mot · GQ02Fi16 · 2003-05-05 00:00:00 — Diagram 4.10 Genomsnittlig skattekvot och tillväxttakt i 15 19701996 Sammanfattningsvis ägnar Socialdemokraterna föga politisk kraft åt företagsklimatet och de strukturella problem som gjort att halkat långt ner i välståndslista. Socialdemokraterna saknar såväl ideologi som strategi för att gå till roten med dessa problem. 4.6.1 Fastighetsskatten ökar, fler kommer att tvingas flytta Regeringen har vid ett flertal tillfällen hävdat att skatteuttaget på boende hålls oförändrat. Så är inte fallet. Statens inkomster från fastighetsskatten beräknas öka med totalt () till . Regeringen gör heller inget för att hejda de orimliga effekterna som de nya taxeringsvärdena får på arvsskatten. Fler kommer att tvingas sälja sina hus enbart på grund av fastighets-, förmögenhets- och arvsskatterna, trots att ett utredningsförslag föreligger (). 4.7 Lönebildningen och arbetsmarknaden lämnas åt sitt öde Mot bakgrund av lönebildningens helt centrala roll för fortsatt god välfärdsutveckling, är det förvånande att Socialdemokraterna underlåter att ens diskutera de konkreta reformförslag som framförs av internationella organisationer som EU, och . Priset är att den höga arbetslösheten består, liksom grundproblemet bakom arbetslösheten: de strukturella problemen i svensk ekonomi. Fortsatt passivitet från regeringens sida riskerar att leda till att en kombination av löneinflation och flaskhalsproblem på arbetsmarknaden ytterligare bromsar den ekonomiska utvecklingen och skapar ökad arbetslöshet. De förändringar i ramarna för lönebildningen som antagit är långt ifrån tillräckliga. har den svenska lönebildningen inte fungerat tillfredsställande. Lönerna i har ökat snabbare än i våra viktigaste konkurrentländer. har detta rättats till genom ständigt återkommande devalveringar. borde den vägen vara stängd och låginflationspolitiken etablerad även om kronkursen är flytande. Inför ett inträde i EMU kan vi dock inte lita till dessa växelkursmekanismer för att förbättra vårt internationella konkurrensläge. I detta läge måste lönebildningen fungera bättre och leda till avtal i samklang med konkurrentländernas om vi ska få ned arbetslösheten och kunna öka sysselsättningen. Socialdemokraterna har själva beställt ett årligt återkommande underlag från () om lönebildningens betydelse för samhällsekonomin. redovisade KI den första upplagan för regeringen. I denna framgår vilken central och helt avgörande betydelse lönebildningen har för den svenska ekonomin. I diagram 4.8 framgår lönebildningens betydelse för sysselsättningen. Sedan KI:s rapport lämnades verkar vi vara på väg in på en sämre lönebildningsbana än på det referensalternativ som innebär kortvarig konjunktursvacka och i stort sett oförändrad lönebildning. Diagram 4.11 Lönebildningens betydelse för sysselsättningen Reguljär sysselsättningsgrad i procent av befolkningen 2064 år Enligt () väntas de svenska arbetskraftskostnaderna i genomsnitt öka . Detta kan låta måttligt, men det innebär att vi tappar i konkurrenskraft mot våra viktiga konkurrentländer. Om Socialdemokraterna genomfört bättre spelregler på arbetsmarknaden och förmått skapa ett företagarklimat i världsklass hade de kunnat nå sitt sysselsättningsmål. Men skylls misslyckandet beträffande sysselsättning och tillväxt på en svag utveckling i och på den amerikanska konjunkturen. Men detta är långt från hela sanningen. Vi noterar att när den internationella konjunkturen är stark och det går bra för svensk ekonomi är det Socialdemokraterna som tar åt sig äran. Men när det nu går sämre har samma Socialdemokrater lämnat kommandobryggan för att från åskådarplats skylla på omvärlden. Regeringen har inte tagit hoten om konjunkturnedgång på allvar. Verkligheten har dessvärre gett , , och rätt i kritiken om bristen på en målmedveten tillväxtinriktad politik: drabbas hårdare än andra länder av konjunkturnedgången. Därmed försämras förutsättningarna för såväl hushållens, kommunernas och statens konsumtionsutrymme. KI har i sin senaste lönebildningsrapport även visat hur skattesänkningsutrymmet förändras vid bättre eller sämre lönebildning i , givet ett överskott i offentlig sektor på av BNP. Resultaten framgår i tabell 4.1 nedan. Tabell 4.1 Lönebildningens betydelse för skattesänkningsutrymmet Sammanlagda skattesänkningar vid kortvarig lågkonjunktur Anm.: Beräkningarna gäller vid ett kvarstående mål om 2 procents sparande av BNP i offentlig sektor över en konjunkturcykel. slutsats av sina framskrivningar av den svenska ekonomin är att Den bättre fungerande lönebildningen gynnar således hushållen inte enbart genom lägre arbetslöshet utan även genom högre konsumtion och högre privat konsumtion. Men den socialdemokratiska regeringen gör ingenting för att uppnå denna bättre situation av högre sysselsättning, lägre arbetslöshet och starkare tillväxt. Det kan inte betecknas som annat än högst oansvarigt och ett svek mot den svenska befolkningen. kan man tala om fyra tillväxtfällor på den svenska arbetsmarknaden. Den första tillväxtfällan är den i internationell jämförelse lilla andelen anställda inom den privata sektorn. Detta hämmar dynamiken på arbetsmarknaden och undergräver möjligheten till nya sysselsättningstillfällen. Den andra tillväxtfällan är flaskhalsarna på arbetsmarknaden. Orsakerna är bl.a. de höga skattekilarna samt den sammanpressade lönestrukturen. Många offentligt anställda akademiker har exempelvis lägre livslöner än personer inom den privata sektorn med enbart gymnasieutbildning. För en fungerande arbetsmarknad och ett bra näringslivsklimat krävs att lönebildningen bättre avspeglar tillgång och efterfrågan på arbetskraft. Om konkurrenskraft skall kunna stärkas ställs krav på en lönebildning som stimulerar och uppmuntrar kunskap och kompetens. Den tredje tillväxtfällan är att utbildning lönar sig dåligt i , vilket delvis berörts ovan. Svenska akademiker har internationellt sett betydligt lägre löner än motsvarande grupper i . Det gäller både för akademiker i privat och i offentlig tjänst. Detta har stor betydelse inom ett område som EU med fri rörlighet för arbetskraft från medlemsländerna. Lönebildningen bör på ett bättre sätt än ta hänsyn till löntagarens kompetens och kunnande, den prestation som utförs och det ansvar jobbet innebär. Lönebildningen bör också stimulera den enskilde till lärande, ansvarstagande och goda arbetsprestationer. I praktiken innebär dessa hänsynstaganden att lönebildningen i större utsträckning bör ske individuellt och därmed på det lokala planet. bör man i en sådan lönebildning vara observant på den ojämlika situation som kan uppstå vid en löneförhandling mellan en arbetsgivare och en enskild individ. Arbetstagarorganisationer har därför en viktig stödjande och rådgivande roll. Den fjärde tillväxtfällan är de höga anställningströsklarna, både för företag och individer. Detta gäller rekrytering av lågutbildade som oftast saknar yrkeserfarenhet. För individen gör ersättningar från a-kassan samt marginaleffekter att arbete vid låga inkomster ofta inte lönar sig jämfört med alternativet att inte arbeta. För företagen innebär relativt höga ingångslöner och hög skatt på arbete tillsammans med vissa arbetsrättsliga regler att företagen drar sig för att anställa personer med låg utbildning och liten erfarenhet i relation till det som efterfrågas. Statsministerns uttalanden om vikten av att svensk lönebildning ska fungera tillfredsställande, dvs. att måste anpassa spelreglerna och spelplanen till övriga EU vad gäller lönebildningen, får inte genomslag i regeringens politik. Regeringen har dock framhållit lönebildningens vikt för tillväxt och sysselsättning i samtliga ekonomisk-politiska propositioner . Av detta blev endast ett medlingsinstitut. Det är dessvärre symptomatiskt. 4.8 Kostnaderna för arbetslösheten består kostnaderna för sjukfrånvaron skenar Kostnaderna för arbetslösheten väntas även tillhöra statsbudgetens största poster. Kostnadsminskningen till följd av den minskade öppna arbetslöshet som Socialdemokraterna berömmer sig av, har dubbelt upp ersatts av ökade kostnader för den ökande sjukfrånvaron . har kostnaderna för arbetslösheten slutat sjunka. De stiger något 2002 och 2003 och minskar sedan mot en nivå om ca . Därmed kommer olyckstalet, summan av kostnaderna för arbetslöshet och sjukskrivningar, att öka till 2006. Då ska man även ta i beaktande att Socialdemokraternas beräkningar är optimistiska inte minst när det gäller sjukfrånvaron. Diagram 4.12 Olyckstalet ökar . Statsbudgetens kostnader för arbetslöshet, sjukfrånvaro och förtidspensioner 19972004 Källa: ekonomiska vårproposition Anm.: Utgifterna är korrigerade för ändrad redovisning i statsbudgeten så att de är jämförbara med perioden 19992004 där bl.a. statlig ålderspensionsavgift ingår. Den skenande sjukfrånvaron avspeglar sig också i att endast av befolkningen i åldrarna faktiskt befinner sig i arbete, medan i samma grupp är sjukfrånvarande. Som sysselsatt räknas i den officiella statistiken både den som faktiskt arbetar och den som är tillfälligt frånvarande från arbetet. Regeringens utredare har i sitt utredningsmaterial visat att den faktiska andelen människor () i arbete endast ökade med . Då räknade han ändå med de människor som deltar i vissa arbetsmarknadsåtgärder, men som ändå räknas som sysselsatta i den officiella statistiken. I diagrammet nedan har detta korrigerats, så att det är andelen reguljärt sysselsatta som redovisas i enlighet med det sysselsättningsmål som regeringen har satt upp. Därtill redovisas andelen människor som faktiskt befinner sig i arbete. Dessutom har materialet uppdaterats med förhållandena . Som framgår av diagrammet ökade den faktiska sysselsättningen med endast av befolkningen . På grund av den skenande sjukfrånvaron minskade t.o.m. andelen människor i arbete till 2001. Sysselsättningen, som den traditionellt mäts, väntas minska enligt regeringen. Det innebär att den faktiska sysselsättningen minskar än mer, eftersom sjukskrivningarna fortsätter att öka. Diagram 4.13 Sysselsättningsbubblan. Andelen reguljärt sysselsatta mellan 20 och 64 år4. Officiella tal och faktisk andel människor i arbete Källor: Regeringens utredning S 2000:07, SOU2002:5 samt SCB, 4.8.1 Högkonjunkturen lämnade rekordhög arbetslöshet efter sig hade dessutom med sig den högsta arbetslösheten någonsin vid slutet av den högkonjunktur som definitivt slutade . Detta är givetvis inget bra utgångsläge när vi nu möter en betydligt sämre konjunkturutveckling. Före den kraftiga lågkonjunkturen var den totala arbetslösheten (öppen plus konjunkturåtgärder) . var den , alltså högre, eller nästan 200 000 fler arbetslösa än före den förra lågkonjunkturen. Ingenstans i propositionen nämns detta avgörande och besvärande faktum. SCB:s arbetskraftsundersökningar visar att det outnyttjade arbetskraftsutbudet de öppet arbetslösa, de latent arbetssökande och de deltidsarbetslösa utgjorde 700 000 människor, av arbetskraften . Då är de sjukfrånvarande och förtidspensionerade inte inräknade. Regeringens utredare räknar med att ca 400 000 årsarbeten går förlorade genom sjukfrånvaro och ytterligare ca 400 000 årsarbeten genom förtidspensioner/sjukbidrag. Totalt är det alltså fråga om så mycket som 800 000 årsarbeten som går förlorade genom sjukfrånvaro och förtidspension. Diagram 4.14 Antalet personer i konjunkturberoende åtgärder 19652000. fler än i slutet av en högkonjunktur Regeringen bedömer som nämnts att sysselsättningen kommer att plana ut och avta , vilket är mycket oroväckande. De dramatiskt ökade kostnaderna för ökade sjukskrivningar pekar på behovet av genomgripande reformer av socialförsäkringssystemet. I vårpropositionen redovisas endast kamerala panikåtgärder för att klara utgiftstaken i stället för åtgärder som kan bryta den skenande ohälsoutvecklingen. Socialdemokraterna saknar fortfarande ett realistiskt och konkret åtgärdsprogram. Det är sammantaget fråga om extremt stora resurser som går förlorade och det medför i synnerhet förlorad självkänsla för de arbetslösa, undersysselsatta eller latent arbetssökande. Därtill kommer den allvarliga samhällsekonomiska effekt som uppstår när ca 800 000 personer i arbetskraften är sjukskrivna eller förtidspensionerade. Detta skapar en brist på arbetskraft massarbetslösheten till trots. Härigenom förvärras den svenska löneinflationen. Den ligger redan trendmässigt över våra viktigaste konkurrentländers. Om till följd av löneinflationen tvingas höja räntan bidrar det till att kväva en eventuell konjunkturförbättring i sin linda. 4.9 Fortsatt förmynderi och sned fördelningspolitik Valfrihet och möjligheter till personligt ansvarstagande står uppenbarligen inte högt i kurs hos Socialdemokraterna. Att myndigförklara medborgarna och låta dem själva få ökat ansvar för sina liv, stämmer inte med propositionsskrivarnas ideologi. I familjepolitiken permanentas bristen på valfrihet och respekt för föräldrarnas egna val genom den ensidiga satsningen på maxtaxan i barnomsorgen. Den höjning av avgiften som föreslås i vårpropositionen är inte föranledd av en ambition att höja kvaliteten, utan handlar enbart om att spara pengar i statskassan. Genom att ge kommunerna rätt att ta ut en högre avgift för barnomsorgen kan staten enligt Socialdemokraterna minska bidraget till kommunerna. De föräldrar som tror att de genom den högre avgiften ska kunna förvänta sig en bättre kvalitet kommer att bli besvikna. 4.10 Bristerna i välfärden består eller förvärras Vårdköerna är på många håll fullständigt oacceptabla. Antalet vårdplatser har med Socialdemokraterna vid makten minskat med , 16 400 färre platser jämfört med ! (se avsnitt 3.1). behövs både nytt kapital, nytt företagande och de vårdanställdas kreativitet för att få ordning, framtidstro och entusiasm i vården. Regeringens försök att lagstiftningsvägen utestänga sparkapital från t.ex. aktiefonder från investeringar för kortare vårdköer är både cyniskt och kontraproduktivt, men speglar väl den ideologiska vilsenhet som Socialdemokraterna har i bl.a. denna fråga. Varför skall gamla människor behöva vänta så länge på en trygg och bra omsorg om de offentliga finanserna är så bra som Socialdemokraterna hävdar? Hur kan sjukförsäkringskostnaderna öka i ? Hur kan rättssamhället få förfalla så intill ruinens brant i ett land med så goda ekonomiska förutsättningar? Hur uppfattar vanligt folk den växande otryggheten på gator och torg, ständiga bil- och cykelstölder, bilinbrott och lägenhetsinbrott som avskrivs redan på polisstationen och tusentals icke avgjorda mål väntande i Regeringsrätten? Hur kan regeringen så lättvindigt vifta bort larmrapporter om tillståndet i den svenska skolan? Varför lider av barnen i av depression? Bristerna i den svenska välfärden tycks bestå och till dels förvärras. Men Socialdemokraterna säger sig vara stolta över vad de åstadkommit. pågår också en avfolkning av stora delar av landet, som hotar trygghet och livskvalitet för allt fler utanför storstadsregionerna. Vad kunde statsmakterna gjort åt det? Ett par exempel: har missat till lantbruk och glesbygd av EU-medel. Den genomförda höjningen av dieselskatten hjälper föga och har sin udd riktad mot glesbygd och lantbruk. Socialdemokraterna har under hela den gångna mandatperioden låtit infrastrukturen förfalla på ett helt oacceptabelt sätt. görs ytterligare panikbesparingar på anslag. Regeringens familjepolitik trampar på i sann socialistisk anda. Regeringen vill styra föräldrarna. Deras egna val av barnomsorg duger inte. Maxtaxan är en gökunge i den kommunala ekonomin som riskerar att tränga ut andra viktiga behov, har den drivit fram allt större barngrupper i förskolan. Familjepolitik och barnomsorg måste handla mer om valfrihet, rättvisa och mer tid för barnen. Det barnomsorgskonto föreslår främjar valfrihet för småbarnsfamiljerna och skapar möjligheter till mer tid för barnen. har Socialdemokraterna satt som mål att halvera socialbidragsberoendet, vilket ju förstås är vällovligt (se avsnitt 4.2.5). Problemet är att de inte på något sätt preciserar hur man ska nå detta mål. Receptet lyder: Rätten till arbete och en god nivå på den generella välfärden är de viktigaste insatserna för att minska socialbidragsberoendet. Men det som krävs är en målmedveten tillväxtpolitik. De svenska låginkomsttagarna, som tillhör de högst beskattade i världen, måste få sänkt skatt. Det skulle radikalt minska bidragsberoendet. När konjunkturen försämras riskerar den att främst drabba svaga grupper i samhället. Inte minst från denna utgångspunkt är det allvarligt att Socialdemokraterna inte vårdar grunden för en långsiktigt hållbar välfärd. Det är oacceptabelt att gamla fortsätter att fara illa, barnen inte får en trygg och bra skola, rättssamhället förfaller och företag, kapital och kunskap flyr landet. Den välfärd blir otrygg som vilar på världens högsta skattesatser, på lättflyktiga och redan flyende skattebaser. 4.11 Efterlyses: En marknad för vita hushållstjänster Ett exempel på fortsatt handlingsförlamning är att Socialdemokraterna ännu inte har kunnat samla sig till ett förslag som öppnar en laglig och vit tjänstemarknad riktad till de privata hushållen. Detta trots att både efterfrågan och tillgång finns, trots att det kostar väldigt lite att göra svarta jobb vita, trots att alla vet att fler och fler nu skolas in i att både köpa och sälja svart, ett tillstånd som undergräver det etiska medvetandet och rättssamhället. Av debatten har tidigare framgått att det funnits två ministrar på det s.k. tillväxtdepartementet som anser att någon form av rimligare beskattning av hushållstjänster bör införas. Den ena av dem orkade dock inte stanna kvar i regeringen. Det borde vara mycket svårt för en regering att tala om superdepartement och jobbtillväxt om inte ansvariga ministrar ens tillåts genomföra enkla och självklara jobbskapande reformer. 5 Den ekonomiska utvecklingen 5.1 Den globala konjunkturutvecklingen Sedan IMF:s World Economic Outlook utgavs har tillväxtprognosen för den globala ekonomin försämrats. Särskilt bland i-länderna har produktionen stagnerat som tillväxten i handelsutbytet på global nivå har avstannat. Ytterligare en förklaring till den avtagande tillväxten anses vara att många av världens börser som varit övervärderade nu har sjunkit i värde, vilket dämpat konsumtion och investeringar. Enligt IMF:s aprilprognos kommer den globala ekonomin att växa och 2004. Osäkerheten inför den fortsatta utvecklingen i dämpar också de ekonomiska förväntningarna. 5.1.1 Bra och dåligt i amerikansk ekonomi En återhämtning i den amerikanska ekonomin verkar vara på väg. blev ett förlorat år med endast 0,3 procents tillväxt. Många bedömare anser att även tillväxten 2002 på är alltför svag och att världens största ekonomi kan ha en ljusare tid framför sig 2003 och 2004. Vissa ekonomiska nyckelindikatorer pekar uppåt efter att stridigheterna i upphört. Konsumenterna har och våren fått förnyat självförtroende enligt . Försäljningsomsättningen ökade , vilket är betydligt starkare än de förväntade . Dessvärre är arbetslösheten i fortsatt hög mätt med amerikanska mått, och ligger strax . Tillväxten i ekonomin drivs uteslutande av den privata konsumtionen och ekonomiska bedömare tror att arbetslösheten kommer att minska först när företagen börjar investera igen. Enligt tidigare investeringscykler bör det nu vara dags för många företag att förnya inventarier och återinvestera. Om detta sker kommer den amerikanska ekonomin snart att gå betydligt bättre än 2002. Om investeringarna uteblir kan man konstatera att företagen ändrat sitt beteende och väntar med sina investeringar. Den amerikanska har fört en aggressiv räntepolitik. Sedan den nuvarande lågkonjunkturen började har inflationshotet varit mycket litet. Federal Reserve har därför i jämn takt kunnat sänka sin styrränta från till nuvarande för att främja konsumtion och investeringar. I det amerikanska politiska systemet pågår nu en strid om hur stora skattesänkningarna ska vara det närmaste decenniet. Presidenten stöder en nivå på smått fantastiska medan en majoritet i senaten röstat för ett tak på 350 miljarder i skattesänkningar . Troligtvis kan ett kompromissförslag på 550 miljarder komma att antas. Den ekonomiska tillväxten i förväntas bli 2003 och strax 2004. Inflationen förväntas ligga stadigt kring . Tillväxten antas inte öka lika mycket i som i . väntas tillväxten bli i euroområdet och , enligt . I förväntas tillväxten bli medan och båda får ungefär en procents tillväxt och kring 2004. är det stora landet som dragit ner tillväxten i . Tillsammans med drog man över den av stabilitets- och tillväxtpakten stipulerade gränsen för budgetunderskott på av BNP. tycks både och offentliga finanser ligga farligt nära samma gräns eller i värsta fall på fel sida om den. Inflationen i euroområdet har varit relativt stabil kring . Den kan därför förväntas sänka styrräntan ytterligare från nuvarande . Någon höjning av räntan finns inte i sikte förrän tillväxten hämtar sig. Förhoppningsvis kan visa sig bli det bottenår för euroområdet som hade 2001. ser den privata konsumtionen ut att öka kraftigt till skillnad från 20022003 då konsumtionsökningen till större del låg i de offentliga sektorerna. Dessutom väntas företagen göra sina mer långsiktiga investeringar 2004, vilket kan få fart på den europeiska ekonomin. har ekonomi gått bättre än övriga EU:s. Lägst tillväxt hade man 2002 på vilket alltså var dubbelt så högt som den i euroområdet. Under 20032004 ser dock ekonomierna ut att gå i samma takt med en tillväxt kring strax i . är det land i som går bäst. Tillväxten i förväntas bli 2003 och 2004. Exporten av mobiltelefoner och skogsprodukter driver ekonomin och framtiden ser än ljusare ut i takt med att den globala konjunkturen förstärks och efterfrågan ökar. I har man upplevt en stark reallöneutveckling, vilket driver en privat konsumtionstillväxt. I börjar den borgerliga regeringens ekonomiska politik att slå igenom i ekonomin. Sysselsättningen väntas minska något på kort sikt på grund av neddragningar i offentlig sektor. Tillväxten i och förväntas bli ungefär densamma som i och 2004. I alla de tre nordiska grannländerna har inflationen sjunkit något och förväntas ligga kring strax . 5.1.5 Reformer i på gång och början av detta decennium har den japanska ekonomin, världens näst största enskilda ekonomi, dragits med svåra problem. ser dock ut att bli bättre tillväxtår än tidigare då man förväntas få en tillväxt kring . har länge varit i stort behov av omfattande reformer för att bryta den negativa trend som inleddes . Ingen japansk regering har under dessa år lyckats ta itu med de allvarliga problem som har. Enligt många bedömare har ett stort antal av storföretagen omfattande skulder. Särskilt bankerna har stora skulder som man väljer att inte ta itu med. En omfattande byråkratisk statsmakt som tidigare ansågs underlätta för japanska företag anses nu vara näringslivets största hinder. De massproducerande exportföretagen som den japanska tillväxten byggde på har stagnerat och blivit förbisprungna av konkurrenter i andra länder. brottas den japanska ekonomin med deflation som till stor del beror på låg inhemsk efterfrågan och billig import. Deflationen får till följd att hushållens sparande blir för stort och att ekonomin därmed stagnerar. Nuvarande regering har dock introducerat relativt omfattande reformer för att avveckla de osäkra lånen i banksektorn, stärka konkurrenskraften genom satsningar på forskning, riktade skattesänkningar för små och medelstora företag samt utförsäljningar av offentlig verksamhet. På kort sikt kan dessa åtgärder leda till ökad arbetslöshet men de flesta bedömarna anser att på lite är detta vad behöver. återstår att se hur framgångsrik den japanska regeringen kommer att vara i genomförandet av de föreslagna reformerna. 5.2 Den svenska konjunkturutvecklingen I regeringens budgetproposition förutspåddes tillväxten i bli 2003. kritiserade då i sin budgetmotion regeringen för att vara alltför optimistisk.