mot · GR02Sf289 · 2003-10-07 00:00:00 — Det fanns redan innan den tredje sjuklöneveckan infördes betydande ekonomiska motiv för arbetsgivare att hålla sina medarbetare friska. Sjukskrivningar för med sig en rad andra kostnader än bara sjuklönen för en arbetsgivare. Där finns bl.a. kostnader för produktionsbortfall, vikarier och den kunskap som en anställd annars skulle bidragit med. Arbetsgivare är dessutom ofta bundna av kollektivavtal att betala ersättning utöver den statliga sjukpenningen. Sammantaget kan det t.o.m. vara så att sjuklöneperioden är den mindre kostnaden i sammanhanget. Det är talande för regeringens bristande insikt i företagandets villkor att regeringen tror att man först med en utökad arbetsgivarperiod i sjukförsäkringen inför ekonomiska drivkrafter för arbetsgivarna. Särskilt förunderligt är att regeringen tror att ekonomiska incitament fungerar för arbetsgivare men inte för enskilda människor. 6.10 Incitamenten för den enskilda har minskat Forskningen6 visar att det finns ett tydligt samband mellan villkoren i sjukförsäkringen och sjukskrivningarnas storlek. Såväl ersättningsnivån, takets nivå, antalet karensdagar och sättet att beräkna den sjukpenninggrundande inkomsten spelar roll. Sjukfrånvaron började att öka när ersättningsnivån i sjukförsäkringen höjdes från . har den fördubblats. Undersökningar visar även att det ofta är patientens önskan som avgör om sjukskrivning kommer till stånd. har ersättningen i praktiken sänkts till . Det är sannolikt en för liten och otydlig sänkning för att den ska få effekt på sjukskrivningarna. Man kan även förmoda att ju tydligare regler och ekonomiska effekter är för den enskilde desto större inverkan på sjukskrivningarna har de. Om reglerna är så komplicerade att man inte vet vad en sjukskrivningsdag kostar, lär man knappast ta intryck av det. 7 En moderat handlingsplan mot ohälsan Regeringen har övertagit en lång rad moderata förslag för att stoppa de kraftigt ökade sjukskrivningstalen. Det är positivt att regeringen har anammat flera av våra förslag, men för att få bukt med sjukfrånvaron krävs mer. Endast då kommer regeringen att kunna uppnå sitt eget mål, som är att frånvaron från arbetslivet på grund av sjukskrivningar skall halveras fram i förhållande , som antalet nya aktivitets- och sjukersättningar (f.d. förtidspensioner) skall minska. Nedan presenterar vi ytterligare förslag för att förbättra vård och rehabilitering, minska benägenheten till sjukskrivning och sänka statens kostnader för sjukskrivningarna. 7.1 Strama upp sjukskrivningsprocessen har förespråkat en uppstramning av sjukskrivningsprocessen för att få bukt med den sjukskrivning som inte är medicinskt motiverad. Regeringen lade sent omsider fram en del förslag i prop. 2002/03:89 Förändringar inom sjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet. Propositionen föreslog bl.a. att de medicinska grunderna för sjukskrivning ska motiveras på sjukintyget, vilket vi länge propagerat för. Regeringen föreslog även att ska kunna kräva in ett fördjupat underlag, t.ex. ett särskilt läkarutlåtande. Vi hade tidigare föreslagit att ett utlåtande från en andra läkare skulle inhämtas efter 28 dagars sjukskrivning och ansåg att regeringens förslag tillgodosåg detta syfte. En del andra frågor hade vi hellre sett andra lösningar på än de regeringen föreslog, vilket vi tog upp i motion 2002/03:m224. När väl förslagen har trätt i kraft tycker vi dock att det är bättre att de nya reglerna får verka än att ersätta dem med nya lösningar. På en del områden behöver dock ytterligare förbättringar ske: 7.1.1 Tillåt sjukskrivning endast vid sjukdom Sjukförsäkringen skall gälla när man är sjuk och arbetsförmågan nedsatt av hälsoskäl, inte vara ett allmänt försörjningsstöd. Vi vill därför att en översyn görs i tillämpningspraxis och förordningar vad gäller de ändringar som skedde . Vi föreslår att begrepp i tidigare förarbeten och förordningar såsom vad som i allmänt språkbruk är sjukdom eller sjukdom eller därmed jämförbara tillstånd utmönstras och ersätts med att sjukdom skall bedömas i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. En sådan förändring bör även genomföras i AFL 3 kap. 7 §. Vi vill att regeringen återkommer till med förslag på sådana ändringar i lagen om allmän försäkring. 7.1.2 Återinför skyldighet för den sjukskrivne att intyga nedsatt arbetsförmåga beslöt regeringen och att avskaffa kravet på den enskilde att till den inkomma med en skriftlig försäkran om nedsatt arbetsförmåga till . I stället skall en sådan försäkran ges in om begär det. Vi anser att det är rimligt att den enskilde efter fyra veckors sjukfrånvaro faktiskt själv intygar att arbetsförmågan är nedsatt och vill därför återinföra detta krav. 7.1.3 Gör användningen av sjukförsäkringen mer flexibel vid sjukdom Deltidssjukskrivning bör kunna göras mer flexibelt och inte bara till en del av dagen. Det bör vara möjligt att vara sjukskriven , men även att vara sjukskriven på deltid genom att vara på jobbet på heltid och arbeta i halv takt. Som vid nuvarande halvtidssjukskrivning skall då arbetsgivaren och betala halva kostnaden vardera. Det ska även gå att vara sjukskriven från vissa arbetsuppgifter. Exempelvis kanske det inte är möjligt att utföra fysiskt krävande arbetsuppgifter, men däremot att arbeta framför datorn, eller tvärtom. Det skall även gå att vara sjukskriven från sina ordinarie arbetsuppgifter, men genomgå utbildning. Vi föreslår att detta förs in i lagen om allmän försäkring (AFL) 3 kap. 7 §. 7.1.4 Inför tydliga riktlinjer för försäkringsläkarna Försäkringsläkarnas roll bör tydliggöras, något som också var syfte med det beslut som 1994 fattades om försäkringsläkarna. Försäkringsläkarna bör ha mer likvärdiga arbetsförhållanden inom de olika försäkringskassorna, och det bör senast finnas klara riktlinjer om vilka krav på utbildning m.m. som bör ställas på en försäkringsläkare. 7.1.5 Förstärk utbildningen i försäkringsmedicin har länge pläderat för att utbildningen av läkare i försäkringsmedicin ska förstärkas. Regeringen hörsammade oss och föreslog i förra höstens budgetproposition att en sådan utbildning skulle påbörjas . Regeringen anslog då för ändamålet. Med denna medelstilldelning kommer det att ta ungefär att utbilda alla praktiserande läkare i försäkringsmedicin. Vi vill därför anslå ytterligare för ändamålet. 7.2 Förbättra tillgången till god vård 7.2.1 Inför en obligatorisk och offentligt finansierad hälsoförsäkring Vi vill införa en obligatorisk och gemensamt finansierad hälsoförsäkring som omfattar alla, oavsett betalningsförmåga eller hälsotillstånd. Den finansieras gemensamt. Med en sådan följer pengarna patienten, som alltså styr resurserna genom ett eget val av vårdgivare. Patienten kan på så sätt aktivt välja god vård och välja bort dålig vård. 7.2.2 Inför en nationell vårdgaranti Vi vill införa en nationell vårdgaranti. Den nationella vårdgarantin innebär att alla har en uttalad rätt att få vård efter fastställd diagnos. Den nationella vårdgarantin skall omfatta alla medicinskt motiverade behandlingar och vara fullt genomförd . En sådan vårdgaranti innebär att patienter kan få behandling tidigare och därmed att sjukskrivningar kan kortas. Vi avsätter 2004, 2,6 miljarder och 4,2 miljarder för att vårdgarantin ska kunna införas. Vi föreslår att företagshälsovården får tillbaka möjligheten att utfärda sjukintyg och bedriva sjukvård (och inte bara förebyggande hälsovård som ) genom att teckna avtal med sjukvårdshuvudmannen. Det skulle medföra en rad fördelar. Företagsläkare har ofta större möjlighet att göra en bedömning av arbetsförmågan eftersom de känner arbetsplatsen. Det skulle kunna leda till en direkt minskning av sjukfrånvaron. Dessutom skulle vårdcentralerna avlastas. Samarbete med företagshälsovården skulle även kunna medföra en effektivisering av arbetsgivarnas arbetsmiljöarbete. Den omorganisation av företagshälsovården som genomfördes för sedan har inte varit lyckad. Företagsläkarna och företagen samarbetar inte tillräckligt nära. hade företagsläkarna möjlighet att ge sjukvårdande behandling på samma villkor som läkarna inom landstingen. Företagsläkaren såg tidigt eventuella missförhållanden inom både den fysiska och den psykiska arbetsmiljön i företaget/förvaltningen. Beslutsvägarna var ofta kortare och på så sätt kunde dålig arbetsmiljö rättas till. Den socialdemokratiska regeringen begränsade sedermera företagshälsovårdens möjligheter att bedriva hälso- och sjukvård, vilket försvårade verksamheten. 7.3 Förbättra tillgången till rehabilitering 7.3.1 Öka ansvaret och ge resurser till för rehabilitering Nuvarande ansvarsfördelning för rehabilitering fungerar inte tillfredsställande, då arbetsgivarna ofta underlåter att göra rehabiliteringsutredning. Det har konstaterats av såväl regeringens utredare i Rehabilitering till arbete (SOU 2000:78) och i Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet (SOU 2002:5) som av regeringen själv i propositionen 2002/03:89 Förändringar inom sjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet. Vi vill mot denna bakgrund att det i samordningsansvar även skall ingå ett ansvar för att en rehabiliteringsutredning initieras och kommer till stånd. Att får ansvaret för utredningen betyder inte att det är den som måste utföra den. kan bestämma att det faktiska utförandet av utredningen skall göras av någon annan, t.ex. arbetsgivaren, företagshälsovården eller primärvården. En sådan överlåtelse bör ske genom en skriftlig överenskommelse mellan och den som får i uppgift att göra utredningen och efter samtycke med individen. I de fall där det finns en konflikt mellan arbetsgivaren och arbetstagaren är det exempelvis inte lämpligt att arbetsgivaren utför rehabiliteringsutredningen. Vi anser också att den som utför utredningen skall ha en rimlig ersättning för det. Vi föreslår därför att får extra resurser för att köpa rehabiliteringsutredning i de fall den inte utför den själv. Vårt förslag innebär ingen förändring av kravet att rehabiliteringsutredningen skall påbörjas senast efter fyra veckors sjukdom och vara klar senast efter åtta veckors sjukdom. För att försäkringskassorna ska kunna fullgöra de nya uppgifter vi vill lägga på dem krävs mer resurser. Därtill kommer att försäkringskassorna har svårt att hinna med rehabiliteringsärendena. Att behöva vänta på rehabilitering är passiviserande för den enskilde och försämrar möjligheten att någonsin komma tillbaka till arbetslivet. behöver mot denna bakgrund mer resurser både till personalförstärkningar och till köp av rehabiliteringsutredningar och rehabiliteringsåtgärder. Vi vill därför öka årliga anslag med . Medicinsk rehabilitering bör liksom nu bekostas av sjukvården. I de fall där det egna har prioriterat ned den anställdes rehabilitering, eller inte har resurser att utföra den, bör dock kunna köpa medicinsk rehabilitering av annan vårdgivare för ovan angivna pengar. 7.4 Öka självrisken i sjukförsäkringen Det är viktigt att den offentliga sjukförsäkringen ger ett skydd mot orimliga inkomstbortfall när man är sjuk. Som i all försäkringsverksamhet måste det dock finnas en tydlig självrisk för den enskilde för att sjukförsäkringen inte skall överutnyttjas. När ersättningsnivån i sjukförsäkringen höjdes från till började sjukskrivningarna att öka och har fördubblats. Det är vetenskapligt belagt att en stor del av ökningen av sjukskrivningarna beror just på höjningen av ersättningsnivåerna7. Regeringen skriver själv i en bilaga till budgetpropositionen med hänvisning till ovan givna källa: Att ekonomiska incitament i första hand förändringar av ersättningsnivån har betydelse för individens benägenhet att sjukskriva sig torde vara bortom alla tvivel . Så t.ex. har införandet av karensdagen sannolikt haft stor betydelse för nedgången av den korta sjukfrånvaron.8 En sak som sällan diskuteras är att även höjda ersättningsnivåer som förhandlas fram i avtal på arbetsmarknaden kan påverka sjukskrivningsbenägenheten. Den mindre kostnaden för frivilligt höjda ersättningsnivåer faller på arbetsgivarna, medan den större kostnaden för eventuellt förändrad användning av sjukpenningen när den enskildes självrisk sänks faller på staten. Vi anser att en regel bör övervägas som innebär att avtal om ersättningar utöver en viss nivå medför att arbetsgivaren får betala hela sjukpenningkostnaden. Regeringen har i praktiken sänkt ersättningsnivån till av den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) i och med vårens beslut att SGI ska multipliceras med faktorn 0,97 vid beräkning av sjukpenningen. Vi menar att SGI bättre beräknas på de senaste två årens inkomst, vilket ger en mer rättvis SGI för dem med ojämna inkomster samt att ersättningsnivån sätts till av SGI. Det skulle innebära en mer rimlig självrisk i sjukförsäkringen. Vi har även föreslagit en andra karensdag i sjukförsäkringen som skall infalla den åttonde sjukdagen. Placeringen av karensdagen innebär att den inte medför något ytterligare inkomstbortfall för riktigt korta sjukfall. Däremot kommer den att medföra att den försäkrade tänker till en gång till innan vederbörande stannar hemma en för en vanlig förkylning eller influensa. För att människor som är ofta borta från jobbet på grund av kroniska sjukdomar inte skall drabbas för hårt vill vi att nuvarande högriskskydd i lagen om sjuklön ska gälla även för den andra karensdagen. 7.5 Minska inflödet av nya förtidspensionärer 7.5.1 Sänk ersättningen i stället för att förtidspensionera sjukdom Från gäller att senast efter sjukanmälningsdagen ska ha utrett om sjukpenningen skall bytas ut mot sjukersättning eller aktivitetsersättning (f.d. förtidspension och sjukbidrag), enligt beslut av . tar det innan gör denna prövning. Utbyte skall liksom ske om arbetsförmågan kan anses vara långvarigt eller varaktigt nedsatt med minst en fjärdedel. Regeringens motivering till att strama upp processen är att det är viktigt att den försäkrade får rätt ersättning från försäkringen både vad gäller belopp och ersättningsslag. I praktiken innebär en övergång från sjukpenning till sjukersättning en sänkning av ersättningen från 77,6 av den sjukpenninggrundande inkomsten till av en antagandeinkomst som beräknas på inkomsten och därför oftast ligger under den sjukpenninggrundande inkomsten. Det innebär därmed en kortsiktig besparing för staten, men en långsiktig kostnad att förtidspensionera människor, särskilt när det sker . Dessutom innebär förtidspensionering att människor hamnar ännu längre bort från arbetsmarknaden, vilket varken gagnar den enskilde eller samhället. Förslaget om automatisk prövning av sjukersättning sjukdom verkar mest vara ett sätt för regeringen att dölja de egna misslyckandena med att minska långtidssjukskrivningarna samt ett sätt att frånhända sig rehabiliteringsansvaret för dessa människor. har regeringen dragit tillbaka sitt tidigare aviserade förslag att sjukersättning skall beviljas i taget och att därefter skall göra en ny bedömning. Att förslaget drogs tillbaka berodde på att det kräver en klarläggning i lagen om anställningsskydd (LAS) om arbetsgivare skall kunna säga upp en person som har sjukersättning. står det i 33 § LAS att en arbetsgivare kan säga upp en arbetstagare som har hel sjukersättning som inte är tidsbegränsad. Om sjukersättningen görs tidsbegränsad kommer arbetsgivarna därför med nuvarande lagstiftning inte att kunna säga upp personal som har sjukersättning. För att en automatisk prövning av om sjukpenning ska bytas ut mot sjukersättning sjukdom skall leda till lägre kostnader för skattebetalarna krävs att även förslaget om tidsbegränsad sjukersättning genomförs. Vi anser att det sjukdom är mer riktigt att ersättningen sänks. Människor avförs då ej permanent från arbetsmarknaden och kan ha kvar sin anställning. Steget tillbaka till ett arbete, även ett annat arbete än det man blev sjukskriven från, blir då mindre. Sjukersättningen ger dessutom den enskilde större möjlighet att ställa krav på rehabiliteringsinsatser. Vi föreslår mot denna bakgrund att ersättningsnivån i sjukförsäkringen sänks till sjukdom, i stället för att en automatisk prövning av sjukersättning genomförs. För dem vars arbetsförmåga är varaktigt nedsatt skall naturligtvis sjukersättning i stället utges. Om ersättningen används på rätt sätt, dvs. när arbetsförmågan verkligen är varaktigt nedsatt kommer en omprövning endast i undantagsfall att leda till att ersättningen dras in. Även nuvarande lagstiftning tillåter emellertid att en sådan prövning görs. 7.5.2 Stoppa den orimliga förtidspensioneringen av arbetshandikappade Det är många unga människor med arbetshandikapp som blir förtidspensionerade fastän de egentligen både vill och kan arbeta. Detta är inte acceptabelt. Alla som kan och vill arbeta skall få möjlighet att göra detta utifrån sina förutsättningar. Alla människor skall få möjlighet att uppleva arbetsgemenskap och tillhörighet. Arbetshandikappade människor måste få möjligheter till valfrihet. Många människor har speciella behov och önskemål. Vi föreslår att regelverk och föreskrifter måste tydliggöra vem som anses vara arbetshandikappad och därmed i behov av stöd. De som är arbetshandikappade skall ges ett fullgott stöd. De som inte är arbetshandikappade skall inte kunna komma ifråga för anställning inom verksamheter som exempelvis . 7.6 Kontrollera fusk och missbruk Information om och kontroll av att sjukförsäkringens regler följs är ett sätt att värna försäkringens stabilitet och ett gott skydd för de sjuka. Denna information och kontroll måste också rikta sig mot myndigheter som använt sjukskrivningar och förtidspensioneringar av arbetsmarknadsskäl. Politiken måste vara tydlig med att ange vad sjukförsäkringen finns till för. Särskilda insatser för att beivra fusk och missbruk i och har visat sig leda till stora besparingar. Vi anslår extra till för att kontrollen av fusk med sjukförsäkringen och sjukersättningen ska kunna förbättras. 7.7 Slopa den tredje sjuklöneveckan Vi motsatte oss att en tredje sjuklönevecka infördes . Beslutet innebär en övervältring av både försäkringskassornas direkta kostnader för ersättning av inkomstbortfall och kassornas administrativa kostnader för de korta sjukfallen på företagen. Endast de små företagen med en årlig lönesumma på mindre än 160 prisbasbelopp (ungefär 25 anställda) har utlovats en kompensation för de ökade kostnaderna. Kompensationen för de små företagen har dock ännu inte genomförts eftersom regeringen väntat på klartecken från att den inte strider mot . Det verkar dock nu som om kan komma att ge ett negativt besked och kompensationen för småföretagen därmed utebli. Utan en kompensation för ökade kostnader får den tredje sjuklöneveckan samma effekt som en skattehöjning, men med skillnaden att företagen inte kan bedöma hur stor den blir i förväg. Genom den förlängda sjuklöneperioden blir det ännu mer riskfyllt för ett företag att anställa. Det gäller särskilt personer som har en svag position på arbetsmarknaden, t.ex. de som varit sjukskrivna. Det gäller även grupper som statistiskt sett har mycket sjukfrånvaro, vilket t.ex. gäller äldre kvinnor. Genom konstruktionen med ett undantag för små företag skapas dessutom ett tillväxttak för företag. Det kommer att finnas ett starkt motstånd för ett företag att expandera om man riskerar att hamna över undantagsgränsen. Den tredje sjuklöneveckan innebär inte bara ökade kostnader för företagen, utan faktiskt att självrisken kan sänkas för vissa högavlönade grupper som saknar tilläggsförsäkring via avtal. Det är fråga om grupper som tjänar över taken och som därför får höjd sjukersättning under tredje sjukveckan. Om något ökar förslaget härvidlag benägenheten till sjukskrivning. Men den tredje arbetsgivarveckan kan innebära att låg- och medelinkomsttagare kan få sänkt ersättning, eftersom de har avtalsförsäkringar som ger högre procentuell ersättning för sjukdagar först efter arbetsgivarperioden. Längre arbetsgivarperiod är då liktydigt med lägre ersättning under den tredje sjukveckan. Det är viktigt att det finns en självrisk i sjukförsäkringen för att den skall vara långsiktigt stabil. En underskattad faktor är att denna självrisk måste vara tydlig. Om ingen vet vad det kostar att vara sjukskriven , lär sjukskrivningarna vara svåra att påverka. Arbetsgivarperioden sägs förlängas för att öka incitamenten för arbetsgivare att hålla de anställda friska. Men de arbetsgivare behovet borde vara störst av att påverka, dvs. kommunerna, skyddas från de ökade incitamenten genom särskilda statsbidrag Vi vill att den tredje sjuklöneveckan avskaffas. 7.8 Utred alternativ till den offentliga sjukförsäkringen Flera alternativ till dagens sjukförsäkring har förts fram: har föreslagit att de företag som själva vill skall få träda ur den offentliga försäkringen om de försäkrar sina anställda med minst lika bra villkor som den offentliga försäkringen erbjuder. har föreslagit en friskpeng. Friskpengen innebär att arbetsgivarna liksom nu betalar en sjukförsäkringsavgift som ingår i arbetsgivaravgiften. betalar därefter tillbaka pengar till företaget i form av en friskpeng, vars storlek beror på arbetsstyrkans sammansättning. Ju fler kvinnor och äldre som företaget har desto högre blir friskpengen. Friskpengen används sedan för att försäkra de anställda antingen i den offentliga eller i ett privat försäkringsbolag. (Friskpengen skulle även kunna differentieras efter andra kategorier än ålder och kön, men eftersom dessa faktorer förklarar en så stor del av sjukskrivningarna kan det vara en fördel att begränsa sig till dessa för att hålla systemet någorlunda enkelt.) Den viktigaste poängen i förslaget är att arbetsgivare med en högre andel män och unga anställda med liten benägenhet att bli sjukskrivna får vara med och subventionera arbetsgivare med en högre andel kvinnor och äldre anställda som har större benägenhet att bli sjukskrivna. Det skulle göra att arbetsgivare tvekar mindre att anställa just kvinnor och äldre. En sådan förbättrad möjlighet att byta jobb skulle i sin tur kunna leda till att sjukskrivningarna minskar. Inget av regeringens förslag om ökade incitament för arbetsgivarna att arbeta med ohälsofrågor har angripit problemet att sjukskrivningarna varierar så beroende på arbetsstyrkans sammansättning. Vi vill därför att regeringen skall utreda de förslag vi tagit upp ytterligare, liksom förslaget från företagarna om sjuklöneansvar som varierar efter antalet anställda på företaget. Avgörande för att vända utvecklingen för sjukskrivningar och förtidspensioner är en reformering av arbetsmarknaden. Den måste bli mer rörlig och tillgänglig för alla som vill arbeta och det måste alltid löna sig att arbeta. Vi har i motion 2002/03:m209 med anledning av regeringens proposition Arbetsmarknadspolitiken förstärks (2002/03:44) föreslagit att ger regeringen i uppdrag att se över alla system och all lagstiftning som motverkar social-, yrkesmässig och geografisk rörlighet. Det handlar bland annat om utformningen av arbetslöshets- och socialförsäkringssystemen och den arbetsrättsliga lagstiftningen, exempelvis möjligheterna att ta tjänstledigt. Vår politik innebär även att en allmän arbetslöshetsförsäkring införs som omfattar alla som uppfyller arbetsvillkoren. Den skall innehålla en tydlig tidsgräns så att den uppmuntrar rörlighet och ett effektivt sökande av arbete, inte som bromsa och förlänga de genomsnittliga arbetslöshetstiderna. Därtill måste möjligheterna att utbilda sig i olika skeden av yrkeslivet förstärkas. Det är en avgörande åtgärd för att kunna öka rörligheten på arbetsmarknaden. Vi har i motion 2003/04:m901 föreslagit att ger regeringen i uppdrag att möjligt införa det borgerliga fyrpartiförslaget om individuella kompetenskonton. Det finns dessutom ett brett stöd för detta bland arbetsmarknadens parter. När det gäller utbildning är det dessutom viktigt att den är tillgänglig för alla och att den är flexibelt upplagd. Det skall gå att enkelt kunna varva exempelvis arbete, praktik och språkträning.