mot · GR02A329 · 2003-10-07 00:00:00 — Bland de långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingarna finns också många människor som inte är anställningsbara på grund av språkproblem, handikapp, sociala problem, dåligt självförtroende och utbildningsnivå med mera. Uppskattningar bland arbetsförmedlare antyder att denna grupp kan utgöra runt 10 000 personer, som återfinns inom aktivitetsgarantin med små möjligheter att inom en överskådlig tid komma in på den reguljära arbetsmarknaden eller att börja studera. Dessa människor kräver extra insatser. De flesta av dessa kan bidra till sin egen försörjning genom en samhällsinsats i kommunernas regi eller i föreningsregi. För dessa grupper är det viktigt att system för nära samverkan mellan arbetsförmedlingen, kommunen, och de sociala myndigheterna upprättas. Aktiviteter inom ramen för en så kallad övergångsarbetsmarknad bör ske i eller i föreningsregi, såvida det inte handlar om en sådan arbetsmarknadspolitisk åtgärd som kan ske inom privata företag. En rad exempel från kommuner och andra länder finns som kan vara förebilder för en sådan här övergångsarbetsmarknad. Regeringen bör återkomma med ett förslag till hur reglerna bör vara utformade för en sådan övergångsarbetsmarknad. Förslagen bör utformas så att risken för osund konkurrens undanröjs. har försök med så kallat friår pågått i i 12 kommuner. Med friår avses att en arbetstagare under längst får ledigt från sin anställning för personlig utveckling eller kompetensutveckling, och att en arbetslös person som är inskriven som arbetssökande vid den offentliga arbetsförmedlingen i stället anställs hos arbetsgivaren. Den som har friår får ersättning motsvarande a-kasseersättning. har länge drivit kravet om att a-kassemedel ska kunna användas till arbetstagare som ersätts av en arbetslös person. Ett friår kan användas till mycket, till exempel till att bygga på sin kompetens eller till att starta eget företag. Det har visat sig att många av dem som utnyttjar möjligheten att ta ett friår är kvinnor mellan i den offentliga sektorn, en grupp med mycket höga ohälsotal. Ännu är det för tidigt att säga om friåret också kan minska ohälsan bland arbetslösa. Men om många arbetslösa får arbete borde det både få effekt på hälsan och till att ge den arbetslöse viktig arbetslivs- och yrkeserfarenhet. Dessutom innebär den gemenskap man får på arbetsplatsen, en eventuellt förbättrad ekonomi och brytande av invanda mönster en oerhört positiv effekt för den arbetslöse. aviserar regeringen att friår ska genomföras i hela landet och att ansvariga myndigheter nu ska påbörja planeringen och förberedelsearbetet inför detta. är positiva till fortsatt försöksverksamhet med friår, gärna i hela landet. En förutsättning för detta är dock att det är arbetslösa som annars inte skulle ha fått ett arbete som kommer i fråga samt att det finns strikta budgetregler för verksamheten så att friåret inte urgröper resurserna till andra viktiga arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Försöksverksamheten måste ordentligt utvärderas och analyseras, senast , innan beslut fattas om eventuell fortsättning eller vidgning av försöksverksamheten. Eftersom skrivningarna i budgetpropositionen är ytterst magra så kräver vi att friårets utvidgning underställs . Därmed kan regelverk, omfattning och budgetrestriktioner underställas både offentlig debatt och granskning. Det faktum att regeringen formellt kan hänvisa till att det handlar om en ändring i en förordning får inte innebära att denna typ av arbetsmarknadspolitisk åtgärd hanteras enbart av regeringen. 8.4 Nya förutsättningar för fler jobb Det räcker inte med förändringar enbart på arbetsmarknadsområdet för att minska den höga arbetslösheten. Den ekonomiska politiken och näringslivspolitiken måste ge stabila och goda villkor för fler och växande företag. Detta vill vi kristdemokrater åstadkomma genom att bland annat: Ha en maximal marginalskatt på , vilket innebär att den statliga inkomstskatten ska vara maximalt . Avskaffa dubbelbeskattningen på risksparande, införa ett etableringskonto och riskkapitalavdrag. Utvidga det nuvarande systemet med sänkning av arbetsgivaravgifter , eller maximalt på ett löneunderlag . Höja grundavdraget till för att åstadkomma lägre skatt för låg- och medelinkomsttagarna. Dessutom föreslår vi ett successivt höjt förvärvsavdrag på löneinkomster samt en fördubblad skattereduktion för låginkomsttagare. Sammantaget innebär detta sänkt skatt med för låg- och medelinkomsttagare. prioriterar att sänka skatten på arbete för att uppmuntra till arbete. Det innebär att vi hellre ser höjningar av grundavdraget och införande av förvärvsavdrag, som sänker skatten för alla, än höjda bidrag. Vi vill sträva efter att på olika sätt minska marginaleffekterna när man går från arbetslöshet till arbete, från deltids- till heltidsarbete. Andra viktiga frågor för ett bra näringslivsklimat är att kapitalförsörjningen för nya företag fungerar väl, vilket underlättar för idéskapare att etablera sig på marknaden. Förändringar inom skattelagstiftningen måste enligt vår mening ske så att det underlättar för nyföretagande och investeringar. Tillgången på riskvilligt kapital, inställningen till företagande och synen på innovatörer är andra viktiga faktorer för ett fungerande näringslivsklimat. Det är oroväckande att de flesta svenska storföretag, förutom läkemedelsindustrin och musikindustrin, har sitt ursprung i uppfinningar och idéer från början av . För att förbättra förutsättningarna för småföretagsamhet har den av regeringen tillsatta Småföretagsdelegationen presenterat 81 olika förslag. Få av dem har blivit verklighet. De flesta av förslagen bör genomföras skyndsamt. Ett bra näringslivsklimat handlar alltså inte enbart om skatter. Det är också mycket viktigt att betona betydelsen av arbetsmarknadens spelregler och arbetskraftens utbildning och kompetens. arbetstagare är historiskt sett kända för sin kompetens. Ska detta gälla även framgent förutsätts ett bra och modernt utbildningsväsende. Fungerande kunskapskedjor hos medborgarna, från det att man börjar skolan fram till en universitets- eller högskoleexamen, innebär att kan fortsätta konkurrera med en hög kompetensnivå. Trots den stora utbyggnaden av högskolesystemet bör en ytterligare utbyggnad ske, men kvantitet får inte gå före kvalitet. Ett nytt studiesystem bör införas där bidragsdelen uppgår till en större andel av det totala studiestödet och viljan att arbeta extra bredvid studierna inte hämmas. Detta leder till att fler ungdomar väljer att studera vidare efter gymnasiet. Nya resurser måste tillföras för att höja kvaliteten på utbildningen och forskningen på de små och medelstora högskolorna. Det bidrar till regional utveckling bland annat genom att kunskapsnivån i den närliggande regionen höjs. Allt fler människor väljer att vidareutbilda sig efter att ha arbetat . Här måste satsningen på ett flexibelt omskolningssystem som komvux, gymnasium samt fristående kurser och distansutbildning inom den högre utbildningen fortsätta. Detta kräver ett fungerande finansieringssystem. vill införa ett individuellt kompetenssparande, vilket innebär att arbetstagare och arbetsgivare tillsammans investerar i framtida kompetenshöjning. I särskilda motioner redogör för en näringspolitik och småföretagarpolitik som ger goda förutsättningar för nya jobb. Det gäller såväl skatter och tillgången till riskkapital som bättre innovationsklimat. I en gemensam motion (kd, fp, c och m) redogörs för hur tjänstesektorn kan öppnas och nya jobb skapas genom så kallade hushållstjänster. Sysselsättningen utvecklas olika över landet. Många av de beslut den socialdemokratiska regeringen tagit har slagit hårt regionalt. Aktiva arbetsmarknadsåtgärder och regionalpolitiska åtgärder som tillförsäkrar de lokala områdena och regionerna möjligheter till fortsatt sysselsättning är nödvändiga om hela ska leva. Jordbrukspolitiken är i det sammanhanget också väsentlig ur arbetsmarknadssynpunkt. För att öka turismen i lands- och glesbygd satsar dubbelt så mycket på turistfrämjande åtgärder jämfört med regeringen, totalt . syn på regionalpolitiken och jordbrukspolitiken utvecklas i särskilda motioner. 9 Jämställdhet och diskriminering 9.1 Jämställdhet på arbetsmarknaden Svenska kvinnors förvärvsfrekvens ligger bland de högsta i världen. Trots detta har vi en i ett europeiskt perspektiv mycket könssegregerad arbetsmarknad. Kommuner och landsting har i huvudsak varit kvinnornas arbetsmarknad och många kvinnor gör ovärderliga insatser inom vård, skola och omsorg. Den offentliga sektorn har dock blivit en kvinnofälla. Kvinnors möjligheter till karriär och löneutveckling har begränsats, eftersom det inte funnits flera arbetsgivare att välja mellan. Bemanningsföretagens inträde på arbetsmarknaden samt en ökad mångfald bland dem som tillhandahåller offentligt finansierad service har möjliggjort för bland annat sjuksköterskor att kunna välja mellan flera arbetsgivare och därmed höja sin lön. av bemanningsföretagens anställda är kvinnor. Mångfalden har många fördelar, både ur brukarens och ur arbetstagarens synvinkel. Ökad konkurrensutsättning av verksamheter inom offentlig sektor, till exempel äldreomsorg och sjukvård, skulle utveckla den traditionellt kvinnliga arbetsmarknaden. Detta försöker regeringen stoppa genom att förbjuda att sjukhus drivs av olika huvudmän. Maktfullkomligheten över kvinnors arbetsmarknad manifesteras ytterligare genom detta förhållningssätt. Jämställdhetslagens 5 § stadgar att arbetsgivare ska uppmuntra föräldraledighet och underlätta den. Detta är en generell bestämmelse och sanktionsmöjlighet finns ej. Prejudicerande domar saknas, varför lagen blir tämligen uddlös. Ett enda fall har drivits av JämO, där en kvinna ansåg sig ha blivit av med utlovat jobb då hon berättade att hon var gravid. Domen blev ej fällande då inget skriftligt dokument kunde styrka att kvinnan verkligen varit lovad anställning. menar att lagen måste skärpas så att den blir ett användbart skydd för kvinnor och män som under föräldraledighet blir diskriminerade i något avseende. I utredningen arbetsrätt för ett föränderligt arbetsliv (SOU 2002:56) föreslås två konkreta åtgärder; dels att ett särskilt förbud mot diskriminering av föräldralediga införs i föräldraledighetslagen, dels att uppsägningstiden vid uppsägning på grund av arbetsbrist av anställd som är helt föräldraledig börjar löpa först när arbetstagaren helt eller delvis återupptar sitt arbete. Vi kristdemokrater bedömer att dessa förslag är viktiga och rimliga för att motverka den diskriminering som finns mot föräldralediga. Regeringen bör återkomma till med de konkreta lagförslagen. menar vidare att den extra kostnad en arbetsgivare har för anställd som är föräldraledig i form av semesterersättning såväl till den föräldralediga som till vikarien motverkar anställning av människor i åldrar där föräldraskap är troligt, och då främst kvinnor. Därför bör ersättning för semesterersättning till föräldraledig betalas via via arbetsgivaravgiften och inte belasta enskild arbetsgivare. Kvinnor arbetar deltid i betydligt högre utsträckning än män. Flest deltidstjänster finns inom offentlig sektor, hotell-och restaurang samt handel. var det av de sysselsatta männen som arbetade deltid och av de sysselsatta kvinnorna som arbetade deltid. Deltidsarbetandet har legat relativt och trots att det i vissa branscher råder en stor arbetskraftsbrist kvarstår problemet med de deltidsarbetande som vill ha högre sysselsättningsgrad. Det är mycket viktigt att de som så önskar får möjlighet att gå upp i anställningsgrad och att nya tjänster som inrättas blir heltidstjänster. menar att offentlig sektor, det vill säga politiker, har ett stort ansvar för att tillskapa heltidstjänster. Däremot är vi tveksamma till att lagstifta om en sådan åtgärd eftersom en sådan lagstiftning lätt blir fyrkantig och inte tar hänsyn till den lokala situationen. som det är mycket viktigt att deltidsarbetande som vill arbeta heltid ges den möjligheten, är det lika viktigt, att den som vill gå ner i tjänstgöringsgrad av olika skäl bereds möjlighet till detta. Önskemålen ser olika ut i olika skeden av livet och bör tillgodoses i största möjliga utsträckning för att människor skall ha fungerande liv. 9.2 Funktionshindrade på arbetsmarknaden grundläggande syn är att alla människor har ett lika och unikt värde. Även om detta verkar självklart, så är det likväl viktigt att påpeka i dagens samhälle, där man mäter människovärde i förmåga och funktion. Myten om den friska, starka och lyckliga människan riskerar att bli ett hot mot våra egna liv och mot våra värden och värderingar. Tränger vi igenom samhällets fasad och konventionella idealbilder, upptäcker vi att det som skulle vara en samhällsgemenskap med plats för alla till stora delar fungerar som en utsorterande kamp för tillvaron. Vi kristdemokrater vill bygga ett samhälle som istället för den individuella kampen för tillvaron betonar arbetet för vårt gemensamma bästa. har alltid värnat de mest utsatta grupperna i samhället, vars intressen ofta åsidosätts. Därför tycker vi att det är en självklarhet att funktionshindrade ska äga samma rätt och skydd som övriga i samhället. Vår målsättning är att alla ska kunna delta i samhällslivet på lika villkor. Trots en bred politisk samstämmighet om att alla människor ska ha samma rättigheter och möjligheter till delaktighet, så ser verkligheten annorlunda ut. Den öppna arbetslösheten bland funktionshindrade är , dubbelt så hög som för befolkningen i övrigt. Kunskapen om funktionshindrade och deras arbetskapacitet är bristfällig såväl inom näringslivet som inom det offentliga. För att diskriminering inte ska förekomma behöver man arbeta på olika nivåer i samhället. Förskolan och skolan har här en avgörande betydelse för formandet av attityder, och det är därför viktigt att man där diskuterar respekten för människovärdet. Opinionsbildning genom till exempel massmedia kan också skapa förståelse för funktionshindrades situation och dagliga liv. Attitydförändringar är viktiga men tyvärr ett ganska långsiktigt projekt. Det måste även skapas en rättslig grund för åtgärder som leder till att alla funktionshindrade kan delta i samhällslivet på ett fullvärdigt sätt. Lagstiftningen som förbjuder diskriminering av funktionshindrade i arbetslivet är ett viktigt framsteg, eftersom den är ett starkt uttryck för samhällets attityder och därmed normgivande. Funktionshindrade har inte kommit in på arbetsmarknaden på ett sådant sätt som man borde kunna förvänta sig. Det vore därför lämpligt att se över hur arbetsförmedlingarna arbetar med att stödja funktionshindrade för att de ska komma ut i arbetslivet. Det är dessutom angeläget att se över hur fungerar och vad som kan göras för att ska lyckas bättre med sitt uppdrag. Det är önskvärt att en ökad tonvikt läggs på användandet av lönebidrag för att hjälpa funktionshindrade in på arbetsmarknaden. Det gör att de som vill och kan jobba på vanliga arbetsplatser får bättre förutsättningar att komma ut i det ordinarie arbetslivet. anser även att det är viktigt att man ser till individuella behov när det gäller personer med funktionshinder. Många funktionshindrade ungdomar anser att de är extra missgynnade och att de i första hand betraktas som funktionshindrade, inte som ungdomar. Problem som funktionshindrade möter tolkas alltid utifrån deras funktionshinder, medan många i själva verket upplever det som ett generationsproblem. Detta visar att funktionshinder måste betraktas utifrån ett individperspektiv. Det är också viktigt att de olika handikapporganisationerna får komma till tals när stora förändringar ska göras, till exempel inom arbetsmarknadspolitiken. Därmed har man redan på ett tidigt stadium möjlighet att förhindra beslut som i förlängningen kan leda till diskriminering. Från många håll kommer kritik som hävdar att dumpar priserna på marknader så att framför allt många småföretagare drabbas. Det finns exempel där gått in med betydligt lägre anbud än konkurrenter trots att materialkostnaderna stått för den största delen av priset. Syftet med de statliga subventionerna kan väl inte vara att på ojämlika villkor ska konkurrera ut privata företag? hamnade på nyhetsplats , detta sedan en del av produktionen i skulle flytta till . Både och facket försvarade beslutet med att utan flytten hade 250 jobb hotats. Till de två arbetsmarknadspolitiska stödformerna till funktionshindrade som beskrivs ovan, lönebidragen och , avsätter svenska staten . Enligt en rapport från är de inte tillräckligt effektiva. Det arbetsmarknadspolitiska stödet till funktionshindrade behöver därför reformeras. har länge drivit kravet på en total översyn av arbetsmarknadspolitiken för arbetshandikappade. har regeringen tillsatt två separata utredningar istället. Vi välkomnar givetvis de utredningar som äntligen är tillsatta att se över stödet till funktionshindrade på arbetsmarknaden, även om vi hellre sett en utredning som tog ett samlat grepp på frågorna. Den ena utredningen, Inte bara Samall (SOU 2003:56), presenterades . Utredaren föreslår vissa förändringar av och dess verksamhet. En av de största förändringarna är att den arbetsmarknadspolitiska insatsen allmänt skyddat arbete öppnas upp för fler aktörer än , vilket bör kunna höja kvaliteten och effektivisera de arbetsmarknads-politiska åtgärderna för funktionshindrade. 9.3 Diskrimineringslagstiftningen och ombudsmannainstitutionerna har fortfarande stora problem med diskriminering som kan belysas med flera olika exempel. Till och med på lönediskrimineras kvinnliga anställda genom att de har en genomgående lägre lön än männen. Allt fler kvinnor får under anställningsintervjuer frågan om de tänker skaffa barn. Personer med främmande namn kallas inte till anställningsintervjuer. Den öppna arbetslösheten bland utomnordiska medborgare är i och för arbetshandikappade är den nästan lika hög, . Dessa exempel visar att fortfarande har en lång väg att gå när det gäller bekämpande av diskriminering. anser därför att arbetet mot olika former av diskriminering måste fortgå och intensifieras. Under /99 ställde sig bakom ett förstärkt rättsskydd för handikappade, homo- och bisexuella samt invandrare på arbetsmarknaden. Det var en lagstiftning som vi kristdemokrater aktivt medverkade till. Tyvärr skedde detta genom införandet av tre nya lagar, vilket vi kritiserade. Sammanlagt finns det nu fyra olika men likartade diskrimineringslagar vilket är rörigt och svåröverskådligt för både fackliga företrädare och företagsledningar att hålla reda på. Det är också intrycket när man lyssnar på representanter från näringslivet, fackföreningsrörelsen, de olika ombudsmännen och enskilda som sökt hjälp och stöd i de nu existerande lagstiftningarna och ombudsmannainstitutionerna. Detta förutsåg vi kristdemokrater redan då beslutet fattades. gjorde ett tillkännagivande som innebär att det bör genomföras ett utredningsarbete i syfte att bland annat överväga möjligheterna att samordna diskrimineringslagarna. Vi avvaktar därmed den utredning som är tillsatt. har följt upp arbetet för en samlad diskrimineringslagstiftning. I en motion pekade vi på behovet av en samlad ombudsmannainstitution, med som huvudman, och gärna med den officiella titeln som (). På detta sätt skulle dagens system kraftigt förenklas. Medborgarna behöver enbart vända sig till JO vid frågor angående myndighetsmissbruk och RO vid frågor om diskriminering. Motionen tillstyrktes av en majoritet (bestående av kd, m, fp, c och mp) i utskottet vilket innebar ett tillkännagivande till regeringen om att en samordning av ombudsmännen bör utredas. Vi hoppas därför att regeringen återkommer till med ett konkret förslag på en samlad ombudsmannainstitution. 10 Förenklad och moderniserad arbetsrätt Arbetsrättens syften, att skapa trygghet för de anställda och förhindra att arbetsgivare behandlar sina anställda godtyckligt, är angelägna. Dessutom är det viktigt att spelreglerna på arbetsmarknaden är tydliga och förutsägbara. Därmed blir det lättare för arbetstagare och arbetsgivare att träffa överenskommelser och att hantera tvister. Men dagens arbetsrättsregler utformades i allt väsentligt efter 1970-talets samhälle med stora varuproducerande företag som förebild. Tron att människor är utbytbara i en produktionskedja präglade det tänkande som ligger bakom dagens arbetsrätt. Insikten saknas om att det oftast är i de små företagen som de nya idéerna föds och de nya jobben skapas. Arbetslivet har förändrats till sin karaktär och till sitt innehåll. Företag som är i snabb tillväxt upplever sällan några allvarliga problem med arbetsrätten, inte heller stora företag med hög arbetsrättslig kompetens och stora möjligheter till omdisponering av arbetskraften. Däremot upplever mindre företag, särskilt de som är i ett förändringsskede av arbetsrätten som ett stort problem. Den högre utbildningsnivån, kunskapssamhällets växande betydelse och förändringstakten i ekonomin kräver en modernisering av arbetsrätten. Den utredning som avslutat sitt arbete arbetsrätt för ett föränderligt arbetsliv (SOU 2002:56) fick allt för snäva direktiv för att den skulle kunna ta det samlade greppet kring en modernisering arbetsrätten som vi kristdemokrater anser är nödvändigt. En förnyad arbetsrätt måste ha sin utgångspunkt i att finna en bättre balans mellan den anställdes behov av trygghet och stöd vid förändringar å ena sidan och insikten om behovet av en dynamisk ekonomi som måste skapa goda förutsättningar för företagsamhet å andra sidan. finns det också en frihetsaspekt i arbetsrättsfrågan. Valet av vilken facklig organisation man vill ansluta sig till, rätten att också i praktiken stå utanför fackförening, rätten att som facklig organisation få förhandla och sluta kollektivavtal är alla exempel på områden där ökad frihet måste till. Mycket talar för att dagens arbetsrätt ibland motverkar sitt syfte. Den sorts trygghet som den fast anställde med många tjänsteår upplever bidrar till att skapa otrygghet för den som inte har arbete. Arbetsrätten är i allt för hög grad uppbyggd för att skydda de som har arbete, och underlättar i allt för liten grad för människor att få ett fotfäste på arbetsmarknaden. Dagens arbetsrättslagstiftning leder ofta till en inlåsning eftersom man inte vågar byta arbete för risken att hamna längst ner på listan över de anställdas tjänsteår. Den höga arbetslösheten är därför ett viktigt skäl till att reformera arbetsrätten. Men inte för att detta är den enskilt viktigaste anledningen till hög arbetslöshet, eller den avgörande frågan för att nya jobb skapas, utan för att nuvarande arbetsrätt skapar ett svårgenomträngligt regelverk för det lilla företaget, skrämmer många från att nyanställa och skapar en känsla av vanmakt hos många företag. Dessutom innebär exempelvis reglerna för provanställning att många företagare väntar i det längsta med att nyanställa innan de vet om konjunkturen bär eller inte. vill att en utredning tillsätts, i syfte att ta ett samlat grepp kring en modernisering av arbetsrätten. 10.1 Enklare regelverk vid anställning med mera Under fyrpartiregeringen 19911994 genomfördes en rad förändringar av arbetsrätten för att underlätta en mer flexibel arbetsmarknad och att möjliggöra en anpassning till de förhållanden under vilka de mindre företagen lever. Dessa förändringar upphävdes av den socialdemokratiska regeringen efter maktskiftet 1994. återställde den socialdemokratiska majoriteten med hjälp delvis återställaren dock på ett otillräckligt sätt. har hävdat behovet av att göra arbetsrätten mer flexibel och bättre anpassad till de mindre företagens situation. Därför krävs det också en genomgripande översyn av hela arbetsrätten. Regeringen bör tillsätta en sådan utredning. En utredning om en modernisering av arbetsrätten bör ha följande principiella utgångspunkter: Den måste ta sin utgångspunkt i de mindre företagens situation och bygga på insikten att varje företag är beroende av sina anställda för att verksamheten ska fungera.