ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02K337 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta dag. är ett stort namn utomlands, inte minst i , men alltför okänd i sitt hemland. Runtom i världen uppmärksammas hans insatser på många olika sätt. Vägar och torg uppkallas efter honom, han tillerkänns hedersmedborgarskap och skolor undervisar om hans insatser. Dessvärre får man ibland uppfattningen att detta inte gäller i eget hemland. Det är som om man fortfarande skäms för den handlingsförlamning och undfallenhet som kännetecknade den hantering av fallet efter hans försvinnande. Ett resolut ingripande då hade kanske till och med kunnat rädda hans liv. räddade med fara för sitt eget liv tiotusentals judar från en säker död i nazisternas läger. Hans aktion slutade med att han kidnappades i och fördes till till fängelse. Där utsattes han troligen för tortyr och kanske avrättning. Det finns många sätt för oss svenskar att uppmärksamma en av vår tids mest hjältemodiga medborgare. Här i avsätter vi för att uppmärksamma barnen, kvinnorna, miljön, FN etc. Detta är bra. Men jag anser att det vore på sin plats att också avsätta för att hedra . Det kan vara då vi aktualiserar kampen mot nazism, rasism och för fred och människovärde. Det vore ett naturligt sätt att visa en senkommen uppskattning av en av de största svenska hjältarna .
mot · GR02K339 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte göra till helgdag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att högtidlighålla införandet av den allmänna rösträtten . blev kung i . Riksbyggaren, bokbålsarrangören, tyrannen och klosterbrännaren skapade nationen . fick förvisso också regeringsformen, men detta är inte grunden för att man allt ivrigare diskuterat att göra till såväl nationaldag som helgdag. Vi jämför med norrmännens nationella glädjeyra . Skillnaden är ju dock den att norrmännen har anledning att fira . Det är datumet då våra västliga grannar blev fria, från både danskar och oss svenskar. för och för är andra exempel på att nationaldagen firas till minne av att ofrihetens och förtryckets ok har kastats. Någon sådan befrielsehistoria har ej . Just därför är det meningen att vi ska sjunga du tronar på minnen från fornstora dar, då ärat ditt namn flög över jorden snarare en hyllning till den tid då var en imperialistisk krigsnation. Detta är dock inget som särskilt bör hyllas. I stället borde vi lyfta fram och hylla de skiften i historien som inneburit folklig frihet, demokratiutveckling och folkstyre. Exempelvis är en betydligt värdigare dag att fira. Det datumet 1919 röstade liberaler och socialdemokrater, till högerns förtret, igenom den lag som gav alla män som kvinnor fattiga som rika allmän och lika rösträtt. Vad är mer lämpligt att fira i än den dag då demokratin blev lagfäst? anser vi att ytterligare allmänna helgdagar inte ska införas. Det finns redan alltför många sådana. I ett modernt och dynamiskt arbetsliv och ett mångkulturellt i vid bemärkelse samhälle kommer de allmänna helgdagarna att fortsätta spela en allt mindre gemensam roll. Vårt sammanlagda arbetsdeltagande behöver dock öka. En helgdag kostar samhällsekonomin åtminstone på BNP. Vi föreslår därför att den av begärda utredningen om att göra till helgdag avbeställs. I stället vill vi slå ett slag för att gärna närmaste söndag firas för att högtidlighålla införandet av den allmänna rösträtten och för att ta vara på tillfället att åtminstone en gång hylla de demokratiska värdena.
mot · GR02K340 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att votering i fråga som rör grundlagsändring tidigast får ske kalenderåret efter det att allmänt val hållits. Grundlagarna skiljer sig från vanlig lag, och hanteringen av dessa bör därför vara varsam. Av den anledningen krävs för en grundlagsändring att fattar samma beslut två gånger och att det hålls ett allmänt val mellan de två besluten. Väljarna ska ha möjlighet att rösta in en ny riksdag för att annat beslut än det första ska kunna fattas. Regeln har införts för att det ska ges tid till mycket noggranna överväganden innan beslut fattas samt att beslutet ska tänkas igenom och tas av fler personer än enbart en riksdag. I valrörelsen inför valet talades det mycket litet om liggande förslag på ändringar i grundlagar. Detta gjorde att både väljare och nya ledamöter var svagt insatta i frågorna. När den nya valts kom beslut om grundlagsändringar för nya ledamöter mycket hastigt. Under /03 var den första voteringen om grundlagsändringar andra votering, men den kunde lika gärna ha varit den första. Tiden för de nya riksdagsledamöterna var således alldeles för kort för att finna och läsa igenom beslutsunderlag, och tid fanns inte heller att kontakta utomstående och opartiska sakexperter. Detta gjorde att flera nya ledamöter var osäkra på lagändringarnas innebörd. Flera kände sig säkert också osäkra vad gällde voteringsteknik. Efter ett antal voteringar i kammaren blir ledamöterna fullt förtrogna med vilka knappar de ska trycka på för att uttrycka vald ståndpunkt. I början är detta inte alldeles självklart. Mot denna bakgrund anser vi att votering i fråga som rör grundlagsändring tidigast får ske kalenderåret efter det att allmänt val hållits.
mot · GR02K342 · 2003-10-07 00:00:00 — Förbud mot hets på grund av funktionshinder begär att regeringen lämnar förslag på lagstiftning i enlighet med vad i motionen anförs om att förbjuda hets mot personer med funktionshinder. begär att regeringen tillsätter en utredning om hetsen, hoten och våldet mot människor med funktionshinder i enlighet med vad som i motionen anförs. till infördes förbudet mot att hetsa mot människor på grund av sexuell läggning. Förbudet infördes med motiveringen att man ser en kopplingen mellan hetsen och de faktiska brott av hotande och våldsam karaktär som utförs mot människor på grund av deras sexuella läggning. Den svenska högerextremismen har i allt större omfattning börjat hetsa mot personer med funktionshinder. De ansträngningar som gemensamt görs för att förstärka funktionshindersrätten och göra personer med funktionshinder till en accepterad grupp i samhället, undergrävs av att högerextremister och högerextrema grupper hetsar mot personer med funktionshinder. Uppmaningar till våld eller hot om våld mot personer med funktionshinder borde vara förbjudet enligt samma principer som det är förbjudet att hetsa mot andra folkgrupper. Samma argument som användes för att förbjuda hets på grund av sexuell läggning torde rimligtvis gälla också vad gäller hets på grund av funktionshinder. Förutom hotet från den svenska högerextremismen och högerextrema grupper så existerar det generella attityder som direkt kränker och diskriminerar personer med funktionshinder. Förekomsten av detta beror på att vår nation och världen i stort bygger på funktionsförtryckande normer och värderingar. Handikappism, det vill säga fördomar mot personer med funktionshinder, är i dagens samhälle tyvärr norm mer än ett undantag. Detta vill vi miljöpartister ändra på. Vi vill på allvar konfrontera de funktionsförtryckande normerna och värderingarna som ger möjligheten till handikappismen att frodas. Ett steg i rätt riktning för att motverka de generella samhälleliga attityder som direkt kränker och diskriminerar personer med funktionshinder är som sagt en skärpning i grundlagen så att denna innefattar förbud mot hets av personer med funktionshinder. Det kan invändas att grundlagens hetslagstiftning inte bör bli mer omfattande, men vi miljöpartister ser det som mycket viktigt att alla de grupper som behöver skydd mot hets av samhället också får det. Personer med funktionshinder är en sådan grupp. Funktionshindrade får inte bli diskriminerade från hetslagstiftningen med motiveringen att lagen redan är full, då bör man istället fundera över en annan form av lagstiftning. På samma sätt är det viktigt att faktiskt utreda hetsen, hoten och våldet mot personer med funktionshinder. Det finns ett stort behov av en genomgripande utredning med möjlighet att genomlysa hela problemfältet och på allvar se vilka vidare lösningar som finns för att komma tillrätta med hoten och våldet mot personer med funktionshinder.
mot · GR02K343 · 2003-10-07 00:00:00 — beslutar att uppdra åt riksdagsstyrelsen att utreda och lägga fram förslag till en ändring av riksdagsordningen i enlighet med vad som anförs i motionen om riksdagsledamöters motionsrätt. Till skillnad från ordningen i våra parlamentariska församlingar i kommuner och landsting råder i den svenska den märkliga regeln att allmänna motioner endast får väckas under den långa allmänna motionstiden varje höst. Den allmänna motionstiden pågår, om inte på förslag av talmannen bestämmer annat, från början av som inleds , september eller oktober och så länge som motioner får avlämnas med anledning budgetpropositionen. Denna ordning innebär att ledamöter under andra delar av året är fråntagna möjligheten att genom motioner ta initiativ i politiska frågor genom att väcka egna motioner. Ledamöterna är utlämnade att reagera på regeringens propositioner och skrivelser till i form av motioner i anslutning till dessa framställningar. Riksdagsordningen innebär alltså att ledamöter av , landets främsta folkvalda församling, har sämre möjligheter än ledamöter av kommun- och att lägga konkreta förslag i motionens form. I dessa församlingar finns inga tidsmässiga begränsningar i motionsrätten. Den mycket begränsade motionsrätten i är enligt vår mening förlegad och innebär en onödig begränsning i ledamöternas arbetsmöjligheter. Denna begränsning får också till effekt att det blir en påtaglig motionshysteri under allmänna motionstiden. Genom att flera tusen motioner väcks under dessa blir riksdagsförvaltning och utskottskanslier överhopade med enskilda motioner som budgetpropositionen och motioner föranledda av denna skall hanteras. En motionsrätt under hela arbetsåret i skulle ge en jämnare arbetsbelastning och ökade möjligheter för partierna och den enskilde ledamoten att ta politiska initiativ. Det skulle sannolikt också innebära att totalt sett färre antal motioner skulle väckas under ett arbetsår. Erfarenheterna från landets kommuner och landsting visar att ledamöterna i dessa församlingar i de allra flesta fall inte missbrukar möjligheterna att motionera.
mot · GR02K344 · 2003-10-07 00:00:00 — Nationella minoriteters möjlighet till inflytande och samråd tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de nationella minoriteternas möjligheter till inflytande och samråd i frågor som berör dem. De nationella minoriteterna bör ges möjlighet till inflytande och samråd i frågor som berör dem. I till om ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter (rapport avgiven i enlighet med ramkonventionens artikel 25, punkt 1) skriver regeringen: Inflytande och delaktighet för de nationella minoriteterna är av stor betydelse inom minoritetspolitiken. Särskilda åtgärder har vidtagits för att stödja minoriteternas möjlighet till inflytande. Bland annat hålls regelbundet samrådsmöten med företrädare för regeringen och minoriteternas organisationer. Särskilda medel har också tilldelats organisationer som företräder nationella minoriteter för att öka deras möjligheter till inflytande i frågor som berör dem. Inflytande och samråd mellan beslutsfattarna och företrädare för minoriteternas organisationer är således en viktig del av minoritetspolitiken. För att de nationella minoriteterna skall kunna ta sitt ansvar i dialogen skall deras organisationer garanteras ekonomiska och personella resurser. De nationella minoriteterna skall ha likvärdiga demokratiska möjligheter att påverka sin situation i det svenska samhället. ger sex minoritetsorganisationer ett årligt bidrag. Exempelvis erhåller Sverigefinländarnas delegation, vilken företräder uppskattningsvis 300 000 finsktalande invånare, för sitt uppdrag. Majoriteten av beslut som berör de nationella minoriteterna fattas kommunalt. I flertalet fall har lokala intresseorganisationer och samarbetsgrupper mött oförståelse för sina frågor eftersom informationen om den nationella minoritetspolitiken inte nått lokala beslutsfattare. Den nationella minoritetspolitiken berör hela landet och alla samhällsnivåer. Därför är det av stor vikt för politikens konkreta genomförande att beslutsfattare på alla samhällsnivåer är väl informerade om innebörden i riksdagsbeslutet i frågan och om de skyldigheter som ratificering av minoritetsspråks- och ramkonvention medför. Det är även viktigt att all samhällsinformation tar hänsyn till de nationella minoriteterna för att de även regionalt och lokalt, på lika villkor, ska ha möjlighet att bli informerade, kunna föra en dialog och ha möjlighet att påverka i frågor som berör dem. kritiserade i en rapport den för att kommunerna inte lever upp till de minoritetspolitiska besluten. Bland annat påpekades brister i barnens undervisning i sitt modersmål. Med hänvisning till detta anser vi att minoriteternas organisationer ska garanteras öronmärkta ekonomiska resurser för att på jämlika villkor kunna ansvara för uppdraget som intressenter för sina respektive minoritetsgrupper, att regeringen ska ansvara för att innehållet i, och konsekvenserna av den nationella minoritetspolitiken får genomslag även lokalt och regionalt.
mot · GR02K345 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa skilda valdagar för riksdagsval och region-, landstings- och kommunalval. har gemensam valdag för riksdag och kommuner . Förändringarna för landstingen och primärkommunerna har varit mycket stora. Ansvaret har successivt ökat, åtagandet har blivit alltmer omfattande. Kommunerna har blivit välfärdens utförare och garanter. och in har dock de ekonomiska förutsättningarna för kommunerna och landstingen att vara välfärdens upprätthållare och verkstad blivit alltmer begränsade. Trots sin betydelse för människors levnadsvillkor har kommunalvalen i både kommun och landsting tenderat att komma i skymundan för riksdagsvalen och rikspolitikernas exponering i TV, radio och tidningar. Ett sätt att få större tyngd i och större uppmärksamhet på medborgarnas vardagsnära frågor är att införa skilda valdagar, för region-, landstings- och kommunval och för riksdagsval. Exemplet kommun, som gjorde om sitt kommunval, visar att åtminstone större uppmärksamhet kan påräknas vid skilda valdagar. Skilda valdagar skulle stimulera medborgarna att ta större del i den lokala demokratiska processen. Vi är övertygade om att en särskild valdag för kommunerna även skulle medverka till att det kommunala självstyret stärks genom att de många begränsningarna i självstyret skulle tydliggöras. Det finns en berättigad oro för att klyftan mellan valda och väljare ökar. Ett sätt att motverka den klyftan är att ge de lokala och regionala valen en egen dag.
mot · GR02K347 · 2003-10-07 00:00:00 — Redovisning och granskning av kungliga hov- och slottsstaten tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att hela det statliga apanaget, precis som annan skattefinansierad verksamhet, bör redovisas och granskas offentligt. Genom ett nära avtal undviks offentlig granskning av hur det statliga apanaget används. Avtalet ingicks mellan och , som då bestod av de fyra stånden adel, präster, borgare och bönder. En majoritet av folk var ej representerad i . Bakgrunden till överenskommelsen var statens usla ekonomi. Uppgörelsen gick ut på att staten skulle få ett antal kungsgårdar och kungsladugårdar och därtill hörande hemman och lägenheter av kungen. I ersättning skulle denne få rätten att disponera slotten samt ett årligt apanage. Anslaget skulle vara till kungens fria disposition efter som Kongl Maj:s i nåder för gott synes och utan krav på redovisning. I uppgörelsen ingick också att kungen för evärderlig tid skulle få disponera ett antal namngivna slott för sin bekvämlighet och sitt höga nöjes skull. Vid 1840/riksdag delades anslaget upp i två poster hovstaten och slottsstaten. Av den första posten krävdes ingen redovisning, men för den andra skulle det avges redovisning, underkastad granskning av rikets ständer och deras revisorer samt Kungl. Avtalet har förnyats vid varje trontillträde. utgår , varav hälften går till drift av kungliga slott. Dessa redovisas öppet. Hur resten av pengarna används är inte offentligt. Hovets ekonomi är organiserad i tre enheter, hovstaten, slottsstaten och Kungliga . Den senare självfinansieras genom hyresintäkter och arrenden från till exempel och i . Hur skattepengarna till slottsstaten de kungliga slotten och Husgerådskammaren om används redovisas öppet och granskas av . Det sker däremot inte med pengarna till hovstaten, det så kallade apanaget. Detta uppgick till . Det är tänkt att täcka levnadsomkostnader för kungafamiljen samt utgifter för resor, representation och anställda. I den sistnämnda gruppen ingår allt från riksmarskalken hovets vd till kökspersonal, tillsammans drygt 60 personer. Till skillnad från annan skattefinansierad verksamhet sker ingen offentlig granskning av hovstatens räkenskaper. Inte ens den nybildade har någon insyn. En privat revisor går visserligen igenom hur pengarna används men rapporterar bara till kungen. Enligt företrädare för hovet går av apanaget till personalkostnader. Om så verkligen är fallet går inte att kontrollera då i princip allt inom hovstaten är hemligt. Vidare omfattas inte heller hovet av lagen om offentlig upphandling. Skattebetalarna bör få reda på vad kungens apanage används till och anser att hela det statliga apanaget, precis som annan skattefinansierad verksamhet, bör redovisas och granskas offentligt.
mot · GR02K350 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen framöver i sina budgetförslag skall lämna en samlad redovisning en sammanhållen forskningsbudget av anslagen till forskning över alla utgiftsområden i statsbudgeten. Av statsbudgetens indelning i utgiftsområden är det lätt att få intrycket att den svenska forskningspolitikens utformning behandlas under utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning. Det är emellertid en sanning med betydande modifikation. I själva verket förhåller det sig så att det finns åtskilliga anslag som avser forskning som redovisas under helt andra utgiftsområden. Expertgruppen för EU-frågor, som har tagit sig namnet Sieps för europapolitiska studier, erhåller resurser under utgiftsområde 1 , energiforskning tilldelas resurser under utgiftsområde 21 Energi och under utgiftsområde 24 Näringsliv får konkurrensforskning anslag för att ta några exempel. Att anslagen till forskning fördelas på en rad olika utgiftsområden gör det vanskligt att få en samlad överblick av den svenska forskningspolitiken. Det blir svårt att diskutera viktiga prioriteringar och avvägningar. Hur stor del av de resurser som sammanlagt satsas på forskning behöver satsas på grundforskning respektive mer tillämpad forskning? Vilka samlade resultat når forskningspolitiken? Regeringen bör, enligt min mening, för att avhjälpa dessa brister i sina budgetförslag framöver lämna en samlad redovisning en sammanhållen forskningsbudget, om man så vill till av de tilltänkta anslagen till forskning över samtliga utgiftsområden i statsbudgeten. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GR02K354 · 2003-10-07 00:00:00 — Kostnadsansvaret för skötsel av gravar tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra en utredning om kostnadsansvaret för gravar från det att gravskötselavtal går ut och tills gravrätten upphör. Hur bör man på bästa sätt betala de kostnader som uppstår i samband med grundskötsel av gravar? I alla gamla avtal ingår begravningsavgiften. När nya avtal skrivs görs det inte alltid för hela gravrättstiden utan anhöriga väljer att skriva avtal där man betalar för t.ex. . Variationerna är många på hur avtalen skrivs, och ibland är avtalstiden bara årsvis medan andra gäller . Vad kan det medföra för problem? Här följer några exempel: Familjerna är mer splittrade än . Föräldrarna bor på olika håll efter en skilsmässa. Barnen bor långt hemifrån. I samband med begravningen tecknar kanske barnen ett avtal som räcker . Att sedan få kontakt med någon ansvarig som ska betala gravskötseln för resterande tid av gravrätten kan vara ganska svårt. Det finns s.k. fattigbegravningar där sociala ordnar med begravning, men de är inte beredda att betala grundskötselavgiften. Osämja mellan arvingar kan leda till att ingen vill ta ansvar för graven och kostnaderna av grundskötseln. Detta är bara några av de problem som kan uppstå, men grundfrågan kvarstår: Vem tar på sig kostnaden för grundskötseln? Vi måste också komma ihåg att det finns olika religioner med olika traditioner och även kyrkor med olika traditioner. Det är så lätt att vi bara utgår från gravskick. De problem som vi skissat leder till tankar om att det behöver göras en utredning om hur vi ska handskas med kostnadsansvaret för gravskötseln . Gravskötsel är en service som församlingen/samfälligheten åtar sig gentemot gravrättsinnehavarna. Det är verksamhet som ska bära sina egna kostnader och ska således inte täckas av vare sig begravnings- eller kyrkoavgiften. Vad gravskötselverksamheten kostar ska gravrättsinnehavaren betala, oberoende om det är grundskötsel eller annan skötsel. Sedan kyrkan och staten gick skilda vägar innebär det också att färre medborgare betalar skatt till , vilket naturligtvis påverkar kyrkans ekonomi. Många andra kostnader följer också med de beskrivna problemen. Dels blir administrationen kostsam när det gäller att hitta kontaktpersoner för graven, dels kostar det att dokumentera eventuell vanvård. Vi menar att all denna osäkerhet som kyrkogårdsförvaltningarna ställs inför för att erhålla ersättning för grundskötselkostnaderna kommer att leda till att kostnaden måste tas från begravningsvgiften. Detta är frågor som man måste lösa, och av den anledningen anser vi att en utredning måste göras av hur man ska lösa problemen.
mot · GR02K358 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av stöd för det finska språkets ställning i . presenterade den dåvarande skrivelsen Finska i ett inhemskt språk. Efter diskussioner och utredningsarbete antog sedan riksdag en proposition, Nationella minoriteter i (1998/99), genom vilket finska språket fick status som officiellt minoritetsspråk i . Kulturfonden för och beslutade , efter initiativ från i , att ge stöd för utarbetandet av en rapport där det finska språkets ställning i det svenska samhället kartläggs. Denna rapport föreligger . Rapporten innehåller en utomordentlig kartläggning av de områden i där finskan används . Skriften är tankeväckande och visar vissa tecken på revitalisering, bland annat när det gäller intresset för studier i finska på universitetsnivå. Skriften visar dock även på att många problem kvarstår. Somliga problem för den sverigefinska befolkningen har till och med blivit större . Finska språkets ställning kan vara hotad i . Om vi vill skydda finskan och den sverigefinska kulturen och leva upp till tanken att finska språket också är ett inhemskt språk i krävs politiska åtgärder. För att den nationella minoritetspolitiken skall få genomslagskraft i verkligheten måste de strukturella, organisatoriska och administrativa hindren mjukas upp så att de nationella minoriteterna får sitt rättmätiga utrymme. Det bör också skapas bättre möjligheter till inflytande i frågor som berör de nationella minoriteterna på alla samhällsnivåer. För detta behövs en ökad förståelse från beslutsfattarnas sida för konsekvenserna av beslut om minoriteter. Det behövs också information om den nationella minoritetspolitiken, de nationella minoriteternas historia och liv i dagens samhälle. En positiv utveckling för finskan borde vara en angelägenhet för hela det svenska samhället. Som nordiskt språk i en situation med mer intensiva kontakter än någonsin mellan och har finskan i språkligt, kulturellt och ekonomiskt ett mervärde på samma sätt som svenskan i . En renässans för finskan i förutsätter politiska beslut till stöd för finskan framför allt inom utbildningsväsendet och genom stöd till den sverigefinska kulturen och medierna enligt de riktlinjer som anges i ovannämnda skrift.