mot · GR02K10 · 2003-10-17 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:13 Europeiska konventet om EU:s framtid Vår utgångspunkt är att skall vara en fullvärdig medlem i Europeiska unionen. Den europeiska integrationen som inleddes efter krig och förtryck har omvandlat till frihetens, fredens och välståndets kontinent. Denna integration utsträcks nu till . EU-samarbetet är i grunden mellanstatligt med ett gemensamt och överstatligt beslutsfattande på de områden som medlemsländerna beslutat. Det skall främst fokusera på den enskildes fria rörlighet över gränserna, en dynamisk ekonomi som är öppen mot omvärlden, gränsöverskridande miljöproblem och kampen mot internationell brottslighet. Beslut blir inte bättre för att de fattas på EU-nivå. Däremot behövs inom olika områden beslut som är gemensamma på europeisk nivå. lägger fast position inför de förhandlingar om EU:s konstitutionella fördrag som regeringen genomför. Positionen skall vara tydlig så att den intresserade medborgaren kan värdera de kompromisser med andra länder som blir nödvändiga. (kompetens) skall tydligt anges i fördraget. Vi välkomnar förslaget att de nationella parlamenten stärks i sin roll att kontrollera principen om subsidiaritet och anser att skall kunna vända sig direkt till för att begära prövning av denna princip. Det är medlemsländerna som avgör EU:s beslutsformer. Förslaget om den s.k. passerellen innebär att frågan om enhällighet eller kvalificerad majoritet delegeras till ett EU-organ, vilket är fel. Förslaget om passerellen avvisas. Unionsrätten har företräde före nationell rätt men inte framför ett medlemslands konstitutionella traditioner. Det bör tydliggöras ytterligare genom hänvisningar i relevant fördragsartikel. Vi välkomnar att EU får en starkare roll i att stödja medlemsländerna i kampen mot grov internationell brottslighet. Förstärkningen av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken välkomnas också, men vi anser att detta samarbete skulle kunna gå längre. Konventets slutsats att det är medlemsländerna som och ansvarar för den ekonomiska politiken och att EU inte skall få ansvar för socialpolitik och transfereringar är av grundläggande betydelse. Unionens beslutsfattande skall bygga på maktdelning mellan unionens institutioner, vilket garanterar demokratiskt inflytande och kontroll. Förslaget om institutionalisering av (toppmötet) och om en vald ordförande för detta avvisas. Varje medlemsland skall ha en kommissionär med rösträtt. Det fleråriga finansiella perspektivet och de sunda budgetprinciperna ger unionen en stram ekonomi. EU skall inte ha beskattningsrätt utan finansieras av en medlemsavgift vars tak beslutas av de nationella parlamenten. Harmonisering av nationella skatter för den inre marknadens funktionssätt skall beslutas med enhällighet. Vi anser att EU skall ha en gemensam invandrings- och asylpolitik som svarar mot högt ställda humanitära krav och öppenhet mot omvärlden. Det är glädjande att unionen sätter målet att avskaffa alla restriktioner för internationell handel. Beslut om handelsavtal inom tjänstesektorerna bör fattas med kvalificerad majoritet, vilket redan sker för varuhandel. 3 Förslag till riksdagsbeslut 5 4 Inför regeringskonferensen 8 4.1 Våra utgångspunkter 8 4.2 Vår syn på konventet som arbetsmetod 10 4.3 betydelse för den demokratiska processen 11 5 Våra ståndpunkter 12 5.1 Unionens struktur 13 5.2 Unionens värden och mål 13 5.3 Grundläggande rättigheter 14 5.4 Unionens befogenheter, grundläggande principer 14 5.7 Institutionella frågor 18 5.8 De nationella parlamentens roll 23 5.9 Instrument och beslutsprocedurer 24 5.10 Öppenhet och demokrati 25 5.11 Medlemskap i unionen 25 6 Förslag som rör olika politikområden 26 6.1 Unionens finanser 26 6.2 Samordning av den ekonomiska politiken 26 6.3 Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa 27 6.4 Asyl, migration och gränskontroll 28 6.5 Civilrättsligt arbete 29 6.6 Operativt samarbete och polissamarbete 29 6.7 Straffrättsligt samarbete och åklagarsamarbete 30 6.8 Unionens yttre åtgärder 32 6.9 Den gemensamma handelspolitiken 33 6.10 Samarbete med tredje land 34 6.12 Internationella avtal 35 6.13 Förbindelser med internationella organisationer och tredje land 35 6.15 Förslag om inre marknaden 36 6.17 Arbetsmarknadsfrågor och sociala frågor 37 6.19 Hälso- och sjukvård 38 6.21 Jordbruks- och fiskepolitiken 39 6.27 Tjänster av allmänt ekonomiskt intresse 41 7 Konstitutionella överväganden 42 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall vara en fullvärdig medlem av Europeiska unionen och delta i samarbetets alla delar utan undantag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs EU och om den begränsade statsmaktens princip. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om EU:s sex huvuduppgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om regeringens skyldighet att aktivt driva ståndpunkter under regeringskonferensen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU inte själv kan utöka sin kompetens. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall motsätta sig förslaget om att institutionalisera samt om att inrätta en vald ordförande för det. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU inte skall bli en transfereringsunion. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en koncentration i beskrivningen av unionens värden och mål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att begränsa omfattningen av EU:s skydd för grundläggande rättigheter till de områden där EU har kompetens. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbättrad kontroll av subsidaritetsprincipen genom möjlighet till domstolsprövning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förtydligandet av principen om att unionsrättens företräde framför nationell rätt endast gäller under förutsättning att hänsyn tas till medlemsstaternas konstitutionella traditioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en tydligare avgränsning av unionens befogenhetskategorier. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om EU och maktdelning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud för Europeiska rådets ordförande att inneha två uppdrag inom EU . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rotation av ordförandeskap för ministerrådet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av den s.k. passerellen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kommissionens sammansättning och att det skall finnas en kommissionär med rösträtt per medlemsstat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utrikesminister för unionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad öppenhet och meddelarfrihet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om medborgarinitiativ. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det finansiella perspektivet och att unionen ej skall ha beskattningsrätt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det är medlemsstaterna som ansvarar för den ekonomiska politiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte skall ges mandat att ta fram strategiska riktlinjer på området för frihet, säkerhet och rättvisa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om högt ställda humanitära krav för den gemensamma asyl- och invandringspolitiken samt ett modernt regelverk för arbetskraftsinvandring. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avvisa förslaget om inrättandet av en ständig kommitté för att understödja det operativa samarbetet inom området för frihet, säkerhet och rättvisa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förebyggandet av brott är en nationell angelägenhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU inte skall ha en egen åklagarmyndighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utformningen av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förstärkningen av den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU skall verka för frihandel och avkaffande av skydd för statliga monopol inom området för den gemensamma handelspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av en solidaritetsklausul. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU inte skall ha kompetens för sociala frågor och arbetsmarknadspolitik samt avskaffandet av den sociala dialogen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det är medlemsstaterna som ansvarar för folkhälsopolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om patienters rätt att söka vård över nationsgränserna respektive vårdtjänstproducenters fria etableringsrätt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en reformering av den gemensamma jordbruks- och fiskepolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om EU:s framtida miljöpolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av offentliga monopol. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU inte skall ha någon kompetens vad gäller rymdpolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU inte skall ha någon kompetens vad gäller industripolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU inte skall ha någon kompetens vad gäller kulturpolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU inte skall ha någon kompetens vad gäller idrottsfrågor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av offentliga monopol och tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett tydliggörande av förhållandet mellan artiklarna 5.1, 7.3 respektive 10 i förslaget till konstitutionellt fördrag Den europeiska integrationen har framgångsrikt förvandlat till en frihetens och demokratins kontinent. Det är en fantastisk förändring av som skett under drygt . De krav som det europeiska samarbetet ställer på sina medlemmar och på kandidater till medlemskap har lagt grunden för en snabb utveckling av demokratiska system och marknadsekonomi, respekt för mänskliga fri- och rättigheter och rättsstatens principer. Den öppna ekonomin och den inre marknaden bidrar till ekonomisk tillväxt och ökad välfärd i hela . kännetecknas av en fred och säkerhet som tidigare generationer inte har kunnat föreställa sig. För är fördelarna med medlemskapet tydliga. Vi har ett inflytande i gemensamma europeiska frågor som vi tidigare inte hade. Demokratin och samarbetet har fått en räckvidd in i frågor där demokratin tidigare på grund av nationalstatens begränsningar inte räckte. Det gäller till exempel miljöfrågor och den gemensamma säkerheten på vår egen kontinent. Den inre marknaden har lett till ökad handel och tillväxt och därmed bidragit till utvecklingen av svenskt välstånd. Tack vare den gemensamma marknaden har fler arbetstillfällen och företag kunnat skapas. Genom ökad konkurrens och mer handel har svenska konsumenter ett större utbud av varor och tjänster till lägre priser än vad som annars varit fallet. Detta gäller bland annat livsmedel. Miljöutsläppen i vår omvärld har minskat som förutsättningarna för att slå vakt om vad gäller både biologisk mångfald och säkerhet mot oljeutsläpp har ökat. Medlemskapet har bidragit till en ökad stabilitet i de offentliga finanserna genom stramare och trovärdigt regelverk samt en oberoende riksbank. Det har bland annat tagit sig uttryck i låg inflation och väsentligt lägre räntor än vi har varit vana vid. Medborgare i har fått nya möjligheter att resa, arbeta och studera i på ett sätt som tidigare generationer har saknat. Utvidgningen av EU och Nato till de baltiska länderna och har gett ökad säkerhet och stabilitet i vår del av världen. Våra grannländer på andra sidan har utvecklats till demokratier och rättsstater med en öppen ekonomi och respekt för den enskilda människan. Vi lever i en del av världen som är tryggare och säkrare än . I takt med att EU växer och om får 10 nya medlemsstater är det viktigt att säkerställa att ett utvidgat EU kan fungera effektivt och bidra till ett ökat samarbete över gränserna i kombination med en tydlig demokratisk kontroll av de beslut som fattas gemensamt. Lika viktigt är det att säkerställa att en fortsatt utvidgning kan ske utan att förmågan till att leva upp till de gemensamma syftena riskeras. Moderata samlingspartiet vill att skall vara en fullvärdig medlem i den Europeiska unionen. Det innebär att vi anser att skall delta i samarbetets alla olika delar utan undantag och med full delaktighet och fullt ansvar för det gemensamma fortsatta utveckling. Vår utgångspunkt är att EU-samarbetet i grunden skall präglas av mellanstatlighet med ett gemensamt och överstatligt beslutsfattande på de områden där man så beslutar. Det innebär att EU endast har de befogenheter som medlemsstaterna avstått till unionen genom det grundläggande fördraget. EU har ingen egen kompetens och ingen annan kompetens än den som medlemsstaterna gemensamt tilldelar unionen. Samarbetet skall bygga på principen om den begränsade statsmakten vilket innebär att EU skall fokusera på de uppgifter som bäst utförs på europeisk nivå och undvika att ta på sig uppgifter som med fördel kan utföras av det civila samhället, marknaden eller på nationell eller lokal politisk nivå. EU måste effektivt och med demokratisk legitimitet kunna fatta och genomföra de beslut som skall vara gemensamma och som medborgarna önskar. EU:s maktutövning skall bygga på de kompetenser som medlemsstaterna tillsammans överlåtit för gemensamt beslutsfattande. Maktutövningen skall vara väl kontrollerad genom maktdelning och offentlig insyn. På de områden där EU har kompetens skall EU kunna agera starkt och effektivt. För att kunna uppfylla de utmaningar som vi anser är gemensamma skall samarbetet och det gemensamma beslutsfattandet fokusera på följande sex huvuduppgifter: Arbetet med att utvidga den inre marknaden till nya områden, som olika former av välfärdstjänster, kommunikationer, bank och försäkringstjänster med mera skall kunna drivas vidare. EU måste åstadkomma snabbare avregleringar vad gäller nationella el- och gasmarknader, men även i fråga om tele-, post- och järnvägstrafik. EU måste bli en öppen marknad gentemot omvärlden i enlighet med WTO:s principer. Tullar och andra gränshinder skall tas bort. Arbetet med att avveckla subventioner till industri och jordbruk måste fortsätta. Överdrivna regleringar inom EU måste tas bort. En generell regelrevision bör genomföras i detta syfte. Konkurrensreglerna bör skärpas så att de skapar goda förutsättningar för ett dynamiskt och konkurrenskraftigt . Euron är EU:s gemensamma valuta. För att hävda dess värde krävs det att medlemsstaterna för en sådan politik att den ekonomiska stabiliteten i hela euroområdet kan upprätthållas. krav på finansiell disciplin och sunda statsfinanser måste kunna upprätthållas. Den gemensamma valutan gör det angeläget att konkurrensen skärps på andra områden. Medlemsstaterna ansvarar för den ekonomiska politiken. Euron leder inte till krav på en harmonisering av ekonomisk politik utan leder snarare till olika krav på de enskilda ländernas politik och ökade förutsättningar för institutionell konkurrens. Det är en grundläggande rättighet att kunna resa fritt och bosätta sig var som helst inom EU. Det är också naturligt att EU tar på sig ansvaret för att utforma gemensamma invandringsregler och en gemensam flykting- och asylpolitik. Det fordrar att medlemsstaterna har öppna arbetsmarknader som inte stänger ute arbetssökande och skapar en hög arbetslöshet samt en human och generös inställning till människor som söker sin tillflyktsort inom unionens gränser. 4.Kampen mot den organiserade och internationella brottsligheten och mot terrorism Det är angeläget att EU får bättre förutsättningar till gemensamma insatser så att kampen mot den organiserade brottsligheten och mot terrorismen kan förstärkas. Rättssäkerheten måste stärkas och de gemensamma besluten vad gäller rättsliga frågor bör tas på samma sätt som övriga EU-beslut. Luftföroreningarna måste minskas med gemensamma insatser. Handeln med utsläppsrätter bidrar till en gemensam politik med gradvis minskande utsläpp. Det är viktigt att EU underlättar för medlemsländerna att uppfylla den överenskommelse om neddragning av koldioxidutsläpp som har gjorts (Kyoto-protokollet). EU bör medverka till att kärnkraft kan användas under säkra och miljömässigt uthålliga former. Havens mångfald och skydd mot utsläpp måste värnas genom gemensamma insatser när det gäller till exempel fiskekvoter och regler för sjöfart. Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken Det är viktigt att stärka EU som frihetens röst på den internationella scenen. I det längre perspektivet är det viktigt att EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik växer samman till en enda. Därmed kan samma mekanismer för de gemensamma besluten användas också på detta område. EU:s förmåga att förebygga och hantera kriser måste förbättras. 4.2 Vår syn på konventet som arbetsmetod Vi anser att konventet som arbetsmetod har fungerat väl. Det har skett under stor öppenhet och därmed också underlättat en diskussion inom hela EU. Till skillnad från tidigare förberedelser inför regeringskonferenser har konventet kunnat presentera resultatet av ett arbete som drivits under största möjliga öppenhet. Det förslag som presenterats av konventet har lagt en god grund för medlemsländernas diskussioner och för förankring av de förändringar som föreslås. Den öppenhet som konventet präglats av har varit en styrka och bidrar till att underlätta den process om medlemsstaternas ställningstaganden och den demokratiska förankringen i medlemsländerna som vidtar. 4.3 betydelse för den demokratiska processen Det arbete som redan har inletts med diskussioner både i medlemsstaterna och mellan EU:s stats- och regeringschefer är en avgörande del i den demokratiska process som kan leda till ett nytt konstitutionellt fördrag med förankring och legitimitet i medlemsländerna och bland folk. Av det skälet är det viktigt att varje fråga nu kan tas upp till diskussion och prövning likaväl som att det i slutändan måste vara ett ansvar för de nationella parlamenten att bedöma helheten. För att det nya fördraget skall få legitimitet i medlemsstaterna är det av stor vikt att medlemsstaternas ställningstaganden kring konventets olika förslag förankras i medlemsstaternas parlament. Det är när medlemsstaternas regeringar vänder sig till sina respektive parlament för att få förhandlingsmandat till regeringskonferensen som de nationella parlamenten får möjlighet att lämna sin syn på förslaget. Det är därför viktigt att regeringen noga följer mening vad gäller förslagets olika delar. Det gäller både de ställningstaganden som har gjort på förslag av det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet, och de ställningstaganden nu gör med anledning av regeringens skrivelse om konventets förslag till nytt konstitutionellt fördrag. Utgångspunkten för regeringens agerande i regeringsförhandlingarna bör till dess har behandlat skrivelsen vara de ställningstaganden som har gjorts i . När väl har tagit ställning till regeringens förslag i den nu aktuella skrivelsen är det för demokratins trovärdighet och för förtroendet för regeringen som företrädare för i förhandlingarna av avgörande vikt att regeringen aktivt driver ståndpunkter vid dessa. Annars riskerar regeringen, genom passivitet eller genom att till och med driva en uppfattning i strid med , att urholka medborgarnas förtroende för demokratin och Europasamarbetets demokratiska legitimitet. Inför konventets arbete valde regeringen att tona ned dess betydelse med hänvisning till att det i slutändan är regeringskonferensen som kommer att fatta alla beslut. när regeringskonferensen väl har inletts hävdar regeringen emellertid att konventsförslaget är en kompromiss som var svår att nå och att det är riskabelt att bryta upp den och att regeringen därför inte har några egentliga invändningar mot förslaget. Genom att tona ner konventets betydelse och genom att inte driva uppfattning i de frågor som har varit aktuella har regeringen försämrat positioner inför regeringskonferensen. Det är i detta perspektiv anmärkningsvärt att den enda ståndpunkt som regeringen har drivit är frågan om en vald ordförande för , en linje som regeringen lanserat utan förankring i och som den har drivit helt i strid med uppfattning. Regeringen kan inte få ett fritt mandat på basis av ställningstaganden utan den måste förpliktigas att driva de ställningstaganden som gör. De kompromisser som i de fortsatta förhandlingarna blir nödvändiga får diskuteras och förankras med partier i de former för samråd som gäller. Det faktum att regeringen är en minoritetsregering gör detta krav än viktigare. Vår bedömning är att mycket av det som föreslås i konventsförslaget är bra. Det konstitutionella fördraget ges med förslaget en sammanhållen struktur och tydlighet som underlättar för medborgarna att klargöra var ansvar finns att utkrävas och vem som är ansvarig. Vi välkomnar att förslaget ger EU en tydligare kompetensfördelning som det slås fast i fördraget att EU inte själv kan utöka sin kompetens utan endast kan agera på de områden där medlemsstaterna uttryckligen i fördraget har överlåtit kompetens (principen om tilldelade befogenheter). Vår övergripande utgångspunkt är att EU skall präglas av en mellanstatlighet i grunden med ett gemensamt och överstatligt beslutsfattande på de områden där man så beslutar. Vi anser att det är viktigt med en balans mellan unionens olika institutioner som garanterar största möjliga demokratiska inflytande och kontroll över de gemensamma beslut som fattas. anser vi att balansen mellan medlemsstaterna respektive balansen mellan unionens institutioner och medlemsstaterna är viktig för att klargöra vad som skall vara gemensamma frågor och vad som bör vara nationella. Vi ser mot den bakgrunden en stor risk i att institutionaliseras och att det inrättas en vald ordförande för det. Den föreslagna förändringen rubbar balansen mellan medlemsländerna och urholkar det likaberättigande som dagens rotationsprincip innebär. Det riskerar att gynna de större medlemsstaterna på de mindres bekostnad som det också riskerar att motverka de nya medlemsstaternas känsla av full delaktighet och kontroll över unionen. Balansen mellan rådet och unionens övriga institutioner förändras till fördel för förhandlingsspel och en politisering utanför demokratisk kontroll. Detta är än mer allvarligt eftersom den nuvarande skrivningen inte utesluter att en vald ordförande i har andra mandat inom EU. Vi anser att förslaget om att institutionalisera och införa en vald ordförande för det är fel. Konventsförslaget innehåller både formella och materiella förändringar. Till de förra hör frågor som rör maktbalansen inom unionen, d.v.s. de institutionella frågorna, och förslag som rör förhållandet och balansen mellan EU och medlemsstaterna, t.ex. olika beslutsregler och principen om EU-lagstiftningens företräde framför nationell rätt. Till de senare hör förslag rörande till exempel det rättsliga och inrikes samarbetet och den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.