mot · GR02U254 · 2003-10-07 00:00:00 — Det är lätt att känna sig maktlös och otillräcklig inför miljö- och klimatproblemen. Världen står inför enorma utmaningar för att lyckas vända de icke hållbara trender som är uppenbara. För att få bukt med problemen krävs det mer internationellt samarbete och framförallt snabba åtgärder. Under världstoppmötet i (efter att FN:s första internationella konferens om miljön hölls i ) togs beslut om en deklaration för hållbar utveckling. Det var ett litet steg framåt för det internationella miljösamarbetet men resulterade dessvärre i en överenskommelse utan vare sig konkreta målsättningar, tidsplaner eller handlingsprogram inom många områden. För många var toppmötet därför en stor besvikelse. De radikala, djärva greppen för att gå till botten med en rad svåra miljö- och utvecklingsproblem saknades. Detta trots att enigheten länge varit stor om att västvärldens produktions- och konsumtionsmönster inte är långsiktigt hållbara. Skulle alla människor i utvecklingsländerna ha samma levnadsstandard som västvärlden har skulle planeten jorden inte räcka till när det gäller försörjningen av råvaror och absorbtion av avfall. Begreppet hållbar utveckling definieras ofta som en utveckling som tillgodoser dagens behov utan att äventyra kommande generationers möjligheter att tillgodose sina behov. Generationsperspektivet återspeglar väl de principer som är grundläggande för förhållningssätt till miljön, den s.k. förvaltarskapsprincipen. För att lösa många av de mest hotande problemen krävs en effektivisering av vår egen energi- och resurshantering och teknisk hjälp till utvecklingsländerna att hoppa över smutsiga steg i utvecklingen. Det internationella miljösamarbetet måste präglas av ökad forskning för att utveckla hållbar teknik och effektiva system som överförs från västvärlden till utvecklingsländerna. Men det behövs också en starkare internationell miljöinstitution, som kan övervaka miljökonventionerna och främja informationsutbyte, kunskapsuppbyggnad m.m. En internationell överenskommelse om miljöavgifter på transporter är också nödvändigt och bör även inkludera flygbränsle. EU:s roll för den hållbara utvecklingen kan inte överskattas och unionen måste i ökad utsträckning integrera miljöperspektivet i övriga politikområden och i samarbete med utvecklingsländerna. EU-länderna måste även leva upp till Kyotoprotokollet om klimatförändringar genom kraftfulla insatser på hemmaplan, i synnerhet en ökad samordning på energiområdet. Samtliga åtgärder kommer att vara kostsamma och motionen efterlyser därför nya sätt att finansiera globala miljöinsatser. 3 Förslag till riksdagsbeslut 4 4 Uppföljning av 6 4.1 ett litet steg framåt 6 4.2 Klockan tickar på... 6 4.3 Nationella strategier för hållbar utveckling 7 5 Globala åtgärder 7 5.1 Samarbetsstrukturen på miljöområdet 7 6 Näringslivets betydelse för miljöarbetet 8 6.1 Miljökriterier för offentlig upphandling 9 7 Forskning om hållbar utveckling 9 9 Hållbara internationella transporter 10 10.1 Energiförsörjningen för fattiga länder 11 10.2 Energipolitiken i EU 11 11 Miljöförstöring och fattigdom 12 13 Globala gemensamma nyttigheter 13 14 För hållbar utveckling i utvecklingsländerna 14 14.1 Näringslivets betydelse för teknologiöverföring 14 14.2 Nya finansieringsmekanismer 15 15 Framtidens utmaning att förändra beteende 15 15.1 Globaliseringens mångsidiga effekter 16 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ytterligare måste driva på för ett starkare globalt samarbete kring hållbarhetsfrågorna, både inom landet och på europeisk nivå, där hänsyn också skall tas till de fattiga ländernas villkor och akuta problem. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör vara pådrivande för en fortsatt utveckling av den gränsöverskridande, tvärvetenskapliga miljöforskningen inom området för hållbar utveckling på Europanivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den etiska dimensionen bör betonas i det fortsatta arbetet mot uthållig utveckling och tillväxt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och EU bör uppmuntra forskningssatsningar på hur hållbara energisystem och mer effektivt och miljömässigt jordbruk kan utvecklas i fattiga länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för en global integrering av för hållbar utveckling och klimathandlingsprogrammet, med betoning på en förankring i den fattiga världen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för inrättandet av en internationell miljödomstol samt verka för att denna placeras i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör agera för en fördjupad fortsatt diskussion mellan och () om införandet av koldioxidavgifter på flygbränsle.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör betona vikten av att skydda produktionen av de gemensamma globala nyttigheterna. Prioriterade bland dessa bör vara en effektivisering av energi- och materialhanteringen inom ramen för en hållbar utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla ytterligare förslag på instrument och verktyg som kan användas för en mer hållbar trafikplanering såväl i och EU som utvecklingsländerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att sätta upp kvantifierade, tidsbundna mål för en ökad användning av förnybar energi.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla innovativa vägar för att effektivisera energianvändningen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skapa en energifond som bör användas för att stärka utvecklingsländernas kapacitet att föra en hållbar energipolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skydda de naturresurser som ligger till grund för en ekonomisk utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka integrationen av miljöaspekter i fattigdomsbekämpningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att främja en ekologiskt hållbar globalisering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör arbeta för en global konkretisering av genomförandet av de internationella miljökonventionerna så som håller på att ske inom EU (integreringen av hållbar utveckling i samtliga politikområden, kemikaliestrategin, den integrerade produktpolitiken [IPP], det sjätte miljöhandlingsprogrammet, klimatförändringsstrategin m.m). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att våra goda erfarenheter av miljöhänsyn inom biståndspolitiken inkluderas i EU-biståndet och att större hänsyn tas till miljöaspekter i samtliga biståndsprojekt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att handel med varor som har framställts i enlighet med kraven om en hållbar utveckling skall främjas.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör vara pådrivande i att utveckla nya finansieringsmekanismer för globala miljöinsatser i enlighet med de idéer som presenterades i samband med för utveckling . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att bindande gemensamma miljöregler antas för EU-ländernas exportkreditnämnder.2 1Yrkande 7 hänvisat till SkU. 2Yrkandena 10, 11, 18 och 20 hänvisade till NU. 4.1 ett litet steg framåt När man jämför toppmötet i med mötet i är skillnaden stor. Riomötet resulterade i två nya konventioner, klimat och biologisk mångfald, och med ett brett program för integrering av de sociala och miljömässiga aspekterna i all ekonomisk verksamhet. Med erfarenheten från i minnet var bristen på konkreta utfästelser från toppmötet i en besvikelse. Ändå är det för tidigt att se toppmötet som ett verkligt misslyckande. På en lång rad områden har världen faktiskt enats om en gemensam viljeinriktning, och hållbar utveckling har kommit upp för att stanna på den internationella politiska dagordningen. Man har enats om utvecklandet av ett tioårigt arbetsprogram för hållbara produktions- och konsumtionsmönster. Företagens roll i arbetet för hållbar utveckling lyftes fram under och man enades om att miljö- och handelsavtal skall vara ömsesidigt stödjande. Ett ekologiskt långsiktigt hållbart perspektiv skall integreras inom handels- och biståndspolitiken och generellt inom den internationella politiken. 4.2 Klockan tickar på... Men det är bråttom att konkretisera målformuleringarna från . Många av de allvarligaste hoten har blivit mer akuta. Det ökande antalet fattiga människor i världen förvärrar problemen ytterligare. En grundorsak till många av problemen är det moderna samhällets höga förbrukning av energi och råvaror. Energiförbrukningen och därmed utsläppen av växthusgaser har ökat avsevärt och kan förväntas öka ytterligare . jordbruksmark försvinner p.g.a. dåliga jordbruksmetoder. Mer än 50 miljarder hektar skog har försvunnit . En fjärdedel av världens däggdjur är utrotningshotade. Makroekonomin måste styras av ett etiskt ramverk där hänsyn till miljö och människors villkor står i centrum. Det följer av principerna om förvaltarskap och solidaritet. Sådana hänsyn kan inte marknaden klara av med automatik, utan det krävs kloka politiska styrmedel. Globaliseringen kräver att sådana ramar och styrmedel beslutas på internationell nivå, i synnerhet som flertalet av de största problemen är globala till sin natur. måste fortsätta driva på för ett starkare globalt samarbete kring hållbarhetsfrågorna, både inom landet och på europeisk nivå. EU spelar en central roll i detta arbete, inte minst på grund av ljumma attityd för genomförandet av bl.a. Alla dessa problem är en moralisk utmaning, men det ligger också i vårt egenintresse att lösa dem med tanke på vilka konsekvenser miljöförstöringen, och därpå följande mänskliga katastrofer, kan få. 4.3 Nationella strategier för hållbar utveckling Demokratiska styrelseskick och medborgerlig delaktighet framhålls allt oftare som grundläggande förutsättningar för hållbar utveckling. Vikten av en god samhällsstyrning med öppna arbetsformer på såväl lokal, regional, nationell som internationell nivå betonas därför i det internationella miljö- och biståndssamarbetet. Ett viktigt framsteg från är att man beslutade att genomföra nationella strategier för hållbar utveckling. Medlemsländerna ska ha påbörjat att genomföra nationella strategier för hållbar utveckling. Strategierna berör lokala, regionala, nationella och internationella problem och måste utvecklas genom samarbete med aktörer och företrädare på samtliga nivåer. Strategierna skall även gälla generellt för arbetet inom hela FN-systemet. presenterar fem övergripande mål som måste prioriteras inom det framtida internationella miljösamarbetet för hållbar utveckling: Skydd av de naturresurser som ligger till grund för ekonomisk utveckling, inte minst dricksvatten, energi och jord. Målet måste vara att bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och ökad miljöbelastning. Integration av miljöaspekter och bekämpning av fattigdomen, d.v.s. kopplingarna mellan fattigdom och miljöförstöring måste förstås bättre. Främjande av en hållbar globalisering, d.v.s. se till att den internationella handeln entydigt främjar hållbar utveckling och inte går på tvärs mot ambitionerna på t.ex. miljöområdet. Främjande av god förvaltningssed och större engagemang, vilket bl.a. handlar om att förstärka institutioner på både internationell och nationell nivå. En konkretisering av genomförandet av internationella miljökonventionerna. De rika och de fattiga länderna har här ett gemensamt ansvar. Med dessa prioriteringar som grund måste EU och ta initiativ till ett förstärkt internationellt samarbete på miljöområdet, som också skall ta hänsyn till de fattiga ländernas villkor och akuta problem. 5.1 Samarbetsstrukturen på miljöområdet Det globala samarbetet i miljöfrågor lider av bristen på starka institutioner. Jämfört med världshandelsorganisationen, WTO, som har en tvistlösningsmekanism och fungerande sanktionsmöjligheter, saknar världssamfundet tillräckliga möjligheter att genomdriva efterlevnaden av olika miljökonventioner. uppvisar stor brister när det gäller resurser, personal och befogenheter. Det globala ramverket på miljöområdet måste stärkas. En viktig fråga gäller avvägningen mellan olika miljökonventioner och . Det senaste sammanbrott i () tyder på vilken svår tvistefråga detta är . Förslaget att skapa () väcktes 2002 och skulle kunna innebära en kraftfull förstärkning av . Organisationen skulle bland annat ha som uppgift att övervaka och kontrollera miljökonventionernas efterlevnad. Därtill skulle också resurserna stärkas för att följa världsutvecklingen på miljöområdet, genom samarbete med nationella myndigheter och oberoende organisationer. och EU-länderna har kommit relativt långt i arbetet med att utveckla strategier för hållbar utveckling. Det gäller exempelvis integreringen av den s.k. Cardiff-processen, om hållbar utveckling i samtliga politikområden, kemikaliestrategin, den integrerade produktpolitiken (IPP), det sjätte miljöhandlingsprogrammet, klimathandlingsprogrammet m.m. Vad som dock brister är själva implementeringen. Den rika världens insatser för att stödja miljöanpassningen av utvecklingsländernas ekonomier har varit otillräcklig och skulle kunna vara en huvuduppgift för den föreslagna organisationen, WEO. För att stärka det globala ramverket på miljöområdet föreslår inrättandet av en internationell miljödomstol, exempelvis inom ramen för EU. Detta för att skapa fungerande sanktionsmöjligheter och ställa ökade krav på efterlevnaden av olika miljökonventioner. Vi vill verka för att ett sådant organ placeras i . 6 Näringslivets betydelse för miljöarbetet Det internationella miljösamarbetet kräver samordning mellan en rad olika internationella aktörer. Näringslivet är en sådan betydande aktör som tillsammans med enstaka länder, internationella organisationer, NGO:er och biståndsgivare är mycket viktig för att utvecklingen inom det internationella miljösamarbetet skall gå framåt. Framför allt behövs det stora investeringar och teknologitillskott från västvärlden för att den fattiga delen av vår värld ska kunna hoppa över smutsiga steg i moderniseringsprocessen. Det gäller inte minst inom sektorer som energi, infrastruktur, byggande, kemi och avfall. Det är också betydelsefullt att näringslivet är med och tar ansvar för utvecklandet av effektivare processer och produkter samt ökat tekniksamarbete. Efter mötet i märks en ökad tilltro till att använda marknadsekonomiska instrument för att lösa olika miljöproblem. Miljöledningssystem, certifiering och miljörapportering samt olika marknadsekonomiska styrmedel ersätter alltmer detaljerade regler. Rapporteringen har i många fall utvidgats till att omfatta även socialt ansvar och etik, allt på marknadsmässiga grunder. Det är framför allt ökade krav från konsumenter, aktieägare, pådrivande företag och allmänheten som har lett till denna utveckling. Konsumenternas miljömedvetenhet har blivit alltmer påtaglig och miljöhänsyn har kommit att bli en tydlig konkurrensfaktor. Miljömärkningsprogram och gröna investeringsfonder, som ställer vissa miljökrav på de företag man finansierar, är instrument som bör uppmuntras. satsar på en miljödriven affärsutveckling. Utan omsorg om miljön är det svårt att upprätthålla ett starkt globalt varumärke. Företag som är verksamma på den internationella marknaden har i allt högre utsträckning kommit att föra med sig kunskap, tekniska lösningar och interna miljökrav till utvecklingsländer som tidigare ofta helt saknat miljöregler. Nya varor och tjänster med inriktning på miljön utvecklas. Även de finansiella marknadernas intresse av att inkludera miljöbedömningar i de ekonomiska och finansiella aspekterna i värderingen av företagens riskexponering och framtida tillväxtpotential är en ny företeelse. Det är mycket viktigt att man stimulerar företag och kommuner att ta miljövänliga initiativ och beslut. Den etiska dimensionen bör därför betonas i det fortsatta arbetet mot uthållig utveckling och tillväxt. 6.1 Miljökriterier för offentlig upphandling välkomnar att miljökriterier numera tillåts vara styrande för offentlig upphandling. Vi uppmanar upphandlande myndigheter att också i praktiken ta hänsyn till en produkts miljöpåverkan under hela dess livscykel, från utvinningen av råvaror via produktion till användning av slutprodukten. Det skulle innebära att utvecklingen av miljövänlig teknik och produktutformning skulle främjas. Den offentliga upphandlingen skulle på så vis komma att utgöra ett viktigt bidrag i arbetet för en hållbar utveckling. 7 Forskning om hållbar utveckling För att miljöpolitiken skall vara effektiv måste den grundas på god kunskap. Men fortfarande saknas mycket av den kunskapen. Vad vi framförallt saknar är modeller för hur vi inom marknadsekonomins ram ska kunna utveckla långsiktigt hållbara produktions- och konsumtionssystem. Den fristående forskningen på det ekonomiska området kring dessa frågor måste ge högre prioritet åt utvecklingen av metoder som gynnar en hållbar utveckling för att ge förslag på vilka styrmedel och verktyg som bör utnyttjas. Forskningsinsatserna på det miljöpolitiska området måste mer vara tvärvetenskapliga och gränsöverskridande. Den har ett stort ansvar i att få det svenska forskarsamhället delaktigt i forskarinsatser där inriktningen bör vara att en långsiktigt hållbar tillväxt måste utgå från två huvudkrav: en eliminering av giftiga (toxiska) ämnen som naturen inte kan bryta ned samt en så långt möjligt resurssnål produktion, det vill säga ökad produktivitet i användningen av energi och råvaror. Bakgrunden är att närhelst energi och råvaror omsätts genereras avfall och restprodukter som kan skada miljön. Och det är avfallsmängderna inte minst i gasform som är det stora hotet mot biosfären och jordens ekosystem. Om sålunda resursanvändningen effektiviseras reduceras avfallsmängderna i motsvarande grad. Det är av stor vikt att forskningen är tvärvetenskaplig för att på så vis öka förståelsen för sambanden mellan människans aktiviteter och ekosystemens kvalitet och bärkraft. Forskningen måste också i ökad utsträckning förbättra kunskapen om de fattiga länderna, där västvärldens lösningar inte automatiskt går att tillämpa. Ett nära knutet problem är att miljöforskningen mestadels kretsat kring de lösningar som västvärlden efterfrågat. Därför är det viktigt att och EU tydligare verkar för att utvecklingsländers förutsättningar för hållbar utveckling i ökad utsträckning är föremål för svenska och internationella forskningssatsningar och att man bidrar till att bygga upp forskningskunskap i utvecklingsländerna. Klimatförändringar är ett av våra mest akuta globala miljöproblem. Genom bl.a. Kyotoprotokollet har världen fått redskap att bekämpa utsläppen av växthusgaser, men tyvärr har arbetet dragit ut och förhandlingarna varit präglade av stora motsättningar. Besvikelsen blev än större när hoppade av Kyotoprotokollet. Kyotoprotokollet kommer dessvärre inte att träda i kraft så länge inte ratificerar det, något det ännu inte gjort. Det är viktigt att och övriga EU verkligen anstänger sig och utför ambitiösa utsläppsreduceringar inom unionen. Men det räcker inte. EU måste hjälpa utvecklingsländerna att bryta kopplingen mellan ekonomisk tillväxt och ökade koldioxidutsläpp. Det kan bl.a. göras genom en ökad teknologiöverföring. 9 Hållbara internationella transporter Ett miljömässigt hållbart handelssystem måste ha incitament för effektiva och miljövänliga transporter. Det är en allmän princip för hållbar utveckling att en produkts eller tjänsts miljöpåverkan måste reflekteras i priset. I finns därför koldioxidavgifter som ett ekonomiskt styrmedel för transporter. Dessvärre återfinns inte principen när det gäller internationella transporter av olika slag. Speciellt uppmärksammat är att priset på flygbränsle inte avspeglar dess miljökonsekvenser. Av konkurrensskäl är det orimligt att ett land ensidigt lägger miljöskatter på internationella transporter. har istället infört miljörelaterade start- och landningsavgifter för flyget. För att ytterligare främja miljömässigt hållbara transporter anser att skall verka för en global överenskommelse om minimiavgifter på koldioxidutsläpp. Strävan bör vara att även inkludera flygbränsle i en sådan överenskommelse. En sådan avgift skulle kunna driva fram tekniska framsteg och effektivare resursanvändning. Det skulle bidra till en mer miljömässigt hållbar världshandel. bör agera för en fördjupad fortsatt diskussion mellan och () för att utreda möjligheterna till en sådan överenskommelse. 10.1 Energiförsörjningen för fattiga länder Det krävs långtgående effektivisering av energi- och materialhanteringen i och i övriga västvärlden för att bekämpa de många negativa effekter som dagens energisystem medför. saknar över två miljarder människor tillgång till modern energi. För att utrota fattigdomen måste dessa människor få tillgång till el och bränslen. Men detta måste ske med hänsyn till miljö och klimat. Det är hög tid att sunda och samordnade strategier för energiförsörjningen utvecklas för såväl västvärlden som för fattiga länder. Användandet av förnybara källor är en viktig utgångspunkt för den hållbara utvecklingen och minskade koldioxidutsläpp. Det är avgörande att energin görs tillgänglig för alla, även de som bor på landsbygden. Däri ligger nyckeln till deltagande i den globala ekonomin och tillgång till nödvändig information. Det behövs stora investeringar och teknologitillskott från västvärlden. Det är således mycket välkommet att äntligen har erkänt energiförsörjningens stora betydelse i fattigdomsarbetet. Kommissionen har föreslagit inrättandet av ett partnerskap mellan EU, energiföretagen och utvecklingsländerna. Men initiativet riskerar att bli vackra ord utan innehåll på grund av att pengar inte avsatts för ändamålet. föreslår därför att en särskild energifond skapas med pengar som bör användas för att stärka utvecklingsländernas kapacitet att ta itu med energifrågan och underlätta investeringar i miljöanpassad energiteknik. Dagens stöd till utvecklingsländerna för att modernisera och miljöanpassa sina energisystem är mer eller mindre obefintligt. Av EU:s samlade bistånd går till energiområdet. Den andel som går till att stödja alternativa energiformer är mikroskopisk. Även inom det svenska biståndet har stödet till energi- och transportområdet varit utomordentligt lågt. 10.2 Energipolitiken i EU EU:s energiförbrukning kan minska genom klokare användning av allt från hushållsapparater till byggindustri (energirapport: Energiintelligent , 2003). Hundratals miljoner människor i tredje världen vill leva lika energislösande som medelklass. Om detta blev verklighet vore det ett mycket säkert sätt att få jorden att kollapsa. Därför är frågan om hur energin används en ödesfråga. En viktig del av lösningen för egen del ligger i gemensamma satsningar och mer samordning på energipolitikens område. Det handlar bl.a. om satsningar på energieffektivitet och förnybara energikällor. Genom ökat europeiskt samarbete kan vi nå betydligt längre än på egen hand, och med rättvisare konkurrensvillkor. Samordning av miljöavgifter på energi, satsningar på forskning om förnybara energikällor och renare drivmedel samt europeisk lagstiftning för ökad energieffektivitet i byggnader, transporter och industri är exempel på nödvändiga åtgärder. Bidragen till fossila bränslen måste fasas ut . Även jordbrukspolitiken kan spela en roll genom att uppmuntra omställning till odling av energigrödor. Det europeiska transportsystemet måste också skapa goda konkurrensvillkor och en inre marknad för järnvägs- och sjötransporter.