för att i samarbete mellan företag, kommuner, länsstyrelse och polis minska antalet brott riktade mot företag. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · GR02Ju408 · 2003-10-07 00:00:00 — begär att regeringen inrättar en statlig verksamhet med uppgift att i enlighet med vad i motionen anförs ta emot allmänhetens tips om barnpornografi samt bedriva utbildning. Ingen vet med säkerhet hur mycket barnpornografi som finns ute på Internet. Det handlar dock om betydande mängder bilder av svåra sexuella kränkningar av barn. samlade en forskargrupp vid i på ihop ca 50.000 bilder och filmsekvenser. Enligt forskningen vid () beräknas minst tre nya barn dras in i trafiken . Totalt handlar det om tusentals barn. Vi vet också att roteln för särskilda objekt, eller den s.k. barnpornografigruppen vid , har en databas med över en halv miljon barnpornografiska bilder ihopsamlade via Internet. Trots att svensk och internationell polis gjort banbrytande insatser och ny lagstiftning har tillkommit fortsätter barnpornografitrafiken. har inrättat en hotline dit allmänheten kan vända sig om den stöter på barnpornografiskt material på nätet. har Rädda Barnens hotline tagit emot över 20 000 mail och hundratals telefonsamtal. Rädda Barnens hotline har aktivt bidragit med kvalificerad information till , vilket har lett till att flera svenska och internationella pedofiler kunnat gripas och lagföras. Det kan dock inte anses vara en frivilligorganisation som ska ha ansvaret för en nationell hotline. Regeringen borde därför , i samråd med , inrätta en statlig tipslinje/verksamhet med uppgift att ta emot allmänhetens tips om barnpornografi. Verksamheten bör också få i uppdrag att bedriva utbildning av skola, föreningsliv och andra ungdomsorganisationer. Barn och unga bör skyddas och stärkas genom information och övningar i kritiskt tänkande. Den verksamhet som ovan beskrivits kan antingen skapas genom att det inrättas ett självständigt Internetråd eller som en verksamhet i nära samarbete eller möjligen också som en del av . Om man väljer att lägga ansvaret för mottagande av allmänhetens tips och ovan nämnda utbildningsverksamhet hos , måste pengar och personal särskilt destineras till en Internetinriktning samt till tipslinjen.
mot · GR02Ju411 · 2003-10-07 00:00:00 — Exempelvis har lantbrukare tvingats betala både en sanktionsavgift med anledning av ett föreläggande från samt dagsböter som följd av brott mot för samma gärning. Detta får inte förekomma. Situationen hos polisen är också allvarlig. Polisen har inte resurser och kompetens att utreda miljöbrott. Visserligen har antalet miljöutbildade poliser ökat, men de flesta poliser har sämre utbildning och erfarenhet än handläggarna på kommunen. Enligt en rapport från (2002:10) hade majoriteten av de kommunala miljöhandläggarna utbildning på området och närmre hälften hade en särskild högskoleexamen i miljö- och hälsoskydd. För polisen var utbildningsnivån en helt annan. Närmre två tredjedelar av poliserna hade mellan en och tre månaders miljörättslig utbildning, medan en fjärdedel inte hade någon miljöutbildning alls. Det är helt uppenbart att den miljöutbildning som finns för polisen inte räcker. Kunskaper inom naturvetenskapliga områden är nödvändiga. Mycket kan göras för att förbättra ärendesituationen för miljöbrott. Framför allt måste polisen tillföras ökade resurser så att kapacitet kan avsättas och kompetens kan skapas för att utreda miljöbrott. Om genomströmningstiden hos polisen minskar och förundersökningsmaterialet förbättras påverkas också åklagarnas statistik över inkomna och avslutade ärenden vad gäller miljöbrott. Antalet miljöåklagare måste också utökas. Det är dock inte lämpligt att tillsynsmyndigheterna också får i uppgift att utreda om miljöbrott föreligger. Utredningsarbetet bör ligga på polis och åklagare. menar att ytterligare tio åklagare med speciell kompetens bör anställas . 7.2 Avancerade och grova miljöbrott samt CITES-brott har tidigare motionerat om vikten av att avancerade och grova miljöbrott ses som en del av den ekonomiska brottsligheten, och därför ska utredningarna handhas av EBM. Vi har också krävt att EBM ska utreda så kallade CITES-brott. CITES-brott, det vill säga brott som rör handel med växter och djur, är mycket lukrativ för gärningsmannen men svår att upptäcka för tull och polis. En snårig och ofullständig svensk lagstiftning samt bristande utredningsresurser försvårar lagföringen ytterligare. EBM utreder enbart miljöbrott när det finns ett samband mellan ekonomisk brottslighet och miljöbrottslighet. Vi menar att bekämpandet av CITES-brott och avancerade miljöbrott kräver en utpräglad kompetens och en avancerad organisationsstruktur. Internationellt samarbete på hög nivå är ofta en förutsättning för att kunna utreda och bekämpa dessa brott. Det vore därför naturligt för den nya EBM att också handlägga ärenden som rör citesbrott och allvarliga miljöbrott. Den allvarliga ärendesituationen för miljöbrotten visar att dagens organisation vad gäller fördelning av ärenden inte fungerar. Man måste nu hitta nya lösningar för att hantera krävande och omfattande utredningar. Genom att lägga över avancerade och grova miljöbrott på EBM samlar man den spetskompetens som finns och skapar arbetsförutsättningar för komplicerade och långdragna utredningar. Den lokala polisorganisationen får därmed tid och resurser för att utreda de enklare och mindre tidskrävande miljöbrotten. Skånberg (kd)
mot · GR02Ju414 · 2003-10-07 00:00:00 — Brott med homofobiska motiv tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att brott med homofobiska motiv av rättsväsendet skall betraktas som lika allvarliga som brott med rasistiska motiv. Samma mörkerkrafter som angriper invandrare angriper ofta homosexuella, bisexuella, transsexuella och transvestiter. har nazisterna till och med mördat fler homosexuella än invandrare. Dessa människor mördas på grund av sin sexuella läggning på samma sätt som invandrare mördas på grund av sitt etniska ursprung. är det en försvårande omständighet att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande omständighet, BrB 29:2 7 p. Det är oklart om denna bestämmelse får någon betydelse vid bedömningen av straffvärdet för brott med homofobiska motiv. I flera rättsfall där det har klarlagts att brottet haft ideologiska motiv har straffskärpning ändå inte gjorts. En översyn av lagrummet bör göras i syfte att klarlägga om homo- och bisexualitet bör nämnas särskilt eller om någon annan åtgärd bör vidtagas.
mot · GR02Ju415 · 2003-10-07 00:00:00 — Brott med sexistiska motiv tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att brott med sexistiska motiv av rättsväsendet skall betraktas som lika allvarliga som brott med rasistiska motiv. Regeringen har gjort bedömningen att bekämpandet av rasistiska brott skall prioriteras särskilt och ha högre straffvärde. är det en försvårande omständighet att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärd, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande omständighet, BrB 29:2 7 p. Sexistiska motiv borde falla under liknande omständigheter och räknas som försvårande omständighet. En överväldigande majoritet av brottsoffren för denna typ av brott är kvinnor som utsätts för misshandel, våldtäkt, hot, sexuella trakasserier och förföljelse i allmänhet och till och med i vissa fall mördas. De män som anser att kvinnor är mindre värda än män och som inte respekterar kvinnors rättigheter bör betraktas som lika farliga för samhället som rasister. Asylsökande har kunnat åberopa rasistisk förföljelse i hemlandet för att få flyktingstatus. kan flyktingar också åberopa förföljelse på grund av sitt kön eller sexuell läggning som skäl för asyl. På samma sätt som eventuella rasistiska motiv utreds när människor med utländsk bakgrund utsätts för brott bör eventuella sexistiska motiv utredas när kvinnor utsätts för brott. Förföljelse på grund av kön i bör inte ses som mindre allvarligt än förföljelse på grund av kön i andra länder. Därför bör en översyn av lagrummet BrB 29:2 7 p göras i syfte att klarlägga om kön bör nämnas särskilt eller om någon annan åtgärd bör vidtagas.
mot · GR02Ju418 · 2003-10-07 00:00:00 — Beslut om åtal i brottmål begär att regeringen tillsätter en utredning om reformering av reglerna för åtal enligt vad i motionen anförs. I brottmål utförs talan om ansvar för brott som ligger under allmänt åtal av allmän åklagare. Åklagare är riksåklagaren och under denne överåklagare, chefsåklagare samt kammaråklagare. Åklagarväsendet är uppbyggt i hierarkisk ordning med sex åklagarmyndigheter under Riksåklagaren. Enskild som berörs av ett brott har att i åtalsfrågan vända sig till allmän åklagare för beslut. Som regel fattas detta av kammaråklagare. Den som är missnöjd med beslutet kan vända sig till överåklagaren och i sista hand Riksåklagaren. Någon lagreglering finns inte och åklagarna är ej skyldiga att motivera sina beslut. Allmänt sett kan sägas att åklagarväsendet i huvudsak präglas av enhetlighet och samförstånd innebärande att åtalsbeslut sällan ändras. Inte heller är det särskilt lätt för en utomstående att avgöra om åtalsbeslutet verkligen är välgrundat. Tjänstemännens beslut kan prövas av Justitiekanslern () och () men dessa instanser synes sällan rikta kritik mot särskilda åklagare. Det ovan sagda har från tid till annan medfört kritik mot åklagarnas sätt att agera. Särskilt har synpunkter framförts att åklagarna har en benägenhet att alltför lätt lägga ner åtal. Kanske kan det bero på att man har alltför höga krav på att vinna framgång i rätten. Möjligen skulle det vara av värde att åtalsfrågan prövades utanför åklagarväsendet, vilket förekommer i andra rättsordningar. Skånberg (kd)
mot · GR02Ju420 · 2003-10-07 00:00:00 — Höjning av ersättningen till nämndemän tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att höja ersättningen för nämndemän. Det svenska domstolsväsendet bygger till stor del på att vid domars avkunnande både juridiskt utbildade domare och lekmän fattar beslut om påföljder vid brott. Detta är en gammal svensk tradition. De så kallade allmänrepresentanterna skall komplettera den juridiska kunskapen. Detta system med nämndemän fungerar i utmärkt. Både nämndemän och jurister är överens om detta. har det dock blivit allt svårare att få människor att vilja åtaga sig detta viktiga uppdrag. Till detta finns flera orsaker. En orsak är att uppdraget tar . Ett mål kan ta i anspråk vad gäller förhandlingar. Till detta kommer därefter den tid det tar att förbereda sig för ett mål och tid för att komma fram till beslut. Det är för många människor inte lätt att vara borta från arbetet . En annan orsak kan vara arvodet. Arvodet som nämndeman betalas med per dag. Det är inte många andra förtroendeuppdrag som betalas med så lågt arvode. Ansvaret i uppdraget som nämndeman är stort. Det har stor betydelse för det svenska rättsväsendet. Det förefaller då mycket underligt att staten värderar detta arbete så lågt. Till yttermera visso har arvodet dessutom varit det . Det är att staten uppvärderar de för samhället så viktiga nämndemännen och höjer ersättningen till dem.
mot · GR02Ju421 · 2003-10-07 00:00:00 — Rätten och möjligheten till rättshjälp tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rättshjälp. fanns en s.k. rättshjälpen som garanterade rättsskydd till alla även om man inte var försäkrad; detta har sparats bort. Under vissa förutsättningar kan individen få statlig rättshjälp om tvisten inte omfattas av rättsskyddet i tecknade försäkringar. Rättshjälp är en social skyddslagstiftning som syftar till att hjälpa och ge stöd till den som inte kan få rättsligt bistånd på annat sätt. kan man under vissa förutsättningar få rättshjälp av staten om inte tvisten omfattas av rättsskyddet i tecknade försäkringar. Rättsskyddet ingår automatiskt i alla svenska hem-, villa- och fritidshusförsäkringar samt i helförsäkringar av båt och hel/halvförsäkring av bil. När tvist uppstår ska den som behöver rättshjälp och behöver ekonomisk hjälp i första hand nyttja rättsskyddet som finns i någon av de ovanstående uppräknande försäkringarna. Rättsskyddsförsäkringen skall hjälpa dig att täcka kostnaden för juridiskt ombud i tvister som rör ditt privatliv. Om man får statlig rättshjälp eller inte beror bl.a. på de ekonomiska förhållandena. För att få statlig rättshjälp måste den sökande först rådgöra med advokat, jurist eller annan lämplig person som gör en bedömning. Rådgivningen med advokat syftar till att tillsammans göra en professionell juridisk bedömning av behovet. Det skall också bedömas om det är rimligt att staten bidrar med kostnaderna. Om hjälpen beviljas skall en rättshjälpsavgift betalas; storleken beror på de ekonomiska förhållandena.
mot · GR02Ju422 · 2003-10-07 00:00:00 — Modernisering och förtydligande av nämndemannaeden tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att modernisera och förtydliga nämndemannaeden. En nämndeman är en representant för allmänheten, som valts till domare för att tillsammans med andra lekmannadomare tillföra domstolen livserfarenheter och kompetens från andra områden än de rent juridiska. Innan en nämndeman börjar tjänstgöra skall han eller hon avlägga en ed, nämndemannaeden. Genom att svära eden försäkrar nämndemannen att han/hon skall döma så rättvist som möjligt och aldrig ta några ovidkommande hänsyn. Därutöver innebär eden en försäkran om att tillämpa i gällande rättsregler och inte låta sig påverkas av var han/hon politiskt hör hemma. Den nuvarande eden är och är densamma som den juridiskt utbildade domaren avlägger, dvs. Domareden överfördes med vissa formella jämkningar från gamla . har endast några ändringar av mer formell natur genomförts. avges eden på heder och samvete istället för som tidigare inför den allsmäktige och vid hans heliga ord. Domareden/nämndemannaeden lyder enligt följande: lovar och försäkrar på heder och samvete, att jag vill och skall efter mitt bästa förstånd och samvete i alla domar rätt göra, ej mindre den fattige än den rike, och döma efter lag och laga stadgar; aldrig lag vränga eller orätt främja för släktskap, svågerskap, vänskap, avund, illvilja eller räddhåga, ej heller för mutor och gåvor eller annan orsak, under vad sken det vara må; ej den saker göra, som saklös är, eller den saklös, som saker är. Jag skall varken förr, än domen avsäges, eller sedan uppenbara dem, som till rätta gå, eller andra de rådslag rätten inom stängda dörrar håller. Detta allt vill och skall jag som en ärlig och uppriktig domare troget hålla. (Ur rikes lag, RB 4:11.) För många nämndemän är det inte självklart vad de lovat när de svurit eden. Därför föreslår vi att eden förnyas och görs mer förståelig genom att det utarbetas ett förslag på samma ed men formulerad på en modernare svenska för att ta ställning till.