mot · GR02Ju411 · 2003-10-07 00:00:00 — 2 Förslag till riksdagsbeslut 2 3 Sammanfattning av den aktuella situationen 2 3.1 En oroväckande framtid 3 5 Samverkan mellan polis och åklagare 6 6 Ekonomisk brottslighet 7 6.1 Alltfler ekobrott 8 6.2 Den nuvarande 8 6.3 En ny myndighet krävs 9 7.1 Otillfredsställande miljöbrottsbekämpning 10 7.2 Avancerade och grova miljöbrott samt CITES-brott 11 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fortsatt behov av kompetensutveckling samt utbildning för åklagare och annan personal inom åklagarorganisationen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av en fortsatt nyrekrytering av åklagare och administrativ personal. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förstärka åklagarorganisationen med 20 åklagare för att klara en beredskap för internationella insatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förstärka åklagarorganisationen med flera åklagare i syfte att skapa en arbetsorganisation med åklagarstöd för mängdärenden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om särskilda ungdomsrotlar inom åklagarorganisationen. begär att regeringen utreder och lägger fram förslag i syfte att förändra ansvarsområde i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att förstärka åklagarorganisationen med sex åklagare i syfte att skapa en arbetsorganisation med åklagarstöd för ekobrottsärenden. begär att regeringen lägger fram förslag som innebär att preskriptionstiden för miljöbrott förlängs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att förstärka åklagarorganisationen med tio åklagare i syfte att skapa en arbetsorganisation med åklagarstöd för miljöbrottsärenden. 3 Sammanfattning av den aktuella situationen Tilltron till rättssamhället bygger på att människor kan förlita sig på en effektiv brottsbekämpning. Övergrepp och kränkningar av medmänniskors integritet och egendom kan aldrig tolereras. Samhället har en uppgift att klart visa att på brott följer snabba och förutsebara reaktioner. Respekten för lagarna ska upprätthållas med fasthet, och förövare av brott ska skyndsamt lagföras. anser att en fungerande rättsordning är oumbärlig för ett gott samhälle. En fri och oberoende rättskipning ger trygghet. Vi menar därför att rättsväsendet måste få tillräckliga resurser till sitt förfogande för att kunna tillförsäkra samhällsmedborgaren säkerhet och trygghet. Polis, åklagare och domstolar utgör en helhet i rättskipningskedjan. Om en länk brister får detta konsekvenser för tilltron till hela rättsväsendet. har uppmärksammat åklagarnas situation och föreslår bland annat åtgärder för att komma till rätta med den oroväckande ärendesituation som råder vad gäller miljö och ekobrott samt en förbättrad samverkan mellan polis och åklagare vid handläggning av mängdbrott. 3.1 En oroväckande framtid kan inte längre klara de mål som satts upp för dess verksamhet. En rejäl satsning har gjorts för att öka kompetensen och därmed effektivisera och underlätta arbetet med att bekämpa den grövre brottsligheten. Den positiva utveckling vi sett är nu hotad. De satsningar som gjorts har kunnat genomföras tack vare rationaliseringar, omfördelning av resurser och tillfälliga ekonomiska tillskott. Riksåklagaren menar att de goda resultat som uppnåtts inte hade varit möjliga utan skickliga, engagerade och ambitiösa medarbetare inom hela åklagarorganisationen. är åklagarorganisationen överbelastad. Ambitionen hos åklagare och administratörer och förväntningarna från medborgarna på goda resultat stämmer inte överens med de resurser och instrument som organisationen förfogar över. Detta kan bland annat illustreras genom den arbetsmiljöundersökning som Riksåklagaren genomförde under . Av denna framgår att av åklagarna regelbundet (en eller ) arbetar övertid för att hinna med sitt arbete. av åklagarna anger att arbetsbelastningen ökat . av åklagarna anser vidare att de inte har tillräckligt med tid att utföra ett professionellt arbete. Situationen för den administrativa personalen är likartad. Detta är i följd som undersökningen genomförts med ungefär samma utfall. De knappa marginalerna innebär således stora påfrestningar på åklagare och i många fall också på kanslipersonalen. Därmed kan den kompetens som arbetats upp lätt försvinna om organisationen inte lyckas förbättra arbetssituationen och behålla den personal som finns , locka nyutexaminerade jurister till yrket samt fortsätta det nödvändiga kompetensutvecklingsprogram som påbörjats. Enligt Riksåklagaren är det inte möjligt att omfördela ytterligare medel från den löpande ärendehanteringen för att skapa ekonomiskt utrymme för satsningarna. Det akuta resursbehov som föreligger i åklagarorganisationen kan hänföras bland annat till en katastrofal situation vad gäller bekämpning av miljöbrott. Antalet anmälningar har ökat dramatiskt. anmäldes 733 brott mot dåvarande naturvårdslagen och miljöskyddslagen. anmäldes 3 691 brott mot nuvarande . Följden av det ohållbara arbetsläget blir att flera miljöbrott preskriberas. Situationen kräver en snabb lösning. kräver att regeringen återkommer med förslag som innebär att preskriptionstiden för miljöbrott förlängs. Ett annat område med en oroande utveckling är polisens och åklagarnas bekämpning av den ekonomiska brottsligheten; personal saknas, tänkta samordnings- och utbildningsinsatser har inte genomförts. Medel har förts över från annan brottsbekämpning för att tillfälligt förbättra läget. Denna åtgärd är endast tillfällig och löser inte de långsiktiga problemen. Även () har stora svårigheter att uppfylla de krav som ställts av riksdag och regering. Begränsningarna i de ekonomiska ramarna har lett till att antalet faktiskt årsarbetande har sjunkit. Då antalet brottsanmälningar ökat har följden blivit fler oavslutade ärenden. Resursbristen har också lett till att den samordningsfunktion EBM har för ekobrottsbekämpningen utanför sitt geografiska ansvarsområde i stort uteblivit. Vad gäller samverkan och samarbete mellan polis och åklagare har denna inte fungerat optimalt . Åklagare har uttryckt ett ökat missnöje bland annat vad gäller kvaliteten på polisutredningarna. Kompletteringar måste ofta göra och de krav som bör ställas på en utredning åsidosätts. Den bristande kapaciteten inom polisen påverkar därmed åklagarnas arbetssituation. Tid som borde ägnas åt att t.ex. driva brottmålsprocessen läggs på polisiärt utredningsarbete. driver kravet att personalsituationen inom polisen måste förbättras. Fler civilanställda skulle ge polisen ett förbättrat utrymme för utredningsarbete både vad gäller kvalitet och kvantitet. Det är också angeläget att samarbetet mellan polis och åklagare utvecklas. Så har också skett på vissa håll i landet med gott resultat. Denna nya samverkan skulle särskilt kunna bidra till att effektivisera arbetet med att utreda vardagsbrottslighet. Det är dock viktigt ur rättssäkerhetssynpunkt att konkreta regler för hur samarbetet ska bedrivas tas fram. Polis och åklagare ska behålla sina skilda funktioner. vill för avsätta tillräckliga resurser för att det inom åklagarväsendet ska finnas beredskap för ett ökat antal ärenden till följd av att fler poliser kommer i tjänst, förbättra arbetssituationen inom åklagarorganisationen och behålla den personal som finns , locka nyutexaminerade jurister till yrket samt fortsätta det nödvändiga kompetensutvecklingsprogram som påbörjats. anser att åklagarorganisationen måste förstärkas med drygt 60 åklagare, varav 30 för olika kriminalpolitiska satsningar. anser också att det är nödvändigt att förändra EBM:s ansvarsområde. En geografisk fördelning av ekobrottsbekämpningen är inte lämplig. Istället bör man under EBM:s tak lägga bekämpning av avancerad ekonomisk brottslighet och annan allvarlig brottslighet som kan kopplas till denna, till exempel grova miljöbrott. På så sätt frigörs resurser och den lokala polis- och åklagarorganisationen får därmed möjlighet att utreda övriga eko- och miljöbrott. Personalsituationen inom åklagarväsendet har varit bekymmersam. Anställningsstopp har gällt för åklagare. Kanslipersonal har sagts upp. De ekonomiska nedskärningarna har lett till en orimlig arbetsbörda för dem som arbetat kvar i organisationen. finns en tendens till en positiv förändring, men denna får inte bromsas upp på grund av nedskärningar i budgetanslagen. Personalsituationen på åklagarsidan förbättrades då organisationen tillfördes 29 nya åklagare. Dessa kom framför allt från domstolsorganisationen men även från advokatbyråer samt från EBM. Tyvärr har antalet antagna åklagaraspiranter minskat . 43 åklagaraspiranter antogs , 20 stycken och endast 10 stycken . Riksåklagaren har tidigare deklarerat att det är en prioriterad uppgift att locka nyutbildade jurister till åklagarbanan. I årsredovisningen säger man att åklagaryrket är fortsatt mycket attraktivt för jurister som står inför ett yrkesval. Möjligheterna till nyanställningar har dock minskat till följd av det ekonomiska läget. Antalet åklagare minskade med allt som allt 15 stycken . Förutom att nyrekryteringen av åklagare måste fortsätta är det viktigt att åklagarväsendet kan behålla sina nuvarande anställda. Den arbetssituation som råder har lett till fler långtidssjukskrivningar. Arbetsbelastningen är oacceptabelt hög, något som nyrekryteringarna enbart delvis kan avhjälpa Det finns signaler som tyder på att de ärenden som kommer in till åklagarna blir alltmer svårutredda. Vålds- och narkotikabrott begångna av ungdomsgäng är ett exempel. Här finns ofta flera misstänkta, och utredningarna är komplicerade och tidskrävande. Den befintliga personalen får en allt större arbetsbörda och ett allt större ansvar. Alltfler komplicerade ärenden kräver vidareutbildning och förbättrad kompetens. Det är nödvändigt att åklagarna får specialisera sig och fördjupa sig för att på ett tillfredsställande sätt kunna möta utvecklingen och arbeta effektivt. Under har genomsnittskostnaden per anställd för utbildning varit . Nyrekrytering kan delvis förbättra arbetsbördan inom åklagarorganisationen, men utbildning och en förbättrad arbetsmiljö är nödvändig för att behålla de anställda. När verksamhetsmålen sätts upp är det också angeläget att hänsyn tas till de alltmer komplicerade ärendena med fler brottsmisstankar samt ett ökat antal åklagarledda förundersökningar. En annan faktor man bör ta hänsyn till i detta fall är, att när antalet poliser ökar och avskrivningarna inom polisen setts över, kan också antalet ärenden som går vidare till åklagare öka. Åklagarväsendet måste därför bygga upp en beredskap för att kunna ta emot ett ökat antal redovisade ärenden från polisen. En helhetssyn på lagföringsarbetet är nödvändig. Ett stort problem är åldersstrukturen bland den administrativa personalen. kommer av denna personalkategori att ha gått i pension. Liksom inom polisen är den administrativa personalen nödvändig för att ge åklagarna ett förbättrat utrymme för utredningsarbete både vad gäller kvalitet och kvantitet. Det är angeläget att åklagarorganisationen har resurser att se över hur en nyrekrytering av administrativ personal ska kunna ske. har åklagarorganisationen en viss medverkan i olika internationella utvecklingsarbeten på rättsområdet. Man har till exempel deltagit i bilaterala Sida-finansierade projekt i de baltiska staterna. På grund av det svåra ekonomiska läge organisationen befinner sig i finns det ingen möjlighet att fortsätta utveckla det internationella samarbetet. En utveckling skulle kräva att fler åklagare rekryterades och andra specialutbildades för uppgiften. anser att ett resurstillskott är nödvändigt för att klara en nyrekrytering av 20 åklagare för internationella satsningar. Det är angeläget att kan delta i projekt som exempelvis det internationella rättsliga utvecklingsarbetet och uppbyggnaden av EU:s civila krishantering. menar att det är viktigt att satsa på nyrekrytering så att framtida behov av åklagare och administrativ personal täcks. Återkommande kompetensutveckling samt utbildning för åklagare och annan personal inom åklagarorganisationen är nödvändig för att skapa en effektivare organisation. 5 Samverkan mellan polis och åklagare har arbetsbelastningen hos polisen lett till att antalet ärenden som blir liggande där har ökat. Kvaliteten på utredningarna är ibland så dålig att åklagarna tvingas börja om från början. Det har också inträffat att en åklagare i utan framgång sökt utredningsmannen på polisen i ett ärende angående en person som suttit anhållen. Rotelexpeditionen har då varit så underbemannad att ingen kunnat ta emot samtalet. Allmänheten som ringer till polisen kommer inte heller längre än till växeln. Hela situationen är en konsekvens av den svåra arbetssituation polisorganisationen har på grund av underbemanning. Det saknas både polis och civilanställda. Man har inte möjlighet att lägga ned tid på uttömmande utredningar. Vissa brott måste prioriteras, vilket får till följd att andra ärenden, som rör exempelvis miljöbrott, inte kan handläggas. När miljöbrotten ökar blir situationen ohållbar. Det är angeläget i utredningsarbetet att samarbetet mellan polis och åklagare fungerar optimalt. I finns en samarbetsform mellan polis och åklagare som kallas Community prosecuting. Polis och åklagare arbetar här nära varandra med samma utgångspunkt: ett problemorienterat arbetssätt. Man sitter i samma lokaler, och åklagarna gör en förstahandsbedömning tillsammans med polisen när det gäller vissa brott. Några försöksprojekt har genomförts i , bland annat i Handen och i . Syftet är att öka lagföringen och korta handläggningstiderna. Här har man poängterat behovet av en aktiv förundersökningsledning och ett planerat och koordinerat samarbete. Tyvärr har endast ett fåtal ärenden handlagts i projekten. Orsaken är att polisen har haft svårt att avgöra vilka ärenden som skulle kunna utredas enligt metoden. och har tittat på hur man ska kunna lösa problemen. Den modell som och Riksåklagaren tagit fram utgår från att polisen ansvarar för förstahandsåtgärderna i form av förhör och säkrande av bevis. Åklagarna ska finnas på plats för att kunna fatta beslut om lagföring och avskrivningar. På så vis frigörs resurser som kan koncentreras på mer komplicerade utredningar. En kontinuerlig kontakt mellan polis och åklagare leder också till en bättre uppföljning och kontroll av kvaliteten i arbetet. Det nya arbetssättet skulle särskilt kunna bidra till att effektivisera arbetet med att utreda vardagsbrotten. En större andel av de färdiga förundersökningarna har lett till lagföring, vilket tyder på en ökad kvalitet i utredningarna. Ökningen är främst att hänföra till en ökad andel åtal. har ett utvecklingsarbete bedrivits för att öka lagföringen och höja kvaliteten på förundersökningarna. har lagföringen beräknad som andelen lagförda misstänkta personer minskat något (från 2002), vilket till övervägande del beror på en förändring i ärendestrukturen, där antalet bötesbrott minskat och mer komplicerade ärenden, exempelvis miljöbrott, ökat. Den ökade tvångsmedelsanvändningen i form av anhållandebeslut och häktningsframställningar är en indikation på att åklagarna möter en allt grövre brottslighet. stödjer samarbetsprojektet mellan polis och åklagare. Det är dock viktigt att svensk polis och åklagare behåller sina skilda funktioner. Ett samarbete som tar till vara kunskap och strukturerar upp arbetet är av godo, men det är nödvändigt att ta fram konkreta riktlinjer för hur samarbetet ska få bedrivas. Det är också viktigt att uppmärksamma att ett ökat samarbete innebär en ökad arbetsbelastning för framför allt åklagarna. menar att hänsyn måste tas till detta faktum när det framtida behovet av åklagare ses över. Samarbete kräver också delvis nya lokaler. Samlokaliseringsarbete pågår och har genomförts i flera åklagarkamrar. Sammantaget innebär samverkansprojektet att åklagarorganisationens resurser på kort sikt behöver öka. På lång sikt medför projektet sannolikt effektivitetsvinster. Enligt Riksåklagaren är det inte möjligt att omfördela ytterligare medel från den löpande ärendehanteringen för att skapa ekonomiskt utrymme för de satsningar som regeringen krävt. För att framgångsrikt kunna arbeta med och få genomslag för regeringens prioriteringar menar vidare att nya resurser måste tillföras åklagarorganisationen. kräver också att det införs särskilda ungdomsrotlar som tillsammans med polisen skyndsamt utreder brott där ungdomar är inblandade, utan att för den skull ge avkall på rättssäkerheten. Barn och ungdomar som utsatts för brott ska mötas av särskilt utbildad personal. Fortbildning bör erbjudas personalen inom detta område. har lagt fram förslag för att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Ett kraftfullt arbete mot ekonomisk brottslighet är angeläget, då ekobrott hotar samhällsmoralen i det demokratiska samhället. har tidigare yrkat på att en särskild ekobrottsmyndighet skulle inrättas för att hantera den avancerade ekonomiska brottsligheten. inrättades så en myndighet inom åklagarväsendet med särskild uppgift att samordna och utveckla bekämpningen av ekonomisk brottslighet. Den nya myndighetsorganisationen bygger dock på en geografisk uppdelning och skiljer sig i flera avseenden från den myndighetskonstruktion har föreslagit. EBM:s geografiska ansvarsområde omfattar , , , län, samt . I övrigt bedrivs ekobrottsbekämpningen av åklagarmyndigheterna. På grund av begränsade resurser och en från början felaktig arbetsfördelning har EBM och övrig ekobrottsbekämpning inom polis- och åklagarorganisationen svårt att utreda den ekonomiska brottsligheten. anser därför att EBM:s ansvarsområde ska förändras enligt det förslag som behandlas nedan. Enligt EBM:s egna bedömningar omsätter den ekonomiska brottsligheten . Uppskattningsvis utgör skatte- och avgiftsfusk av denna brottslighet. Det finns av naturliga skäl ett stort mörkertal. EBM samt andra myndigheter, som exempelvis skattemyndigheten, har ett omöjligt arbete framför sig. Man saknar personal och teknisk utrustning att kunna utreda alla ekobrott. Alltfler ekobrott är att vänta, tendensen är tydlig. Konkurserna ökar på nytt, vilket med stor sannolikhet leder till fler anmälningar om brott. Brott med anknytning till värdepappersmarknaden ökar ,och hanteringen av bidragsmedel från EU kommer troligtvis att leda till fler brottsanmälningar. Det finns också statistik som visar att av dem som dömts för narkotikabrott också fått en fällande dom för ekobrott. Generaldirektören på EBM, , säger i budgetunderlaget för 20042006 att en kraftig ökning av antalet brottsanmälningar till EBM har kunnat registreras också . Även om också fler ärenden avslutats än under föregående år har tillflödet av nya ärenden varit så stort att ärendebalanserna vuxit , vilket generaldirektören menar är oroande. Den ekonomiska brottsligheten snedvrider konkurrensen och hotar det demokratiska samhället. Regeringen har vid tidigare tillfällen uttalat att kampen mot ekonomisk brottslighet måste intensifieras och alla krafter ska användas för att komma åt denna typ av brottslighet. EBM har dock svårt att uppfylla de krav som ställs av riksdag och regering. En försämrad konjunktur har lett till ett ökat antal konkurser som i sin tur har lett till fler brottsanmälningar än . har den ekonomiska situationen på myndigheten inte tillåtit att man gjort de nyrekryteringar som behövs. När myndigheten startades bedömde man att personalen borde uppgå till 425 personer. fanns 358 faktiskt årsarbetande vid myndigheten. De internationella inslagen har ökat, vilket har bidragit till allt högre kostnader för resor och uppehälle. Det stadigt ökande antalet anmälningar och allt högre balanser leder till alltmer utdragna utredningar när tillgängliga resurser måste fördelas på ett för stort antal utredningar . De utdragna utredningarna skapar svårigheter bland annat från bevissynpunkt och ur perspektivet att påföljderna ska vara adekvata i förhållande till brottet. Påföljdsbestämningen bör i första hand styras av brottets straffvärde och inte med utgångspunkt i hur som har förflutit fram till det slutliga avgörandet i domstolen. En för stor arbetsbörda utgör en belastning på personalen med de risker som följer av detta både med avseende på kvaliteten i arbetet och inte minst på medarbetarnas hälsa, menar EBM:s generaldirektör. Det behövs fler åklagare och fler poliser som arbetar med ekobrottsbekämpning. Pensionsavgångarna inom polisen kommer att påverka även denna verksamhet. De knappa resurserna inom har lett till en eftersläpning på utbildningssidan. Ekopoliser och ekoåklagare har endast i begränsad omfattning fått den utbildning man behövt. Man är också väl medveten om att den utbildningsinsats som är nödvändig kommer att kräva stora personella resurser både i form av lärare/handledare och fler elevdagar. Det samordningsansvar som EBM har för de län som inte omfattas av myndigheten har inte kunnat utövas. Bristande resurser är huvudorsaken. Konsekvenserna är uppenbara; inte heller ekobrottsbekämpningen inom polis- och åklagarorganisationen fungerar tillfredsställande. För att tillfälligt förbättra läget har medel från annan brottsbekämpning förts över till ekobrottsutredningarna. Det är de vanligt förekommande brottmålsärendena som dominerar rättssystemet men som är förhållandevis okomplicerade, den så kallade mängdbrottsligheten, som här främst blivit lidande. Situationen är ohållbar. Ekobrottsbekämpningen är också i stort behov av uppdaterad teknik. Kostnaden på detta område kommer inte att minska , snarare tvärtom. () har granskat EBM och konstaterar att vissa åtgärder är nödvändiga för att ett effektivt resursutnyttjande i verksamheten ska kunna ske. Till exempel måste en bättre styrning och uppföljning av verksamheten ske. De åtgärder RRV anser är nödvändiga kan inte genomföras utan ett resurstillskott. 6.3 En ny myndighet krävs anser att all avancerad ekonomisk brottslighet, innefattande också grova miljöbrott, kräver operativa insatser av sådan kvalificerad art att en enhetlig myndighetsstruktur och ledning är nödvändig. Därför är det nödvändigt att EBM:s ansvarsområde förändras. En geografisk fördelning av ekobrottsbekämpningen är inte lämplig. Istället bör man under EBM lägga avancerad ekonomisk brottslighet och annan allvarlig brottslighet som kan kopplas till denna, till exempel grova miljöbrott. Övrig ekonomisk brottslighet ska utredas i den lokala polis- och åklagarorganisationen. Den nya EBM bör ha den spetskompetens som krävs. Myndigheten skall bestå av specialutbildade poliser, åklagare, skatterevisorer, tullpersonal, kronofogdar från specialindrivningsenheterna, auktoriserade revisorer med anknytning till näringslivet. Miljöbrott är ett särskilt allvarligt brott då framtida generationers möjlighet att leva i en sund värld sätts på spel. anser att myndigheterna måste stå starkt rustade för att möta denna brottslighet. Inom åklagarorganisationen startade det nya arbetet med miljöbrottsbekämpning. Till miljöbrott räknas brott mot med tillhörande författningar och sådana brott som faller under strängare lagstiftning, brott mot lagen om åtgärder mot förorening från fartyg samt jaktbrott avseende skyddade arter och rovdjur. finns ca 20 miljöåklagare, fördelade på de sex åklagardistrikten, en överåklagare och en chefsåklagare för nationell samordning under Riksåklagaren. Antalet anmälningar om miljöbrott har stigit kraftigt . Då anmäldes 733 brott mot dåvarande naturvårdslagen och miljöskyddslagen. var antalet anmälningar av brott mot nuvarande uppe i 3 691. Situationen är, som alla kan förstå, allvarlig. Det finns ingen möjlighet att med dagens resurser utreda alla de brott som anmäls. Att antalet anmälningar ökat beror delvis på att tillsynsmyndigheterna, miljö- och hälsoskyddsnämnderna, blivit medvetna om sin anmälningsskyldighet. är också förhållandevis strängt skriven.