mot · GQ02Fi16 · 2003-05-05 00:00:00 — En gemensam valuta bidrar till att förstärka denna utveckling för trygghet och säkerhet. Med en gemensam valuta fullföljs den gemensamma marknaden. Med den gemensamma marknaden har tusentals handelshinder mellan länderna i form av särbestämmelser och olika standarder upphävts och harmoniserats. Produktstandardiseringen har naturligtvis ökat konkurrensen och skapat en prispress, som i sin tur bidrar till den låga inflationen. Den gemensamma valutan förstärker ett positivt konkurrensklimat inom EU, vilket bidrar till att hålla ned priserna. Prisstabilitet och låg inflation är tydliga mål för såväl hela som för den (). 6.3.2 Euron ger lika villkor för företagen, underlättar handel, resor och prisjämförelser EMU bidrar till att underlätta kontakter mellan människor och företag i länder. Det blir mindre krångel och inga extra kostnader för alla resande och konsumerande privatpersoner inom EU, men också för företagen. Svenska företag ska ha möjlighet att konkurrera med utländska företag på samma villkor som andra europeiska företag. Valutakurssvängningar är ett gissel som försvårar och fördyrar. Om står utanför eurosamarbetet kommer svenska företag även fortsättningsvis att få extra transaktionskostnader som andra företag slipper. Detta innebär färre arbetstillfällen och lägre skatteinkomster för vårt land. Genom en gemensam valuta kommer det att bli lättare för konsumenterna att jämföra priser mellan olika länder. Priserna på konsumentvaror ligger i väsentligt högre än EU-snittet. Genom den ökade konkurrens som en gemensam valuta medför, kommer priserna i att sjunka. När inför euron försvinner valutakursrisken, vilket minskar den s.k. riskpremien, vilket gör att räntorna blir lägre än vid ett utanförskap. Detta är av stor betydelse för både hushåll och företag. Detta skapar i sin tur möjlighet för ökade investeringar, vilket i förlängningen leder till ökad sysselsättning. Globaliseringen i sig minskar handlingsutrymmet för den nationella ekonomiska politiken i när skattebaserna blir alltmer lättflyktiga. måste ha konkurrenskraftiga skatter på arbete, utbildning, sparande och företagande om vi skall vända flykten från av företag, kunskap och kapital. Ett införande av euron skulle bidra till att göra mer attraktivt att verka i. Sammantaget torde dessa effekter öka sysselsättningen och därmed skatteintäkterna för stat, kommuner och landsting. 6.3.3 Deltagandet i den gemensamma valutan ökar inflytandet Från svensk sida måste vi ta till vara alla möjligheter att påverka. Genom ett deltagande i den innersta kretsen i EU ökar vårt inflytande. Detta ska användas inte minst för att underlätta för kandidatländerna att så snabbt som möjligt integreras i EU. ska också verka för att alla tendenser till en uppdelning i ett A- och ett B-lag motarbetas. Att stå vid sidan om i en av de viktigaste samarbetsfrågorna minskar våra påverkansmöjligheter. Det fordras åtgärder för att förbättra den svenska ekonomins funktionssätt vare sig vi är med i EMU:s tredje fas eller inte. Det omfattande handelsutbytet med EMU-länderna innebär att den svenska ekonomin måste vara konkurrenskraftig i relation till dessa länder. En anpassning som blir konsekvensen av ett medlemskap kommer därför att ske även utanför EMU dock med skillnaden att står utan möjligheten att direkt påverka beslut som landets ekonomi i stor omfattning kommer att påverkas av. vill åtgärda problemen i svensk ekonomi, problem som fört från att ha varit ett av världens rikaste länder till en plats långt ned på listan i välståndsliga. Med vår politik kommer flexibiliteten att förbättras bl a genom åtgärder på arbetsmarknads-, närings- och skatteområdet. Växelkurserna mellan EMU-länderna och övriga EU-länder regleras genom ERM2, som är fortsättningen på . Ett land som deltar i ERM2 får inte låta sin valutakurs variera gentemot euron med . ERM2 är dock frivilligt och har valt att avstå från deltagande. riksbank har att styra mot ett inflationsmål. Det skulle möta betydande svårigheter att utan föregående ansökan om medlemskap i tredje fas styra mot ett växelkursmål. För att korta tiden mellan ansökan och fullt deltagande i , bör en förhandling om anslutning till ERM2 tas upp i det fall svenska folket i en folkomröstning sagt ja till ett medlemskap i . Se även avsnitt 7.1. har efter förslag från regeringen beslutat att de offentliga finanserna ska uppvisa ett samlat överskott i det finansiella sparandet på av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. beräknas överskottet i de offentliga finanserna staten, kommunsektorn och pensionssystemet uppgå till av BNP. För de kommande tre åren räknar regeringen med att överskottet ska uppgå till , respektive . Detta ligger alltså under tvåprocentsmålet. Detta kan delvis förklaras av den svaga konjunkturen. Mer anmärkningsvärt är därför att sparandet underskrider även sedan det justerats för den nuvarande konjunktursvackan. Det s.k. strukturella sparandet väntas inte uppnå . Tabell 7.1 Den offentliga sektorns finanser 20022006. Även det strukturella sparandet i obalans Det är en etablerad princip att både inom EU:s så kallade Maastrichtkriterier och jämförelsenormer mäta just sparandet i hela den offentliga sektorn inklusive socialförsäkringssystem utanför statsbudgeten, exempelvis pensionssystem. Bakgrunden till detta är att många länder, till skillnad från , inte har väl fungerande, än mindre långsiktigt autonoma pensionssystem. Det vore missvisande för andra länder att enbart visa upp t.ex. statens affärer i hygglig balans, om ett i formell mening från statsbudgeten avskilt pensionssystem uppvisar växande underskott, när staten är den uppenbart enda borgenären. Men av samma skäl får överskottsmål för hela den offentliga sektorn i länder med självständiga och för tillfället växande pensionssystem en vilseledande karaktär om staten, som i fall, har stora underskott. Sammansättningen av regeringens beräknade finansiella sparande för offentlig sektor framgår av diagram 7.1. Överskotten finns enbart i pensionssystemet och därav består hälften av privata premiepensionspengar. Staten har ett underskott på . Diagram 7.1 Sammansättningen av det finansiella sparandet i offentlig sektor enligt regeringen Anm.: Staten beräknas ha i underskott i det finansiella sparandet . Ändå uppnås 0,4 procents sparande för offentlig sektor främst genom att även de helt privata premiepensionspengarna, som är en del av det nya pensionssystemet, av tekniska skäl bokförs som offentligt sparande. 7.1.1 Regeringens överskottsmål innebär ökad statsskuld När regeringen och lade fast det budgetpolitiska målet om ett permanent överskott på för den offentliga sektorn, sades detta vara för att skapa en säkerhetsmarginal inför kommande lågkonjunkturer. Med ett överskott på som utgångsläge finns det en marginal att aktivt motverka konjunkturavmattningar utan att underskottet i de offentliga finanserna hotar att bli för stort (prop. 1996/97:150). Efter kritik har skrivningarna i propositioner därefter modifierats. diskuteras utvecklingen av de offentliga finanserna med uppmaning till viss försiktighet, men utan att beröra det från budgetpolitisk utgångspunkt besvärande faktum att överskotten ligger i ålderspensionssystemet medan statsbudgeten har stora underskott. Det är betecknande att alla rubriker i finansplanen som till och med budgetpropositionen löd sunda statsfinanser i efterkommande propositioner bytts ut till sunda offentliga finanser. Socialdemokraternas tanke är dock fortfarande att det med ett tvåprocentigt överskott ska finnas en marginal att möta lågkonjunkturer utan att behöva strama åt ekonomin, även om överskottet finns i det självständiga pensionssystemet. Minskade skatteintäkter och ökande utgifter ska kunna med måttliga åtstramningar utan att Maastrichtvillkoret om högst 3 procents underskott skulle brytas. Detta är förstås möjligt, men det sker i så fall genom en ökad upplåning och ökande statsskuld. Regeringen budgeterar med ett underskott på 43 miljarder och i statens finansiella sparande. är de preliminära bedömningarna respektive . Statsbudgetens underliggande saldo är ännu sämre och beräknas sammantaget gå med underskott på . Det som hjälper upp det offentliga sparandet till måttliga av BNP är de medel som sparas i pensionssystemet inklusive premiereserven, och ett litet förväntat sparande i kommunsektorn, se diagram 7.1 ovan. Men Socialdemokraterna kan förstås inte räkna med att medlen i pensionssystemet ska kunna användas för att möta en konjunkturavmattning, såvida inte hela pensionsuppgörelsen ska brytas eller pengar ur den privata premiereserven konfiskeras. Det enda budgetpolitiska verktyg som finns kvar är att öka upplåningen och därmed statsskulden ännu snabbare än vad som beräknas ske. Det budgetpolitiska överskottsmålet innebär således inte någon buffert för statsfinanserna som det ursprungligen var tänkt. Detta faktum har bland annat påpekats även av (): av sparandet i den offentliga sektorn är således öronmärkt för framtida pensioner. Ambitionen med det nya pensionssystemet är att skapa ett system där pensionsutgifterna automatiskt anpassas till den ekonomiska och demografiska utvecklingen. Individen kommer att ges fortlöpande information om utvecklingen av sitt pensionssparande och kommer sannolikt i högre utsträckning än tidigare att uppfatta det som en del av sin personliga förmögenhet. Det blir därmed svårt att använda detta sparande för framtida utgifter i andra delar av offentlig sektor. Följden av detta, när nu lågkonjunkturen drabbar , är det som har varnat för i tidigare motioner, nämligen att lånebehovet och därmed statsskulden ökar, eftersom utgångsläget är en underbalanserad statsbudget. Socialdemokraterna är med andra ord tillbaka på ruta ett när det gäller möjligheten att undvika en finanspolitik som förstärker konjunktursvängningarna. Nuvarande prognoser för BNP-utvecklingen innebär dessbättre att statsskulden som andel av BNP minskar något. Men statsskulden som andel av BNP beräknas enligt ändå vara högre 2003 än den var inför förra lågkonjunkturen , dvs. uppgå till cirka hälften av BNP. Det faktum att statsskulden budgeteras öka bevisar det tidigare påpekat, nämligen att regeringens tal om att själva överskottsmålet innebär amortering av statsskulden är en felaktig verklighetsbeskrivning. Det förtjänar att påpekas att det som diskuteras ovan är de budgetpolitiska problem som nuvarande utformning och tillämpning av överskottsmålet för offentlig sektor innebär. Socialdemokraterna har genom talet om stora överskott förespeglat väljare och omvärld att det finns pengar att dela ut eller satsa på nya reformer, trots att de inte kan ta en enda krona från pensionssystemet och trots att statsbudgeten uppvisar underskott. Som tidigare nämnts består överskottet av svenska folkets helt privata premiepensionssparande. Den politiska debatten om de offentliga finansernas styrka är därvidlag missvisande. En diskussion om stabiliseringspolitik inför olika konjunkturscenarier ska emellertid i första hand ta i beaktande hur hela den offentliga sektorns samlade inkomster och utgifter bedöms förändras, i förhållande till både hushållen och företagssektorn. I det sammanhanget är det mindre betydelsefullt till (eller från) vilken del av offentlig sektor som förändringar av transaktioner mellan hushållen och offentlig sektor bokförs. 7.1.2 Nuvarande överskottsmål behöver kompletteras har i tidigare motioner påtalat att det i ett medelfristigt perspektiv är angeläget med ett överskott i de offentliga finanserna men att det då främst handlar om att stärka statens finanser. En svag konjunktur i kombination med en oroväckande stor statsskuld och världens mest konjunkturkänsliga finanser gör att behovet av att nedbringa statsskulden är stort. En större säkerhetsmarginal bör finnas för att bättre klara en kommande konjunkturnedgång. Därför anser att statsskulden bör minskas i stället för att öka som regeringen föreslår. (Fler motiv för att nedbringa statsskulden redovisas i avsnitt 6.1.5.) Men en amortering av statsskulden behöver inte ske till priset av ett höjt skattetryck, utan kan i stället genom en något snabbare försäljning av statligt ägda företag. Sådana försäljningar måste dock givetvis göras med beaktande av konjunkturläget. Att affärsmöjligheterna för staten och därmed skattebetalarna är goda belyses inte minst av att den avkastning staten räknar med att få in från sitt aktieinnehav uppgår till ca . Många företag ger ingen utdelning alls. Statsskuldräntorna däremot uppgår till 20032006. står som ett av fem partier bakom pensionsuppgörelsen om det nya pensionssystemet och står därmed också bakom storleken på det finansiella sparande som beräknas finnas i ålderspensionssystemet. Att just detta sparande (där de helt privata premiepensionspengarna räknas in) gör att regeringens budgetmål för den offentliga sektorn går ihop, betyder inte att står bakom regeringens idé om permanent överbeskattning. Det döljer bara att regeringens målsättning att göra just statsfinanserna mer stabila för konjunktursvängningar helt har misslyckats. Av vad som redovisats ovan framgår att behovet av sunda statsfinanser och en minskning, i stället för ökning, av statsskulden kvarstår. lägger därför i denna motion fram riktlinjer för en budgetpolitik som tar sikte på ett något bättre finansiellt sparande i staten och att nedbringa statsskulden. Det förra uppnås genom en något stramare finanspolitik än den regeringen presenterar, och det senare genom en snabbare försäljning av statligt ägda företag. Genom en rad viktiga strukturreformer kombinerat med strategiska skattesänkningar finansierade med besparingar, kommer därmed det kristdemokratiska budgetalternativet att innebära mindre konjunkturkänsliga statsfinanser och bättre långsiktiga tillväxtmöjligheter. Effekten av finanspolitik vad gäller det finansiella sparandet framgår av tabell 7.2. Det är samma andelar som i Socialdemokraternas preliminära förslag. Vi anser att den svaga konjunkturen i någon mån kan motivera en svag statsbudget. Den väsentliga skillnaden jämfört med Socialdemokraternas politik är statsbudgetens innehåll, som med inriktning innebär väsentligt bättre tillväxtmöjligheter. Tabell 7.2 Finansiellt sparande i offentlig sektor med politik. -0,9 -0,2 Totalt för offentlig sektor Regeringens förslag till budgetpolitiskt överskottsmål för de offentliga finanserna bör kompletteras och senare eventuellt ersättas med ett balansmål för statens finansiella sparande över en konjunkturcykel. Anledningen till detta är följande: Ålderspensionssystemet kommer efter den nya pensionsreformen att sköta sig självt. Ingen regering kan påverka vare sig flödet till eller från detta system. Kommunsektorn är ålagd ett balanskrav, vilket gör att det finansiella sparandet där kommer att vara i balans över tiden, eller ligga strax över noll. Ett budgetpolitiskt mål om balans för det finansiella sparandet i staten blir liktydigt med en ambition att statsskulden inte ska öka över tiden, ens i nominella termer6. Om staten har balans i det finansiella sparandet över en konjunkturcykel innebär det också att skatteuttaget varken är större eller mindre än nödvändigt. Ett balansmål för statens finansiella sparande måste på grund av de stora underskotten fasas in successivt. En fördel med ett balansmål för staten är att det , , inte kommer att ställas krav på stora överskott i statsbudgetens finansiella sparande enbart för att pensionssystemet då börjar minska sitt finansiella sparande. Med ett balansmål för staten kommer ändå en tillräcklig marginal till stabilitets- och tillväxtpaktens treprocentsgräns för underskott att finnas. Denna marginal kommer givet nu kända prognoser att uppgå till av BNP . 7.1.3 Oavsett EMU-medlemskap skärps kraven på statsfinanserna För sedan avlämnade den s k (SOU 2002:16 Stabiliseringspolitik i valutaunionen) sitt betänkande. Dess uppdrag var att analysera hur behovet av stabiliseringspolitik kan komma att förändras vid ett EMU-medlemskap och vad som kan göras för att finanspolitiken det stabiliseringspolitiska medel som återstår skall bli så effektivt som möjligt. Vidare gjordes en översikt av de förändringar i de stabiliseringspolitiska förutsättningarna som ett svenskt medlemskap i valutaunionen skulle föra med sig. Utredningen konstaterar att de offentliga finanserna bör uppvisa överskott i genomsnitt över konjunkturcykeln för att skapa utrymme för såväl automatiska och halvautomatiska stabilisatorer som för diskretionär finanspolitik vid stora störningar. Hur stort detta överskott bör vara beror i hög grad på vilket utrymme som ska finnas för diskretionära finanspolitiska åtgärder vid stora negativa störningar, där tidigare penningpolitiska åtgärder kunnat utnyttjas. Kommitténs sammantagna bedömning är att de automatiska stabilisatorerna tillsammans med variationer i de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna kräver ett överskott på åtminstone en procent i genomsnitt över konjunkturcykeln för att underskottet inte skall bli alltför stort vid en djup lågkonjunktur. För att därutöver ge tillräckligt utrymme för diskretionära finanspolitiska stimulansåtgärder krävs enligt kommitténs bedömning en höjning av saldomålet till 2,5 alternativt av BNP över konjunkturcykeln, i varje fall för den närmaste tioårsperioden. Ett överskott på i genomsnitt av BNP motsvarar det beräknade sparandet i ålderspensionssystemet plus . Ett sådant högre saldomål för den samlade offentliga sektorn innebär därför att staten i genomsnitt över konjunkturcykeln får ett finansiellt sparande nära noll i stället för ett negativt finansiellt sparande med nuvarande saldomål. Bortsett från bl.a. intäkter från utförsäljning av statlig egendom kommer därmed statsskulden att vara ungefär i nominella termer i stället för att som , stiga trendmässigt. Även om inte skulle införa euron, kommer kraven på statsfinanserna att skärpas i takt med att sparandet i pensionssystemet kommer att minska. Stabilitets- och tillväxtpaktens krav på högst 3 procents underskott i de offentliga finanserna kommer ju att kvarstå. 7.1.4 statsfinanser och långsiktig inkomst- och utgiftsstrategi anser att sunda statsfinanser är en central förutsättning för den ekonomiska politiken och att det därför behövs ett kompletterande budgetmål för statens finansiella sparande. Regeringen bör återkomma till med förslag om ett kompletterande budgetmål om balans i statens finansiella sparande över en konjunkturcykel, och i vilken takt ett sådant mål kan fasas in. Regeringen bör därvid också fullfölja arbetet med att presentera en långsiktig inkomst- och utgiftsstrategi, , som den förre finansministern () började utarbeta men aldrig gavs möjlighet att slutföra. En sådan strategi behövs om ska klara den dubbla utmaning som följer av den ökade internationaliseringen, som innebär att skattetrycket måste sänkas, och den kommande demografiska utvecklingen som , givet en fortsatt låg potentiell tillväxt, snarare ställer krav i motsatt riktning. Den kraftiga utgiftsökning som Socialdemokraterna ägnade sig åt när konjunkturen var god, har precis som vi tidigare varnat för visat sig vara ödesdiger. När konjunkturen nu är svag ökar statsbudgetens utgifter som inkomsterna minskar. Socialdemokraterna har därför inte enbart stora problem att klara sina uppsatta utgiftstak. Upplåningen ökar också eftersom utgångsläget redan är en underbalanserad budget. Med sunda statsfinanser där både utgifter och inkomster är lägre, och det finansiella sparandet starkare, minskar konjunkturkänsligheten. budgetpolitiska inriktning är densamma som den vi presenterade , nämligen balans på en lägre nivå. Utgiftstaken ska därför vara lägre än de regeringen har föreslagit. I avsnitt 11 redovisas förslag till utgiftstak samt vår syn på budgeteringsmarginalen. Enligt den nya riksdagsordningen ska beslut om utgiftstak inte fattas , utan i samband med budgetpropositionen. följer denna ordning. På grund av att Socialdemokraterna vid de två senaste tillfällena inte har följt denna ordning lägger vi dock fram ett motalternativ till deras förnyade förslag till utgiftstak , eftersom omräkningen till stora delar endast beror på ett trixande med utgiftstaket och inte är några genuina tekniska justeringar. bör utgiftstakens andel av BNP minska. Därigenom kommer också skattetrycket att kunna minska. Bakom detta ställningstagande ligger en ideologiskt förankrad övertygelse om att människorna själva, inte statens byråkrater och politiker, ska bestämma över en större del av sina inkomster och utgifter. Men ställningstagandet motiveras också av en ekonomisk övertygelse om att den svenska ekonomin kommer att fungera bättre och tillväxtpotentialen öka om en minskad andel av de totala resurserna passerar genom den offentliga sektorn. Eftersom är det land i världen som har det högsta skattetrycket finns det dessutom ett inte obetydligt omvärldstryck som gör att våra skatter inte kan avvika kraftigt från det som gäller i våra konkurrentländer. Staten ska givetvis sköta sina huvuduppgifter, som exempelvis rättsväsende, försvar, fördelningspolitik och myndighetsutövning, med god kvalitet. Detta sätter en gräns för hur mycket taken kan sjunka vid en given tillväxt i BNP. Om denna tillväxt blir högre kan andelen bli lägre, även om lika mycket pengar satsas på huvuduppgifterna i båda fallen. Som ett riktmärke för statens utgiftstak kan därför bara anges att det tillsammans med utgifterna i den övriga offentliga sektorn ska ges utrymme för en gradvis anpassning nedåt av skattetrycket till jämförbara nivå. Med en bättre tillväxtpolitik blir detta lättare än om nuvarande stelheter och obalanser i den svenska ekonomin består. 7.3 Statens lånebehov och statsskuld ekonomiska politik syftar till ett minskat lånebehov och att nedbringa statsskulden i stället för att öka den som Socialdemokraterna räknar med. inriktning för statens lånebehov (= statsbudgetens saldo) och statsskuldens förändring är att nedbringa statsskuldens andel av BNP till . Det ska huvudsakligen ske genom en snabbare försäljning av statliga tillgångar. I beräkningar kommer statsskuldens andel att uppgå till av BNP . I detta kapitel presenteras inriktningen för sju områden som är särskilt prioriterade för i den ekonomiska politiken. På samtliga dessa områden behövs reformer i ordets verkliga betydelse. Det gäller politiken för att skapa långsiktigt goda tillväxtförutsättningar genom ett bättre investerings- och företagarklimat, skattepolitiken för låg- och medelinkomsttagare, valfriheten för barnfamiljer, pensionärernas ekonomiska situation. Det gäller vården, omsorgen och skolan, vikten av ett återupprättat rättssamhälle samt betydelsen av en fungerande infrastruktur och bostadspolitik. Den socialdemokratiska regeringens politik på dessa områden är utpräglat bristfällig eller direkt felaktig. Samtliga förslag som nämns i detta kapitel bygger på det budgetalternativ som lämnade till . I det budgetalternativ som kommer att lämna till kommer förslagen att ges en än mer konkret utformning, i enlighet med den nya ordning som gäller för och regeringens arbete med statsbudgeten. 8.1 Tillväxtpolitik för nya jobb Grundbulten i kristdemokratisk ekonomisk politik är att ge stabila och goda villkor för fler och växande företag och därigenom öka sysselsättningen, minska arbetslösheten och trygga välfärden. Detta åstadkoms genom en balanserad finanspolitik för sunda statsfinanser i kombination med strukturella åtgärder som förbättrar ekonomins funktionssätt och avlägsnar de seglivade bromsmekanismer som underminerat den svenska ekonomins utvecklingskraft och bäddat för dagens höga totala arbetslöshet och brister i välfärden. Modern institutionell ekonomisk teori visar också att en sund och väl fungerande marknadsekonomi förutsätter institutioner som lagar, förordningar, normer och sociala konventioner.