mot · GQ02Fi15 · 2003-05-05 00:00:00 — Vi vill växla från bidrag till skattelättnader där fastighetskatten är en viktig del. Vi vill också få frågan om generell momssänkning prövad i enlighet med en beställning gav regeringen efter en fp-motion som bifölls av skatteutskottet. Bostadsbyggande är sammankopplat med ekonomiska risker och det gäller att skapa regelverk som håller för att öka säkerheten i de ekonomiska kalkylerna. Stor osäkerhet skapar ökade krav på risktillägg i form av krav på högre avkastning och för detta finns inget utrymme i nuvarande lagstiftning vilket leder till att ingen vill bygga hyresrätter. Euron ger möjligheter för lägre boendekostnader. För många människor är drömmen att äga sin egen bostad. Den som ska låna för att äga en bostad är mycket beroende av hur ränteläget utvecklas. Genom ett ja till euron i ökar möjligheten för en stabil ränteutveckling som skapar trygghet för alla boende, både de som äger sin bostad och de som hyr. En reformerad hyressättning kommer att öka bostadsbyggandet och ge moteld mot svarthandeln som uppgår till . Med utgångspunkt i den trepartsöverenskommelse som träffats mellan , och måste en ny modell för hyrorna i nya bostäder tas fram. Så länge utredandet pågår kommer inget ordentligt nybyggande att komma igång. Hyressättningen i befintliga bostäder måste ses över och allmännyttans hyresnormerande roll behöver revideras. Inför tredimensionell fastighetsbildning. Detta underlättar bostadsbyggandet då det möjliggör flera olika ägare till en fastighet. Hyresrätten kan få en ny möjlighet genom att olika upplåtelseformer kan integreras i samma fastighet. Bostadsrätter kan byggas ovanpå kommersiella lokaler. Inför ny ägandeform även i ägarlägenheter. En ny ägarform för bostäder behövs även i och kommer att leda till ökat inflöde av riskkapital för byggande samt ökad riskspridning. Reglerna för överklaganden av detaljplaner och handläggningstiderna måste ses över. kan det ta att få en överklagad detaljplan behandlad. Här behövs tidsramar så att marknaden vet när beslut kan inväntas. Varken mindre eller större byggherrar kan vänta för att få en godkänd detaljplan. Fastighetsskatten måste avvecklas . har föreslagit en omedelbar åtgärd i form av frysta taxeringsvärden nivå för att minska skattebördan för de boende. Fastighetsskatten drabbar både egnahemsägare och boende i hyresrätter. Tillsammans med andra skatter ökar boendekostnaden dramatiskt och många grupper med begränsade ekonomiska resurser, inte minst unga familjer och pensionärer, har svårt att klara de höga boendeskatterna. 20 Energipolitik för tillväxt God tillgång på energi är en förutsättning för välstånd. Elektriciteten är mycket viktig bl.a. för industrin, handeln, jordbruket, servicenäringarna och hushållen, d.v.s. för hela vårt samhälle. anser att de energipolitiska riktlinjer som antogs i 1997, och som fullföljdes av de partier som stod bakom genom det energipolitiska beslut som fattades i , allvarligt skadar som industri- och miljönation. Denna politik är förödande för välståndet. För oss liberaler är det självklart att en rationell energipolitik bäst främjas genom fri energiproduktion precis som i ekonomin i övrigt. Staten ska uppställa krav beträffande hälsa, säkerhet och miljö och kontrollera att kraven uppfylls samt främja forskning och utveckling. Vi säger absolut nej till utbyggnad av de orörda älvarna samt de utbyggda älvarnas orörda delar och storskalig introduktion av fossilgas. Staten ska inte förbjuda någon specifik teknik för energiproduktion, om den uppfyller miljö- och säkerhetskrav. Konsumentstyrning och marknadsekonomi ska råda inom de ramar staten fastställer. Det innebär att alla typer av produktionsanläggningar för energi ska tillåtas, förutsatt att de uppfyller generella krav på hälsa, miljö och säkerhet. Det svenska energisystemet bör successivt ställas om till att bli ekologiskt hållbart. Omställningen av energisystemet måste dock ske med hänsyn till behov av tillväxt och ökad sysselsättning. anser att kärnkraften bör utnyttjas under hela sin tekniska och ekonomiska livslängd. Vi har därför sagt nej till den förtida avstängningen av , både vad gäller den första och den andra reaktorn. är det inte lönsamt att bygga ut kärnkraften och utbyggnadsfrågan är därför inte aktuell. Men i ljuset av det växande hotet från utsläpp av växthusgaser vill dock inte utesluta en framtida utbyggnad av kärnkraften, naturligtvis under förutsättning att stränga krav på hälsa, säkerhet och miljö är uppfyllda. Stoppa den förtida avvecklingen av kärnkraften. Tillåt olika slag av energiproduktion under förutsättning att den uppfyller kraven på miljö, hälsa och säkerhet. 21 En bra miljö ger en hållbar tillväxt Det finns de som ser en motsättning mellan god miljö och ekonomisk tillväxt. Detta menar vi är en i grunden en felaktig syn. För oss liberaler är god miljö och ekonomisk tillväxt ömsesidigt beroende av varandra. Vi behöver en god ekonomi för att göra de satsningar inom miljöområdet som krävs, men det är också så att dålig miljö långsiktigt undergräver möjligheterna till tillväxt. Dålig miljöhushållning kommer att riskera grundläggande tillväxtfaktorer såsom människors hälsa, tillgången till viktiga råvaror inte bara vad avser ändliga resurser såsom olja och metaller utan också sådant som vi ofta tar för självklart såsom rent vatten. Miljösatsningar kan i sig vara även kortsiktigt tillväxtbefrämjande. Genom att ligga långt fram inom forskning och utveckling kring miljöfrågor kan viktiga exportmarknader öppnas för . Exempel på sådana områden är alternativa miljövänliga kemikalier och reningsteknik men också behovet av nya energislag och miljövänlig transportteknik. Satsningar inom utbildning, forskning och utveckling är alltså viktigt både för miljön och för tillväxten. har i grunden en optimistisk framtidssyn när det gäller möjligheterna att bygga ett samhälle som är både ekonomiskt och miljömässigt bärkraftigt. Den liberala miljöpolitiken bygger på en tro att ett starkt men begripligt regelverk, teknikutveckling och god ekonomi är grundförutsättningar för en bra miljö. Mål och medel i miljöpolitiken måste kontinuerligt utvärderas. I enlighet med detta och för att hitta nya verktyg för hållbara beslut inom miljöpolitiken har liberalerna föreslagit att en hållbarhetskommission tillsätts. främsta uppgift ska vara att se över dagens regelverk som omgärdar våra politiska miljövisioner och finna de systemfel som gör att samhället motverkar goda initiativ på miljöområdet från individer och företag. Inget politiskt område är så uppenbart internationellt som miljöpolitiken. Inget enskilt land kan lösa miljöproblemen på egen hand och det är viktigt att kunskap och information kring miljöfrågorna delas mellan länderna. har ett stort ansvar för att delta som en positiv kraft i det internationella miljösamarbetet. Vi har ett särskilt ansvar för vårt eget närområde och kanske framför allt för . Därför föreslår att resurser från olika delar av budgeten såsom t.ex. biologisk mångfald, östbiståndet och internationellt miljösamarbete samlas för att finansiera satsningar i . Exempel på sådana satsningar är satsningar på utveckling av vattenreningen i vårt närområde och samarbete med EU:s ansökarländer vad gäller miljösatsningar både i form av bistånd och rådgivning. Stärk arbetet för biologisk mångfald. Ökat internationellt miljösamarbete inte minst inom . 22 Euron ger tillväxt och stabilitet 22.1 Euron och roll i EU Vi liberaler har visioner om ett bättre , och världen. Vi vill något med och EU-samarbetet efter . Vi är stolta över och inställda på att om väljarna så önskar leda vårt land. Nej-sidan i eurokampanjen har ingen vision. Dess ambition är begränsad till ett nej-till-euron. De har ingen politik och inget ansvarstagande för tiden och efter ett nej-till-euron. och , liksom flera framträdande borgerliga euromotståndare, vill att inte ens ska vara medlem i EU: Ofta är borgerliga nej-sägare dessutom djupt pessimistiska om möjligheter. Det är inte vi. är ett litet utrikesberoende land. har vi deltagit i handel- och valutasamarbetet i . Det ska vi fortsätta med. Därmed står ja-sidan och liberaler för kontinuiteten. Euromotståndarna står för avsteg från svensk traditionell linje att samarbeta i valutapolitiken med grannländerna. Vi vill inte att ska stå vid sidan om. Svenskar ska delta och spela på samma villkor som andra länders medborgare och företag. Att gå med i eurosamarbetet är ett naturligt och odramatiskt nästa steg efter vårt EU-inträde 1995. Det är en fortsättning på linjen att vi svenskar ska vara med så mycket som möjligt och ha inflytande över beslut som ändå påverkar oss. Euron är ett medel. Vi vill ha euron som valuta därför att det ger oss svenskar bättre möjligheter: större inflytande över vår europeiska framtid, högre tillväxt och därmed högre inkomster för människor, vård och skola. Företagen kan betala högre löner och arbeta under stabilare konkurrensvillkor. Vid ett nej blir inte allt som . Omvärlden ser det som ett aktivt avståndstagande. Våra grannar och kunder runt som antingen redan är med och eller är på väg in i eurosamarbetet , , och måste se ett svenskt nej närmast som ett fjärmande. Vid ett nej inträffar ökade risker med fluktuerande valutakurser, lägre effektivitet i ekonomin, mindre utrikeshandel än vid eurosamarbete, sämre långsiktig lönsamhet i investeringar för export till och ett svagare inflytande över beslut som vi i har att leva med. I ljuset av de båda världskrigen ser många människor i bl.a. och euron som en självklar och fredsfrämjande fortsättning på samarbetet. Valutan i sig skapar inte fred, men ett utökat samarbete på det ekonomiska området är en betydelsefull del av det kitt som håller länderna samman och förhoppningsvis omöjliggör väpnade konflikter. Att bevara ett i mångfald och eliminera konflikter och rivalitet förblir en grundtanke i det europeiska samarbetet. Inlemmandet av de forna kommunistländerna i Europeiska unionen betyder säkerhetspolitisk trygghet och att försoningen slutförs även österut. Samarbetet i Europeiska unionen har inneburit gemensamma lösningar på allt fler gränsöverskridande problem, bl.a. brottslighet och arbetet för en bättre miljö. EU har också skapat en gemensam inre marknad och möjligheter för företag att handla över gränserna. påverkansmöjligheter kan aldrig öka genom att vi röstar nej och ställer utanför. Lika självklart som att medlemmar i en förening har ett större inflytande över föreningens angelägenheter, lika självklart är det att euroländer har ett större inflytande i EU, och särskilt över ekonomisk EU-politik. Ett euromedlemskap skulle ge effektiv tillgång till de ekonomisk-politiska arenor där de viktigaste diskussionerna om och därmed ekonomiska framtid förs. De fora där dessa diskussioner förs är dels , dels . I ECB skulle genom ett medlemskap tillsätta en representant i ledningen. Likaså skulle delta i , där avgörande beslut rörande ekonomiska politik och framtid fattas. Eurosamarbetet är naturligtvis inte perfekt. Det är dock bara genom delaktighet som vi kan förändra det som inte är bra, till exempel genom att arbeta för ökad öppenhet och transparens i arbete och för beslut om en stabilitetspakt. har varken någon representant i ECB:s ledning eller någon möjlighet att delta i . får inte heller vara med i några förberedande möten. Vi har sålunda inget direkt tillträde till de fora som har störst inflytande på den för gemensamma ekonomiska politiken. Vi riskerar att marginaliseras i de allmänna genomgripande diskussionerna om den europeiska ekonomiska politiken. Istället för att framhärda i vårt utanförskap, borde vi sträva efter delaktighet. Genom ett ja till eurosamarbetet genererar vi också mer respekt i eurokretsen och har därmed större möjligheter att utöva ledarskap i EU och förändra EU i den riktning som vi önskar. 22.2 Euron och den långsiktiga ekonomiska utvecklingen De ekonomiska argumenten pekar på egen hand entydigt för ett svenskt deltagande i eurosamarbetet. Tillsammans utgör de ett gott underlag för att vi ska rekommendera människor att rösta ja . är ett litet, öppet land. Vi behöver en större marknad än vårt eget land för att svenska företag ska utvecklas dynamiskt, kunna ligga bland de främsta och stimuleras av att ha många konkurrenter. Det är i längden den enda garantin för jobb i och ett växande välstånd. Valutasamarbetet är en viktig faktor i att få den inre marknaden att riktigt fungera och för att verkligen vara en del av denna. De grundläggande villkoren för jobb och tillväxt vinner på eurosamarbetet. Ingen kan veta i förväg hur många tiondelar på BNP-tillväxten detta betyder, liksom ingen i förväg kan tala om exakt hur svensk ekonomi drabbas av ett mer bestående utanförskap. Det är genom arbete, investeringar och reformer av villkoren för jobb och företagande som vi långsiktigt kan öka tillväxtkraften i vårt land. Inte genom devalveringar och penningpolitik. Inget land kan devalvera sig till välstånd. Det faktum att haft marginellt bättre tillväxt än är dels resultatet av ekonomiska reformer (budgetlagen, pensionssystemet, minskat strukturellt underskott, m.m.), IT-bubblan samt återhämtningseffekter efter det tidiga 1990-talets krisår. All affärshantering blir enklare med samma valuta. Det här är särskilt viktigt för de små och medelstora företagen som har svårare än de större att hantera valutaosäkerhet. Ett medlemskap i eurosamarbetet ökar särskilt tillväxten i utrikeshandelsinriktade företag. kommer att vara ett mer lönsamt alternativ för lokalisering och investering när vi är med i euron. Handel mellan regioner med samma valuta är större än mellan regioner med olika valutor. Att ha olika valutor kan jämföras med att ha tullar mellan länder. Valutarisken försvinner mot våra viktigaste handelspartners. Valutakursen kan förändras mellan den tidpunkt när en affär görs upp och när det är dags för leverans och betalning. Stora företag kan inom vissa gränser försäkra bort valutarisken, men det kostar, något som de mindre företagen inte har råd med eller inte har personella resurser att hantera. För individer är det knappast möjligt. Sedan euron infördes har den svenska kronan varierat i värde. Själva växlingskostnaderna försvinner för både företag och hushåll inom valutaunionen. Detta är ingen avgörande punkt men en kostnad och ett irritationsmoment för internationell handel internationella kontakter och turism försvinner. Med en flytande växelkurs kan en sjunkande krona till dölja mera grundläggande strukturproblem i den svenska ekonomin. Därför kan det medföra att angelägna förändringar i företag och offentlig sektor fördröjs och förhindras. Devalvering blir ett slags drog som lättar för stunden, men där det kommer surt efter. Med den sjunkande kronan under har stannat kvar på en plats när man jämför inkomstnivåerna mellan länder (välståndsligan). Bland euromotståndarna finns det många som hävdar att eurosamarbetet skulle tvinga fram förändringar av villkoren för jobb och företagande som inte är önskvärda, och som kunde avvaras i ett utanförskap. Det är bara sant i den del man då också accepterar att i stället genom en allt svagare valuta låta människor betala för detta genom sjunkande välstånd. De fasta spelregler för ekonomisk politik och valuta som eurosamarbetet ger skapar en stabilare omgivning för strukturreformer. Beredvilligheten och möjligheten att få bred acceptans för reformer som skapar bättre villkor för jobb och företagande kan öka när en krona som blir mindre och mindre värd inte längre döljer verkligheten. 22.3 Euron: pris och konkurrens Euron ger ökad konkurrens, lägre kostnader och därmed lägre priser. Med en gemensam valuta blir det lättare för både företag och hushåll att jämföra priser. Euron i sig är ingen ersättning för andra reformer som skulle pressa de svenska priserna. Många människor har fått intrycket att eurosamarbetet skulle innebära varaktigt större prisökningar. Det är inte sant att euroinförandet i form av sedlar och mynt höjt priserna märkbart, annat än på några få varor, främst på turistorter i . har beräknat att prisökningarna till följd av euron uppgick till mellan . Livsmedelspriserna (inkl. icke-alkoholhaltiga drycker) i steg långsammare 2002 när euron infördes, , än året innan, . Observera att detta är tillfälliga förändringar av inflationsnivån, inte kontinuerliga. Den lilla ökning av inflationen som bytet medförde är alltså inte allmänt höjd inflation (prisökningstakt). Det är mänskligt att lägga noga märke till prisökningar men inte prissänkningar. För säkerhets skull vill vi därför ha dubbel prismärkning, dvs. att priset anges både i euro och i kronor, i samband med svensk övergång till euron. 22.4 Euron och stabiliseringspolitiken Vid euroinförandet stabiliseras svensk ekonomi dels av ECB:s penningpolitik, dels genom nationell finanspolitik. Om konjunkturen i överensstämmer helt med EU:s kommer ECB:s penningpolitik att passa även väl. Om avviker kommer s.k. automatiska stabilisatorer av ekonomin att komma i spel, vilket inte kräver särskilda politiska beslut. Därutöver kan även politiska beslut om ändrade skatter och bidrag behöva fattas. Centralbanker har prisstabilitet som mål och räntepolitiken som medel. har inflationsmålet , med en toleransmarginal på åt vardera hållet. ECB har målet högst 2 procents inflation. Målen är därmed mycket lika formulerade. följer väl den europeiska konjunkturen. Eftersom ECB ska föra en räntepolitik som tar hänsyn till de ingående ländernas behov kommer som huvudregel ECB:s räntepolitik även att passa ganska väl. Två situationer har särskilt uppmärksammats när det gäller stabiliseringspolitiken. Det första är när drabbas av en s.k. asymmetrisk chock, dvs. en bransch- eller strukturkris som skulle drabba mycket hårdare än flertalet övriga euroländer. Erfarenheten visar att våra ekonomiska kriser i praktiken varit följden av en dålig ekonomisk politik här hemma, och inte kommit utifrån. En bra ekonomisk politik måste alltså föras under alla omständigheter. Det är mycket viktigt att inte förledas tro att en långsiktigt felaktig struktur kan kompenseras med penningpolitik. är ett mycket bra och belysande exempel på detta. I det läge drabbas av asymmetriska chocker eller störningar är det dessutom inte särskilt sannolikt att det bästa sättet att bemöta dessa är genom generell penningpolitik, utan av strukturella reformer eller i varje fall någon form av riktade åtgärder. svaga tillväxt och höga arbetslöshet har använts som argument emot eurosamarbetet. Men problem är av långsiktig strukturell art. Det handlar om regler på arbetsmarknaden, banksystemet, skatterna, transfereringssystemen och en rad regleringar som hämmar tillväxten. problem måste lösas genom konkreta åtgärder på hemmaplan. Detta skulle gälla även om stått utanför euron. Den andra situationen är att vi kan komma att vara ur fas med den europeiska konjunkturen och då inte kan matcha det med en egen räntepolitik. Det viktigaste är då att ha sådana marginaler att finanspolitiken i realiteten kan fungera balanserande. Detta åstadkoms inte genom att bygga upp fonder utan genom låg statsskuld och en sådan underliggande balans i statsbudgeten att konjunkturberoende, automatiska förändringar kan få ske. Därför är det viktigt att inte lova ut långsiktigt ohållbara utgiftsåtaganden eller skattesänkningar när de offentliga finanserna ser bra ut. Det bästa är när regeringen inte behöver driva någon aktiv stabiliseringspolitik utan att de av gällande regler styrda automatiska förändringarna i skatter och transfereringar räcker för att jämna ut konjunkturen. Bakom oss har vi i stället en historia av pro-cyklisk finanspolitik, med expansiva finanser i högkonjunktur och nedskärningar i lågkonjunktur. Det är dags att vända denna trend och se till att finanspolitiken fungerar stabiliserande istället för destabiliserande. Skulle denna första försvarslinje i form av goda marginaler och automatiskt verkande stabilisatorer inte räcka får stabiliseringspolitik istället bedrivas genom finanspolitiken (förändringar i skatter och bidrag) i det fall kommer ur fas med övriga euroländer i konjunkturförloppet. På skattesidan handlar det främst om enkla proportionella skatter som moms och arbetsgivaravgifter. Enligt vår uppfattning talar demokratiskäl emot att beslutsrätt överförs från till regeringen även i skatte- och bidragsfrågor. Vi ser heller inte något behov att förändra regelverket för arbete: är formellt i tjänst . Om regeringen vill ändra skatter eller avgifter lägger den ett förslag om detta till , ett bordläggningsplenum genomförs, motionstid börjar därmed löpa, finans- och skatteutskotten kan börja arbeta. Hela behöver samlas en gång för debatt och votering. Lönebildningen i har visat sig fungera allt bättre, om än inte tillräckligt bra . ligger fortfarande minst någon procentenhet för högt i totala lönekostnadsökningar. Detta måste dock hanteras vare sig vi är med eller inte i valutasamarbetet. Är vi utanför, men behåller inflationsmålet, kan inte fallande valuta i längden kompensera. Försvagningen av valutan driver upp inflationen och måste ingripa med höjd ränta. 23 Mål för de offentliga finanserna 23.1 Ett nytt mål för de offentliga finanserna De svenska offentliga finanserna är konjunkturkänsliga, vilket visat sig leda till framväxten av ett strukturellt budgetunderskott. En viktig slutsats av detta är att det finns behov av ordentliga marginaler mot konjunkturvariationerna. Som en naturlig fortsättning av det saneringsarbete som på bredden påbörjades med krisuppgörelsen 1992 och Nathalieplanen ställde upp på den efterkommande regeringens mål om att saldot i de offentliga finanserna skulle motsvara av BNP i genomsnitt över konjunkturcykeln. Kravet definierades för det samlade överskottet i stat, kommuner och pensionssystem. Förutsättningarna har dock förändrats sedan målet definierades. Det autonoma pensionssystemet har börjat verka. Under de närmaste decennierna kommer det att visa överskott grundat på den demografiska situationen. Detta härrör både från premiepensionssystemet, PPM, och från fördelningssystemet, AP-fonderna. Tillsammans kommer dessa båda under resten av detta decennium att ha ett överskott på av BNP. Även om premiepensionerna och fördelningspensionerna är av olika slag är det i praktiken omöjligt att använda överskottet i pensionssystemet för andra ändamål. konstaterat: av sparandet i den offentliga sektorn är således öronmärkt för framtida pensioner. Och: Det blir (därmed) svårt att använda detta sparande för framtida utgifter i andra delar av offentlig sektor. Det går inte att föra pengar mellan pensionssystemet och statsbudgeten utan att bryta mot den breda politiska pensionsöverenskommelsen eller mot löftena till dagens och framtidens pensionärer. Premiepensionerna, vilka likafullt räknas in, utgör grundlagsskyddad privat egendom. Pensionssystemet varken kan eller bör användas som dragspel och instrument i konjunkturpolitiken. Det finns goda skäl för att den kommunala verksamheten ska vara stabil. För kommunerna gäller ett balanskrav, som avser varje enskild kommun. Den tendens till strukturella underskott som finns i kommunsektorn måste hanteras genom reformer och inte genom skattehöjningar. Det gällande kravet på balans i kommunernas budget är formulerat i termer av den kommunala bokföringen, vilket innebär att balanskravet anses vara förenligt med ett visst negativt finansiellt sparande, - 0,10,av BNP. Staten har visserligen i långa stycken ett avgörande inflytande över villkoren för kommunernas ekonomi, men detta inflytande sträcker sig över vitt skilda politikområden såsom utformning av utjämningssystem, lagreglering av verksamhet, riktade och villkorade statsbidrag liksom nivån på statsbidragen och villkoren för beskattning. Det kommunala balanskravet måste kombineras med ett uttryckligt ansvar från statsmaktens sida att ge kommunerna sådana arbetsbetingelser att det är praktiskt möjligt för varje kommun att kunna uppnå sitt balanskrav.