mot · GQ02Fi16 · 2003-05-05 00:00:00 — En ekonomi som vilar på väl fungerande institutioner såsom förutsägbart rättssystem, personligt ansvarstagande, god affärsetik och hederlighet i uppträdande människor emellan utmärks av låg osäkerhet. Det kostar merarbete, tid och pengar för att kompensera och reducera osäkerhet. Låg osäkerhet främjar därför en hög tillväxt. De flesta av de förslag till förändringar i skattesystemet som vill genomföra har viktiga strukturella effekter för att förbättra den svenska ekonomins funktionssätt. Inriktningen för beskrivs översiktligt i det följande: Dubbelbeskattningen på utdelningsinkomster från risksparande (aktier) avvecklas successivt. Förmögenhetsskatten avvecklas i tre steg. Först avskaffas sambeskattningen av förmögenhet, därefter sänks skattesatsen stegvis tills skatten är helt avvecklad. Arbetsgivaravgifterna bör sänkas med inriktning på mindre företag. Sänkningen bör dock inte skapa oönskade tröskel- eller avgränsningseffekter. Därför bör sänkningen göras lika för alla företag, men bara på en viss del av lönesumman. Därigenom kommer sänkningen att fungera som ett grundavdrag som relativt sett blir mest värt för mindre företag. Ett riskkapitalavdrag bör införas, där investeringar i onoterade företag blir avdragsgilla mot inkomst av tjänst eller inkomst av kapital. Arvsskatten på bundet kapital avskaffas vid generationsskifte i företag. Tjänstesektorn ska ges helt nya möjligheter att växa genom en skattereduktion för de privata hushållens köp av tjänster i det egna hemmet. Förslaget kan beskrivas som att det av Socialdemokraterna avvecklade ROT-systemet i stället permanentas och utvidgas rejält, så att det vita priset vid hushållens köp av tjänster i hemmet halveras. Byggmomsen är en stor kostnad som fördyrar byggandet och därmed boendet. Effekten av byggmomsen bör motverkas genom en skattereduktion för att stimulera byggandet av nya bostäder. Skatten i vanliga inkomstlägen ska sänkas kraftigt genom bl.a. en höjning av grundavdraget i den kommunala beskattningen. Detta bidrar i första hand till att fler kan klara sig på sin egen lön, men det medför också den strukturellt viktiga effekten att kommande lönebildning underlättas. Se vidare avsnitt 8.2 Högre utbildning måste löna sig bättre, och utländska experter måste kunna arbeta i . Värnskatten bör därför avvecklas . En kraftfull satsning måste göras för att skapa rimliga och rättvisa konkurrensvillkor för jordbruksnäringen. Dieselskatten för jord- och skogsbruksmaskiner måste därmed sänkas. Konkurrensvillkoren för åkeri- och transportsektorn måste också förbättras genom gynnsammare skatteregler i form av sänkt dieselskatt. Innovationsklimatet måste förbättras. Alltför få uppfinningar och patent kommersialiseras i . Royaltyinkomster från patenterade uppfinningar bör skattebefrias och därefter beskattas som inkomst av kapital. Till de strukturella åtgärder som kraftigt kommer att förbättra lönebildningen hör förslaget om en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring som länge pläderat för. Med en högre grad av egenfinansiering kommer ett tydligare samband att skapas mellan en bra lönebildning, låg arbetslöshet och låga avgifter för den enskilde och vice versa. Avgiftsökningen till följd av den högre egenfinansieringen ska kompenseras fullt ut genom inkomstskattesänkningar. 8.1.1 Omläggning av egendoms- och kapitalbeskattningen De senaste årens utveckling har visat på svårigheterna att behålla förmögenhetsbeskattningen. Anledningen står främst att finna i den ökande internationaliseringen som gör det omöjligt för att i det långa loppet bibehålla ett skattetryck som avsevärt överstiger omvärldens. Enligt beräkningar håller svenska hushåll ca på oredovisade konton utomlands. Förmögenhetsbeskattningen som tidigare motiverats med fördelningspolitiska skäl får helt andra effekter än de tänkta. Detta har tydliggjorts bl a genom att Socialdemokraterna befriat huvudägarna i aktiebolag från förmögenhetsskatt medans t ex normalinkomsttagare som råkar ha sin villa belägen i ett attraktivt område till följd av de kraftigt höjda taxeringsvärdena tvingas betala förmögenhetsskatt. är 17 av 18 aktiemiljardärer befriade från förmögenhetsskatten på sitt aktieinnehav. Motivet för detta är att de annars med största sannolikhet skulle välja att lämna med sina tillgångar. De som inte har de stora resurserna får stanna kvar och finna sig i att betala skatten. Utformningen av dagens förmögenhetsskatt är orimlig också i andra avseenden. För den händelse att ett gift par utan barn tillsammans har en förmögenhet som överstiger ska förmögenhetsskatt betalas. Om ett sammanboende par har motsvarande förmögenhet ska de däremot inte sambeskattas, eftersom de var och en kan ha nettotillgångar på innan skatten börjar tas ut. Detta innebär alltså att äktenskapet i detta avseende ekonomiskt straffbeskattas i förhållande till ett samboförhållande. Inkomstbeskattningen (arbetsinkomster och bolagsvinster) och kapitalinkomstbeskattningen (räntor och reavinster) innebär att en faktisk inkomst beskattas. Förmögenhetsbeskattningen däremot, bygger till stor del på fiktiva värden. Detta kan ge fördelningspolitiskt orimliga effekter. T.ex. tvingas många småhusägare att utöver den höga fastighetsskatten betala förmögenhetsskatt. Detta trots att förmögenheten som är bunden i fastigheten inte går att omsätta i inkomster med mindre än att bostaden säljs. Förmögenhetsskatten ger också den orimliga effekten att investeringar som kan vara både privatekonomiskt och samhällsekonomiskt lönsamma inte kommer till stånd. Detta gäller särskilt vid högre inflationstakt. Men redan vid det mål som satt upp på två procents inflationstakt leder främst förmögenhetsskatten till att den reala beskattningen blir högre än på investeringar som ger en real avkastning på före skatt. Alla investeringar som realt skulle ge en avkastning på eller lägre, kommer alltså inte till stånd i med dagens skattesystem. har uppfattningen att förmögenhetsskatten kommer att avskaffas inom . Detta oavsett vilken kulör sittande regering har. har den högsta förmögenhetsskatten av . Allt fler av våra grannländer avskaffar denna skatt. sällade sig och till de länder som inte längre har en särskild skatt på förmögenheter. anser att en omläggning behöver genomföras av egendoms- och kapitalbeskattningen. Förmögenhetsskatten bör fasas ut ur det svenska skattesystemet liksom dubbelbeskattningen på investeringar och risksparande. För att delvis finansiera detta kan vi tänka oss en något höjd bolagsskatt, dvs skatten på företagens faktiska vinster. Vi gör bedömningen att den nuvarande förmögenhetsskatten i kombination med nuvarande dubbelbeskattning är väsentligt mer skadlig för ekonomin och utvecklingskraften i vårt land än en liten höjning av bolagsskatten. En höjning från innebär att bolagsskatten fortfarande kommer att tillhöra lägsta. Om hänsyn tas till de goda möjligheterna till avsättningar till periodiseringsfonder blir den effektiva skatten efter en sådan höjning vid tre procents realränta. En alternativ delfinansiering som kan övervägas är att i stället minska möjligheterna till avsättningar i periodiseringsfonder och behålla den nominella skattesatsen på . Det kan avslutningsvis konstateras att det inom nästan samtliga riksdagspartier finns en diskussion om förmögenhetsskattens avskaffande och att en majoritet av partierna vill avskaffa förmögenhetsskatten. 8.2 En skattepolitik där alla får behålla mer av sin egen lön Socialdemokraternas politik för att sanera statsfinanserna har till stora delar inneburit höjda skatter för låg- och medelinkomsttagare. Detta har i kombination med sänkta bidrag gjort att många som redan tidigare levde på marginalen tvingats söka socialbidrag. Socialbidragskostnaderna ökade under i stort sett hela den förra mandatperioden, liksom antalet socialbidragstagare. Denna utveckling har i sin tur belastat kommunerna eftersom det är de som finansierar socialbidragen. Låginkomsttagare som tvingas söka socialbidrag under vissa perioder av året betalar ofta ansenliga belopp i inkomstskatter under andra delar av året. Denna negativa rundgång måste brytas. 8.2.1 Inkomstskattereform i fyra steg ser det som en viktig uppgift att skapa en skattestruktur som gör att fler kan klara sig på sin egen lön och inte tvingas vara beroende av bidrag för att få hushållsekonomin att gå ihop. Därför måste en rad åtgärder vidtas som gör att inkomsttagare får behålla en större del av sin egen lön och därmed får möjlighet att påverka och få kontroll över sin egen ekonomiska situation. Inriktningen för beskrivs översiktligt i det följande: För det första bör grundavdraget vid beräkningen av den kommunala inkomstskatten höjas kraftigt. Därigenom kan mycket av den rundgång brytas som uppstår på grund av att skatterna är orimligt höga för låginkomsttagare eller personer som bara har inkomster under en del av året. Grundavdragshöjningen omfattar även skattepliktiga transfereringar och pensioner. Kommunernas skatteinkomster reduceras inte eftersom förslaget lagtekniskt bör utformas som en statlig skattereduktion. För det andra bör en skattereduktion för förvärvsarbetande låg- och medelinkomsttagare införas. För det tredje bör ett generellt statligt förvärvsavdrag beräknat mot kommunalskatten på inkomster av anställning eller näringsverksamhet införas. Förutom att ge hushållen ett ökat ekonomiskt utrymme minskas därigenom marginaleffekterna. Tillsammans med skattereduktionen kommer därmed även arbetslinjen att stärkas. För det fjärde vill avskaffa regeringens värnskatt. Den är ett brott mot de principer Socialdemokraterna själva var med om att lägga fast i skattereformen 19901991 om att ingen ska betala av en inkomstökning i skatt. Den är också ett brott mot de löften Socialdemokraterna ställde ut om att värnskatten under budgetsaneringsåren skulle vara tillfällig. Som delfinansiering av de ovanstående reformstegen kan Socialdemokraternas trefjärdedelskompensation för pensionsavgiften slopas. principiella kritik mot fastighetsbeskattningen tar sin utgångspunkt i övertygelsen att alla skatter måste vara begripliga, upplevas som rättvisa och därmed kunna moraliskt och politiskt legitimeras. Fastighetsskatten står genom sin konstruktion i konflikt med såväl äganderätten som den social- och skatterättsliga principen om skatt efter bärkraft. Den statliga fastighetsskatten kan inte heller motiveras utifrån intresseprincipen, eftersom det inte finns någon som helst koppling mellan å ena sidan den skatt man tvingas betala och å andra sidan någon form av förmån eller nyttighet man har som fastighetsägare. Den nuvarande konstruktionen är också svårmotiverad även om man accepterar det s.k. kapitalinkomstperspektivet, och någon utvecklad logik med att beskatta boende både som kapital (fastighetsskatt) och konsumtion (moms) finns inte. står därför fast vid att den statliga fastighetsskatten bör slopas helt för småhus (egna hem), bostadshyreshus (hyresrätter och bostadsrättsföreningar), kommersiella lokaler samt industrienheter. Reformen bör delvis finansieras genom att kommunerna ges rätt att ta ut en avgift för de kostnader man har som direkt härrör till de fastigheter som finns i kommunen. Därtill blir det även logiskt att höja kapitalvinstskatten vid försäljning av privatbostäder från . För de kommersiella lokalerna och industrienheterna avses reformen vara ekonomiskt neutral. För hushållen minskar det löpande skatte-/avgiftsuttaget med ca . Inklusive den ökade kapitalvinstskatten handlar det netto om ett minskat skatte-/avgiftsuttag på ca för hushållen. I motiverades fastighetsbeskattningen som en så kallad garantibeskattning, där fastighetsägare skulle betala för garanterade samhällstjänster i form av vatten, avlopp, tillfartsvägar etc. Denna beskattning legitimerades av ett intresse från fastighetsägarens sida av dessa fastighetsanknutna tjänster (intresseprincipen). Men dessa samhällstjänster är kommunala och finansieras genom avgifter, statsbidrag till kommunerna och kommunalskatt. Fastighetsbeskattningen däremot är statlig och fyller enbart syftet som en intäktskälla för staten. som den statliga fastighetsskatten slopas för småhus (egna hem), bostadshyreshus (hyresrätter och bostadsrättsföreningar), kommersiella lokaler och industrienheter bör kommunerna ges rätt att ta ut en låg fast avgift per småhus, per bostadslägenhet samt per kvadratmeter lokalyta för kommersiella lokaler och industrienheter. Den totala kommunala avgiften får inte överstiga kommunernas självkostnader för gator/vägar och parkering, räddningstjänst samt fysisk planering. Därför sätts ett tak för den kommunala fastighetsavgiften på för småhusen. Denna kostnad är lägre än det golv regeringen har satt inom ramen för sin begränsningsregel för fastighetsskatten. I regeringens system ska alla kunna betala (av 280 000). I vårt system kommer ingen att behöva betala mer än . För hyreshusenheterna bör avgiften högst uppgå till ett belopp motsvarande per lägenhet och år. Ett viktigt motiv för en fastighetsavgift är det incitament kommunerna får för utveckling av infrastrukturen, ett offensivt bostadsbyggande och en bra näringspolitik. När även företagssektorns lokaler och industrier utgör en del av avgiftsunderlaget i kommunerna, blir effekten ett långt större incitament än att verka för det lokala näringslivet och för nya arbetstillfällen. En ytterligare aspekt är att kommunerna genom en avgift får intäkter från fritidsbebyggelse som i vissa kommuner är omfattande men som inte genererar några kommunala intäkter i dagens system. Hela reformen för att helt avskaffa fastighetsskatten finns detaljerat redovisad i tidigare motioner samt i den rapport från boendepolitiska arbetsgrupp som har antagit. Vår bedömning är att reformen kan genomföras . Reformen beskrivs i översikt i tabell 8.1 nedan. Tabell 8.1 Reformöversikt. Slopad fastighetsskatt, delvis växlad mot låg avgift för fastighetsanknuten service Effekter för hushållen, företagen, primärkommunerna och staten Miljarder kronor, fullständigt periodiserad redovisning av bruttoeffekten på skatter och avgifter. Hushåll (småhus, bostads- och hyresrätter) avgift, per småhusenhet (egnahem) -5,9 -1,9 -2,9 Företag (kommersiella lokaler och industrier) -6,8 avgift, per småhusenhet (egnahem) avgift, per lägenhet avgift för kommersiella lokaler och industrier -14,5 -24,6 Minskat statsbidrag till primärkommuner Minskad administration tfa avvecklad fastighets- & förmögenhetsskatt, egnahem Övrig finansiering inom budget (motsv återgång till tax.värden) 8.2.3 Bättre sparmöjligheter och höjt reseavdrag Bland de inkomstskatteförslag som prioriterar kan ytterligare två nämnas: De skattemässiga fördelarna för hushållen att spara bör förbättras genom en höjd avdragsrätt för pensionssparande. Gränsen för avdraget för resor till och från jobbet bör sänkas så att en större del av resekostnaderna blir avdragsgilla. 8.3 En reformerad familjepolitik för valfrihet och rättvisa Familjefrågorna har haft en central ställning i politiska arbete ända sedan partiet bildades. Det handlar både om barns rätt till och behov av en trygg uppväxt och givetvis om familjens ställning och ansvarstagande i samhället, samt om utformningen av det offentliga familjestödet. arbete har varit inriktat på att hitta de modeller för valfrihet och mångfald som vi tror skapar de bästa förutsättningarna för föräldrarna och barnen. Familjepolitiken kommer även fortsättningsvis att vara en huvudfråga eftersom den har en så central betydelse för hela samhällsbyggandet och framför allt för barnen. Genom att styra alla resurser till ett fåtal barnomsorgsformer har staten i praktiken tagit över beslut som familjerna själva borde fatta. Stora statliga och kommunala resurser har ensidigt satsats på de familjer som velat och kunnat få del av den offentliga barnomsorgen. De som på hel- eller deltid vill sköta barnomsorgen på egen hand eller vill ha en annan lösning har därför ofta mycket svårt att förverkliga sin önskan. Det familjepolitiska system som byggts upp har flera brister från såväl valfrihetssynvinkel som fördelningspolitisk synvinkel. Fördelningspolitiskt därför att barnomsorgssubventionerna i stor utsträckning tillfaller redan resursstarka hushåll. Föräldrapenningen är lägre ju sämre ekonomisk situation föräldrarna har innan de får barn och omvänt högre för redan välavlönade kvinnor och män. Barnbidraget utbetalas lika för alla. Endast bostadsbidraget kan sägas gynna resurssvaga hushåll på ett särskilt sätt. Bostadsbidraget har dock skurits ner och försämrats kraftigt av den socialdemokratiska regeringen. Från valfrihetssynpunkt är det en brist att det familjepolitiska stödet inte medger flera alternativa barnomsorgsformer. Regeringen har genom det ensidiga införandet av maxtaxa inom den kommunala barnomsorgen utökat detta fördelningspolitiska missförhållande ytterligare, eftersom maxtaxan gynnar de mest välbeställda familjerna mest. Valfriheten och rättvisan förbättras inte genom maxtaxan. Det är fortfarande enbart om familjen väljer den offentligt finansierade barnomsorgen som den får del av stödet från offentlig sektor. De som inte vill, eller kan, utnyttja denna får inte del av stödet. 8.3.1 Valfrihet och rättvisa inom barnomsorgen I ett levande och vitalt samhälle måste alla, såväl kvinnor som män, få möjlighet att komma till sin rätt, både som yrkesverksamma och som familjemedlemmar. Barnens behov av omsorg och trygghet måste tillgodoses. Det ställer krav på en familjepolitik som anpassar sig till de enskilda människornas önskemål och till familjernas olika behov. Inom barnomsorgen måste därför finnas utrymme för många olika alternativ. Den införda maxtaxan uppfyller inte dessa krav. Kvaliteten i barnomsorgen urholkas och valfriheten minskar. Föräldrarna får allt mindre möjlighet att själva bestämma över barnomsorgen för sina barn. Barnomsorgspolitiken måste därför utvecklas så att stödet till barnomsorg omfattar alla barn. Familjen ska fritt kunna välja mellan att anlita barnomsorg i regi och annan barnomsorg. Vår barnomsorgspolitik skall ge större valfrihet och rättvisa än vad maxtaxan gör utan att familjeekonomin försämras för de som anlitar barnomsorg. Därtill behöver föräldraförsäkringen förbättras genom ett höjt golv till per dag och ett höjt tak till 11 prisbasbelopp. Detta är viktigt för att båda föräldrarna, även om deras inkomster är olika stora, ska ha goda ekonomiska möjligheter att ta ansvar för barnen. Om papporna är med och delar på ansvaret , blir det också naturligare att göra det senare under barnets uppväxt. vill vi även höja ersättningsnivån i föräldraförsäkringen till . Inriktningen för familjepolitiken beskrivs översiktligt i det följande: Ett barnomsorgskonto på för barn som fyller bör införas för att skapa ökad valfrihet och rättvisa inom ramen för stödet till barnomsorgen. Kontobeloppet bör inte vara skattepliktigt men trappas av i förhållande till hur mycket barnomsorg som nyttjas. Halvtid på dagis ska således innebära halvt kontobelopp osv. Genom detta barnomsorgskonto kommer en rad nya möjligheter att uppstå: Det blir möjligt att korta arbetstiden. Det blir möjligt att förlänga tiden hemma med barnet. Det blir möjligt att anlita någon annan för barnomsorgen (privat föräldrakooperativ, grannar, mor- eller farföräldrar, barnomsorg på den egna arbetsplatsen). Många nya alternativ kommer att kunna växa fram. Föräldrarna ges kraftigt ökad beslutsmakt. Ökad rättvisa uppnås när det gäller fördelningen av offentlig sektors resurser till barnomsorg. Garantinivån i föräldraförsäkringen bör höjas till per dag, och per barn och år som ersätts med garantinivån bör införas. Taket i föräldraförsäkringen bör höjas till 11 prisbasbelopp. Detta är viktigt från både valfrihets- och jämställdhetssynpunkt, och därmed även viktigt för barnen. Bostadsbidraget bör stärkas för att förbättra för de ekonomiskt sämst ställda barnfamiljerna. anser att socialförsäkringssystemen ska bygga på de inkomster man faktiskt har haft och betalat avgifter på. Den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) bör därför beräknas som genomsnittet av de senaste två årens inkomster. Detta påverkar även föräldraförsäkringen. Studier ska dock räknas som överhoppningsbar tid för den som har haft förvärvsinkomster innan studierna påbörjades. Till följd av barnomsorgskontoreformen som träder in när barnet fyller och de kraftiga förbättringarna av föräldraförsäkringen kan i föräldraförsäkringen liksom de dras in. Detta bidrar till att finansiera ovanstående reformer. Barnfamiljerna kommer dessutom att gynnas av de generella skattesänkningar som prioriterar för inkomsttagare genom en höjning av grundavdraget, genom skattereduktionen för låg- och medelinkomsttagare samt genom det förvärvsavdrag som också prioriteras. En mycket stor del av den slopade fastighetsskatten som föreslår kommer också barnfamiljerna till del eftersom en så stor andel av barnfamiljerna bor i småhus. Regeringens okänsliga budgetsanering har drabbat många pensionärer hårt genom nedskärningarna och bristerna inom äldrevården samt de växande vårdköerna. Dessutom har pensionerna släpat efter i värdeutveckling. Inriktningen för ska därför vara att förbättra värdet av pensionerna genom sänkt skatt, samt att särskilt förbättra den ekonomiska situationen för de sämst ställda pensionärerna. Inriktningen beskrivs översiktligt nedan: De ekonomiskt sämst ställda pensionärerna ska få en särskild ekonomisk förstärkning. Alla pensionärer ska få sänkt skatt. träder det nya pensionssystemet i kraft vad gäller den nya garantipensionen, som är högre än dagens folkpension och pensionstillskott. Samtliga pensionärer kommer då att betala skatt (men förstås inte pensionsavgift) i det vanliga skattesystemet. Därför kommer alltså den höjning av grundavdraget som vill genomföra att omfatta hela pensionärskollektivet. Inkomstprövningen av bostadstillägget skall inte innehålla fritidsfastigheter. Omställningspensionen för efterlevande bör återställas fullt ut från 6 . 8.4.1 1 000 kronor mer till de ekonomiskt sämst ställda pensionärerna lovade/krävde i valrörelsen att pensionerna till de ekonomiskt sämst ställda pensionärerna tidigt under nästkommande mandatperiod skulle öka med motsvarande (före skatt) jämfört med nivån . Netto motsvarar alltså detta krav en ökning med ca efter skatt. Det klargjordes också att både skattesänkningar och pensionsuppräkningar skulle räknas in för att uppnå denna förbättring. står ju som ett av fem partier bakom den pensionsuppgörelse där bland annat förbättringar för de ekonomiskt sämst ställda pensionärerna är en viktig del. föreslog i sitt budgetalternativ en kraftig höjning av grundavdraget i den kommunala beskattningen. Sammantaget innebar det nya pensionssystemet och skattesänkning att pensionerna för de med lägst pension skulle ha förbättrats med ca efter skatt, eller om det vunnit bifall. De i nettoförbättring motsvarar en höjning av pensionen med ca före skatt (se tabell). Tabell 8.2 Förbättrad pensionsnivå med för de ekonomiskt sämst ställda pensionärerna Motsvarar en bruttoförbättring före skatt på: Lägstapension för ogift pensionär, kr/mån (folkpension och pensionstillskott) Höjning tfa nya garantipensionen föreslagna skattesänkning (höjt grundavdrag) Summa ny nettopension , kd Anm: I beräkningarna har en kommunalskattesats på använts. I beloppet som avser förbättringen till följd av den nya garantipensionen ingår även effekten av det högre prisbasbeloppet . Även frånräknat denna inflationskompensation skulle politik sammantaget ha inneburit en real ökning av pensionen med . har avsatt ett budgetutrymme för att kunna ta det sista steget för att uppnå en förbättring med totalt före skatt, jämfört med nivå. Den exakta tekniken för att uppnå detta behöver övervägas vidare men kommer att presenteras i samband med höstens budgetmotion. 8.5 Vården, omsorgen och utbildningsväsendet 8.5.1 Inriktningen på kort sikt