ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02MJ207 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utöka jakten på lo i län där arten blir dominant. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppdra åt att besluta om jakt av lo när arten blir alltför dominant. fauna innefattar många arter. En målsättning måste vara att garantera alla arters rätt till existens så att mångfalden bevaras och att naturen ges ett rikt liv. Artrikedomen innebär att såväl rovdjur som övriga djur har ett berättigande. För att det målet skall kunna nås krävs en aktiv och målinriktad rovdjurspolitik. För gruppen björn, varg, järv och lo har beslutat om vilken numerär respektive art skall ha i landet. För lodjuret har den sparsamma avskjutningen inneburit att arten är väsentligt större än det antal beslutat. Dessutom har arten koncentrerats till de områden i landet där det finns bytesdjur. har beslutat att arten lo skall finnas till en numerär om 1 500 djur. Enligt i och Svenska Jägarförbundets beräkningar finns i mer än 75 djur. Det är en väsentligt högre andel än vad länets areal kan bära. Följden har blivit att andra arter reduceras till ett minimum i stora delar av länet, och den biologiska mångfalden har därmed utarmats. Principen om att ingen art skall få leva fritt på andra arters bekostnad är därmed satt ur spel. I beviljades, , en avskjutning av lo som inte står i relation till omfattning i länet. Som situationen är , mot bakgrund av svårigheten att bedriva jakt på arten, bör den vara en fritt jaktbar art. En sammanvägning mellan naturvårds-, jakt- och samhällsintressen torde visa att ingen har som mål att, som , utarma den biologiska mångfalden i . En mer flexibel rovdjurspolitik, som är anpassad efter reella förhållanden, är därför önskvärd. Förhållandet i Västmanlandsexemplet visar att jakt på lo kan släppas fri. Förhållandet är dock annorlunda inom andra län varför prövning om fri jakt bör göras från län till län. Det är därför önskvärt att ges möjlighet att besluta i frågor som berör det egna länet. Tillämpningen av subsidiaritetsprincipen är i detta fall given. Dessutom skulle detta innebära en mer öppen attityd, mellan myndighet och jägare, genom att man gemensamt kan ges ansvar och därmed möjlighet att lösa de problem som den överrepresenterade arten av lo exempelvis medfört i . Målet för alla inblandade parter är givet och det är bevarandet av den biologiska mångfalden.
mot · GR02MJ208 · 2003-10-07 00:00:00 — Bly i hagel och kulammunition tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förändra beslutet om ett totalförbud för användandet av bly i hagel och kulammunition i syfte att tillåta bly i ammunition vid markansluten jakt och jaktskytte. Ambitionen att åstadkomma en natur fri från gifter är lovvärd. De beslut som fattas i detta syfte skall vara verkningsfulla och ha förståelse från en bred folkopinion. Den förankringen och förståelsen finns för beslutet om slopande av blyhagel i samband med jakt över grunda vatten och våtmarker. Bakgrunden till beslutet var att fåglar som söker sin föda i dessa vatten påverkats av bly i födan. Resultatet var beteendestörningar hos fåglarna. Det politiska beslut som antogs innebar ett totalförbud för blyanvändning i hagel och kulammunition. Utvidgningen av beslutet, från att gälla endast våtmarker till att gälla hela jaktsektorn, var en effekt av en överambitiös vilja att skapa en bättre miljö. Beslutet saknade erforderligt underlag och efterlevnaden av ett beslut som saknar vederhäftighet kan ifrågasättas. Att dessutom se den ringa spridningen av fast metall i form av bly som ett framträdande miljöhot framstår knappast som trovärdigt. I stället kan ambitionen i förbudet ses som ett sätt att skapa en symbolfråga, vilket knappast ger tilltro till ett aktivt och målinriktat miljöarbete. Ett miljöarbete som skall ge en långsiktigt hållbar utveckling kräver beslut som fattas på saklig grund. Dagens experter framhåller att bly i metallform inte lakas ut i naturen utom i mycket speciella förhållanden. Dessa förhållanden saknas i den svenska jaktterrängen. Beslutet om blyförbud i våtmarker utgör dock, av andra orsaker, ett riktigt beslut och bör därför bestå. Bly utgör en mycket lämplig metall att använda i hagel och kulor av orsaker som främst finns att söka i en human jakt. Anslagsenergi, överlägsen ballistisk förmåga och minskade risker i samband med jakten är några av dessa faktorer. Utifrån miljöaspekten torde alla övriga alternativa metaller också påverka naturen i någon riktning. Blyet framstår i en sammanvägning av helheten som den mest överlägsna metallen att använda i jaktammunition. Gällande beslut om ett totalförbud av användandet av bly i hagel och kulammunition bör därför omprövas i syfte att finna ett, utifrån jaktlig och miljömässig synvinkel, bättre anpassat beslut, detta bör ges regeringen till känna.
mot · GR02MJ209 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändrad områdestillhörighet beträffande jordbruksstöd i Lidens och Holms församlingar i . och tillhörde ett högre bidragsområde på mjölk och kött p.g.a. det mycket svåra landskapet i dalgång med små och branta åkrar. I det nuvarande systemet tillhör och område 2b när det gäller mjölkbidrag. Det är mycket märkligt att och som gränsar mot behandlas på detta sätt när det gäller mjölken trots att de i andra sammanhang tillhör inre stödområde. Eftersom har en närmast norsk topografi med branta vägar och åkrar är spannmålsodling mycket olönsam. De branta sluttningarna gör att spannmålen rinner ur tröskan när det går uppför och fylls med halm när det går nedför. För att orka dra uppför och hålla emot när det går utför måste traktorerna vara mycket större och tyngre än vad de behöver vara på andra ställen. Detta medför mycket större dieselkostnader för det här området jämfört med andra områden. De ökade produktionskostnaderna på grund av den besvärliga topografin och de långa avstånden mellan fält och brukningscentrum gör det omöjligt för jordbrukarna i regionen att hänga med i den hårda konkurrensen inom jordbruksområdet. För jordbrukarna i och är det en livsnödvändighet att få en ändrad områdesindelning för att kunna fortsätta verksamheten och bevara det öppna landskapet i dalgången.
mot · GR02MJ210 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av . Tanken är god men resultatet farligt. Så skulle man kunna sammanfatta den nya . Syftet med att samla miljölagstiftningen och effektivisera miljökontrollen var säkert god, men för landets företagare och för tillväxten är resultatet av direkt farligt. Oron för att bryta mot någon av alla regler och drabbas av miljösanktionsavgift är stor. I en ledare i Dagens Handel (nummer 2/2003) beskrivs en orimlig konsekvens av . Elektronikskrot kan tas emot i butik även om kommunerna och näringslivet har kommit överens om insamling. Om konsumenten lämnar in till exempel gamla lysrör i butik så sker en mellanlagring av farligt avfall i butiken. Butiksägaren måste anmäla detta minst i förväg. Butiken räknas i detta fall som en så kallad C-anläggning som måste betala avgift, anteckna hur många lysrör som lagras, spara anteckningarna , begära tillstånd för att transportera bort lysrören, skriva transportdokument för varje transport om någon annan sköter transporten, följa regler om egenkontroll samt lämna årlig miljörapport! Missar butiksägaren något av kraven utgår miljösanktionsavgift på med åtföljande anmälan till åtal. drabbades ännu fler butiker av dessa krångliga miljöregler, eftersom de butiker som säljer tv-, audio- och videoapparater från och med detta datum blev skyldiga att ta tillbaka dessa varor när en kund köper en ny apparat. Men det är inte bara handeln som drabbas. Listan på miljöbrottslingar i ögon kan göras lång. Detta kan inte ha varit lagstiftarens avsikt, och är det att se över balken för att få en miljölagstiftning som stödjer tillväxt och ett gott miljöarbete. Reglerna måste bli enklare att följa och handläggningstiderna måste bli kortare. Andra konsekvenser av dagens lagstiftning är helt orimligt långa handläggningstider för nya anläggningar eller uppgraderingar av befintliga. Utbyggnad eller ombyggnad av industrier kräver helt nya tillstånd för hela anläggningen. Konsekvensen blir att nya investeringar uteblir eller läggs i andra länder. Men även de myndigheter som skall tillämpa har problem med densamma. Exemplet från Dagens Handel visar också hur orimligt det blir för de tjänstemän som skall arbeta med . I stället för att kunna koncentrera arbetet på de viktigaste miljöfrågorna belastas kommunerna med administrativt arbete för att kontrollera att olika rapporter lämnas in. Denna orimlighet måste rättas till. Det är därför helt nödvändigt med en översyn och omarbetning av på dessa punkter.
mot · GR02MJ211 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skyddsjakten på storskarv bör utvidgas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att allmän jakttid på storskarv bör återinföras. Storskarven har varit föremål för åtskilliga motioner , vilket är ett uttryck för den oro skärgårdsbefolkningen och många andra känner inför utvecklingen. Eftersom regeringen trots detta varit passiv är det nödvändigt att än en gång ta upp skarvfrågan i en motion. Storskarven har sedan den inplanterades på egendomen Värnanäs söder om vuxit oerhört i antal. Efterhand har skarvkolonier etablerats på alltfler platser, numera även vid insjöar. Antalet häckande skarvpar har mer än tiodubblats . Den starka ökningen av antalet skarvar har lett till att skarven tagits bort från EU:s så kallade röda lista över utrotningshotade arter. Regeringen har trots de senaste årens utveckling varit fortsatt passiv. Det karaktäristiska för skarvkolonierna är att fåglarna genom sin spillning förstör sin egen livsmiljö. Träden avlövas och dör. Spillningen gör att vissa grynnor och skär blir omöjliga att leva på för den övriga faunan och mycket svåra att gå iland på för människor. När ett område förstörts drar skarvflocken vidare till nästa. Ofta övertar skarvarna hägerkolonier. Man kan med fog hävda att den alltför stora skarvexpansionen hotar den biologiska mångfalden inom många områden. För yrkesfisket särskilt ålfisket innebär skarvarna, som gemenligen benämns ålakråkor, ett stort avbräck. Detta talar för utökad läs förlängd skyddsjakt och möjligheter att skatta beståndet genom prickning. I den svenska jaktlagstiftningen har de båda raserna av storskarv behandlats som en enhet. var det tillåtet att jaga skarv . Med tanke på att antalet skarvar ständigt ökar bör även allmän jakt införas.
mot · GR02MJ212 · 2003-10-07 00:00:00 — Åtgärder mot vildgässens skadegörelse tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder mot vildgässens skadegörelse. Framtiden för det svenska lantbruket är oviss. Förutom skatter, avgifter och klimatförändringar finns det andra faktorer som tillkommit och som stör verksamheten. Till dessa hör vildgässens skadegörelse på fälten. Lantbrukare och ornitologer är överens om att de blivit för många. Mängden gäss har även medfört att vi har fått en övergödning av vattendragen eftersom gåsgödseln innehåller mycket kväve och fosfor. Men det stora problemet är ändå den skadegörelse som sker på fälten. De stora fåglarna trampar ner plantorna eller äter upp dem. Flockar på hundratals gäss kan på så sätt ödelägga ett helt fält. Olika typer av fågelskrämmor har endast begränsad effekt, och för lantbrukaren är det omöjligt att finnas till på fälten varje gång som flockarna med gäss anländer. Lösningen på problemet kan vara att vildgässen får jagas för att minska antalet. Vidare bör skyddsjakt på fält som vildgässen gör skada på underlättas.
mot · GR02MJ213 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder mot vildsvinen. Lantbrukare och skogsbrukare drabbas alltmer av vildsvinens härjningar i mark och skog. Vildsvinen är tåliga djur som förökar sig snabbt och som inte har några naturliga fiender. En sugga får i genomsnitt fem kultingar . Stammen är inte längre hanterbar och måste reduceras. I skogen bökar vildsvinen upp nysatta gran- och tallplantor. Plantornas rotsystem förstörs vilket medför att nyplanteringar måste göras. Lantbrukarna drabbas av skador på naturbetesmarkerna, men även , potatis, spannmåls- och majsfält skadas. Det finns många exempel på hur hela spannmålsfält blir förstörda och att betesmarker bökas upp. Det finns även fall där djurens spillning kommit med i ensilageskörden från fodervallarna, något som lett till att korna blivit sjuka och att mjölken blivit otjänlig. Med den växande vildsvinsstammen ökar även risken för trafikolyckor och människor börjar bli rädda för att ge sig ut i skog och mark på grund av de oskygga djuren. För att lindra vildsvinens framfart behövs jaktvårdsinsatser på bred front och att nya och mer effektiva jaktmetoder måste få tillämpas. På så sätt kan stammen tas ner på en godtagbar nivå. Vidare bör medel avsättas så att drabbade lant- och skogsbrukare som lider ekonomiskt av vildsvinens skadegörelse kan få ersättning.
mot · GR02MJ214 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en skärpning av lagen om strandskydd. Bestämmelserna om strandskydd tillämpas inte lika över hela . Det finns vissa brister lokalt och det innebär att strandskyddet inte till fullo uppehålls i vissa delar av landet. Lagstiftningen om strandskydd utgår från att det alltid ska vara restriktivitet vad gäller ansökan om dispens från strandskyddet. Allmänintresset ska alltid väga tungt. Vi kan dock konstatera att önskemålet att få bygga strandnära ökar. Men vi får inte fler lättillgängliga stränder. Det är viktigt att lagstiftningen för strandskyddet fungerar lika över hela landet. Även om besluten ligger regionalt så måste det finnas en övergripande helhetssyn. Därför bör det slutgiltiga avgörandet, liksom ansvaret för tillsynen, ligga på länsstyrelserna. Om man delegerar till kommunerna måste föreskrifterna vara mycket tydliga. gavs det 3 274 dispenser från strandskyddet. har närmare 12 000 dispenser delats ut. För kommunen kan det finnas flera skäl till att bevilja dispens från strandskyddet, skäl som inte främst gagnar lagstiftningen om strandskydd. Kommunerna avstår ofta från att motivera vilka skäl som ligger bakom dispensen. En dispens utan motiveringar bör inte kunna vinna laga kraft. Det finns alltid risk att man genom en dispens gör stranden otillgänglig för allmänheten. Arrangemang, belägna i vattnet, kan medföra att man utestänger allmänheten från såväl bad som fiske vid anslutning från sjösidan. Det finns naturligtvis ärenden där man måste frångå regeln om strandskydd. Dessa ärenden ska dock behandlas som de specifika ärenden de är. De ska inte tas som intäkt för att generellt genomföra lättnader i strandskyddet. Tvärtom finns det all anledning att ytterligare skärpa bestämmelserna och betona att dispenser bara ska ges i undantagsfall. Ett sådant undantagsfall kan åberopas om man bedömer att det finns synnerliga skäl och om det gagnar allmänintresset. I de fall strandskyddet upphävs måste det finnas en fri passage för allmänheten mellan strandlinjen och planerad bebyggelse eller andra anläggningar. Detta ska vara ett krav, inte en regel som går att tänja på.
mot · GR02MJ215 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att upphöra med reservatsbildningar som drabbar främst små enskilt ägda fastigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att reservatsbildningar skall ersättas till marknadsvärde. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stoppa nya naturreservat där pengar till skötsel saknas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för fler frivilliga skötselavtal mellan markägare och staten. har regeringen ökat takten på nya naturreservat runt om i . Det sker i ett lovvärt syfte att säkra den biologiska mångfalden men tyvärr drabbas alltför ofta enskilda markägare. De förlorar rätten att bruka sin egen mark som, i många fall, har hört till familjen i generationer. Frågan är om inte markägarna med sin historiska kunskap om marken är bättre än staten att behålla och utveckla den biologiska mångfalden. Som om förlusten inte är nog sker det ofta till en ersättning under marknadsvärdet. Vill det sig riktigt illa får de delta i skötsel av en mark som de inte längre har rätt att bruka. Fortsätter staten på det här viset blir snart den familjeägda marken små reservat på landsbygden. Mycket tillsyn och skötsel inom jord- och skogsbruket tas om hand av dem som äger och har sin utkomst från jorden. Det är deras och tidigare generationers arbete som gjort marken rik med värdefull biologisk mångfald. Vem skall ta över det ansvar och den omtanke som en enskild ägare har för sin mark? Det finns få människor som förstår och tar hand om miljön på ett bättre sätt än de som äger en liten jordplätt. De vet att markens välmående är beroende av kunskap, förståelse och omtanke om miljön. Regeringen bör upphöra med reservatsbildning som drabbar mindre, familjeägda fastigheter. Staten är en stor markägare och det finns stora börsnoterade bolag med betydande ägor. Inom dessa bör det gå att finna intressanta områden med artrikedom och biologisk mångfald som är värda att bevara. Om nu ändå mark skall exproprieras, på grund av särskilt unikt naturvärde som inte står att finna någon annanstans i hela , skall den ersättas enligt marknadsvärde. Marken som staten exproprierar måste skötas för att behålla sitt biologiska värde. Staten säger att den skall ta över skötsel av marken så att den inte växer igen och kväver den mångfald man söker att bevara. Tyvärr lever staten inte alltid upp till skötselkraven lika bra som enskilda ägare. Statens bristande skötsel gör att miljön förlorar den mångfald man vill bevara. saknas det i många fall skötselplaner och resurser för skötseln av nya reservat. Regeringen bör därför upphöra med fortsatt reservatsbildning så länge resurser för att sköta dagens reservat saknas.
mot · GR02MJ217 · 2003-10-07 00:00:00 — Åtgärder mot översvämning av tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om slutförande och kostnadstäckning av projekt med anledning av . av den areal som redovisades i den ursprungliga har fått ett fullgott översvämningsskydd. För återstående aktuella marker har ett mycket omfattande MKB-arbete och därtill hörande tekniskt utredningsarbete utförts. Detta ska ligga till grund för återstående åtgärder. Syftet med de förrättningsarbeten som pågår är att minska översvämningsrisken för berörda marker under iakttagande av högt ställda natur- och miljövårdskrav. Tidsutdräkten har sin grund i de förändringar som skett av natur- och miljövårdslagstiftning, med de bedömningar och anpassningar som dessa förändringar kräver. drabbades Emådalen av ytterligare en stor katastrof. Mellan 1 000 och 2 000 ha jordbruksmark översvämmades. Växande gröda förstördes och skador för uppstod. Stora mängder jordpartiklar, kväve och fosfor for ut i ån. Miljön skadades svårt och enskilda jordbruksföretag drabbades hårt, i många fall med skuldsättning som följd. En stor del av dessa skador skulle ha förhindrats om översvämningsskyddet varit fullt utbyggt. Eftersom tidigare fattat beslut om stöd för åtgärder mot översvämningen av och eftersom arbetet därefter pågått med statligt engagemang kan det inte vara rimligt att staten nu undandrar sig ansvaret. Jag föreslår därför att tidigare fattat beslut fullföljs och att regeringen återkommer till med slutredovisning och förslag till kostnadstäckning för projektet.
mot · GR02MJ218 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skogsvårdstyrelserna bör ha hela tillsynsansvaret för skogsbruket. har uppgiften att arbeta för att vår skog sköts på ett miljöinriktat och hållbart sätt. Det är en statlig organisation som har uppdraget att följa de riktlinjer som beslutas i och regeringen. Skogsvårdsstyrelserna runt om i landet har bland annat myndighetsuppgifter som till exempel tillsyn av skogsvårdslagen och naturvårdslagen, naturinventeringar, rådgivning om skogspolitikens produktions- och miljömål samt ska hålla utbildningar och ansvarar för att informera allmänheten. De medverkar också i arbetsmarknadspolitiken genom att tillskapa arbeten inom skogs- och naturvård. För sedan beslutade regeringsrätten att kommun har rätt att ta ut en avgift för tillsyn av skogsbruksåtgärderna, avverkning, dikning och markberedning. Kommunen har därmed ett delat tillsynsansvar med . är skogsvårdsstyrelserna runt om i landet tillängliga för att ge råd och informera skogsägarna om de bästa åtgärderna vid skötsel av skogen. Regeringsrättens dom kommer att göra det besvärligare för enskilda skogsägare när de nu behöver kontakta två myndigheter när det gäller t ex skogsskötsel. Det naturliga är att skogsvårdsstyrelserna även har detta tillsynsansvar. och skogsvårdsstyrelserna är den myndighet och organisation som har många års erfarenheter och kompetens på området. Det är inte heller ekonomiskt försvarsbart att ha två myndigheter som ska ansvara för att bedöma skogsbrukets verksamhet. Det är inte skäligt att bygga upp två organisationer med den breda kompetens och personal som behövs, när vi har detta inom skogstyrelsens verksamhet. Genom att ändra i och ge Skogsvårdsstyrelserna tillsynsansvaret för även de skogsbruksåtgärder som enligt betraktas som miljöfarlig verksamhet kommer servicen att bli bättre till medborgarna och skogsägarna. Risken för olika beslut och olika förslag till åtgärder elimineras om det är en myndighet som har ansvaret. Och vi kan säkerställa och utveckla kompetensen inom skogsbruket.
mot · GR02MJ219 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om definition av drycken cider. Drycken cider framställs genom jäsning av äppel- eller päronjuice. Konsumenterna har en uppfattning om produkten som skapar en specifik förväntan både vid inköp i butik eller på Systembolaget och när drycken intas. Men i takt med att cider blivit en allt populärare dryck har förekomsten av vilseledande information och produkter med vilseledande namn markant ökat. finns inte någon producentöverenskommelse om cider. Den för cider och fruktvinstillverkare är engagerad i arbetet för skydd av cider. Ett antal länder har infört en definition av cider i sin lagstiftning. har dock enligt regeringen valt att arbeta med generella, horisontella regler istället för vertikala livsmedelsstandarder. Det vill säga att man valt bort lagstiftning och hänvisat frågan till . har enligt livsmedelsförordningen det centrala tillsynsansvaret över livsmedelslagstiftningen och får utfärda föreskrifter om märkning. Men denna ordning har inte visat sig verksam utan problemet fortsätter att öka. Därför bör regeringen tillse att cider huvudsakligen endast får utgöra benämning på jäst äppel- eller päronjuice.