ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02K227 · 2003-10-07 00:00:00 — Försök med kommunalt vårdnadsbidrag begär att regeringen lägger fram förslag till särskild lagstiftning som möjliggör att några kommuner på försök får införa kommunalt vårdnadsbidrag i enlighet med vad som anförs i motionen. I samband med höstens folkomröstning om euron genomfördes också ett antal lokala folkomröstningar. Kommuninvånarna i röstade ja till ett ekonomiskt alternativ för de föräldrar som själva vill sköta barnomsorgen. Redan i samband med valet folkomröstade invånarna i och om att på försök införa kommunalt vårdnadsbidrag till de föräldrar som väljer att själva sköta sin barnomsorg. En majoritet av invånarna i och röstade för detta. Det finns alltså all anledning att låta , och på försök få införa ett kommunalt vårdnadsbidrag. Självfallet måste även ytterligare kommuner som så önskar få delta i försöket. Det bästa sättet att få människor att känna och ta ansvar är att ge möjligheter till att de själva kan försörja sig och sin familj. Det är också nödvändigt att ge familjerna full frihet att själva besluta i för den enskilda familjen viktiga frågor, som till exempel vem som tar hand om barnen. Eftersom alla människor är unika och har olika behov måste möjligheterna för familjerna att själva bestämma vem som tar hand om barnen göras till en reell valmöjlighet. styrs barnfamiljernas val till stor del av politiska beslut, vilket innebär att starkt skattesubventionerade barnomsorgsformer dominerar. Den röd-gröna riksdagsmajoritetens beslut om maxtaxa var ett erbjudande som kommunalpolitikerna har haft mycket svårt att avstå ifrån. Trots detta vet vi att många familjer skulle vilja välja något annat om familjeekonomisk neutralitet rådde mellan olika former av barnomsorg. Diskussioner om hur ett neutralt stöd till barnfamiljerna skall utformas präglas ofta av ideologiska förtecken. Alla säger sig dock i grunden vilja barnens bästa. En självklar utgångspunkt borde då vara att det är föräldrarna som i de allra flesta fall vet vad som är bäst för just deras barn. Det vore intressant och för fortsatt familjepolitisk debatt berikande om vi i verkligheten kunde få se hur rätten för en kommun att införa kommunalt vårdnadsbidrag för barn skulle påverka till exempel föräldrarnas val, efterfrågan av olika typer av barnomsorg, familjernas försörjningsförmåga och förvärvsfrekvens. En möjlighet att införa ett kommunalt vårdnadsbidrag bör enligt min mening i ett första skede vända sig till föräldrar med barn i åldrarna och avse en försöksverksamhet i ett antal kommuner, däribland , och .
mot · GR02K228 · 2003-10-07 00:00:00 — Kommuners rätt att fördela barnomsorgssubventioner begär att regeringen lägger fram förslag om en lag angående försöksverksamhet som ger några kommuner rätt att fördela de kommunala medlen till barnomsorgen på ett sådant sätt att det kommer alla småbarnsföräldrar till del, oavsett omsorgsform, och därmed leder till ökad valfrihet. har på initiativ av enskilda föräldrar framgångsrika namninsamlingar genomförts i ett flertal kommuner. Kravet har handlat om att få till stånd en folkomröstning i kommunen om att införa ett ekonomiskt alternativ för de föräldrar som själva vill sköta sin barnomsorg under småbarnsåren. I tre kommuner, , och , har folkomröstningar redan ägt rum. I röstade av invånarna ja, i och i . Namninsamlingarna är ett utlopp för den frustration många föräldrar känner över att deras val av barnomsorg inte erkänns som bidragsberättigat av vare sig stat eller kommun. Utslaget i folkomröstningarna är ett mycket tydligt krav på större valfrihet för både enskilda och kommuner. Under föregående riksdagsår har gjort ett tydligt uttalande till regeringen om större valfrihet inom barnomsorgen. I uttalandet sägs bland annat att valfrihet innebär också en möjlighet för dem som vill att i större utsträckning vara hemma med sina barn. Folkomröstningarna, namninsamlingarna och riksdagsmajoritetens tydliga uttalande borde uppfordra regeringen till handling. Kommunerna är bakbundna av den nuvarande lagstiftningen som inte tillåter att en kommun utan stöd i lag eller författning lämnar understöd till enskilda personer. finns den så kallade likställighetsprincipen som gäller för all verksamhet. Den innebär att alla kommuninvånare skall behandlas likvärdigt. Dessa två bestämmelser kolliderar uppenbarligen med varandra. Den kommunala självstyrelsen har beskurits allt mer. Ett frikommunförsök av den modell vi förespråkar skulle därför välkomnas även av många kommunpolitiker. Vi anser att det är rimligt att kommunerna skall kunna fördela sina egna medel på ett rättvist sätt så att det kommer alla barnfamiljer till del, oavsett vilken typ av barnomsorg föräldrarna valt för sina barn. Därför kräver vi att en försöksverksamhet med denna inriktning genomförs i några kommuner. Regeringens motivering till att avslå liknande förslag har varit att det skulle äventyra den generella välfärden. Vi är av motsatt uppfattning. Generell välfärd ska definitionsmässigt omfatta alla. Om föräldrar som så önskar med hjälp av kommunala medel får möjlighet att förlänga föräldraledigheten något eller ger det en vinst för alla. För de direkt berörda föräldrarna därför att deras val respekteras, för övriga barn och föräldrar därför att trycket på småbarnsavdelningarna minskar och barngrupperna därmed blir mindre. En försöksverksamhet skulle ge tydliga indikationer både på föräldrarnas intresse och på vilken påverkan ett sådant system får på den kommunala ekonomin i stort. Försöksverksamheten ska självfallet bli föremål för utvärdering.
mot · GR02K229 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en fördjupad demokrati i län. län är ett i miniatyr. I länet finns kommuner med olika förutsättningar. Det är viktigt att den mångfald som finns tas tillvara samt att de problem som finns löses. Det gäller för vårt län att det skapas förutsättningar så att de människor som bor och lever här är delaktiga i de beslut som formar deras levnadsmiljö. För vårt län, som för i övrigt, krävs det lösningar för att fortsättningsvis kraftsamla för länets positiva utveckling. Det moderna samhället är inte betjänt av konstlade gränser när det gäller gemensamma frågor som påverkar sysselsättning, kommunikationer, sjukvård, boendemiljöer etc. Det gäller för vårt län att det finns möjligheter att arbeta över och mellan kommungränser. Människorna i vårt län rör sig i hela vårt område som även omfattar hela . Det fördjupade samarbete, som i län påbörjats mellan och länets kommuner i en organisation kallad C- framåt, är ett led i en strävan att forma länet till en för medborgarna positiv utveckling. Men är detta bara en halvhjärtad organisation då medborgarna i länet inte är direkt involverade ens i valet till C-framåt-fullmäktige. Ledamöterna är valda ur och av respektive fullmäktige i länet. I länet finns även med egen styrelse och en landshövding tillsatt av regeringen. En fungerande demokrati handlar om att alla människor skall vara delaktiga och ansvariga för gemensamma angelägenheter. Det krävs en radikal decentralisering av samhällets funktioner. roll och landshövdingsämbetet bör i nuvarande form avvecklas samt roll ses över. Kommunerna bör bli reellt självständiga och de regionala organen bör vara direktvalda av folket.
mot · GR02K231 · 2003-10-07 00:00:00 — Studerandes möjlighet till valbarhet på tidigare mantalsskrivningsort tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning av studerandes möjligheter att vara valbara på sin tidigare mantalsskrivningsort. Ungdomar bör uppmuntras att studera vidare efter grundskola och gymnasium. Sådana vidare studier kräver ofta en flytt från hemkommunen till den ort där studierna ska bedrivas. För demokratins utveckling är det viktigt att unga människor kan arbeta politiskt i partier och att de kan ställa upp för val till t ex fullmäktigeförsamling också . Det är i många fall omöjligt att kombinera studier med politiska uppdrag i den gamla hemkommunen eftersom mantalsskrivningsregler i kombination med regler för t ex bostadsbidrag inte är förenliga med att ha politiska uppdrag i kommun eller landsting på den gamla hemorten. Ett sätt att underlätta för studerande att kombinera studier med demokratiskt politiskt arbete är att t ex ändra i reglerna för valbarhet. En möjlighet skulle kunna vara att medge undantag i reglerna så att studerande på halvtid eller mer, under studierna ska kunna vara valbara på den ort den studerande tidigare bott och varit mantalsskriven . bör därför besluta att ge regeringen i uppdrag att utreda hur studerande skall kunna kombinera studier med valbarhet på sin tidigare mantalsskrivningsort.
mot · GR02K232 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta bort kravet medborgarskap för att bli statsråd. Regeringsformen ställde krav på svenskt medborgarskap från födseln för att kunna utses till statsråd i . I samma regeringsform deklarerades även andra regler avseende statsråden, exempelvis hur gamla de skulle vara, hur nära relationer statsråden fick ha till varandra med mera. Alla dessa krav avskaffades emellertid i och med reviderade regeringsform, men en något märklig regel avseende statsråden kvarstår om än i något annorlunda utformning. Det är att för att kunna utses till statsråd i måste man ha varit svensk medborgare . Vi har svårt att förstå vad en persons kunskaper, förtroende och lämplighet som statsråd har att göra med hur länge personen i fråga har varit svensk medborgare. I är det, som bekant, statsministern som utser statsråden. Vi anser att statsministern ska kunna välja de statsråd han eller hon anser vara bäst lämpade utan hänsyn till hur länge de har varit svenska medborgare. Därför tycker vi att kravet medborgarskap för att bli statsråd skall tas bort.
mot · GR02K233 · 2003-10-07 00:00:00 — Villkor för registrering av partibeteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förtydligande av vallagens villkor för registrering av partibeteckning. Villkoren för att den centrala valmyndigheten skall registrera en partibeteckning framgår av 5 kap. 6 § vallagen. Villkoret under punkt 2 i denna paragraf lyder: Partiet är inte en underavdelning av en politisk sammanslutning. Motivet för detta villkor torde vara att förhindra att till exempel ett partidistrikt eller en lokalorganisation inom ett parti som verkar på nationell nivå registreras som partibeteckning. Mot detta finns inget att invända, men villkorets formulering skulle kunna tolkas som att ett svenskt parti som är medlem av en politisk sammanslutning på internationell nivå inte skulle kunna registrera sin partibeteckning för deltagande i svenska val. Ett exempel på ett svenskt parti vars registrering tycks kunna ifrågasättas på denna grund är Rättvisepartiet Socialisterna, svensk sektion av , , en organisation som åtminstone ibland har beskrivits som ett världsparti av sina anhängare. kan det kanske uppstå flera fall där vallagens formulering innebär komplikationer. EU har beslutat införa regler för registrering och finansiering av europeiska politiska partier. Sådana kan vara löst sammanhållna allianser av nationella politiska partier, men också byggas upp som partiorganisationer på EU-nivå med individuellt medlemskap. En nationell avdelning av ett sådant Europaparti skulle rimligen vara en underavdelning av en politisk sammanslutning och därmed förhindrad att registrera sin partibeteckning. Enligt vår mening bör vallagen på denna punkt förtydligas så att inte svenska partiers internationella organisering förhindrar att de kan registrera sin partibeteckning. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening.
mot · GR02K234 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra en förändring i vallagen så att rösträtten infaller det år en person fyller 18. infaller rösträtten den dag en person fyller . har vi en situation där nästan alla ungdomar går i gymnasiet och snarare identifierar sig med sin årskull än sin ålder. För den som är född sent innebär det att han eller hon inte får dela erfarenheten av sin första valdag med årskamraterna utan får vänta till. Det känns för många orättvist och minskar kanske också deras demokratiska engagemang. Det vore därför på många sätt mer naturligt att tillåta deltagande i allmänna val för alla som fyller det år valet genomförs.
mot · GR02K235 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett avskaffande av spärrarna i personvalssystemet. 1996 genomfördes personval i samtliga val i , inklusive valet till . Genom en kompromiss kunde i stor enighet anta en ny vallag som skulle ge väljarna större inflytande över sammansättningen av samt landstingens och kommunernas beslutande församlingar. Modellen innebar ökat personvalsinslag inom ramen för listvalssystemet. Detta befästes också genom den grundlagsändring som genomförts 1995, där det slogs fast att valet sker genom röstning på parti med möjlighet för väljarna att avge särskild personröst. Valen 1998 och 2002 har tyvärr bekräftat att den införda modellen lider av ett antal problem, som tar sig uttryck i att andelen som kryssat kandidater och markerat preferens legat lågt i förhållande till det totala antalet röstande. Mot bakgrund av det bör systemet bli föremål för reformer. Valsystemet innebär att väljarna får markera ett namn de vill personrösta på i samband med att de väljer en partivalsedel. För att personrösten skall påverka listordningen måste ett namn samla personröster i riksdagsvalet och i landstings- och kommunvalen av partiets samlade röstetal. Bland de kandidater som passerat spärrgränsen sker en enkel rangordning baserad på röstetal. Tyvärr finns det ett antal problem med det nuvarande systemet. Spärreglerna är så högt satta att de närmast omöjliggör genomslag i de stora valkretsarna. I de utredningar som gjorts av personvalssystemet konstateras att framför allt Socialdemokraterna och har så stora röstetal i exempelvis , att det är ytterligt svårt att få röster nog för att förändra listordningen i dessa partier. Av i var det 1998 endast , på första plats, som fick nog med röster för att bli personvald. Om väljarna skall styra de valda församlingarnas sammansättning, bör spärrarna i personvalet helt tas bort. Förändringen bör ske under innevarande mandatperiod, så att valet kan ske helt enligt de nya principerna.
mot · GR02K236 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om insatser för att öka det generella valdeltagandet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om särskilda insatser för att öka valdeltagandet i befolkningsgrupper med lågt valdeltagande. Demokratin är beroende av valdeltagande och att människor finner det meningsfullt att rösta. Ett demokratiskt samhälle är inte en gång för alla givet utan behöver ständigt vinnas för nya generationer. En demokrati är en levande process där så många som möjligt bör vara delaktiga. Visserligen handlar en demokrati om så mycket mer än ett styrelsesätt för samhällsstrukturen. Demokrati innefattar också ett förhållningssätt där vissa värderingar utgör grunden och genomsyrar vardagen. Likväl är deltagande i valen en tydlig värdemätare på demokratins förankring i folklagren. Utvecklingen av valdeltagandet under de senaste drygt 30 åren är onekligen alarmerande. har valdeltagandet enligt sjunkit från bland männen och bland kvinnorna till vid val hos båda könen. Bland förstagångsväljarna har valdeltagandet sjunkit från av kvinnorna och av männen år av kvinnorna och av männen 2002. I de kommunala valen till kommunfullmäktige och där utländska medborgare har rösträtt har valdeltagandet bland dem sjunkit från hos båda könen av kvinnorna och av männen 2002. De utländska medborgarnas redan låga valdeltagande har sålunda blivit ännu lägre. Socioekonomiska beräkningar visar att valdeltagandet framför allt sjunkit bland arbetare och studerande. Ju högre inkomst en väljare hade 2002 desto större var benägenheten att rösta i valet . I en undersökning från stad efter kommunfullmäktigevalet konstaterades att arbetslöshet är den faktor som enskilt väger tyngst för personer som inte utnyttjar sin rösträtt. Det är oerhört alarmerande när det visar sig att de som saknar arbete och därmed står utanför arbetsmarknaden och i någon mån även samhällets övriga trygghet och gemenskap väljer att också ställa sig utanför demokratin. Det bådar inte gott för framtiden. Det är oroande att fler och fler vänder demokratin ryggen. Utvecklingen signalerar tydligt att alltfler upplever ett utanförskap som gör att de medvetet ställer sig utanför demokratin när de avstår från att rösta. Det innebär att den representativa demokratins legitimitet i hög grad är hotad. Det bidrar i sin tur till en grogrund för antidemokratiska, extrema och utomparlamentariska strömningar i samhället. Det är allvarligt. Åtgärder behöver vidtas för att stävja utvecklingen och i stället uppnå ett högre valdeltagande. De utredningar som gjorts och initiativ som vidtagits, av vilka flera varit högst lovvärda, har uppenbarligen inte lett till önskat resultat.
mot · GR02K237 · 2003-10-07 00:00:00 — beslutar att ta bort riksdagsledamöternas särskilda kostnadsersättning. ledamöter har en månatlig särskild kostnadsersättning. har ersättningsbeloppet drastiskt minskats i takt med att tagit över alltfler av de kostnader som ledamöterna har till följd av uppdraget. erhåller varje ledamot en ersättning på . Beloppet ska bland annat täcka kostnader för porto, telefon och konferenser. Denna ordning vållar många problem. Ledamöterna får i sin privata deklaration göra avdrag för kostnader i uppdraget. Återstoden av beloppet beskattas som en inkomst. Många ledamöter har avsevärda kostnader. För andra blir beloppet en behaglig extra inkomst , visserligen beskattad men ändå. Det är märkligt att riksdagsledamöternas kostnader på detta sätt ska överprövas av skattemyndigheten. Gångna års ojämna bedömningar från skattemyndigheterna har orsakat att ledamöter fått olika behandling och också underlättat för ledamöter som haft oärligt uppsåt. Ett sådant system rimmar illa med allmän rättskänsla och god etik. Det vore därför rimligt att den särskilda kostnadsersättningen helt togs bort. ska självklart betala kostnader i uppdraget som porto och telefon. Ett system där direkt står för dessa och andra kostnader i uppdraget vore därför mer rimligt.
mot · GR02K238 · 2003-10-07 00:00:00 — Införandet av elektroniska lås till kontorsutrymmen i uppdrar åt riksdagsstyrelsen att låta införa elektroniska lås till samtliga kontorsutrymmen i byggnader. Säkerhetsfrågor kring har aktualiserats på olika sätt. Det är angeläget att riksdagsledamöter och tjänstemän kan känna säkerhet vad gäller förvaring av personlig egendom och handlingar på arbetsplatsen. Den nuvarande ordningen med reguljära låsanordningar kan inte anses tillfredsställande, då den inte möjliggör en efterhandskontroll av in- och utpassering av rummen. Därför bör besluta att införa elektroniska lås till samtliga ledamots- och tjänstemannarum i byggnader.
mot · GR02K239 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning om ett införande av enmansvalkretsar vid val till . En viktig fråga för demokratin är hur valsystemet ser ut. hade vi enmansvalkretsar i . I varje valkrets utsåg väljarna en riksdagsledamot. Den som fick flest röster var vald. har vi haft så kallade proportionella val, alltså med flera mandat per valkrets. Det har resulterat i partilistor med många, för väljarna, okända namn och stora valkretsar. Riksdagsledamöterna har därmed varit mer beroende av hur högt på partilistan de hamnar, än hur god kontakt de har med väljarna. De olika partiorganisationerna bestämmer i sina interna processer rangordningen vad gäller riksdagsplatserna, långt över väljarnas huvuden. Resultatet har blivit att alldeles för få svenska väljare känner till namnen på riksdagsledamöterna i den valkrets man bor. Därför måste systemet ändras. bör införa enmansvalkretsar i riksdagsvalet, så att den kandidat som blir vald faktiskt i första hand är ansvarig inför valmanskåren i sin valkrets. Det är de lokala väljarna och endast dessa som skall avgöra om han eller hon skall bli vald eller ej. Personvalet måste ges ett fullständigt genomslag. I praktiskt taget alla brittiska underhusval har det funnits valkretsar som gått emot strömmen. I dessa har väljarna valt att byta ut en sittande ledamot från det parti som ökade sin totala rösteandel, mot en stark lokal kandidat från den förlorande sidan. Det visar att systemet fungerar i och det bör också kunna fungera i . Enmansvalkretsar stärker den enskilde parlamentarikerns ställning och tydliggör hans eller hennes ansvar inför väljarna. Därför bör regeringen ta initiativ till en utredning om införandet av enmansvalkretsar i , med målet att de skall kunna implementeras till valet .
mot · GR02K240 · 2003-10-07 00:00:00 — beslutar om sådan ändring av grundlagen att statschefen och övriga medlemmar i den kungliga familjen erhåller religionsfrihet på samma villkor som rikets övriga invånare. I gäller religionsfrihet sedan ett femtiotal år. Denna religionsfrihet omfattar dock inte alla medborgare. Statschefen är undantagen. Kungafamiljen är enligt rikets grundlag hänvisad till att tillhöra en specifik trosuppfattning. I successionsordningen (SFS 1810:926), som är en av fyra grundlagar, föreskrivs i 4 §: Såsom 2 § regeringsform uttryckligen stadgar, att Konung alltid skall vara av den rena evangeliska läran, sådan som den, uti den oförändrade Augsburgiska bekännelsen, samt mötes beslut av , antagen och förklarad är, sålunda skola ock prinsar och prinsessor av det kungliga huset uppfödas i samma lära och inom riket. Den av kungliga familjen som ej sig till samma lära bekänner, vare från all successionsrätt utesluten. Den som av egen och fri vilja väljer en annan trosuppfattning än den stadgade fråntas således rätten att ärva tronen. Hotet om förlorad successionsrätt är en stark inskränkning av den kungliga familjens religionsfrihet. I andra länder, till exempel vårt grannland , saknas motsvarande inskränkning i statschefens, i deras fall presidentens, åsikts- och trosfrihet. I grundlag sägs inget om att statschefen bör eller skall tillhöra någon särskild religion eller kyrka. I den finländska grundlagen 11 § föreskrivs: Var och en har religions- och samvetsfrihet. Till religions- och samvetsfriheten hör rätten att bekänna sig till och utöva en religion, rätten att ge uttryck för sin övertygelse och rätten att höra till eller inte höra till ett religiöst samfund. Ingen är skyldig att mot sin övertygelse ta del i religionsutövning. I gäller därmed religionsfriheten alla invånare till skillnad från i . Den svenska inskränkningen i den kungliga familjens religionsfrihet är knappast rimlig i ett modernt demokratiskt samhälle utan ter sig mer som en kvarleva från en föråldrad till då religiös enhet påstods råda. Det är dags att låta regenten och övriga i den kungliga familjen omfattas av religionsfriheten. Grundlagen bör därför ändras.