mot · GR02K10 · 2003-10-17 00:00:00 — Regeringens utgångspunkt är att införandet av det nya målet territoriell sammanhållning kan medföra ytterligare anspråk på unionens budgetmedel. Regeringen saknar en tydlig definition av begreppet. Enligt regeringen är det önskvärt med en övergång från enhällighet till kvalificerad majoritet på detta område eftersom det troligtvis kommer att leda till en smidigare beslutsprocess. Däremot anser regeringen att frågan om ökat inflytande för kräver noggranna överväganden. Regeringen understryker att utformningen av strukturfondernas användning har betydelse särskilt för nettobetalande medlemsstater. Vi erinrar om Moderata samlingspartiets förslag till organisation av EU:s struktur- och regionalpolitik. Vi anser att det stöd som utgår till en medlemsstat i stället skall dras av från dess medlemsavgift till EU. De pengar som därmed frigörs måste dock användas strikt i enlighet med . EU har en viktig uppgift att stimulera gränsöverskridande regionalt samarbete, särskilt mellan länder som har historiskt komplicerade relationer. Vi anser att konventets förslag möjligen kan ge en bättre grund för en reformering av nuvarande strukturpolitik, vilket välkomnas. 6.21 Jordbruks- och fiskepolitiken Konventet föreslår att skall få ett ökat inflytande över jordbrukspolitiken. Det s.k. lagstiftningsförfarandet föreslås bli tillämpat vid genomförandet av den gemensamma politiken på detta område. Parlamentet föreslås emellertid inte få medbeslutande vid antagandet av europeisk lagstiftning om fastställande av priser, avgifter, stöd och kvantitativa begränsningar samt fastsställande av fiskemöjligheter. Konventet föreslår inte någon ändring av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Regeringens utgångspunkt är att om det införs en begränsad form av medbeslutande på detta område är det angeläget att klargöra kompetensfördelningen mellan och rådet samt att finna en form av medbeslutande som är väl avvägd. Regeringen anser att målsättningarna för den gemensamma jordbrukspolitiken är föråldrade. Enligt regeringen borde en uppgift i det fortsatta arbetet med det nya fördraget vara att söka modernisera målen för jordbrukspolitiken. Regeringen bedömer att konventets förslag inte syftar till någon förändring av kompetensfördelningen för den gemensamma fiskeripolitiken men att begreppet havets biologiska resurser kan behöva klargöras. Vi välkomnar konventets förslag om en förändrad beslutordning för jordbrukspolitiken. Vi menar att det bör göra det lättare att reformera den jordbrukspolitik som orsakar överproduktion och dumpning. En reformering av målen för jordbrukspolitiken bör genomföras. Konventets förslag om miljöbestämmelserna motsvarar i allt väsentligt de skrivningar om hållbar utveckling och miljöintegration som finns i nu gällande fördrag. Regeringens utgångspunkt är att det vore önskvärt med förbättringar av miljöskyddskraven i det konstitutionella fördraget. Dessutom anser regeringen att miljöskyddsbestämmelser bör integreras i olika sakpolitiska artiklar, mer specifikt gäller det jordbruk och fiske, statsstöd, transport, industri samt forskning och utveckling. Vi accepterar konventets förslag. Det innebär inte någon förändring i jämförelse med nuvarande förhållanden. Konventet föreslår att den nu gällande bestämmelsen om konsumentskydd skall vara oförändrad. Det föreslås också att kommissionen vid förslag om konsumentskydd i syfte att upprätta den inre marknaden skall utgå från en hög skyddsnivå. Regeringens utgångspunkt är att den nya allmänna bestämmelsen om konsumentskydd på ett tydligt sätt fastställer att konsumentskydd på hög nivå är ett övergripande krav vid utformningen av unionens politik. Regeringen menar emellertid att den oförändrade bestämmelsen om minimiharmonisering utgör en begränsning och att det är önskvärt med en förstärkning av denna artikel. Vi menar att det för den enskilde konsumenten är viktigt att det finns ett brett utbud av tjänster och varor av god kvalitet att välja mellan. Därigenom kan konsumenten stå stark i förhållande till producenten. Det största problemet gäller offentliga monopol när konsumenten inte kan vända sig till något alternativ. Vi anser därför att den viktigaste åtgärden för att stärka konsumenten är att bryta upp nationella monopol och föra in dem under EU:s inre marknad och de konkurrensregler som gäller för denna. Konventets förslag till konsumentskyddsartikel är oförändrad och kan godtas. Konventet föreslår att rymdpolitik förs in bland de områden som enligt det konstitutionella fördraget omfattas av delad kompetens. För att uppnå syftet med en gemensam rymdpolitik föreslås unionen kunna främja gemensamma initiativ, stödja forskning och teknisk utveckling samt samordna insatser för att utforska och utnyttja rymden. De åtgärder som därvid fastställs föreslås kunna få formen av ett europeiskt rymdprogram. Regeringens utgångspunkt är att förslaget att införa rymdpolitik som en specialform av delad kompetens väcker en rad frågor som behöver belysas närmare. Främst rör det hur som reglerar det mellanstatliga samarbetet inom det europeiska rymdorganet kommer att påverkas, men även frågor om hur finansieringen av medlemsstaternas industriella medverkan i rymdsamarbetet skall organiseras. Vi menar att förslaget att införa rymden som ett nytt kompetensområde för unionen är mindre välbetänkt. Det finns redan ett välfungerande europeiskt och internationellt samarbete på detta område. Vi anser att det inte finns någon anledning att EU skall ta ansvar för detta. Vi avvisar förslaget att rymden skall bli en ny EU-kompetens. Konventet föreslår att energi förs in bland de områden i det konstitutionella fördraget som omfattas av delad kompetens. Utvecklingen av den gemensamma politiken skall ske inom ramen för den inre marknaden och med hänsyn till kravet på att bevara och förbättra miljön. Regeringens utgångspunkt är att frågor rörande energiförsörjning, val av energislag, produktion av energi samt effektiv energianvändning även fortsättningsvis bör kunna hanteras på nationell nivå. Därutöver anser regeringen att såväl genomförandet av en liberaliserad inre marknad för energi, som en möjlig prioritering av åtgärder som främjar miljön och är samhällsekonomiskt lönsamma bör uppmärksammas vid utformningen av den rättsliga grunden. Vi välkomnar konventets förslag på energiområdet. Vi menar att det bör underlätta strävan att liberalisera energimarknaden och göra energiförsörjningen tryggare. Frågan om användning av kärnkraft bör fortsatt vara nationell kompetens. Konventet föreslår att det införs en rättslig grund för idrott såsom en del av området för stödjande, samordnande eller kompletterande åtgärder. Förslaget innebär att unionen skall bidra till främjandet av europeiska idrottssatsningar med avseende på deras sociala och pedagogiska roll. Konventet föreslår att målet för unionens insats skall vara att utveckla idrottens europeiska dimension genom att främja rättvisan i tävlingar och samarbete mellan idrottsorganisationerna. Regeringens utgångspunkt är att förslaget att ge idrott en klar rättslig grund bör välkomnas. Vår uppfattning är att det finns ett mycket omfattande och intensivt europeiskt och internationellt samarbete på idrottens område som hanteras av det civila samhället. Det finns därför ingen anledning att denna funktion skall övertas av EU. Förslaget att idrott skall bli ny kompetens avvisas. 6.27 Tjänster av allmänt ekonomiskt intresse Konventet föreslår en skyldighet att i en europeisk lag fastställa de principer och villkor som skall gälla vid utförande av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Förslaget innebär att det införs en uttrycklig rättslig grund för stiftandet av en övergripande europeisk lag. Regeringens utgångspunkt är att begreppet tjänster av allmänt ekonomiskt intresse saknar en tydlig definition och att det därför är oklart vilka tjänster som kan komma att omfattas. Regeringen anser att så länge begreppet är otillräckligt definierat bör fördraget inte omfatta en skyldighet att anta en övergripande europeisk lag på detta område. Vi anser att konventets förslag om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse är oklart, men kan tolkas som ett försök att ge skydd åt offentliga monopol. Detta strider mot EU:s strävan till en öppen marknad och bör därför avvisas. Offentliga monopol har betydande negativa sociala och ekonomiska konsekvenser och drabbar den enskilde hårt. Vi menar att förslaget riskerar att äventyra nödvändig liberalisering och att negativt påverka en effektivisering och konkurrensutsättning på nya marknader inom den inre marknaden. Förslaget bör avvisas. Konventet föreslår att räddningstjänst skrivs in i fördraget som ett område där unionen kan vidta stödjande, samordnande eller kompletterande åtgärder, vilket innebär en förändring från nuvarande ordning där räddningstjänst inte nämns särskilt. Unionen föreslås stödja och komplettera medlemsstaternas eget arbete på området. föreslås även omfattas av den föreslagna solidaritetsklausulen. Regeringens utgångspunkt är att det kommer att behövas en definintionsdiskussion kring civil protection-begreppet. Vidare anser regeringen att det är angeläget att bevaka att de åtgärder som unionen vidtar på detta område inte inkräktar på kommunernas självbestämmande. Vi menar att räddningstjänst i första hand är ett kommunalt ansvar, men att EU kan ges möjlighet att stödja åtgärder är acceptabelt under förutsättning att ansvarsfrågan är klar. Förslaget till ett nytt konstitutionellt fördrag skapar tydliga ramar och gränser för den kompetens som Europeiska unionen tilldelas genom fördraget. Det anges uttryckligen i förslaget, artikel I-9.2, att varje kompetens som inte tilldelas unionen genom fördraget tillhör medlemsstaterna. Fördraget tydliggör det som varit kännetecknet för EU-samarbetets utveckling, nämligen att det bygger på en mellanstatlig grund och att den Europeiska unionens överstatlighet inom vissa områden endast härrör från den kompetens som medlemsstaterna genom fördraget överlåtit till den. EU kan varken besluta om sin kompetens, kräva ytterligare kompetens eller på egen hand utveckla egen kompetens. Det är enbart medlemsstaterna som kan tilldela EU kompetens i de former som beskrivs i fördraget. Om ytterligare kompetens skall tilldelas EU måste detta ske genom fördragsändring som godkänns av medlemsstaterna och ratificeras av deras parlament. Den kompetens som föreslås tilldelas EU faller inom ramen för grundlagens bestämmelser i regeringsformen (RF) 10:5. Det berör inte i något fall principerna om det svenska statsskicket. Även om beslutsformerna förändras påverkar detta inte de krav som enligt regeringsformen gäller för överlämnande av kompetens till Europeiska unionen. Att EG-rätten har företräde framför nationell lagstiftning är rättspraxis. Det är en förutsättning för att det gemensamma beslutsfattandet skall ha ett genomslag i till exempel förverkligandet av den inre marknaden. Det är viktigt att understryka att denna företrädesrätt enbart gäller inom de områden där unionen har till sig fått överlämnad kompetens. Detta gäller inte det svenska statsskickets grunder. I fördraget slås fast att EU skall söka anslutning till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Detta innebär ett förstärkt skydd för de fri- och rättigheter som också kommer till uttryck i de svenska grundlagarna. Dessa fri- och rättigheter skall ingå i unionsrätten som allmänna principer, inte bara som sådana utan också i enlighet med vad som föreslås i artikel 7 så som de framgår av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner. Till detta kommer att unionen enligt artikel 5 skall respektera medlemsstaternas nationella identitet, som kommer till uttryck i deras politiska och konstitutionella grundstrukturer. Fördraget är mot denna bakgrund väl förenligt med bestämmelserna i 10:5 om förutsättningarna för överlämnande av kompetenser till EU. Det finns enligt vår mening däremot skäl att i fördraget tydliggöra detta förhållande och som vi ovan föreslagit föra in hänvisningar till artiklarna 5 och 7 i artikel 10 som stadgar unionsrättens företräde. Det faktum att beslutsformerna förändras innebär inte någon kompetensöverföring i sig. Däremot innebär det en ökad överstatlighet med effekter som kan gå emot enskilda nationella uppfattningar. Detta är en nödvändig del av det gemensamma beslutsfattandet. Det får däremot enligt fördraget inte gå emot väsentliga nationella intressen. Den viktiga frågan är i vilken mån överföringen av kompetens leder till att den gemensamma maktutövningen står under en tydlig kontroll. Det torde vara så att det nya fördraget ökar den demokratiska kontrollen och öppenheten kring de områden där EU har tilldelats kompetens. Den tydligare kompetensbeskrivningen som fördraget innehåller minskar utrymmet för en utvidgning av EU:s kompetens som inte avsetts av medlemsstaternas parlament. De nationella parlamentens möjlighet att reagera mot förslag från kommissionen som kan anses överskrida tilldelad kompetens verkar i samma riktning. De nationella parlamenten och medlemsstaterna får därmed en bättre kontroll över den makt de överlämnat och inte överlämnat. Det är, som tidigare framgått, vår uppfattning att möjligheten att reagera mot ett förslag från kommissionen kan stärkas genom att de nationella parlamenten får en uttrycklig rätt att inför få prövat om ett förslag från kommissionen är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Därmed skapas en ökad tydlighet. Det förhållandet att EU har en domstol som avgör om olika beslut är förenliga med fördrag och traktater påverkar inte vad som är överlämnat i form av kompetens. Tvärtom är detta medlemsstaternas gemensamma form för att lösa tvister om vad som är att betrakta som gemensam kompetens eller ej. I den delen finns det inom EU en maktdelning som kanaliserar demokratiskt inflytande och kontroll inom olika institutioner som beslutsfattandet kan prövas rättsligt i förhållande till fördrag och lagar. Detta ingår också i de förutsättningar under vilka anser sig kunna överlämna kompetens till EU. Det är viktigt att slå fast, även om detta ligger utanför den grundlagsmässiga diskussionen om maktöverlämningen, att det i förslaget till nytt fördrag finns regler som innebär bättre villkor för insyn och inflytande för medborgare. Det innebär en större räckvidd för demokratiska beslut och gemensam lagstiftning i frågor och inom områden som inte kunde vara föremål för demokratiska beslut överhuvudtaget. Det gäller till exempel miljöfrågor, gränsöverskridande brottslighet och den gemensamma säkerheten. Utan detta fördrag skulle självfallet utvecklas genom politiska beslut men utan att alla medlemsländer och medborgare hade lika mycket att säga till om. På det viset utsträcks nu rättsstatens och demokratins principer till nya områden. Det är av ett stort värde.