mot · GQ02MJ10 · 2003-02-05 00:00:00 — med anledning av skr. 2002/03:29 - om hållbar utveckling tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om NGO:er och näringslivets ställning i det internationella samarbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om handel för hållbar utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om internationell solidaritet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att återgå till enprocentsmålet i det internationella biståndet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbättrat bistånd inom EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om prioritering av mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om informations- och kommunikationsteknik i utvecklingsprogrammen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skuldavskrivningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd till Agenda 21-arbetet i kommunerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot bromerade flamskyddsmedel och HA-oljor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inriktningen på klimatinvesteringsprogrammen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om resurser till livscykelanalyser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utveckling av miljöteknik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samarbete med . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om miljömärkta arbetsmaskiner, båtmotorer samt ekonomiska styrmedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd till utsatta och sårbara människor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om barns psykosociala hälsa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om narkotikapolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en effektivare vattenanvändning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införande av fastprissystem för förnybara energikällor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en miljöanpassning av exportkreditnämndernas verksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbete inom EU för att öka tillgången på medicin mot hiv/aids, tbc och malaria. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jordbruket. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fiskefrågor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om EU:s ansvar. Globaliseringen integrerar inte bara handeln, utan även konsumtion och konsumentmarknader. Att ökad internationell handel och investeringar leder till ekonomisk och social utveckling i fattiga länder är givetvis positivt. Problemet är att den livsstil som sprids från den rika världen inte är långsiktigt hållbar. Redan slog fast att västvärldens konsumtionsvanor leder till katastrofala effekter för miljö och klimat. Svaret på dilemmat tillväxt kontra hållbarhet är givetvis inte att förneka utvecklingsländerna deras självklara rätt till utveckling och en bra standard. Men deras tillväxt måste ske genom ett mycket intelligentare sätt att använda energi och material. Om länder som och baserar sin fortsatta industri på kolkraft kommer miljökonsekvenserna lokalt, regionalt men också globalt att bli katastrofala. Det finns långt effektivare teknik än den konventionella för att möta merparten av konsumenternas behov. Om man satsade på alternativ energiteknik som till exempel solceller och vätgas skulle mycket stora miljövinster göras. Satsningar på reningsteknik är av stor vikt. Det allt tätare samarbetet mellan olika länder skulle kunna öppna helt nya möjligheter att till utvecklingsländerna överföra både kunnande och sådan teknik som är ekologiskt hållbar. Problemen är att vi saknar mekanismer för ett sådant samarbete samt att vi i vår egen region inte ger tillräcklig stimulans åt miljöanpassad teknik. menar att biståndet bör ses över så att det i högre utsträckning inriktas på miljövänliga alternativ för en ökad hållbar tillväxt i utvecklingsländerna. Det råder ingen tvekan om att de största globala utmaningarna för framtiden ligger i miljöfrågorna. Det är allas vårt ansvar att åstadkomma en hållbar utveckling . De internationella miljökonventionerna måste följas upp och implementeras i världens alla hörn, speciellt i västvärlden och industriländerna. Här ingår arbetet med att följa upp , /Kyotoprotokollet, konventionen om biologisk mångfald, konventionen mot ökenspridning och Montrealprotokollet som reglerar användningen av ett antal ozonförstörande gaser. Men det räcker inte enbart med att skriva under olika konventioner. Miljöarbetet kräver snabba och politiska beslut om förändringar. Klimatförändringar har lett till förödande naturkatastrofer som drabbat tusentals människor, framför allt i utvecklingsländer. Bristande tillgång till vatten är en allt större konfliktorsak, och en av de mest akuta utmaningarna är det faktum att 1 miljard människor saknar tillgång till rent dricksvatten. saknar halva världsbefolkningen goda sanitära faciliteter. Detta orsakar av alla sjukdomar i utvecklingsländerna. Vi kristdemokrater anser att inom EU och FN måste verka för att mål sätts upp så att andelen människor som har tillgång till rent vatten och goda sanitära faciliteter ökar. I kölvattnet efter i var förhoppningarna stora på vad världstoppmötet i skulle kunna åstadkomma. Redan i var enigheten stor om att i-ländernas produktions- och konsumtionsmönster inte är hållbara. Om alla människor i skulle nå samma levnadsstandard som i-länderna skulle det behövas ytterligare fyra planeter jorden för att täcka resursbehoven. Lösningen på problemet är dels en effektivisering av i-ländernas egen energi- och resurshantering, dels att hjälpa att få teknisk hjälp att hoppa över smutsiga utvecklingssteg. Det var i som ambitionerna från skulle omsättas i konkret handling. Vissa framsteg gjordes vad gäller energi- och vattenfrågor, men vi kristdemokrater anser att de radikala, djärva greppen för att gå till botten med en rad svåra miljö- och utvecklingsproblem saknas. har och EU en viktig uppgift i att fortsätta arbeta för att få till stånd konkreta mål och åtgärder för hållbar utveckling. Vi kristdemokrater välkomnar den diskussion om hållbar utveckling som skrivelsen redogör för och utvecklar i denna motion vår syn på de frågor där vi i förhållande till regeringen har en avvikande uppfattning. Begreppet hållbar utveckling definieras ofta som en utveckling som tillgodoser dagens behov utan att äventyra kommande generationers möjligheter att tillgodose sina behov. Genom att betona generationsperspektivet återspeglar denna definition mycket väl en av de principer som är grundläggande för förhållningssätt till miljön, det vi kallar förvaltarskapsprincipen. Med detta menas att människan är förvaltare av och inte herre över skapelsen. Det ger oss människor ett speciellt ansvar. Vi ska agera med en långsiktig helhetssyn med respekt för vår samtida omgivning och kommande generationer. Förvaltarskapet gäller både de egna personliga resurserna och de materiella värdena: miljö och naturresurser. Vi ska agera på ett sådant sätt att vi med stolthet kan överlämna frukterna av vårt arbete. Det förutsätter att vi förvaltar och inte på ett ansvarslöst sätt förbrukar ändliga resurser och naturvärden. Det förutsätter också att agerandet grundas på försiktighetsprincipen. Med detta menas att om misstanke finns om hot mot eller oåterkallelig skada på miljön, måste extra försiktighet tillämpas. Avsaknad av vetenskapliga bevis får inte användas som ursäkt för att skjuta upp åtgärder för att förhindra miljöförstöring. Det behövs övergripande ramar och förutsättningar som möjliggör och uppmuntrar en långsiktigt hållbar livsstil. Miljöhänsyn behöver genomsyra alla politikområden. Hållbar utveckling förutsätter att ekologi, ekonomi och sociala hänsyn integreras. Olika styrmedel, såväl informativa och regulativa som ekonomiska kompletterar varandra och kan användas var för sig eller tillsammans, beroende på verksamhetsområde. Lagstiftning med förbud och gränsvärden, en ekologiskt färgad skattepolitik, miljöledningssystem, miljövänlig upphandling samt utbildning till konsumentmakt är exempel på strategiska instrument som måste användas. Substitutionsprincipen, som innebär att mindre farliga ämnen så långt möjligt ska ersätta farliga, är också ett viktigt verktyg. En marknadsekonomi utifrån ett förvaltarskapsperspektiv ger möjligheter att driva utvecklingen så att den blir ekologiskt hållbar. För att kunna möta en del av de utmaningar som kraven på en hållbar utveckling innebär krävs också ett mångfacetterat bistånd som kan skapa balans mellan utveckling och hänsynstagande, och som kan bidra till konfliktförebyggande och främja social utveckling och mänskliga rättigheter. Det går inte att överskatta vikten av att väva samman biståndspolitikens olika beståndsdelar till en handlingskraftig enhet. Det går inte att separera diskussionen om ekonomisk utveckling och debatten om hållbar utveckling. Diskussioner om frihandelns positiva effekter måste balanseras mot, exempelvis, insikten om att människans tillgängliga resurser inte är oändliga. Vi måste också uppmärksamma och angripa ett antal mycket omfattande problem som hämmar en positiv utveckling. Ett sådant problem är att dagens energisystem leder till svåra hälsoeffekter, förstörelse av skog och mark och ett förändrat klimat. Den akuta och växande färskvattenkrisen i ett antal regioner är ett annat problem. Den omfattande spridningen av hiv/aids ett tredje. Regeringen konstaterar i skrivelsen att resultaten av Johannesburgmötet inte är tillräckliga för att lösa problemen när det gäller att bevara naturresurser, hejda global miljöförstörelse och utrota fattigdom. Folkrörelserna som deltog vid mötet var också kritiska bl.a. till att de mellanstatliga överenskommelserna inte var mer långtgående. instämmer i kritiken och menar bl.a. att frivilliga organisationer (NGO:s) måste få en tydligare och starkare ställning i arbetet inför, under och efter denna typ av toppmöten. Partnerskap med näringslivet är också ett mycket viktigt redskap som måste få större utrymme i det fortsatta arbetet. I skrivelsen anges att en av regeringens ambitioner är att ska vara världens bäst globaliserade land, där krav ställs på handel på rättvisa villkor, investeringar och utbyte av kunskap med omvärlden. Regeringen menar att förutsättningarna är goda eftersom vi har en lång tradition av politik med sociala skyddsnät och satsningar på utbildning och hälsa. Vad regeringen helt glömmer att nämna är den viktiga rollen som näringslivet har haft och har för en fungerande globalisering. Utan den världsledande svenska exportindustrins framväxt hade förutsättningar helt saknats för utveckling av den gemensamma välfärd som skrivelsen anger som en nödvändig bas för en svensk tätposition när det gäller anpassning till globaliseringen. Näringslivet måste få bättre förutsättningar och rättvisa konkurrensvillkor om regeringens mål ska kunna uppnås. Handel för hållbar utveckling En visar att frihandeln på flera sätt kan bidra till en mer hållbar global utveckling inte minst genom snabbare spridning av ny teknik men att det kräver klok politik både på nationell och internationell nivå. Rapporten menar också att WTO:s samarbetsmodell, baserad på lagbundna rättigheter och skyldigheter, skulle kunna vara en modell för en ny global samarbetsarkitektur på miljöområdet. En brist i dagens världshandelssystem är att ekonomiska intressen ofta tar överhanden över olika internationella miljöregler. Visserligen finns ett antal undantag i WTO-reglerna för att länder ska kunna ta hänsyn till internationella miljöavtal eller nationella miljöskäl, förutsatt att restriktionerna inte sker på ett godtyckligt eller diskriminerande sätt. Men måste WTO-systemet som helhet genomsyras av ett hållbarhetstänkande och försiktighetsprincipen få ett bättre genomslag. I framtida WTO-rundor bör man också eftersträva en dialog om de stödsystem inom t.ex. jordbruk, fiske och energiområdet som motverkar en hållbar utveckling. WTO:s kompetens i miljöfrågor bör därför stärkas och samarbetet med andra globala organisationer, inte minst FN:s miljöprogram , öka. krävs reformer och större resurser inom självt. En bättre balans mellan frihandelsreglerna och miljömässiga hänsyn får dock inte innebära möjligheter till förtäckt protektionism. Ett grundläggande problem med många länders biståndsintentioner är att de ofta inte bygger på motsvarande ambitioner vad gäller nivån på biståndsanslagen. då toppmötet i hölls låg den genomsnittliga biståndsnivån i runda tal på av ländernas BNP medan nivån är nere på cirka 0,200,. långt nedanför skammens gräns FN:s rekommendation om att alla länder bör ge av BNP i bistånd. Vi kristdemokrater anser att det är mycket viktigt att fortsätter att föregå med gott exempel och avsätter en vid en internationell jämförelse hög anslagspost för det internationella biståndet. Därför måste regeringen snabba på återgången till enprocentsmålet. Vi är också kritiska mot agerande i EU, där regeringen inte tillräckligt har drivit på EU om att förbättra biståndet och göra det mer effektivt. Den internationella solidariteten kan inte bygga enbart på att den rika delen av världen delar med sig av sitt överflöd av resurser. De fattiga länderna är mest hjälpta av stöd i former som gör det möjligt för dem att själva skapa och upprätthålla det som krävs för att leva ett gott liv. Detta inte är möjligt att uppnå så länge inte varje människas medfödda mänskliga fri- och rättigheter främjas, skyddas och institutionaliseras. Inom biståndspolitiken är mänskliga rättigheter såväl ett mål som ett medel. Ekonomisk och social utveckling är en förutsättning för att kunna åtnjuta fulla mänskliga rättigheter, och mänskliga rättigheter är normalt sett en förutsättning för tillväxt och utveckling. Det är därför en absolut nödvändighet för utvecklingssamarbetet att hela biståndet genomsyras av mänskliga rättigheter, samt att specifika MR-projekt prioriteras. På så sätt främjas människovärdet och möjligheterna att höja levnadsnivån för de fattigaste. Informations- och kommunikationsteknik har radikalt förändrat förutsättningarna för produktion, handel, information, media, forskning, utbildning osv. En del, men dessvärre ganska få, har hakat på denna utveckling. Ett exempel är som framgångsrikt exporterar datatjänster. Men Internet är koncentrerat till ett relativt litet antal länder, företrädesvis i OECD-området. De allra flesta fattiga länder saknar både infrastruktur och kompetens för den nya tekniken. IT-revolutionen kan, om rätt utnyttjad, erbjuda mycket goda möjligheter i fattigdomsbekämpningen. Internet i fattiga byar kan kraftigt förbättra möjligheterna till ekonomisk och social utveckling. Ett flertal pilotprojekt bekräftar detta. Med undantag av några få stora internationella organisationer UNDP och har biståndsgivare varit förvånansvärt långsamma med att tillvarata de möjligheter som IT-revolutionen ger de fattigaste länderna. Få har utarbetat omfattande strategier för IT och dess utvecklingsmöjligheter. Detta är mycket allvarligt eftersom det teknologiska utanförskapet förstärker de fattiga ländernas marginalisering både i ekonomiskt och socialt hänseende. Det leder till en ny typ av fattigdom informationsfattigdom som på sätt och vis är svårare att tackla än bristen på pengar och köpkraft. Pengar kan omfördelas, däremot inte kunskap. anser därför att regeringen skall ingå partnerskap med privata företag om att utarbeta strategier för att öka IT-investeringarna i de fattigaste länderna. Sida bör söka samarbete med andra länder, t.ex. inom EU-biståndet och FN-samarbetet, för att gemensamt rikta insatserna och investeringarna. Ett IT-utvecklingsperspektiv borde genomsyra alla de nuvarande utvecklingsprogrammen. Utöver de rättighetsbaserade och teknologiska inslagen i biståndet måste de rika länderna i högre grad efterskänka de fattiga ländernas skulder. För många utvecklingsländer utgör skuldbördan ett enormt problem som kraftigt begränsar och ibland omöjliggör deras möjligheter att utvecklas. I framför allt de fattigaste länderna överskrider i många fall enbart räntekostnaderna för lånen intäkterna från dessa länders export. Det som åstadkommits på och Internationella valutafondens initiativ är inte tillräckligt. Löften om radikala avskrivningar har ännu inte infriats. ska vara ett föredöme i det internationella samfundet och leda den globala opinionen för skuldavskrivningar. har anslagit betydligt mer än regeringen inom detta område; anslogs mer, för mer, för mer, för mer, 200 miljoner och anslås mer för ytterligare skuldavskrivningar. Institutionellt ramverk för hållbar utveckling När det gäller det institutionella ramverket för demokrati och utveckling, menar vi att det lokala arbetet ute i kommunerna med Agenda 21-frågor måste ges mer stöd och tas som föredöme i det nationella arbetet. Ett gott exempel på lokalt engagemang i miljöfrågorna är de s.k. ekokommunerna som aktivt arbetar för att uppfylla Det Naturliga Stegets fyra systemvillkor. Miljöarbetet har där fått en god lokal förankring och bidrar till att uppnå Agenda 21-arbetets mål. 61 ekokommuner har utmanat landets övriga kommuner att gå i bräschen för en nytändning av . Andra exempel på hur man kan driva Agenda 21-arbete finns i kommun där man har bildat s.k. miljöteam som lyckats etablera engagemang och ett framgångsrikt miljöarbete. Strategier och verktyg för hållbar utveckling När integrering ska ske av sociala, ekonomiska och miljömässiga hänsynstaganden som bl.a. avhandlas i den s.k. Cardiffprocessen, måste regeringen säkerställa att giftiga ämnen och kemikalier fasas ut ur kretsloppen. Bland annat måste bromerade flamskyddsmedel förbjudas, såväl i produktion som genom import, i . Regeringen bör också inom ramen för EU-samarbetet verka för ett sådant förbud i hela unionen. Det kommer ständigt nya kemikalier som är skadliga för miljön. Ett exempel på detta är en ökande användning av fluorerade ämnen, s.k. PFOS (perfluoroktansulfonsyra). Det är viktigt att forskningen runt PFOS fortsätter och intensifieras samt att särskild försiktighet iakttas tills större kunskap finns på området. I ett personbilsdäck ingår cancerframkallande, mjukgörarande HA-oljor (högaromatiska oljor). HA-oljor är en restprodukt från raffinering och innehåller polyaromatiska kolväten, som är ett av de mest angelägna ämnena att få bort i utsläpp till vatten. På grund av den miljöskada HA-olja utgör bör ett förbud att sälja däck som innehåller HA-olja införas i . kräver att regeringen skyndsamt återkommer till med ett sådant förslag. I skrivelsen nämns också det nationella klimatinvesteringsprogrammet i och dess vikt för att minska utsläppen av växthusgaser och energibesparing. Detta instämmer till fullo i, men menar också att det är av yttersta vikt att reglerna som styr anslaget är strikt fokuserade på åtgärder som direkt går att hänföra till minskningar av växthusgaser. Den här typen av åtgärder ger relativt snabba och synliga resultat, då de är åtgärdsinriktade, konkreta och lokala. Stödet måste också öka till detta anslag. Förändrade konsumtions- och produktionsmönster För att skapa resurssnåla kretslopp och bygga upp en effektiv avfallshantering är det viktigt att de ekonomiska styrmedlen är väl utformade. Det måste säkerställas att de ekonomiska styrmedlen understödjer tanken med hur vi vill att avfallet ska hanteras i första hand (den s.k. avfallshierarkin). För att få fram ett gott beslutsunderlag måste större resurser avsättas till livscykelanalyser som innebär totala beräkningar av utsläpp under produkters/avfalls hela livscykel så att dessa hanteras på bästa sätt. anser att hänsyn också måste tas till avfallets beskaffenhet och eventuella transporters längd, så att avvägning mot miljönyttan kan ske i enskilda fall och hänsyn tas till lokala faktorer. Som tidigare nämnts är det viktigt att få ut giftiga ämnen ur kretsloppen t.ex. genom att förbjuda bromerade flamskyddsmedel, HA-oljor, PFOS etc. När det gäller utveckling av miljöteknik har regeringen lagt förslag om att skapa ett nationellt centrum för främjande av innovation, kommersialisering och export av miljöteknik. Utveckling och export av miljöteknik är angeläget, men vi vill också peka på vikten av att detta centrum får en understödjande och samordnande roll som inte kväver de initiativ och det innovationsarbete som finns på universitet/högskolor och i privat sektor. Dessa bör istället få möjlighet till stöd och bidrag t.ex. genom gemensamma projekt. Regeringen har också angett att den vill etablera en längre tids samarbete med för utbyte av policy, teknik och kunnande. I detta samarbete måste också kraven på förbättringar av mänskliga rättigheter i kunna inkluderas och hanteras. Arbetet med miljömärkning av trädgårdsredskap, arbetsmaskiner, motorer och andra miljöpåverkande utrustningar och produkter måste intensifieras. menar att regeringen bör återkomma till med förslag till hur ekonomiska styrmedel kan användas i syfte att öka andelen miljömärkta arbetsmaskiner och motorer m.m. En lösning skulle till exempel kunna vara en momssänkning av miljömärkta gräsklippare och andra arbetsmaskiner samt av utombordsmotorer. Visar det sig att en frivillig övergång till miljövänligare motorer inte går snabbt nog bör ett förbud av motorer som inte klarar uppsatta kriterier för emissioner övervägas. Tydliga mål måste också sättas som samverkar med skatteregler och andra styrmedel. Ett kristdemokratiskt mål är att användningen av fossila drivmedel skall halveras senast . har som en konsekvens av detta bl.a. länge krävt att biodrivmedel skall befrias från koldioxid- och energiskatt. De ekonomiska styrmedlen och de miljöpolitiska åtgärderna måste också ses över utifrån ett fördelnings- och glesbygdsperspektiv. drabbar miljöskatter m.m. i allför stor utsträckning glesbygd och låginkomsttagare. Stöd till utsatta och sårbara människor Skrivelsen tar på ett förtjänstfullt sätt upp flera områden där särskilda insatser till stöd för utsatta och sårbara människor är nödvändiga. När det gäller organiserad människosmuggling, barnens situation och narkotikapolitiken menar vi att ytterligare insatser behöver göras. Den organiserade människosmugglingen har krävt många liv. Utsatta människor som flyr från svåra omständigheter är beredda att satsa allt de äger för att ta sig till något annat land även om ovissheten om utgången är stor. I allt detta mänskliga lidande finns det de som lever på att organisera denna flykt. Under den svåraste krisen i visade det sig att flertalet av de asylsökande som kom till hade gjort så med hjälp av människosmugglare. Den flyktingpolitik som förs inom EU har delvis bidragit till denna mörka utveckling. anser att det är mycket viktigt att det skapas minimikriterier för asylprövning och invandringspolitik inom EU. Vi tror att man på bästa sätt kan uppnå en human flyktingpolitik genom att samarbeta. måste dessa minimikriterier läggas på en högre nivå än vad som diskuterats. Minimikriterierna kan heller aldrig accepteras om de inte tillåter en mer generös nationell hållning. Denna gemensamma asyl- och flyktingpolitik skall leda till att medlemsländerna tar ett solidariskt ansvar för flyktingströmmar och att varje flykting får en rättssäker och human prövning av sina asylskäl, oavsett land. Detta är vår utgångspunkt. Däremot innebär det inte att EU:s medlemsländer skall skapa en ogenomtränglig mur och därmed urholka asylrätten. Det skärpta visumkravet, transportörsansvaret, m.m. har dessvärre lett till en allmän osäkerhet om vart vi är på väg.