mot · GQ02Fi14 · 2003-05-05 00:00:00 — Den moderata skattesänkningsstrategin inriktar sig på att sänka inkomstskatten för dem som tjänar allra minst. Det är de höga skatterna på låga inkomster, ytterligare förvärrat av de mycket kraftiga kommunala och landstingskommunala skattehöjningar som genomförts, som skapar beroendet av bidrag och som dämpar viljan att arbeta. Det är lika viktigt att avskaffa värnskatten och höja gränsen för statlig inkomstskatt kraftigt. 8.2.1 Sänkt skatt på arbete för frihet, trygghet och tillväxt behöver en genomgripande inkomstskattereform. Sänkta skatter gör det mera lönsamt att arbeta, spara och förkovra sig. En inkomstskattereform måste ge ökad social trygghet och motverka fattigdomsfällor. Det måste alltid löna sig att arbeta och att utbilda sig. Därför måste en skattereform lägga sin tyngdpunkt på låg- och medelinkomsttagare. Människor ska ges möjlighet att klara av sina egna grundläggande behov innan de börjar betala skatt. Därför bör grundavdraget höjas rejält. vill vi att de första ska vara befriade från inkomstskatt. Tillsammans med de sänkta ersättningsnivåer i transfereringssystemen som vi föreslår kommer detta att betyda att det för praktiskt taget alla människor lönar sig bättre att arbeta än att leva på bidrag. På så vis får alla människor makt över sina egna liv. Välfärden beror mer på egna insatser och mindre på om regeringen beslutar att infria sina vallöften eller ej. På så vis ökar också utbudet av arbetskraft, och tillväxten blir högre. Den nuvarande statliga inkomstskatten betalas av av alla heltidsarbetande. Det är således inte någon exklusiv elit som betalar denna skatt. Den statliga inkomstskatten fungerar som straffbeskattning på heltidsarbete och utbildning och kompetens. Därför föreslår vi en kraftig höjning av brytpunkten och ett avskaffande av den så kallade värnskatten. måste inkomstskatten bli proportionell. Genom ett extra grundavdrag för barnfamiljer åtgärdas det orimliga i att skattesystemet inte tar hänsyn till försörjningsbörda. Utöver dagens barnbidrag vill vi därför införa ett extra grundavdrag för barn vid den kommunala beskattningen. För dem som inte kan tillgodogöra sig avdraget utgår ett motsvarande bidrag. 8.2.2 Skattesänkningar för företagande och nya jobb Skatten på förmögenheter har slopats i de flesta länder. I tas förmögenhetsskatt ut även vid förhållandevis låga förmögenheter. Skattesatsen är internationellt sett hög. Det gör att kommit i en särdeles ogynnsam position i konkurrensen om kapital. Skatten ökar avkastningskravet på investeringar som görs här i , vilket leder till att många investeringar istället sker i andra länder. Arvs- och gåvoskatten försvårar generationsskiften i familjeföretag. I värsta fall kan de göra att ett familjeföretag inte överlever ett generationsskifte. I har vi mycket låga skattefria belopp för arvsskatt jämfört med flertalet länder inom och EU. Skattesatserna i är dessutom höga i jämförelse med snittet inom såväl EU som . I kombination med övriga kapitalinkomstskatter är arvs- och gåvobeskattningen en viktig orsak till kapitalflykten från . Den bör därför avskaffas. Arvsskatten medför också att gamla människor tvingas flytta när make eller maka dött. Även av detta skäl måste den tas bort. De s.k. 3:12-reglerna diskriminerar fåmansbolag. De leder bl.a. till att ägare till små, snabbväxande och vinstrika företag betalar extra hög skatt. Det gäller till exempel beskattning av aktieutdelning, reavinster och inkomstfördelning. Roten till de diskriminerande reglerna är att inkomst av arbete och inkomst av kapital beskattas olika högt. Svenska aktieägare missgynnas i förhållande till utländska ägare, vilka i de flesta fall inte drabbas av någon beskattning av utdelningarna. Detta medför också att det utländska ägandet i svenska företag ökar, vilket i sin tur ökar benägenheten att flytta företagen eller delar av verksamheten ur . Vi vill successivt avskaffa dubbelbeskattningen. De små företagen måste ges förutsättningar för att växa för att vårt mål om högre tillväxt ska kunna nås. Därför ges slopad förmögenhetsskatt och slopad arvsskatt och gåvoskatt hög prioritet. Dessutom måste de diskriminerande 3:12-reglerna, som straffbeskattar fåmansföretag, avskaffas. Dessa skatter skadar svenska småföretag och i synnerhet familjeföretagen. Fastighetsskatten är en skatt på en fiktiv avkastning på husets taxeringsvärde utan någon koppling till en verklig inkomst. Skatten drabbar alla boendeformer i . Bostadsrättsföreningar betalar skatt på värdet av fastigheten och för hyresrätter gäller i regel att en halv månadshyra utgörs av fastighetsskatt. Fastighetsskatten för småhus varierar starkt, och skattens storlek beror i hög grad på var fastigheten är belägen. Bostadsrättsföreningar är därtill tvingade att ta upp en fiktiv schablonintäkt till beskattning. Även denna grundar sig på taxeringsvärdet. Vi vill avskaffa fastighetsskatten. Till att börja med vill vi återställa värdet till det som gällde 1997. Procentsatsen för fastighetsskatten bör därför sänkas successivt. bör den sättas till för småhus och för flerbostadshus. Skattesatsen ska successivt sänkas tills fastighetsskatten är avskaffad. För att minska de regionala skillnaderna ska endast halva markvärdet användas som grund för beskattning. föreslår också skattesänkningar på en lång rad andra områden. Detta gäller bland annat: Genom avdragsrätt för hushållsnära tjänster skapas förutsättningar för människor med vanliga inkomster att kunna köpa tjänster. Det höga svenska skattetrycket drabbar särskilt de verksamheter där det finns gråa eller svarta alternativ. Tjänster riktade mot hushållen är ett exempel. Många sådana arbetsuppgifter utförs i form av gör-det-själv eller svart. För tjänster utförda i hemmet ska enligt vår mening en skattereduktion på av arbetskostnaden på maximalt per hushåll införas. Hög bränslebeskattning medför att arbetsresor försvåras och att utrymmet för umgänge med familj och vänner krymper. Skatten på såväl bensin som diesel bör sänkas. Den ska inte vara högre i än genomsnittligt i . Det avdrag som medges täcker inte kostnaderna för bilresor. Allteftersom bränslepriset ökat har värdet av avdraget urholkats. Enligt vår mening ska miljöskatter tas ut i produktionsledet medan energiskatter ska tas ut i konsumentledet. Då blir beskattningen konkurrensneutral mellan olika energiproducenter och mellan olika bränslen. I finns en skatt som bryter mot denna princip. Det är den extra energiskatt som tas ut på el producerad i kärnkraftverk. bör den tas bort. bör den sänkas. Beskattningen av diesel som används i jord- och skogsbruk sänks till samma nivå som i våra främsta konkurrentländer, och skatten på växtnäring slopas för att ge det svenska jordbruket rimliga förutsättningar att konkurrera. Avdraget för avgift till pensionsförsäkring ökas för att stimulera och underlätta det egna sparandet till en trygg ålderdom. De återstående resterna av reklamskatten avskaffas eftersom den inte är konkurrensneutral och dessutom är administrativt svårhanterlig. När de skattefria införselkvantiteterna av öl, vin och sprit från andra EU-länder stiger är det viktigt att anpassa de svenska alkoholskatterna till omvärldens nivåer, inte minst för att den svenska bryggerinäringen ska kunna konkurrera på samma villkor som utländska producenter. anser att regeringen inte för en tillräckligt ansvarsfull ekonomisk politik och förordar att den offentliga sektorns konsoliderade finansiella sparande bör stärkas ytterligare. anser också att det är nödvändigt att säkra en högre långsiktig tillväxt genom en politik med lägre skatter, mindre generösa bidragssystem och en avreglering av arbetsmarknaden. En sådan politik gör det lönsammare att spara, arbeta och investera och höjer den potentiella tillväxten, vilket också gör det lättare att finansiera en god vård, skola och omsorg. För att stärka budgeten och sänka skatterna är det nödvändigt att genomföra omfattande budgetförstärkningar. Vi redovisar våra detaljförslag på olika utgiftsområden i samband med budgetpropositionen, men i övergripande termer kan budgetförstärkningarna beskrivas så att bidragssystemen görs mindre generösa. Som framgår av tabell 8 ligger drygt 16 mdr kr av besparingarna på sjuk-, föräldra- och arbetsskadeförsäkringarna, 6 mdr kr på arbetsmarknadspolitiken 2,5 mdr kr på kommunerna och 3,5 mdr kr på biståndet. varav ökad kontroll och rehabilitering varav överföring av trafikolyckor varav nej till arbetsgivarinträde -1,4 varav nej till SGI-förslag -1,1 varav ersättning i a-kassa varav höjd egenavgift i a-kassan Den största enskilda besparingen, som innebär en budgetförstärkning på sammantaget 10 mdr kr, är sänkningen av ersättningsnivån till i sjuk-, arbetslöshets- och föräldraförsäkringen. Våra övriga förslag till förändringar i sjukförsäkringen, som bl.a. gäller att en andra karensdag, som ska infalla dag 8 , ska införas och att den sjukpenningsgrundande inkomsten ska beräknas , ger ytterligare besparingar. Vi föreslår också att regeringens förslag om tillfällig sjukersättning genomförs omgående. För att undvika negativa konsekvenser av lägre sjukersättning anser vi att bör ges i uppdrag att ta fram en lista av diagnoser för kroniska sjukdomar som kan undantas från sänkningarna av ersättningsnivåerna. I arbetslöshetsförsäkringen införs en s.k. bortre parentes genom att möjligheterna till ersättning begränsas . Vi vill också införa en allmän arbetslöshetsförsäkring, vilken ska administreras av staten. Den ska ha ett tydligt försäkringsmässigt samband varför vi ersätter nuvarande fasta avgifter med en försäkringspremie som relateras till månadslönen och som är avdragsgill vid inkomstbeskattningen. Skälen för att strama åt transfereringssystemen är till viss del statsfinansiella. De besparingsförslag som föreslår är emellertid också motiverade ur ett principiellt och strukturellt perspektiv. Ur ett statsfinansiellt perspektiv är det också särskilt viktigt att vidta strukturella åtgärder i transfereringssystemen eftersom det är dessa utgifter som ökat mest . Principiellt anser att medborgarna ska ha möjligheter att själva styra över sina liv. Sänkta skatter och sänkta bidrag innebär att individer och familjer i större omfattning själva kan prioritera mellan olika behov. Det är moraliskt rimligt att den politiska styrningen av människors vardag minskar. Att strama åt transfereringssystemen är också motiverat av strukturella skäl. En viktig utgångspunkt för politik är att det är nödvändigt att öka arbetsutbudet. har, som framhållits, de långa sjukskrivningarna ökat med . Ökningen av antalet människor som försörjs av olika bidragssystem är så omfattande att det äter upp nästan hela det bidrag till arbetsutbudet som befolkningstillväxten ger. På lång sikt innebär en högre andel äldre i befolkningen en dramatisk utmaning. Som framhållits kommer befolkningsutvecklingen, om transfereringssystemen inte ändras, inte att ge något bidrag till tillväxten. Om inte åtgärder vidtas är risken stor att den långsiktiga tillväxten halkar ner mot de kommande decennierna, vilket bl.a. skulle göra det utomordentligt svårt att finansiera en god kvalitet på vård, skola och omsorg. Att strama åt transfereringarna är nödvändigt för att värna den sociala tryggheten och välfärdssystemen på . Det är möjligt för människor att anpassa sig till stramare bidragssystem, men det är utomordentligt svårt att ersätta en misslyckad skolgång. De åtgärder föreslår innebär att kommuner och landsting på lång sikt kan räkna med en starkare utveckling av sina skatteintäkter. Arbetsutbudet styrs av den samlade marginaleffekten för hushållen. Den samlade marginaleffekten beror både på inkomstskatterna och ersättningarna i bidragssystemen. Det är således lika viktigt att sänka skatterna som att strama åt ersättningsnivåerna för att effekten på arbetsutbudet ska bli tillräcklig. Att skattesänkningarna finansieras genom stramare transfereringar har därmed ett egenvärde. Sänkningen av ersättningen i a-kassan och införandet av en bortre parentes är särskilt viktigt för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt. Det är viktigt att understryka att dessutom föreslår en lång rad andra åtgärder för att öka flexibiliteten på arbetsmarknaden. Det handlar t.ex. om en avreglering av arbetsrätten, flexiblare arbetstidsregleringar, minskade möjligheter till tjänstledighet, effektivare arbetsförmedling och ökade satsningar på kvalificerad utbildning. Ett stort antal vetenskapliga studier visar att en hög ersättningsnivå i arbetslöshetsförsäkringen, stelbent arbetsrätt och höga marginalskatter bidrar till att löneökningstakten och jämviktsarbetslösheten blir högre. Enligt IMF:s senaste World Economic Outlook skulle en övergång till en flexiblare arbetsmarknad kunna sänka jämviktsarbetslösheten med i . Överförs IMF:s beräkningar till är det rimligt att anta att den arbetslöshet som är förenlig med en stabil prisstegringstakt kan sänkas med i storleksordningen genom de åtgärder som föreslår. IMF:s beräkningar av nedgången av den strukturella arbetslösheten antyder också att förstärkningen av budgeten blir betydligt större än vad som tillgodoräknats i budgetförslaget. beräkningar av statsbudgetens känslighet visar att en reduktion av arbetslösheten på förstärker budgeten med mellan 6 och 12 mdr kr. Om därtill sysselsättningstillväxten ökar förbättras statsbudgeten med ytterligare 12 mdr kr. Vi har inte tillgodoräknat oss dessa effekter i budgetalternativet. Om det visar sig att förstärkningarna av statsbudgeten blir större än väntat så är det rimligt att detta utrymme utnyttjas till att gå vidare med ytterligare skattesänkningar. Det är viktigt att ersättningsnivån sänks i samtliga socialförsäkringar eftersom ökningen av frånvaron, som framhållits, inte enbart beror på sjukskrivningar utan på en allmän ökning av frånvaron som är relaterad till socialförsäkringarna. Det är också viktigt att ersättningsnivån är enhetlig eftersom det annars uppkommer möjligheter att kryssa mellan olika bidragssystem. skattesänkningar består framför allt av sänkta inkomstskatter för att förstärka incitamenten att arbeta. Genom en kraftig förbättring av grundavdraget sänks skatten för låg- och medelinkomsttagarna. Genom att finansieringen sker i transfereringssystemen sker det således en matchning mellan skattesänkningar och minskade bidrag. Matchningen gör också att de fördelningspolitiska effekterna minskas. Det kan också finnas skäl att påpeka att för en stor del av arbetsmarknaden har parterna förhandlat sig fram till kompletterande försäkringslösningar. I många fall kommer den effektiva ersättningen vid t.ex. sjukdom inte att ligga på , utan snarare av den tidigare inkomsten. Det bör poängteras att statistisk fördelningsberäkningar ger en grovt missvisande bild av de långsiktiga sociala och ekonomiska effekterna av en åtstramning av transfereringssystemen och sänkta skatter. De allvarliga ekonomiska och sociala konsekvenserna av transfereringssystemen ligger inte i att det blir något lägre ersättning vid arbetslöshet eller sjukdom, utan i att bidragssystemen riskerar att medföra att sjukdoms- och arbetslöshetsperioderna förlängs och i slutändan leder till en permanent utslagning från arbetslivet. Det är väl belagt att möjligheterna att återkomma till arbetsmarknaden avtar snabbt i takt med att bortovaron förlängs. Det finns stora risker förknippade med att arbetslöshet och sjukdom leder till att förmågan att delta i arbetslivet reduceras. Att incitamenten att arbeta och förkovra sig försvagas riskerar att leda till beteendemönster som leder till ett långsiktig bidragsberoende. Vid sidan av de förödande sociala konsekvenserna av en sådan utveckling betyder det också att individernas samlade inkomster i arbetslivet blir lägre. Skatte- och bidragssystem som ger starka incitament att delta i arbetslivet ger individerna stöd att fatta korrekta beslut och att agera så att den samlade livsinkomsten maximeras. Att som ange biståndet som andelar av BNI lägger tyngdpunkten på hur mycket som spenderas istället för på vilket resultat som uppnås. Vi vill att det statliga biståndet fokuseras till de mest behövande låginkomstländer. Med vårt synsätt kommer biståndet att minska initialt när bistånd som inte leder till minskad fattigdom avvecklas. I nästa skede sker en ökning dels på grund av avskrivning av högt skuldsatta låginkomstländers skulder, dels på grund av koncentrationen på en snabb fattigdomsavveckling i . Delar av våra utgiftsminskningar beror på att vi vill ha större konkurrens och en mindre byråkrati. Så vill vi till exempel avreglera det statliga apoteksmonopolet, vilket är grundläggande för en fungerande läkemedelsmarknad. Fri etableringsrätt och försäljning av receptfria läkemedel i dagligvaruhandeln ger avsevärt bättre tillgänglighet. Konkurrens ger lägre priser och bättre service. Detta får konsekvenser också för statens utgifter för läkemedelsförmånen. Vi vill hålla tillbaka denna expansion av främst politiskt relaterade tjänster. bör återföras till utgiftsområde 5. Flera av våra skatteförslag förenklar skatteadministrationen. Detta får konsekvenser för dess storlek. Riktade företagsstöd är ytterligare poster vi vill minska. Investeringsstöd till bostadsbyggande bör avskaffas. Vi föreslår också att de generella statsbidragen till kommunerna reduceras. Därtill lägger vi ett stort antal förslag som påverkar kommunernas ekonomi. Det är viktigt att påpeka att vi neutraliserar dessa kostnader enligt finansieringsprincipen så att kommunernas ekonomi blir opåverkad. Detta gäller såväl förslag på skattesidan som ändrade anslag. Genom att transfereringssystemen tagit allt större utrymme i de offentliga finanserna har annan offentlig verksamhet fått stå tillbaka. Det har därför uppstått brister i hur grundläggande offentliga uppgifter fullgörs. Dessa måste avhjälpas. Vi vill därför öka resurserna bland annat till utbildning och forskning, till polis och rättsväsende i övrigt, till försvaret, till vägar och järnvägar och till sjukvården. De åtgärder för att minska de offentliga utgifterna som vi föreslår skapar utrymme, både för sänkta skatter och för att satsa mer pengar på viktiga områden. Vår budget prioriterar de offentliga kärnuppgifterna. Vi föreslår att anslagen till rättsväsendet förstärks. Huvudsakligen bör dessa anslagsförstärkningar tillfalla polisen, som måste ges tillräckliga resurser för att förbättra och utöka det operativa arbetet. Fler poliser måste utbildas. Hela rättsväsendet måste ges bättre förutsättningar. och domstolarna föreslås få ökade resurser. Inte minst viktigt är det att kriminalvården får resurser för att i huvudsak få fram fler anstaltsplatser. Vi vill renodla rättsväsendet. Det medför bland annat att Arbetsdomstolens verksamhet förs över till allmänna domstolar. Försvaret bör ges ökad förmåga att klara de förelagda uppgifterna. Mot denna bakgrund förordar vi att försvaret utvecklas på samma nivå som under de två senaste försvarsbeslutsperioderna. Detta innebär att en del moderna förband som successivt avvecklas i stället vidmakthålls, för att över tiden omstruktureras för nya uppgifter och förses med ny materiel. Driftkostnaden, förbandsverksamhet och vidmakthållande, måste behållas på nuvarande nivå för att möjliggöra omstrukturering och ambitionsökning i insatsorganisationen. Investeringar i ny materiel för att tillgodose de förändrade kraven på förbandens förmågor sker därefter i den takt som är ekonomiskt och praktiskt möjligt. Det sammanslagna anslaget Förbandsverksamhet och Fredsfrämjande truppinsatser bör delas upp och det sistnämnda föras till utgiftsområde sju. Vidare bör en omfördelning mellan anslagen Förbandsverksamhet och Materielanskaffning genomföras. Vi föreslår en tydlig kvalitetssatsning i skolan. Den ska innehålla ett fritt skolval baserat på en nationell skolpeng, gedigen utvärdering och uppföljning av studieresultat samt inrättandet av ett fristående nationellt kvalitetsinstitut. Skolan bör tillföras ökade resurser när den nationella skolpengen införs. Fördelningen av platser i högskolan ska baseras på utbildningens kvalitet och studenternas val av lärosäte. Det krävs nya satsningar på grundforskning och på forskarutbildning. Två nya stiftelsehögskolor bör etableras . Vi skapar ett särskilt anslag för vuxnas yrkeskvalificerade utbildning som innefattar KY-utbildningen och all folkhögskoleutbildning. Transportpolitiken måste som övergripande strategi grundas på efterfrågan av effektiva, trafiksäkra och miljöanpassade transporter. underdimensionerade infrastruktur utgör ett hinder för medborgarnas rörlighet och medför konkurrensnackdelar för företagen. Underhållet av det svenska vägnätet har varit eftersatt. Eftersläpningen beräknades av vid utgången av 2002 vara . Den snabba tillväxten i våra storstadsregioner har gett stora förändringar i trafiksituationen. Särskilt tydligt märks detta i . Där har försämringen lett till en ohållbar situation. Vi avsätter därför mer medel till utbyggnad och underhåll av vägar och järnvägar. Kvaliteten och tillgängligheten i svensk sjukvård är bristfällig. Vi föreslår följande i ett program för bättre sjukvård: Inför en nationell vårdgaranti samt ge försäkringskassorna möjlighet att köpa vård. Inför en obligatorisk och offentligt finansierad hälsoförsäkring som omfattar alla. Släpp fram mångfald och alternativ i vården. Inför verklig valfrihet i primärvården och avveckla remisstvång till specialistläkare. Ge ökade resurser för att förbättra rehabiliteringen. Vi ökar avsevärt de medel som går direkt till sjukvården. Vi föreslår också att ett högkostnadsskydd för alla ersätter nuvarande åldersbaserade system i tandvården. Funktionshindrade ges ökat stöd. För att öka rättvisan i barnomsorgen inför vi en barnomsorgspeng för dem som inte utnyttjar kommunalt finansierad barnomsorg. Den ska utgå med skattefritt för barn mellan ett och . Eftersom föräldralediga kan utnyttja vår barnomsorgspeng när barnet blir avskaffar vi de tre extra garantimånaderna och den trettonde månaden i föräldraförsäkringen. Det är viktigt att kan uppfylla kravet på maximalt sex månaders väntetid på beslut om uppehållstillstånd. Vi vill därför öka detta anslag. En positiv bieffekt är därtill att kostnaderna för mottagandet av flyktingar minskar. De utgiftsförändringar och skattesänkningar vi föreslår leder till att den offentliga sektorns utgifter minskar. I vårt budgetförslag kommer vi att precisera såväl våra förslag till skatteförändringar som utgiftsförändringar. Våra skattesänkningar påverkar till stor del det kommunala skatteunderlaget. Vi kompenserar kommunerna fullt ut för detta i enlighet med finansieringsprincipen. I sin tur betyder det att det statliga utgiftstaket ökar. Ökningen är av teknisk natur. Mot denna bakgrund föreslår vi att det statliga utgiftstaket bestäms till 2004. 8.6 En vision om fria kommuner Utgångspunkten för moderat politik är att människor bör ta större ansvar och att offentliga myndigheter ska ha mindre att säga till om. sätter vi den kommunala självstyrelsen högt. Det finns ingen konflikt mellan ökat personligt ansvar och kommunalt självstyre. När det är möjligt bör kommunmedborgarna själva få välja, oavsett om detta minskar kommunernas inflytande, men på de områden där kommunerna har ansvaret ska staten detaljreglera kommunernas verksamhet så lite som möjligt. Vår vision är ett samhälle där enskilda människor i största möjliga utsträckning själva disponerar de resurser som gör att de på grund av exempelvis handikapp, sjukdom eller ålderdom behöver stöd av andra. Stödet in natura ersätts av en voucher en peng som kommunmedborgarna kan använda för att köpa välfärdstjänster av kommunen eller, om han eller hon så önskar, ett kooperativ eller en privat producent. Det har blivit allt mer uppenbart att den svenska sjukvården inte klarar av sin mest elementära uppgift att ge vård (se motion 2001/02:So358). Misslyckandet kostar i lidande och försämrad livskvalitet för dem som väntar på operation.