mot · GR02U14 · 2003-11-25 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:20 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik Ingen samhällsförändring är mer dramatisk och fundamental än demokratins segertåg i världen. Ändå var demokratin en jämförelsevis ovanlig styrelseform så sent som . Hälften av blev demokratiskt först 19891991. Demokratin mognade betydligt senare än vad vi tänker oss när vi tar den för given. Det som skett under är något unikt i mänsklighetens historia. Hundratals miljoner människor vann sin frihet och närmare trettio nationer vann sin självständighet. Kampen mot förra århundradets värsta gissel, totalitarismen vann en avgörande om än kanske inte slutgiltig seger. var ett omvälvande decennium i den internationella politiken. Den viktigaste och på lång sikt mest betydelsefulla utvecklingen var sammanbrottet för de socialistiska planekonomiska diktaturerna som hade förtryckt och förnedrat sina medborgare i former som inte får glömmas. Lika glädjande var apartheidsystemets försvinnande i . Miljontals människor som levt i kommunismens och apartheidsystemets politiska förtryck och ekonomiska misär kan nu se fram emot en bättre framtid med frihet, demokrati och marknadsekonomi. Det är en politisk civilisationsprocess som ger människor möjlighet att bygga det öppna samhället och förkasta de totalitära idéerna. I närområde och på den europeiska kontinenten i sin helhet är denna utveckling särskilt tydlig. I och med kommunismens sammanbrott är det möjligt att bygga ett nytt där frihet, demokrati, öppna gränser och marknadsekonomi är ledstjärnor i de allra flesta länderna. Utvecklingen i är en tydlig illustration av den gamla sanningen att verklig fred mellan människor blir möjligt först när frihet och demokrati vinner utbredning. Demokratier går inte i krig med varandra. Demokratiska regeringar är valda av, och står till svars inför folket. Normalt brukar människor föredra fred framför krig. I fria och öppna samhällen är respekten för människors fri- och rättigheter basen för samhällsutvecklingen. Demokratiskt valda regeringar får mandat att undvika konflikter och söka fredligt samarbete, men också att ytterst försvara friheten. I , som tidigare plågades av många militärdiktaturer, är det enbart som inte har en folkvald regering. Men åtskilliga av demokratierna är bräckliga och respekten för mänskliga rättigheter är inte tillfredsställande i vissa av länderna. I är utvecklingen på rätt väg. De stora undantagen är länderna i det socialistiska blocket från i väster till i öster. Här kan man inte se någon vilja till demokratisering och de mänskliga rättigheterna ignoreras. I ett bälte från över , , och mot Central- och är demokratin satt på undantag. Situationen beträffande de mänskliga rättigheterna är inte bättre. Det finns en islamisk fundamentalism som utövar förtryck mot människor med en annan religiös övertygelse och mot kvinnor. Den afrikanska och arabiska socialismen är liksom annat sekulärt maktbegär en vanlig orsak till diktatur och förtryck. Det är emellertid glädjande att demokratin i det övriga inte bara fått fotfäste utan även breder ut sig. I södra är demokrati vanligare än diktatur. Även om situationen där är bräcklig, har betydande framsteg gjorts. 3 Förslag till riksdagsbeslut 4 4 Synpunkter på regeringens skrivelse 2003/04:25 5 5 Individens frihet är grunden 6 6 FN:s roll 6 7 Situationen i några delar av världen 8 7.1 Ett enat för frihet, fred och mänskliga rättigheter 8 7.2 EU:s närområde 9 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att som enskilt land har ett särskilt ansvar för att främja och påverka utvecklingen av demokrati och mänskliga rättigheter i de länder som har ett omfattande utvecklingssamarbete med. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen och före, eller senast i samband med, budgetbehandlingen skall ge en utförlig rapport om situationen och utvecklingen när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati i mottagarländerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN bör ta initiativ till en ländervis granskning av mänskliga rättigheter och demokrati som skall redovisas och debatteras i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att , och bör ges medlemskapsperspektiv i EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ge särskilt stöd till de demokratiska krafterna i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om centrala roll i värnandet om mänskliga rättigheter och demokrati i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och bör spela en central roll i värnandet om mänskliga rättigheter och demokrati i södra och . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör vara berett att göra större fredsfrämjande insatser i , vilket bidrar till förutsättningar för ökad respekt för mänskliga rättigheter och demokrati i landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetet i den nya parlamentariska församlingen inom ramen för EU:s Medelhavsdimension. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och EU aktivt bör verka för att den syriska ockupationen av upphör. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och EU är tydligare i sin kritik mot brott mot mänskliga rättigheter som begås av regimen i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör stödja uppbyggnaden av demokrati i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och EU bör betona vikten av och bidra till att det skapas regionala strukturer för mänskliga rättigheter och demokrati i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU sluter upp bakom i en tydlig kritik mot de brott mot mänskliga rättigheter som kommunistregimen i begår. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU är tydligt i sin kritik mot de brott mot mänskliga rättigheter som begås av den kommunistiska regimen på . 4 Synpunkter på regeringens skrivelse 2003/04:20 Regeringens skrivelse om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik ger en korrekt men ofullständig bild av utvecklingen och hur kan stärka skyddet för de mänskliga rättigheterna i världen. Det saknas en redogörelse om de mänskliga rättigheterna i de länder som samarbetar med. Inte ens med de länder som har ett omfattande utvecklingssamarbete finns det något om MR-situationen. Vad värre är, så anger regeringen inga konkreta förslag om hur avser att främja de mänskliga rättigheterna i de länder där har särskilt stora möjligheter att påverka. har begärt att regeringen och senast i samband med budgetbehandlingen, skall ge en utförlig rapport om situationen och utvecklingen när det gäller respekten för mänskliga rättigheter och demokrati i mottagarländerna. En sådan rapport skulle utgöra ett underlag för en utförlig debatt i inför beslut om framtida svenska biståndsinsatser. Vetskapen om att den svenska noggrant följer och värderar utvecklingen av mänskliga rättigheter och demokrati skulle vara en viktig signal till mottagarländerna. har tidigare uttalat sig positivt till detta förslag samt förutsatt att en samlad bild av läget beträffande respekten för mänskliga rättigheter och demokrati i mottagarländerna skulle komma att ges, lämpligen som en bilaga till budgetpropositionen. gjorde ett tillkännagivande till regeringen om detta sedan en enig riksdag ställt sig bakom ett tillkännagivande från ett enigt utrikesutskott. Trots detta har regeringen inte presenterat någon sådan rapport. har således inför tidigare och årets budgetarbete inte haft tillgång till en samlad bild av läget för mänskliga rättigheter och demokrati i våra samarbetsländer. Vi finner detta mycket anmärkningsvärt och vill därför rikta allvarlig kritik mot att regeringen inte heller i skrivelsen 2003/04:20 väljer att tillkännage beställning. Underlåtenheten kan endast tolkas som bristande intresse från regeringens sida att för redovisa läget för mänskliga rättigheter i de länder som mottar svenskt bistånd. Vi begär ånyo att regeringen och eller senast i samband med budgetbehandlingen, skall ge en utförlig rapport om situationen och utvecklingen när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati i mottagarländerna. 5 Individens frihet är grunden Mänskliga rättigheter bygger på individens frihet. Frågan om lika rättigheter började utvecklas i opposition mot den yttersta ofriheten, slaveriet. fick rättighetsbegreppet sin klassiska form i , särskilt i filosofen idé om att grunden är rätten att vara fri, och frihet är att slippa drabbas av andras tvång. Att erkänna en persons rättigheter är att ge henne utrymme att välja och handla fritt. Den som närmast berörs av handlingen, d.v.s. den person som utför den, bör få ökad kontroll över beslut och handlingar. Rätten till egenmakt, att ha friheten att själv välja och bestämma över sitt eget liv snarare än att överhet, stat eller politiker gör det, är grundläggande för den moderata synen på individuella fri- och rättigheter. Med friheten följer principen om eget ansvarstagande. Den som handlar fritt har ansvar för sina handlingar och måste således stå för vad man gjort samt bära konsekvenserna av sina handlingar, inte minst om konsekvenserna av ens handlingar medför problem för en själv eller andra. Individen har rätt att handla så länge hon inte begränsar någon annans frihet. I grund och botten handlar det om medmänsklighet, dvs. den egna rätten till frihet förutsätter och leder till respekt för andras lika värde. Det internationella regelsystem som syftar till att värna den enskilda människans rätt är relativt väl utbyggt. Ett problem är att många länder inte ansluter sig till internationella konventioner, eller vilket är vanligare, att anslutna länder inte uppfyller åtagna förpliktelser. En rad ideella organisationer gör ett mycket värdefullt arbete för att övervaka och i ländervisa rapporter redovisa läget om mänskliga rättigheter och demokrati. Det är nu dags att också får en utförlig rapport med redogörelser om läget beträffande de principer som organisationen själv är grundad på. uppföljningsmekanismer skulle kunna tjäna som föredöme. bör i FN ta initiativ till att en ländervis granskning redovisas direkt i generalförsamlingen. Därmed tydliggörs vilka länder som bryter mot principerna. Med tanke på att den universella deklarationen om de mänskliga rättigheterna antogs , kunde detta datum vara ett bra tillfälle att genomföra årliga uppföljningsdebatter i generalförsamlingen. liksom andra FN-medlemmar är förpliktade att verka för FN:s principer. Det innebär främst en skyldighet att förhindra eller motverka angreppskrig, folkmord eller folkfördrivning. Därför skall vi främja och dess ansvar för internationell fred och säkerhet. Folkrätten bygger på principer, internationella traktater och sedvanerätt. Den är dynamisk och ger utrymme för tolkningar, vilket kan leda till olika förhållningssätt och perspektiv. En central fråga är när skyddet av mänskliga rättigheter hamnar i klar konflikt med principen om staters suveränitet, vilken tidigare var bärande för folkrätten. Men statssuveränitetsprincipen kan inte längre vara överordnad andra viktiga principer. Strävan måste vara att varje människas rätt att leva ett liv i frihet och säkerhet skall skyddas, även om angriparen är den egna regimen. Så länge tar sitt ansvar att främja internationell fred och säkerhet råder inga oklarheter. Problemet uppstår om säkerhetsrådet sviker sitt uppdrag. Vid folkmordet i tittade FN bort och en miljon människor miste livet, vilket fick folk att misströsta om FN. är ett exempel på att en humanitär intervention uteblev, när den borde ha genomförts. När har varit handlingsförlamat har den redan drabbade befolkningen får betala priset med sina liv. Kurderna i norra fick inget beslut av säkerhetsrådet när det gäller skydd mot planer på folkmord (Anfal). Trots att medlemsländerna i FN är förpliktade att förebygga, stoppa och bestraffa folkmord, fick och på egen hand skydda kurderna. När albanerna i Kosovo hotades av etnisk rensning kunde säkerhetsrådet inte enas om mandat för att förhindra detta. Natos aktion för att förhindra en tragedi fick genomföras ändå. Efter aggression mot , och fick FN ansvaret för stilleståndsvillkoren. Trots att regimen systematiskt och tydligt bröt mot dessa förmådde inte säkerhetsrådet ta beslut om att hävda FN:s auktoritet. I stället förlängdes de FN-sanktioner som varit avsedda för en begränsad period, vilket fick alltmer allvarliga konsekvenser för folk som redan led under hårt förtryck. Alternativet till och aktion hade varit att antingen fortsätta med sanktioner, vilket tedde sig alltmer orimligt, eller att låta regimen slippa påföljd efter aggression. Det skulle allvarligt ha hotat säkerheten i hela regionen och åter satt skräck i grannländerna, särskilt , och riskerat folkmord på kurderna. Det finns all anledning att fundera över FN:s roll som bärare och beskyddare av internationell moral när principerna om att skydda mänskliga rättigheter underordnas mekaniska beslutsprocesser. Det är nödvändigt att värna folkrätten, även när säkerhetsrådet inte förmår agera. Världen kan och får inte stillatigande acceptera folkmord och andra grova brott mot folkrätten. Ingripanden på humanitära grunder vid folkmord och folkfördrivning blir alltmer accepterade. Carlsson-Ramphals kommission för globalt samarbete föreslår i sin rapport att bör ändras så att humanitär intervention i FN:s regi lättare skall kunna komma till stånd i fall av grova och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter. Folkrätten står således inför en utmaning. Den behöver förtydligas och kodifieras vad gäller humanitär intervention. Ingrepp för att förhindra folkmord och folkfördrivning bör kunna ske med explicit stöd i . Det internationella samfundet måste även i enlighet med principer kunna agera i akuta krislägen, trots att inte säkerhetsrådet har givit klartecken. Frågan är hur långt man skall gå när det kan anses vara rätt att avväpna och avsätta en diktatorisk regim som grovt och systematiskt förtrycker den egna befolkningen. Endast i särskilt grova fall kan diktaturer demokratiseras med humanitär intervention. Fri handel och mänskliga kontakter är självfallet att föredra. Skall militära insatser göras måste det positiva värdet av dessa alltid vägas med största noggrannhet mot det lidande som enskilda människor utsätts för. Omfattande sanktioner har erfarenhetsmässigt mycket negativa konsekvenser för befolkningen i det land som är utsatt för dessa. I vissa allvarliga situationer är sanktioner dock nödvändiga. De måste i så fall vara beslutade av för att de skall få effekt och moralisk tyngd. Så kallade smarta sanktioner riktade mot ledarna i diktatoriska regimer är att föredra då de slår mot just dem som berövar de enskilda människorna deras fri- och rättigheter. 7 Situationen i några delar av världen Det sker övergrepp mot människors fri- och rättigheter världen över. Vi har valt att begränsa oss till och dess närområde samt ett antal andra länder för att ge en bild av situationen gällande mänskliga rättigheter som vi ser den och vill förbättra den. 7.1 Ett enat för frihet, fred och mänskliga rättigheter var ett omvälvande decennium i den internationella politiken. Den sannolikt viktigaste och på lång sikt mest betydelsefulla utvecklingen var sammanbrottet för de socialistiska planekonomiska diktaturerna. Förtryckta nationer som tryckts ner i fattigdom, diktatur och kulturskymning har på nytt återfunnit sin identitet som europeiska nationer. Människors värdighet och frihet har återerövrats genom en fredlig kamp för frihet och rättvisa. som var ett ständigt hot mot människors frihet och fred i vår del av världen, som under sig kuvade folk och nationer, som förnekade människors rätt till den egna historien och till medborgerlig värdighet, föll till slut under trycket av den egna orättfärdigheten. Alltsedan länderna i blev fria har EU och Nato medvetet och envetet drivit på utvidgningsprocessen. Europasamarbetets grundläggande krav på frihet, demokrati och respekt för den enskilde ger ny styrka åt klassiska ideal. De har kommit att bli en måttstock för de gamla diktatursamhällenas utveckling mot moderna europeiska nationer. Det är en framgång för de idéer om ett allt närmare samarbete mellan folk som formades vid slut. Utvidgningen är ett uttryck för att EU som europeiskt fredsprojekt har prövats och klarat testen. Europeiska unionen öppnar gränser och utvidgar rättsstaten, den fria ekonomin, demokratin och respekten för den enskildes grundläggande fri- och rättigheter. Förutom de tio länder som blir fullvärdiga medlemmar i unionen står tre kandidatländer på tur. och är på god väg i sina förhandlingar med sikte på medlemskap 2007. kommer att påbörja sina medlemskapsförhandlingar , förutsatt att de krav som EU ställer på respekt för mänskliga rättigheter och demokrati infrias. av visar att betydande framsteg gjorts på MR-området i . Landets parlament och regering har utarbetat reformpaket och lagar, som skall garantera demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter. Regeringen framhåller att reformerna görs för landets bästa och inte primärt för att tillgodose EU:s krav. har också ratificerat om civila och politiska rättigheter samt sociala och ekonomiska rättigheter. Parlamentets, regeringens och centrala organs vilja att stärka och garantera de mänskliga rättigheterna har dock ännu inte nått ut i samhället på lokal nivå. Implementeringen av reformpaketen och de nya lagarna i rättstillämpning och praktiskt genomförande hos domstolar, åklagare, polis och lokala myndigheter är klart otillfredsställande. Regeringen synes vara väl medveten om de krafter som motsätter sig såväl reformer och takten i reformprocessen som medlemskap i . Den avser att fokusera på genomförandet och har inrättat en övervakningsgrupp för att garantera tillämpningen av reformerna. är synbarligen på rätt väg när det gäller att uppfylla de politiska Köpenhamnskriteriernas krav men det är lika tydligt att det återstår mycket att göra. Vi välkomnar som medlem i Europeiska unionen. Samma krav måste givetvis ställas på som på andra länder när det gäller respekt för mänskliga rättigheter. bör aktivt stödja reformprocessen i med syfte att anpassa landets MR-nivå till europeiska normer. När EU utvidgas är det viktigt att säkerställa att det inte byggs nya skiljelinjer i . och EU skall i sina förbindelser med andra länder och i FN värna och framhäva demokrati och mänskliga rättigheter som grund för samhällelig utveckling. EU skall politiskt bidra till frihandel och marknadsekonomiska reformer samt etablerandet av marknadsekonomiska institutioner. Detta gäller inte minst EU:s relationer till länder i närområdet som , det östligaste , , och . på länge pågår inte någon öppen väpnad konflikt på västra . Läget har stabiliserats med ett ökat regionalt samarbete med Nato och EU. Det är viktigt att , EU, och FN stödjer och uppmuntrar den positiva utveckling som skett och inte lämnar länderna på västra åt sitt eget öde. En internationell militär och civil närvaro kommer att krävas för att bidra till fortsatt stabilitet. skall även fortsättningsvis stödja utvecklingen mot fungerande demokratier, respekt för enskildas fri- och rättigheter, rättssamhällen och ekonomier samt förebyggande av nya kriser. EU har en mycket viktig roll att spela på västra . Vägen till ett stabilt och normaliserat västra går via möjligheterna till integration i europeiska strukturer. Det är därför mycket positivt att både Nato och EU beslutat att ge , , och samt möjlighet till framtida medlemskap. Det ger dessa länder och inte minst deras befolkningar framtidstro och råg i ryggen att under svåra förhållanden orka fortsätta på frihetens och fredens väg. I och med EU:s erbjudande om framtida medlemskap till länderna på västra har därmed, med tre undantag, alla länder väster om givits en uttalad möjlighet till medlemskap. Undantagen är än så länge , och . Det är nu dags att också ge dessa tre länder medlemskapsperspektiv för att därmed ge deras folk framtidshopp om att även de skall få leva i ett samhälle som garanterar och respekterar individens grundläggande fri- och rättigheter. bör i EU driva denna fråga för att främja en stadig utveckling mot demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. , EU:s och Natos stöd för utveckling i är betydande. Insatser för att stödja institutions- och systemförändring i , som är fattigaste land, bör vara en lika prioriterad fråga. Båda länderna är med i som har det primära ansvaret att stödja mänskliga rättigheter och demokrati. har ansvar för att bistå i frågan om Transinistrien. är enda och förhoppningsvis sista diktatur. Parlamentsvalet och presidentvalet dömdes ut av de internationella valövervakarna från och EU, därför att de inte uppfyllde kraven för ett demokratiskt val. har en rad prominenta personer med band till oppositionen försvunnit. Efter försvinnandena har de rättsliga undersökningarna gått mycket långsamt. Den vitryska konstitutionen förbjuder tortyr, men polisvåld och våld mot fångar är vanligt förekommande. Det finns ett flertal rapporter om polismisshandel som i vissa fall varit så svår att den kan jämställas med tortyr. Framför allt riskerar demonstranter mot regeringen att misshandlas, särskilt när de häktas. Rättssäkerheten är bristfällig då det är presidenten som kontrollerar tillsättningen av domare. Domstolarna kan således inte betraktas som självständiga. Presidenten styr ofta genom dekret, vilket kraftigt begränsar parlamentets makt som regimen använder godtyckliga frihetsberövanden som ett effektivt sätt att skrämma till tystnad. bör driva frågan att skall ge särskilt stöd till de demokratiska krafterna i enda kvarvarande diktatur. och EU skall föra en aktiv politik gentemot . Det ligger i vårt intresse att bistå att bygga de strukturer som krävs för att utveckla en stark demokrati och väl fungerande marknadsekonomi där individen har full frihet. Kränkningar av mänskliga fri- och rättigheter är fortfarande vanligt förekommande och för detta har den ansvar. Det pågående kriget i är oacceptabelt och måste få en fredlig lösning. De svenska och europeiska kraven på skall vara tydliga. Det är ett europeiskt intresse att rättsstaten och respekten för mänskliga fri- och rättigheter samt utvecklingen av fria media står starka även i den stora del av som utgör. Ett sådant kommer att kunna forma ett ekonomiskt och politiskt partnerskap med EU-länderna. bör driva frågan om att utvidga nuvarande frihandelsområde genom avveckling av handelstullarna mellan och . , där blev medlem 1996, har understödd av EU och Nato en central roll att spela för att värna respekten för mänskliga rättigheter och demokrati i landet. bör engagera sig i och upprätta en mission i området. Azerbjdzjan är visserligen på väg mot demokrati, men mycket återstår innan regimen uppfyller kraven på respekt för mänskliga rättigheter och demokrati. Dödsstraffet är avskaffat, men fortfarande förekommer summariska arresteringar och demonstrationsfriheten är inskränkt. Politiska motståndare uppger att de ofta utsätts för trakasserier. Premiärminister , son till den avgående presidenten , vann presidentvalet . Internationella valövervakare från har dock vittnat om en tvivelaktig valkampanj och valfusk. Azerbjdzjan är formellt i krig med som har ockuperat den armeniska enklaven och ett stort landområde runtomkring. Ungefär en miljon azerer av en befolkning på åtta miljoner är på intern flykt. Flyktingarna har inte inlemmats i det azeriska samhället utan en stor majoritet bor under miserabla förhållanden i hyddor i stora flyktingläger.