mot · GR02N342 · 2003-10-07 00:00:00 — har i grunden goda förutsättningar för ett väl fungerande energisystem och rimliga energipriser. Tack vare vår goda tillgång på vattenkraft och den framsynta kärnkraftspolitiken har vi en konkurrenskraftig elproduktionsindustri. Tack vare avregleringen av elmarknaden, som skett tidigare i än i många andra länder, och den integrerade nordiska elmarknaden, har en väl fungerande elmarknad med flera konkurrenskraftiga företag vuxit fram. I grunden är därför också förhållandena goda för den elintensiva industrin den industri som länge varit basen för vårt välstånd. Regeringens energipolitik undergräver dock dessa goda förutsättningar. Förtidsavveckling av kärnkraft, s.k. grön skatteväxling och en ogenomtränglig röra av skatteregler, subventioner och andra styrmedel gör att energipolitiken varken främjar god miljö eller säker försörjning av energi. Vi föreslår i denna motion att energipolitiken ska ha två övergripande mål: Energipolitiken ska främja en säker och konkurrenskraftig el- och energiförsörjning i hela . All energiproduktion ska klara högt ställda miljö- och säkerhetskrav. Det första målet innebär att den svenska energibeskattningen inte markant bör avvika från beskattningen i våra konkurrentländer och att osäkerheten inom energipolitiken måste undanröjas så att kraftföretagen kan våga investera i ny produktionskapacitet. Avregeleringen av elmarknaden måste också fullföljas och ramverket förbättras. De miljö- och säkerhetskrav som ställs på olika typer av kraftproduktion ska i största möjliga utsträckning vara likartade. Det finns ingen anledning att ställa lägre miljökrav på t ex fordon som drivs med s.k. miljöbränslen, som i något fall visat sig ha allvarligare hälsokonsekvenser än fossila bränslen. Det innebär att energibeskattningen måste reformeras, att konsumenternas ställning på elmarknaden måste stärkas, att incitamenten att investera i ny kraftproduktion måste förbättras, att principerna för energipolitiskt stöd reformeras, att den förtida kärnkraftsavvecklingen stoppas och att privatiseras. 3 Förslag till riksdagsbeslut 3 4 En destruktiv energipolitik 4 4.1 Den energipolitiska uppgörelsen 4 4.2 Näringsministern ger själv underbetyg 5 4.3 Avsluta förhandlingarna om kärnkraften 5 4.4 Den energipolitiska röran 6 4.5 Oförenliga mål 8 5 Energi för tillväxt och god miljö 9 5.2 Reformerad energibeskattning 10 5.3 Slå vakt om elmarknadsavregleringen 11 5.3.1 Stärk konsumenterna 11 5.3.2 Skapa incitament för driftssäkerhet 12 5.4 Avveckla kärnkraftsavvecklingen 12 5.4.1 Tillåt ny kärnkraft 13 5.4.2 Slopa tankeförbudet 13 5.5 Nya principer för energipolitiska stöd 14 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mål för energipolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en reformerad energibeskattning.1 avslår regeringens förslag om att höja energiskatten på el.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om principerna för energibeskattningen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om harmonisering av energiskatter och miljöavgifter i Norden.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den särskilda effektskatten på kärnkraftsel.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om krav på nätföretagen och förutsättningarna för byte av elleverantör. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ny energiproduktion. beslutar att upphäva sitt tidigare beslut om avveckling av kärnkraften i enlighet med vad i motionen anförs. beslutar att upphäva lagen om kärnkraftens avveckling i enlighet med vad i motionen anförs. beslutar att upphäva 5 § kärntekniklagen i enlighet med vad i motionen anförs. beslutar att upphäva 6 § kärntekniklagen i enlighet med vad i motionen anförs. begär att regeringen återkallar sitt förhandlingsuppdrag rörande kärnkraften i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om statligt stöd på energiområdet. beslutar om avveckling av systemet med elcertifikat i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om handel med utsläppsrätter.3 begär att regeringen lägger fram förslag till börsintroduktion av . 1Yrkandena 2 och 46 hänvisade till SkU. 2Yrkandena 3 hänvisat till FiU. 3Yrkande 16 hänvisat till MJU. 4 En destruktiv energipolitik har i grunden goda förutsättningar för ett väl fungerande energisystem och rimliga energipriser. Tack vare vår goda tillgång på vattenkraft och den framsynta kärnkraftspolitiken har vi en konkurrenskraftig elproduktionsindustri. Tack vare avregleringen av elmarknaden, som skett tidigare i än i många andra länder, och den integrerade nordiska elmarknaden, har en väl fungerande elmarknad, med flera konkurrenskraftiga företag vuxit fram. I grunden är därför också förhållandena goda för den elintensiva industrin den industri som länge varit basen för vårt välstånd. Regeringens politik undergräver emellertid dessa goda förutsättningar. Den medvetna politiken för att lägga ned fungerande och miljövänlig elproduktion i våra kärnkraftverk har gjort att nu nettoimporterar elektrisk kraft. Över har nettoimporten i genomsnitt svarat mot några procent av den inhemska elförbrukningen, men kommer importen att döma av aktuell statistik att bli , vilket motsvarar av elproduktionen. Detta är allvarligt, inte bara för att det betyder att intäkterna för elexport istället blir kostnader för elimport, utan också för att sårbarheten i systemet ökar. Osäkerheten om den framtida energipolitiken gör att kraftföretagen inte vågar investera i ny kapacitet. Sammantaget betyder detta att risken för effektbrist och driftsavbrott på grund av överbelastning på elnätet ökar. som regeringen ägnar betydande tid och engagemang åt ytterligare ingrepp som försämrar elmarknadernas funktionssätt lyckas man inte presentera förslag på angelägna reformer som skulle kunna förbättra el- och energimarknadernas funktionssätt. Det gäller en reformering av energibeskattningen och förbättringar av elmarknadens funktionssätt. Två reformer av elmarknaden som är särskilt angelägna är dels att skapa ett system som ger kraftföretagen incitament att öka effektbalansen, dels konkurrensförbättrande åtgärder som gör det lättare för konsumenter att jämföra olika leverantörers priser och att byta leverantör. 4.1 Den energipolitiska uppgörelsen Den energipolitik som utmejslades genom energipolitiska beslut är skadlig för . Den bygger på att vi inte längre ska utnyttja de elproduktionsresurser som står till folkhushållets förfogande utan i stället ägna oss åt kapitalförstöring av betydande mått. Uttryckt i folkomröstningstermer innebar energiuppgörelsen mellan (s), (v) och (c) att Socialdemokraterna förvandlades från ett linje 2-parti till ett linje 3-parti. Den helomvändningen utgjorde ett uppbrott från den tradition av tro på tillväxt och industriell utveckling som tidigare präglat arbetarrörelsen. Regeringens politik utmanar inte bara , liberalerna och i utan bedrivs i direkt strid mot en samlad svensk fackföreningsrörelse, hela näringslivet och en betydande majoritet i folkopinionen. Det energipolitiska beslutet hade tre delar. Den första innebar att skulle stängas och stängas . Inget av detta infriades, utan regeringen har gång på gång tvingats att återkomma till och meddela att den tillsammans med och Vänstern helt har felbedömt situationen. Den andra delen innebar satsning på ett program för förnybar elproduktion och minskad elanvändning. Detta program har inte varit framgångsrikt. har tappat elproduktionskapacitet, och bortfallet av el från har i huvudsak kompenserats med import av kolbaserad el från . Den tredje delen utgjordes av en satsning på forskning, utveckling och demonstration av ny energiteknik. Inte heller detta program avsatte några märkbara eller användbara resultat. energipolitiska beslut har havererat. 4.2 Näringsministern ger själv underbetyg När uppgörelsen mellan , och Vänstern träffades ansåg den dåvarande näringsministern att man genom den hade säkrat en långsiktigt trygg elförsörjning till konkurrenskraftiga priser och därmed givit goda förutsättningar för industrins investeringar. Den moderata kritiken var hård och det är visar det sig nu också domen från efterträdare. I en artikel i avslöjade näringsminister plötsligt att han efter sitt tillträde slogs av den osäkerhet som råder i energipolitiken och hur han nu fann det nödvändigt att finna en helhetslösning som ger förutsägbarhet och långsiktighet för kraftindustrin och därmed för hela det svenska näringslivet. Ett tydligare underbetyg kan och tidigare socialdemokratiska regeringar knappast få. energiuppgörelse var i allt väsentligt en kortsiktig överenskommelse om en eller två reaktorer i . För tiden utlovades egentligen ingenting annat än partipolitiskt nya förhandlingar, utvärderingar, kontrollstationer och överläggningar. Därmed har Socialdemokraterna lyckats med att skapa en bestående osäkerhet om de långsiktiga villkoren för att investera i industriell verksamhet i . Häri ligger också den allra största kostnaden för regeringens energipolitik. 4.3 Avsluta förhandlingarna om kärnkraften Regeringen hoppas nu att kunna ersätta sin traditionella årtalsexercis med överenskommelser mellan staten och kraftindustrin. Den senare skall, enligt tysk modell, förmås att förtidsavveckla sina kärnkraftverk. Det nya är att regeringen vill slippa att kohandla med och Vänstern om den exakta tidpunkten för en förtida stängning av . I stället ska även den frågan hanteras inom ramen för förhandlingarna med industrin. Denna ansats framstår emellertid inte som allvarligt menad eftersom förhandlingarna i vart fall när det gäller reaktorn ska ske under hot. Regeringen har tydligt markerat att den avser att tillgripa tvångslagstiftning om industrin inte viker sig och godtar en uppgörelse om snabb stängning av . En sådan inställning lägger knappast grunden till ett gott samarbetsklimat. Avregleringen av elmarknaden har givit förutsättningarna för att lägga ansvaret för förnyelsen och miljöanpassningen av svensk elproduktion där det ansvaret rätteligen hör hemma, nämligen hos kraftbranschen själv. Så fort man avviker från linjen att låta industrin ta det fulla ansvaret för investerings- respektive nedläggningsbeslut uppstår samhällsekonomiska kostnader. De politiska ingripandena bidrar också till att skapa osäkerhet om spelreglerna för kraftindustrins verksamhet och om industrins elförsörjning. anser därför inte att regeringens förhandlingsupplägg löser några grundläggande problem. Ett sorts korporativt beslutsfattande i förhandlingar mellan staten och en industrigren kan lika lite som folkomröstningar eller trepartiuppgörelser i binda framtida generationers beslutsfattande. Folkomröstningen byggde på föreställningen att det redan då var möjligt att avgöra hur skulle bestämma över energipolitiken . kan vi konstatera att de förutsättningar som låg till grund för folkomröstningen inte längre äger giltighet. Den dåvarande energiministern återkallade, oåterkalleliga riksdagsbeslut och det ovan beskrivna haveriet energipolitiska riksdagsbeslut har visat att det inte är möjligt att binda ens . I skenet av dessa erfarenheter framstår det som närmast befängt att nu fästa tilltro till att en förhandlingsöverenskommelse med industrin ska få räckvidd decennier framåt i tiden. Mot den bakgrunden bör regeringens förhandlingsuppdrag till generaldirektör avslutas. 4.4 Den energipolitiska röran Kohandeln kring kärnkraften är bara en av de egendomligheter som präglar svensk energipolitik. Energipolitiken måste med nödvändighet formas i en kompromiss mellan olika intressen: Hushållens och industrins krav på trygg och rimligt prissatt energi, högt ställda miljökrav och fördelnings- och regionalpolitiska överväganden. Dessutom krävs att energipolitiken utformas med hänsyn till lagar, regler och skatter i andra länder. Förutsättningen för en rationell energipolitik är dock att den grundar sig på sakliga överväganden. Regeringens prioritering av vissa energikällor framför andra grundar sig inte på miljöpolitiska överväganden. Det som betraktas som förnybara energikällor prioriteras utan hänsyn till miljöeffekter. Satsningen på storskalig vindkraft innebär kraftiga ingrepp i känsliga miljöer framför allt runt våra kuster och i fjälltrakterna. är skattegynnat därför att den betraktas som ett koldioxidneutralt biobränsle, när den i själva verket borde ses som ett fossilt bränsle och trots att torvbrytning medför betydande ingrepp i miljön. Kärnkraften straffbeskattas, trots att den enligt flera internationella studier medför låga externa kostnader. Politiken för grön skatteväxling vilar också på ett bräckligt sakligt underlag. Tanken bakom skatteväxlingen är att införandet av miljöskatter som gör det möjligt att sänka skatterna på arbete ska ge en dubbel vinst. Samhällsekonomiska vinster ska realiseras dels genom den miljöförbättring som uppnås, dels genom att lägre skatter på arbete minskar skattekilarna. Att redan (SOU 1997:11) prisade denna typ av dubbla vinster kan ifrågasättas. Detta har flera orsaker. Höjningen av miljöskatter leder till att även andra skattebaser än de berörda minskar. När det därav följande skattebortfallet kompenseras uppstår risk för ytterligare snedvridningar. En analys av skatteväxlingens effekter måste också ta hänsyn till samspelet mellan olika skatter. Det innebär att bedömningen av de samhällsekonomiska effekterna blir ytterst komplicerad. Den samlade effekten av miljöskatter och andra skatter kan genom interaktioner mellan olika marknader bli att snedvridningseffekterna från löneskatterna förvärras när miljöskatterna införs, även om intäkterna från miljöskatterna används för att sänka löneskatterna. Forskning pekar på att de samhällsekonomiska kostnaderna av skatter på insatsvaror eller konsumtionsvaror riskerar att allvarligt underskattas om hänsyn inte tas till samspelet med andra skatter. (. Goulder och . , 1999, The usual excess-burden approximations usually doesnt come close. Regeringens skatteväxlingspolitik har inte bara en allmänt tillväxthämmande effekt. Av bilaga om Fördelningseffekter av miljöpolitik (LU2003, bil. 11) framgår att den dessutom drabbar låginkomsttagare hårdare än höginkomsttagare. Dessutom leder den till ökade regionala skillnaderna i landet, eftersom glesbygdsbor drabbas hårdare än stadsbor av energiskatterna. I genomsnitt betalar en person boende i glesbygden nästan dubbelt så mycket i bensinskatt som en person boende i storstäderna, och även i övrigt faller välfärdsförlusterna av skatteväxlingen oproportionerligt tungt på de glesare befolkade delarna av vårt land. (Ibid.) Både dagens grunder för prioriteringen av förnybara energikällor och politiken för skatteväxling kan ifrågasättas. Följden av den ogenomtänkta energipolitiken har blivit en röra av subventioner, styrande skatter och andra energipolitiska insatser. Åtminstone sex olika typer av styrmedel används. miljöskatter, t.ex. koldioxidskatt, svavelskatt och miljöavgift för utsläpp av kväveoxider. I vissa fall, främst koldioxidskatten, har dock skatten höjts av rent fiskala skäl. Generell energibeskattning, energiskatt, bensinskatt, dieselskatt, m.m, som främst har ett fiskalt syfte, men som även syftar till att dämpa den totala energiförbrukningen. Skattedifferentiering mellan olika typer av energikällor eller -råvaror. Subventioner till vissa energislag, t.ex. stödet för marknadsintroduktion av vindkraft och andra selektiva stöd. regleringar, t.ex. förbudet mot utbyggnad av kärnkraften, liksom miljökrav i m.m. Möjligen bör inte elcertifikaten räknas som en egen kategori styrmedel. Systemet med elcertifikaten utgör i praktiken en sorts beskattning. Istället för att staten belägger elproduktionen med en skatt som därefter slussas vidare som subvention till förnybar elproduktion, tvingar staten elleverantörerna att såväl sköta subventioneringen som administrationen av den. Huvudskälet till att detta för företagen administrativt tungrodda system införts torde vara att regeringen på så vis lättare klarar utgiftstaket i statsbudgeten. Förvisso kan det finnas skäl att använda flera olika styrmedel. Det finns t. ex. all anledning att formulera vissa miljökrav i form av regleringar även om man använder styrande skatter. Det kan också vara lämpligt att ha både fiskala och styrande skatter. Det är dock svårt att se att dagens oöverskådliga system av regler, bidrag och skatter skulle kunna motiveras på rationella grunder. Det är angeläget att energiskattesystemet reformeras. Men då måste vi också göra upp med övriga delar av energipolitiken och felsynen bakom den gröna skatteväxlingen. Ett skäl till att systemet för styrmedlen på energiområdet är ogenomträngligt är att även målen för energipolitiken inte är samordnade. Det övergripande målet för energipolitiken beskrivs på hemsida som följer: Målet för den svenska energipolitiken är att trygga tillgången på el och annan energi på villkor som är konkurrenskraftiga med omvärldens, för att främja en god ekonomisk och social utveckling i . Politiken ska skapa villkoren för en effektiv energianvändning och en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat samt underlätta omställningen till ett ekologiskt uthålligt samhälle. Problemet är dock att regeringens övriga mål inom energipolitiken är svårförenliga med detta. Den största motsättningen finns mellan å ena sidan målet att förtidsavveckla kärnkraften och å andra sidan målet att trygga tillgången på el och annan energi på villkor som är konkurrenskraftiga med omvärldens. Inte heller går det att uppfylla den svenska klimatstrategin, dvs. att de svenska utsläppen av växthusgaser, utan hänsyn taget till koldioxidsänkor, ska vara lägre än 1990. Enligt den databas över växthusgaser som upprättats genom om klimatkontroll (UNFCCC) har en god bit kvar att nå det målet. Utsläppen låg 19912000 i snitt ca en procent nivå. Det är tydligt att det är omöjligt att uppfylla miljömålen och målet om trygg tillgång på el till konkurrenskraftiga priser om kärnkraften stängs. Det är nödvändigt att elda stenkol för att fullt ut kompensera för bortfallet av el från en avställd reaktor i . Det motsvarar koldioxidutsläppen från 700 000 nya personbilar. I regeringens proposition 2002/03:85 Vissa elmarknadsfrågor redovisas att en stängning av beräknas leda till ökade koldioxidutsläpp med mellan . I förhållande till de totala utsläppen av koldioxid skulle detta innebära en ökning av utsläppen med över en tjugondel. Att tro att det ska vara möjligt att först öka utsläppen i en sådan omfattning, och därefter minska utsläppen tillräckligt mycket för att åstadkomma en minskning på i förhållande till utsläppsnivå, utan att skada försörjningstryggheten eller tvinga fram mycket betydande prishöjningar är inte realistiskt. Därtill kommer att även utsläpp av främst svaveldioxid, kväveoxider, lättflyktiga organiska ämnen och stoft ökar om ytterligare en kärnkraftsreaktor stängs, vilket gör att det blir svårt att uppnå även andra miljömål. Det är också svårt att se hur regeringens och samarbetspartiernas politik för grön skatteväxling ska kunna förenas med kravet på konkurrenskraftiga energipriser. Enligt budgetpropositionen ska ytterligare 9 miljarder växlas , och utöver detta ytterligare 23 miljarder , således sammanlagt 32 miljarder. Enligt de preliminära nationalräkenskaperna var de samlade intäkterna från energiskatterna 57,2 miljarder. Det är inte troligt att miljöskatter på andra områden än energiområdet inbringar några mer substantiella belopp, vilket skulle innebära att skatteväxlingsambitionen kräver en ökning av energiskatterna med . Det innebär antingen en betydande ökning av konsumenternas energibeskattning eller att skattebördan måste öka för industrin. har energiskatterna på industrin hållits betydligt lägre än för konsumenter av hänsyn till industrins internationella konkurrenskraft. Detta torde inte vara möjligt i längden om skatteväxlingspolitiken ska fullföljas. Andra mål på energiområdet är inte nödvändigtvis oförenliga utan kan ses som ännu ett uttryck för regeringens målsjuka. Det finns t ex mål för utbyggnaden av förnybar energi och för planeringen av vindkraft. Vad som saknas är en klar strategi för att nå dessa mål och en tydlig motivering av sambandet mellan dessa mål och det övergripande målet för energipolitiken. 5 Energi för tillväxt och god miljö behöver en ny och långsiktig energipolitik. Om regeringen menar allvar med regeringsförklaringens tal om en politik för tillväxt måste den bryta med den förda energipolitiken. Detta gäller inte minst mot bakgrund av att elanvändningen ökar både i och i de andra länder som utgör den gemensamma nordiska elmarknaden. Prognoserna pekar på att elanvändningen kommer att fortsätta att öka. Man kan också konstatera att elanvändningen under en lång följd av år har ökat betydligt mer än vad experter knutna till utredningar och energikommissioner prognostiserat detta trots omfattande satsningar på energieffektiviseringar. Elförbrukningen i överträffade den nivå som trodde skulle inträffa . Marginalerna i den svenska elförsörjningen är alltför små. Det behövs inte längre så mycket för att den svenska elförsörjningen ska få problem, särskilt inte under nederbördsfattiga s.k. torrår. Förutom de problem detta kan medföra för elkunderna får vi successivt stigande elpriser som påverkar den elförbrukande industrins konkurrenskraft negativt. vill ersätta regeringens målflora med två övergripande mål: Energipolitiken ska främja en säker och konkurrenskraftig el- och energiförsörjning i hela . All energiproduktion ska klara högt ställda miljö- och säkerhetskrav. Det första målet innebär att energibeskattningen inte markant bör avvika från våra konkurrentländer och att osäkerheten inom energipolitiken måste reduceras så att kraftföretagen kan våga investera i ny produktionskapacitet. Avre gleringen av elmarknaden måste också fullföljas och ramverket förbättras. De miljö- och säkerhetskrav som ställs på olika typer av kraftproduktion ska i största möjliga utsträckning vara likartade. Det finns ingen anledning att ställa lägre miljökrav på t ex fordon som drivs med s.k. miljöbränslen, som i något fall visat sig ha allvarligare hälsokonsekvenser än fossila bränslen. För att verka mot dessa mål måste energibeskattningen göras om i grunden. Vi menar att syftet med olika skatter på energiområdet måste renodlas, genom att skatter som främst har till syfte att generera intäkter för staten tas ut i konsumentledet, medan styrande skatter miljöskatter tas ut i producentledet. Miljöskatter bör tas ut så nära föroreningskällan som möjligt. I den mån det är möjligt att använda utsläppsskatter är detta att föredra, för att erhålla bästa möjliga styreffekt och för att gynna miljövänliga anläggningar. Eftersom koldioxidutsläppen för en given bränsletyp i princip är proportionell mot förbrukningen kan dock koldioxidskatten belasta bränslet. De särskilda produktionsskatterna och subventionerna, som utan ordentliga miljöskäl försämrar energimarknadens funktionssätt, bör tas bort. Den särskilda, effektberoende straffskatten på kärnkraftsel är djupt skadlig. Den minskar direkt reinvesteringsutrymmet i kärnkraftsanläggningarna och motverkar därigenom att angelägna investeringar kommer till stånd. Det är viktigt att denna skatt på kärnkraftsel successivt reduceras. Det enda uttag som är motiverat är det som skulle motsvara en tänkt, kommersiell försäkringspremie för kärnkraftens riskkostnader. I ett allra första steg bör skatteuttaget sänkas som effektskatten omvandlas till energiskatt. Grunden för miljöskatterna bör vara den samhällsekonomiska skada som orsakas av energiproduktionen. Det finns således ingen anledning att särskilt gynna s.k. förnybara energikällor utöver vad som följer av dessas miljöegenskaper.