mot · GQ02T12 · 2003-04-11 00:00:00 — med anledning av prop. 2002/03:110 Lag om elektronisk kommunikation, m.m. begär att regeringen skyndsamt ger utredningen om elektronisk kommunikation (N2001:07) tilläggsdirektiv att utreda en långsiktig myndighetsorganisation för bevakningen av konkurrensrelaterade frågor inom marknaden för elektronisk kommunikation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ges i uppdrag att ägna särskild uppmärksamhet åt att förbättra konkurrensförhållandena inom området fast telefoni. En bred enighet råder om att den relativt unga marknaden för elektronisk kommunikation ännu inte utvecklats tillräckligt för att den generella konkurrensrätten ska kunna vara ett tillräckligt instrument för att värna en effektiv konkurrens. Det behövs en sektorsspecifik reglering. Därför utfärdades en rad EG-direktiv på området, och inte minst därför har regeringen föreslagit en ny lag om elektronisk kommunikation som ska ersätta telelagen (1993:597). Den föreslagna lagens syfte är att enskilda och myndigheter ska få tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer och största möjliga utbyte vad gäller urvalet av tjänster samt deras pris och kvalitet. Detta ska enligt lagens 1 kap. 1 § uppnås främst genom att konkurrensen och den internationella harmoniseringen på området främjas. välkomnar utvecklingen av lagstiftningen på detta område, men vill betona att den , så snabbt konkurrenssituationen tillåter, ska ge vika för den generella konkurrenslagstiftningen. Detta är syftet med, och bakgrunden till, det nya som genom den föreslagna lagen genomförs i . Den fråga i de föregående utredningarna som väckt mest synpunkter bland remissinstanserna gäller myndighetsorganisationen. I propositionen slås fast att () ska ha myndighetsansvaret enligt lagen om elektronisk kommunikation. Bland den mycket stora mängd uppgifter som det därmed kommer vila på PTS att utföra, ingår att meddela tillstånd för användning av sändare, genomföra urvalsförfaranden för eftertraktade frekvenser, övervaka kvalitetsnivån för vissa tjänster, utföra marknadsanalyser och besluta om särskilda skyldigheter för företag med betydande marknadsinflytande. vill särskilt betona vikten av att det inte uppstår en sammanblandning av de normerande, verkställande och i viss mån dömande myndighetsrollerna. är otvivelaktigt den myndighet som besitter störst kompetens i konkurrensrättsliga frågor, varför många remissinstanser förordat att ansvaret för marknadsanalyser och åtgärder mot alltför dominerande företag bör ligga hos denna myndighet. har dock själv yttrat att förutsättningar för att utföra de marknadsanalyser som krävs saknas inom myndigheten. Istället förordas det nu föreslagna samrådsförfarandet med PTS. Däremot förordar en modell där sektorsmyndigheter, såsom PTS, organisatoriskt inordnas som myndigheter under konkurrensmyndigheten vad avser konkurrensrelaterade frågor. har därför inget att invända mot den myndighetsstruktur som föreslås i propositionen, med förbehållet att den mer uttryckligen borde karakteriseras som tillfällig. Det är således väsentligt att också för elektroniska kommunikationer åstadkomma en mer generell konkurrensrättslig lösning. Särregleringar medför snedvridningar och ineffektivitet på marknaden. Frågan om en långsiktigt ändamålsenlig och effektiv myndighetsorganisation bör prövas mer grundligt. Regeringen avvisar detta, på ett för otillfredsställande sätt, när det i propositionen bara konstateras att mer långsiktig myndighetsorganisation senare kan komma under övervägande. Det utförda utredningsarbetet av myndighetsfrågorna präglades av stor tidspress till följd av bristande framförhållning från regeringens sida. Utredningen om elektronisk kommunikation förväntas överlämna sitt slutbetänkande. Möjlighet finns alltså att förlänga dess förordnande och utöka uppdraget. Ambitionen bör vara att myndighetsfrågan ska vara väl utredd senast när särlagstiftningen ska ge vika för konkurrenslagstiftningen. föreslår därför att regeringen skyndsamt ska ge utredningen om elektronisk kommunikation (N2001:07) tilläggsdirektiv att utreda en långsiktig myndighetsorganisation för bevakningen av konkurrensrelaterade frågor inom marknaden för elektronisk kommunikation. Konkurrensen inom området fast telefoni Trots de högstämda ambitioner regeringen uttrycker om hur förbättrad konkurrens ska ge säkra och effektiva kommunikationer, är vissa delar av telemarknaden fortfarande inte utsatta för konkurrens. Det gäller bland annat privatabonnemang för fast telefoni. Som konstateras i propositionen uppvisar konkurrensutvecklingen för den fasta telefonin en fragmenterad bild där utvecklingen gått stegvis och där resultatet är blandat. TeliaSonera har i princip monopol på att tillhandahålla abonnemang, vilket skapar betydande beroendeförhållanden och konkurrensnackdelar för övriga operatörer. Detta tar sig bland annat uttryck i att abonnenter som väljer en annan operatör åsamkas praktiska nackdelar, till exempel i form av dubbla uppsättningar fakturor. Motsvarande problem har kunnat lösas i andra EU-länder. Det borde kunna ske även i . anser att av regeringen bör ges i uppdrag att, med utgångspunkt i de utökade möjligheter som den föreslagna lagstiftningen innebär, ägna särskild uppmärksamhet åt att förbättra konkurrensförhållandena inom området fast telefoni. von der Esch (kd)