mot · GQ02A5 · 2003-03-24 00:00:00 — med anledning av prop. 2002/03:44 Arbetsmarknadspolitiken förstärks I denna motion redogör vi kristdemokrater för vår syn på regeringens förslag till förändringar av arbetsmarknadspolitiken. Regeringen gör en bred och mycket självkritisk analys i propositionen. Tyvärr utmynnar den endast i några detaljförslag som sannolikt inte har någon större betydelse för arbetsmarknadens funktionssätt. De föreslagna förändringarna är otillräckliga och gör regelverk och program än mer ogenomträngliga. Avsaknad av långsiktighet gör arbetsmarknadspolitiken oöverskådlig, inte minst för den som blir arbetslös. Propositionens syfte är att öka arbetsutbudet. De verktyg regeringen använder sig av för att uppnå sitt syfte är försöksverksamhet med arbetsplatsintroduktion för vissa invandrare, ännu en ändring i anställningsstödet, ändrade regler beträffande bristyrkesutbildning samt förändring av lagen om arbetslöshetsförsäkringen. Vi kristdemokrater vill att frihet och trygghet ska genomsyra arbetsmarknadspolitiken. Frihet i att kunna påverka sin egen situation på arbetsmarknaden. Trygghet genom att man inte står ensam utan stöd om man blir arbetslös. Utifrån denna grund föreslår vi en helt ny arbetsmarknadspolitik med människan i centrum. I denna motion fokuserar vi på förslag som på ett bättre sätt än regeringens proposition stärker den enskilde personen på arbetsmarknaden, som arbetsutbudet ökar. 3 Förslag till riksdagsbeslut 33 4 Propositionens innehåll 34 5 Läget på arbetsmarknaden 34 6 Kritik mot den nuvarande arbetsmarknadspolitiken 36 6.1 Generell kritik 36 6.2 Kritik mot de föreslagna förändringarna 38 6.2.1 Nej till återkommande regelförändringar i anställningsstödet 38 6.2.2 Arbetsplatsintroduktion i AMS-regi 40 6.2.3 Aktivitetsgarantins effekter på påbörjad period i arbetslöshetsförsäkringen 40 6.2.4 Undantag i arbetslöshetsförsäkringen 41 6.2.5 Bristyrkesutbildning för anställda i AMS-regi 41 7.1 Frihet och trygghet ska prägla arbetsmarknadspolitiken 42 7.2 Målen med arbetsmarknadspolitiken 43 7.3 En ny effektiv arbetsmarknadspolitik 44 7.4 Arbetsmarknadspolitik med individen i centrum 44 7.5 Ny myndighet ersätter AMV/AMS 45 7.7 Bättre möjligheter för äldre på arbetsmarknaden 46 7.8 Bättre möjligheter för ungdomar på arbetsmarknaden 47 7.9 Ta till vara invandrares kompetens 48 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att en utredning tillsätts med uppgift att se över hela arbetsmarknadspolitiken. avslår förslaget om ändrade villkor i det särskilda anställningsstödet och tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det särskilda anställningsstödet. avslår förslaget om bristyrkesutbildning för anställda. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om omställningspeng, mångfald och valfrihet inom arbetsmarknadspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om målen för arbetsmarknadspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en s.k. Övergångsarbetsmarknad. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de äldres situation på arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ungdomars situation på arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jobbguider och att ta till vara invandrares kompetens. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetskraftsinvandring. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om individuellt kompetenssparande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetslöshetsförsäkringen. Regeringens proposition 2002/03:44 gör en bred analys av arbetsmarknadsläget och politikens inriktning. Den utmynnar dock endast i några få konkreta förslag, som inte alls står i proportion till analysen. Regeringen föreslår försöksverksamhet med arbetsplatsintroduktion för vissa invandrargrupper. AMS ges i uppdrag att föreslå inriktning på verksamheten vad gäller målgrupp och arbetsmetodik. Förslaget är tänkt att träda i kraft . Ändringar i reglerna för det särskilda anställningsstödet föreslås återigen. Anvisning till en anställning med särskilt anställningsstöd ska få göras även för personer som inte fyllt om de varit inskrivna i aktivitetsgarantin eller mer. För personer som fyllt föreslås att anvisning till anställning med anställningsstöd hos samma arbetsgivare ska kunna göras tidigare än , i vissa fall. Möjlighet att inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen bevilja bristyrkesutbildning för redan anställda föreslås. Anställda ska kunna beviljas bristyrkesutbildning och då få aktivitetsstöd. Regeringen föreslår också att vid inträde i aktivitetsgarantin ska rätten att återgå till en påbörjad ersättningsperiod i arbetslöshetsförsäkringen som föregått deltagande i aktivitetsgarantin upphöra. Ett särskilt studerandevillkor i arbetslöshetsförsäkringen föreslås. Med det nya förslaget slopar man kvalifikationstiden. Arbetslöshetsersättning ska lämnas antingen enligt grundförsäkringen eller enligt inkomstbortfallsförsäkringen. Förslagen i fråga om arbetslöshetsförsäkringen föranleder ändringar i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 5 Läget på arbetsmarknaden Problemen på den svenska arbetsmarknaden är större än vad den och dess stödpartier i vill erkänna. Både arbetslöshet och sysselsättning har långt kvar till de nivåer som rådde . av den så kallade sysselsättningsökningen beror på ökad sjukfrånvaro, inte på att fler jobb faktiskt har skapats, den faktiska andelen sysselsatta i arbete ökade bara med . Antalet arbetade timmar sjönk till i snitt 128,9 miljoner arbetade timmar jämfört med 130,8 miljoner arbetade timmar 2001. Som jämförelse kan nämnas att vi 1984 låg på samma nivå som . Med tanke på att vi haft en befolkningstillväxt är statistiken över antalet arbetade timmar ett tydligt bevis på att den svenska ekonomin inte har den kraft som krävs för att vi ska nå målet om full sysselsättning och god ekonomisk tillväxt. I varierar arbetsutbudet kraftigt mellan olika grupper i samhället. För till exempel äldre personer och utomnordiska invandrare är arbetsutbudet betydligt lägre än för genomsnittet av arbetskraften. Regeringens egen beskrivning av utvecklingen på arbetsmarknaden visar med all önskvärd tydlighet att den förda politiken haft, och har, stora brister. Därför har man också misslyckats med att nå sina mål på det arbetsmarknadspolitiska området. Målet om högst 4 procents öppen arbetslöshet sprack, och inget tyder på att sysselsättningsmålet att av arbetskraften ska vara sysselsatt 2004 kommer att kunna uppfyllas. Den senaste arbetslöshetsstatistiken från SCB är dyster läsning. Arbetslösheten forsätter att öka. var 195 000 personer arbetslösa, eller av arbetskraften. var också 119 000 personer i arbetsmarknadspolitiska program. I tabell 1 redovisas den verkliga arbetslösheten . Antal personer som saknar ett reguljärt arbete eller vill arbeta mer: Totalt antal personer i arbetsför ålder som inte har ett arbete på den ordinarie arbetsmarknaden eller som vill arbeta mer Övriga latent arbetssökande (risk för viss dubbelräkning) 4 1 Denna grupp räknas i internationell statistik som arbetslös enligt en . 2 Motsvarar cirka hälften av det sammanlagda antalet studerande inom . 3 Personer som av arbetsmarknadsskäl arbetar mindre än de önskar. 4 Statistiken medger inte klara avgränsningar, men till de ovan angivna grupperna kan läggas huvuddelen av de icke heltidsstuderande personer som i AKU-statistiken räknas som latent arbetssökande samt de som uppger att de vill arbeta, men inte har sökt arbete den vecka AKU-mätningen genomförs, eller varit tillfälligt förhindrade att söka arbete. 6 Kritik mot den nuvarande arbetsmarknadspolitiken Regeringens handlingsförlamning präglade hela den förra mandatperioden. Tyvärr verkar det inte bli någon bättring . Man kan spekulera om vad handlingsförlamningen beror på. En inte alltför kvalificerad gissning är att den socialdemokratiska minoritetsregeringen har problem med att både tillfredsställa LO och de två samarbetspartierna och . Att LO har stort inflytande på den socialdemokratiska regeringen visade sig inte minst i samband med trepartssamtalen om ohälsan. De ledde ju som bekant till att arbetsgivarsidan såg sig tvungen att dra sig ur. Och när det gäller samarbetspartierna står de ofta på var sin sida om regeringen i synen på reformer och förändringar av den föråldrade svenska arbetsmarknadspolitiken. När statsrådet presenterade propositionen talade han varmt om förslag som skulle leda till ökat arbetsutbud och en starkare ställning för individen. Det är bra att regeringen har dessa ambitioner men tyvärr räcker inte liggande förslag speciellt långt. När det kom en proposition som är tänkt att förbättra arbetsmarknadspolitiken kan man inte annat än bli besviken. Socialdemokraterna har inte lyckats presentera mycket till nytänkande eller kreativitet. Sanningen är att Socialdemokraterna har slagit sig till ro, vilket egentligen är mycket märkligt då det finns en rad problem på den svenska arbetsmarknaden. Nedan redovisas några av de problem som vi har identifierat. Arbetsmarknadspolitiken har en relativt liten effekt på arbetslösheten i förhållande till vad den kostar. Om man jämför utvecklingen av sysselsättningen sedan Socialdemokraterna tog över 1994 kommer först på tolfte plats bland EU:s femton medlemsländer. Men vi ligger i toppskiktet när det gäller kostnaderna för den statliga arbetsmarknadspolitiken. Den kostar ca . anser att arbetsmarknadspolitiken i alltför stor utsträckning har ett uppifrånperspektiv. Det är mer av omhändertagande än av stöttande i mötet med människor. Arbetsmarknadspolitiken måste utgå ifrån den enskilda människans behov och önskemål. Arbetslivet förändras nu i snabb takt. Globalisering och teknikintensifiering leder till ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Det blir allt vanligare med flera olika arbetsgivare under arbetslivet, växling mellan utbildning och arbete, företag som expanderar och som avvecklar. Denna utveckling har Socialdemokraterna mött med tystnad och passivitet. Sjukfrånvaron döljer verkligheten. De ökande sjukskrivningarna har haft större effekt på arbetslöshetsstatistiken än den svenska arbetsmarknadspolitiken . Den skenande sjukfrånvaron avspeglar sig också i att endast av befolkningen i åldern faktiskt befinner sig i arbete, medan i samma grupp är sjukfrånvarande. Som sysselsatt räknas i den officiella statistiken både den som faktiskt arbetar och den som är tillfälligt frånvarande från arbetet. Regeringens utredare har i sitt utredningsmaterial visat att den faktiska andelen människor () i arbete ökade med endast . Då räknade han ändå med de människor som deltar i vissa arbetsmarknadsåtgärder, men som ändå räknas som sysselsatta i den officiella statistiken. I diagram 1 har detta korrigerats, så att det är andelen reguljärt sysselsatta som redovisas i enlighet med det sysselsättningsmål som regeringen har satt upp. Därtill redovisas andelen människor som faktiskt befinner sig i arbete. Rydhs material har uppdaterats med förhållandena . Som framgår av diagrammet ökade den faktiska sysselsättningen endast med av befolkningen . På grund av den skenande sjukfrånvaron minskade till och med andelen människor i arbete till 2001. Sysselsättningen, som den traditionellt mäts, väntas vara i stort sett oförändrad enligt regeringen. Det innebär att den faktiska sysselsättningen minskar eftersom sjukskrivningarna fortsätter att öka. Andelen reguljärt sysselsatta mellan 20 och 64 år.1 Officiella tal och faktisk andel människor i arbete I procent av befolkningen i samma åldersgrupp Exemplet med sjukfrånvaron ovan visar tydligt att målen för arbetsmarknadspolitiken är felaktiga. menar att det politiska mål som sätts upp för arbetsmarknaden måste förhålla sig till både arbetskraft, sysselsatta och personer som faktiskt är i arbete. Här är det värt att framhålla revisorers skarpa kritik av den svenska arbetsmarknadspolitiken i 2002/03:RR10 Styrningen av AMS och länsarbetsnämnderna. revisorer kritiserar såväl målet för politikområdet som de mellanliggande målen och verksamhetsmålen. Bland annat påpekar man att det är svårt att kontrollera vilken effekt arbetsmarknadspolitiken har i förhållande till de mellanliggande målen. Samma kritik riktar de mot verksamhetsmålen för AMV. För en djupare analys av detta hänvisas till en särskild motion. Brist på incitament. I skriften Använd kraften (, 2002) diskuterar författarna frågan om arbetsutbudet både utifrån teori och emperi. Fakta visar att arbetsutbudet i grunden styrs av incitament. Åtgärder som påverkar arbetsutbudet positivt är till exempel: Höjda reallöner påverkar deltagandet i arbetskraften, däremot inte lika säkert mängden arbetade timmar som de som redan är inne på arbetsmarknaden utför. Sänkta skatter och skattekilar kommer att leda till ökad andel arbetsuppgifter på den reguljära arbetsmarknaden. För grupper som har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden gäller det att göra perioderna av arbetslöshet så korta som möjligt. En högre avkastning på utbildning kommer att öka andelen högskoleutbildade och också att öka incitamenten att avsluta utbildningen snabbt. Som synes handlar frågan om arbetsutbudet om mycket mer än bara arbetsmarknadspolitik. Tyvärr kan vi konstatera att regeringen gjort väldigt lite på de områden som räknas upp ovan. Men inte heller när det gäller de stora frågorna inom ramen för arbetsmarknadspolitiken har regeringen kommit med några konkreta förslag. Vi väntar fortfarande på ett förslag som öppnar för individuellt kompetenssparande i större omfattning. Inte heller när det gäller frågor som rör sjukskrivningarna, arbetskraftsinvandring och de äldres situation på arbetsmarknaden har regeringen lyckats presentera några konkreta förslag som skulle kunna förbättra läget på arbetsmarknaden. Utifrån beskrivningen ovan kräver vi kristdemokrater en parlamentarisk översyn av den svenska arbetsmarknadspolitiken. 6.2 Kritik mot de föreslagna förändringarna Nedan kritiserar vi kristdemokrater de konkreta förslag som återfinns i propositionen. 6.2.1 Nej till återkommande regelförändringar i anställningsstödet finns ett anställningsstöd som ska hjälpa alla som varit arbetslösa . Arbetsgivaren får ett bidrag av lönekostnaden . Regeringen och majoritet föreslog i vårpropositionen 1999 införande av ett förstärkt anställningsstöd för personer som är långtidsinskrivna på arbetsförmedlingarna . Rent tekniskt sker det genom en skattereduktion för de arbetsgivare som anställer dessa personer. Det förstärkta stödet uppgår till av lönekostnaden och till av lönekostnaderna . Men redan innan det nya systemet hade trätt i kraft föreslogs att stödet skulle omfatta alla som varit långtidsinskrivna , och de nya reglerna började gälla . Dessa regler hade varit i funktion när ytterligare en förändring kom. Då föreslogs införandet av ett särskilt anställningsstöd som innebär att den som fyllt och varit inskriven på arbetsförmedlingen skulle få ett anställningsstöd omfattande av lönekostnaden. 2000 lade regeringen fram ytterligare ett förslag till förändring av anställningsstödet. Ett utökat särskilt anställningsstöd införs, som riktar sig till dem som varit arbetslösa , med egna regler för hur stora subventionerna ska vara. Det är fjärde ändringen . som allt detta sker skriver regeringen hur viktigt det är med regelförenklingar inom arbetsmarknadspolitiken. Inte nog med detta. till finns också en tidsbegränsad försöksverksamhet med anställningsstöd som kombineras med vård- och omsorgsutbildning. I budgeten som lades fram för verkade det dock som att regeringen började inse att regelverket blivit svåröverskådligt. Trots den insikt som vi trodde att regeringen nu uppnått genomförs alltså ytterligare förändringar av det svåröverskådliga regelverket. Ändringar i reglerna är ur det perspektivet anmärkningsvärda. Anvisning till en anställning med särskilt anställningsstöd ska nu få göras även för personer som inte fyllt om de varit inskrivna i aktivitetsgarantin eller mer. Stödet föreslås uppgå till av arbetsgivarens lönekostnad, dock högst per dag. Denna stödnivå föreslås gälla även för dem som har fyllt och som varit inskrivna i aktivitetsgarantin . För personer som fyllt föreslås att anvisning till anställning med anställningsstöd hos samma arbetsgivare ska kunna göras tidigare än , i vissa fall. Det är givetvis positivt att regeringen med stödpartier inser att sänkta arbetskraftskostnader kan öka sysselsättningen. I en uppåtgående ekonomi har också denna åtgärd haft framgång. Men det är viktigt att en åtgärd får verka fullt ut och inte störas av ständiga regeländringar som minskar överskådligheten och ökar byråkratin. Det är också orimligt höga subventionsnivåer som det särskilda anställningsstödet innebär. Till detta måste ytterligare en principiell anmärkning göras. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder finansieras genom anslag och medelstilldelning från AMS ut till länsarbetsnämnderna som i sin tur fördelar anslagen vidare till de lokala arbetsförmedlingarna. Undantaget är anställningsstödet som är utformat som en skattereduktion utan budgetrestriktioner. Det lokala arbetsförmedlingskontoret har därför all anledning att i första hand nyttja anställningsstöden, eftersom det skapar den största möjliga handlingsfriheten ur budgetsynpunkt för kontoret. För varje person som ges anställningsstöd istället för en annan sorts åtgärd ökar möjligheterna att den budget kontoret fått ska räcka . I många enskilda fall kan det vara klokt att i första hand använda anställningsstödet, men det innebär att de olika arbetsmarknadspolitiska åtgärderna inte underställs samma budgetprövning och vägning mot varandra. Det är inte sannolikt att detta i längden leder till den mest optimala avvägningen sett utifrån de mål och anslag som beslutat om. Med den bakgrund som beskrivs ovan är det uppenbart att nya förändringar i anställningsstödet visar hur ogenomtänkt hela regelverket som omgärdar anställningsstöden är. Därför säger vi nej till ytterligare förändringar i den riktning som regeringen föreslår. 6.2.2 Arbetsplatsintroduktion i AMS-regi Att olika invandrargrupper har särskilt svårt att komma in på arbetsmarknaden är ett problem som talats mycket om . Personer med främmande namn kallas inte till anställningsintervjuer. Den öppna arbetslösheten bland utomnordiska medborgare är i , vilket är betydligt högre än den generella genomsnittliga arbetslösheten. Sammantaget visar fakta att vi i är mycket dåliga på att ta till vara den resurs som invandrarna är. För att komma till rätta med detta problem har det kommit förslag om språktester, kvoteringar och arbetsplatsanknutna språkutbildningar. Förslaget som regeringen här lägger fram påminner en del om förslag om så kallade jobbguider. För personer med invandrarbakgrund krävs det ibland specifika åtgärder eftersom många saknar ett socialt nätverk, kontakter och erfarenhet av att söka arbete i . För att möta detta behov har vi kristdemokrater föreslagit införande av så kallade jobbguider. Vi vill också att det ska vara verksamhet som drivs i olika former, till exempel kan föreningslivet säkerligen bidra med både engagemang och kunskap. När det gäller finansieringen anser vi att pengar ska tas inom ramen för AMS/AMV:s anslag. 6.2.3 Aktivitetsgarantins effekter på påbörjad period i arbetslöshetsförsäkringen Den aktivitetsgaranti som beslutade om drogs igång för att omfatta 30 000 personer. Eftersom försöksverksamheten som föregick aktivitetsgarantin bara varade några månader och förberedelsetiden var mycket kort är det fortfarande osäkert hur garantin kommer att fungera i praktiken. Att aktivitetsgarantin haft grava kvalitetsproblem är därför inte konstigt. Själva grundidén är riktig, det vill säga att de långtidsinskrivna kommer in i ett mer aktivt och nära samarbete med arbetsförmedlingens personal, och att varje individs särskilda behov beaktas i utformningen av en individuell handlingsplan. En aktivitetsgaranti står och faller med den praktiska tillämpningen. Självklart ska jobbsökaraktiviteter ingå, men det räcker inte. Vad som krävs är tydliga krav som går att leva upp till, stöd och hjälp att bryta arbetslöshetsmönstret och aktiva insatser för att möta den enskilde personens konkreta behov och problem. Det är också viktigt att nära samverkan sker med föreningsliv, näringsliv, privata bemanningsföretag och förmedlare. Bland de inskrivna i aktivitetsgarantin finns också många människor som inte är anställningsbara på grund av språkproblem, handikapp, sociala problem, dåligt självförtroende och utbildningsnivå med mera. Uppskattningar bland arbetsförmedlare antyder att denna grupp kan utgöra runt 10 000 personer. De har små möjligheter att inom en överskådlig tid komma in på den reguljära arbetsmarknaden eller att börja studera. Dessa människor kräver extra insatser. Vi anser, utifrån beskrivningen ovan, att aktivitetsgarantin inte fungerar tillfredsställande. Mycket tyder på att vissa saker med tiden har blivit bättre men fortfarande finns det brister i aktivitetsgarantins funktionssätt. I och med den föreslagna förändringen är det än mer viktigt att aktivitetsgarantin verkligen fungerar som den är tänkt. 6.2.4 Undantag i arbetslöshetsförsäkringen Regeringen föreslår nu att ett särskilt studerandevillkor införs för arbetssökande som i enlighet med en individuell handlingsplan lämnar aktivitetsgarantin för studier. Arbetslöshetsersättningen ska då betalas utan att sökanden uppfyller arbetsvillkoret om denne har genomgått och avslutat en utbildning om minst ett läsår och är berättigad till studiestöd enligt studiestödslagen. Det är i och för sig en rimlig åtgärd som föreslås. Behovet av det undantag som regeringen nu föreslår visar på bristerna i den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen. I nästa kapitel redogör vi för förslag till en ny och rättvis arbetslöshetsförsäkring. 6.2.5 Bristyrkesutbildning för anställda i AMS-regi Satsningar på bristyrkesutbildning är bra. Det råder brist på arbetskraft för flera olika yrkesgrupper, som hundratusentals människor är arbetslösa. Bristyrkesutbildningar skulle säkerligen förbättra matchningen mellan arbetslösa och lediga platser. Regeringens förslag innebär att personer kommer att erbjudas bristyrkesutbildning inom områden där det finns risk för flaskhalsar. Till en början tror man att 300 särskilda arbetsförmedlare kan utbildas och att 3 000 personer kan bristyrkesutbildas. Vi kristdemokrater anser dock inte att AMS ska ha denna uppgift. AMS är en myndighet som ska ägna sig åt att förmedla arbeten för personer som är arbetslösa. Vi anser inte att AMS ska utvecklas till en vidareutbildningsmyndighet. Det finns andra betydligt viktigare insatser som kan göras för att öka rörligheten på arbetsmarknaden. Det reguljära utbildningssystemet måste också rustas för att möta behoven på arbetsmarknaden. Vi presenterar i nästa kapitel en rad viktiga förändringar, till exempel införande av individuellt kompetenssparande och insatser riktade mot äldre personer på arbetsmarknaden. 7.1 Frihet och trygghet ska prägla arbetsmarknadspolitiken Människans värde förknippas ofta med innehavet av ett traditionellt förvärvsarbete. Detta är både ett farligt och felaktigt synsätt. Farligt därför att den som blir arbetslös kan känna sig utan värde, felaktigt därför att människans värde ligger i det faktum att hon är en människa, inget annat. I människans natur ligger ett behov av att få känna gemenskap med andra, ta eget ansvar och utvecklas som person. Aktivt arbete och engagemang, oavsett om det är organiserat förvärvsarbete eller annan form av meningsfullt ansvarstagande för familj, vänner eller andra medmänniskor är därför av största vikt. Arbetslösheten är ett slöseri med mänskliga resurser och därmed ett uttryck för dåligt förvaltarskap. Full sysselsättning är ett viktigt politiskt mål.