mot · GR02MJ400 · 2003-10-07 00:00:00 — Till exempel el- och elektronikskrot, impregnerat virke, skrotade kylskåp, skrotbilar, kablar, asbesthaltigt byggavfall. Detta innebär att mängden farligt avfall i fördubblas. Det svenska farliga avfallet ökar från till mellan , exklusive gruvavfallet. 10.4.1 Certifiering av rivningsföretag Ett av de svåraste problemen vad gäller farligt avfall finns i bygg- och rivningssektorn. De företag som är i rivningssektorn har uppenbarligen inte tillräckliga incitament eller saknar information för att omhänderta miljöfarligt avfall, t.ex. vid rivning av småhus. Det finns en frivillig certifiering för rivningsföretag. Riv- och saneringsentreprenörerna inom Byggindustrier förordar att deras medlemmar använder ett av dessa system Bf 9K. Detta system ägs och drivs av samt certifieras av (). Målgruppen för systemet är främst små och medelstora företag inom byggindustrin. Företag bör genom information och stimulans uppmuntras att ansluta sig till detta system. För att öka mängden farligt avfall som sorteras ut på rätt sätt måste insamlingen underlättas. Ett exempel på farligt avfall som ofta finns i hushållen är batterier. I används ca 90 miljoner lösa batterier . gäller en förordning som säger att alla batterier skall samlas in. Syftet med batteriförordningen är att förhindra utsläpp av de giftiga tungmetallerna kadmium, kvicksilver och bly. Andelen insamlade batterier har ökat . Mängden kvicksilverbatterier är nu nästan dubbelt så stor () som den sålda mängden (). För nickel-kadmiumbatterier är den insamlade mängden () något lägre än den sålda (). Den insamlade mängden nickel-kadmiumbatterier har sjunkit . Konsumenterna har goda kunskaper om att batterier inte skall slängas med soporna, men många konsumenter är inte medvetna om i vilka produkter batterierna finns. Det kan också vara långt till närmsta batteriholk, vilket minskar konsumentens benägenhet att slänga sina batterier där. Insamlingen av allt farligt avfall bör underlättas för konsumenterna. I pågår införande av hushållsnära insamling av batterier, vilket innebär att det finns batteriholkar som ligger i anslutning till hushållen. Detta kommer säkerligen att öka insamlingen av batterier och bör testas i . För att kunna genomföra detta måste en översyn av förordningen om farligt avfall (1996:971) göras. Som den nu är utformad begränsar den möjligheterna till hushållsnära insamling av flera slag av farligt avfall. Regeringen bör återkomma med förslag på lagstiftning för att underlätta hushållsnära insamling av batterier och annat farligt avfall. 10.4.3 Avskaffa kommunala transportmonopol Den möjlighet som kommunerna har att besluta om kommunalt monopol på hanteringen av farligt avfall bör avskaffas. En god kontroll över flöden av farligt avfall kan tillförsäkras även på andra sätt än genom kommunala monopol. 10.5 Pantningssystemet för returförpackningar Systemet för pantning är dels en del av det producentansvar som infördes , dels reglerat i äldre lagstiftning. Bryggerierna och handeln finansierar returhanteringen och förhandlar om spelregler och ersättningar. Tillsammans med förpackningsindustrin ägs gemensamt AB Svenska Returpack som administrerar systemet. I syfte att utveckla återvinningen och återanvändningen har den statliga producentansvarsutredningen utvärderat ansvaret för förpackningar. I dess betänkande SOU 2001:102 föreslås en översyn av lagen om återvinning av dryckesförpackningar av aluminium, liksom av lagen om vissa dryckesförpackningar. Utredaren förordar att pantsystemet skall omfatta dryckesburkar av stål liksom alla förpackningar för konsumtionsfärdig dryck gjorda av polymera material. lades regeringens proposition om resurssnåla och giftfria kretslopp fram (prop. 2002/03:117). Där föreslås att alla dryckesförpackningar som importeras och säljs i skall ingå i pantsystemet. Detta välkomnas av ; det är högst otillfredsställande att en stor del av dryckesförpackningarna på den svenska marknaden inte ingår i retursystemet. I en motion med anledning av nämnda proposition har däremot kritiserat att det i propositionen föreslås att regeringen eller den myndighet regeringen utser skall få ett öppet mandat att meddela förordningar och föreskrifter om hanteringen av importerade dryckesförpackningar. Vidare kritiserade att propositionen föreslog en lagtextändring i denna fråga, som aktstycket konstaterade att frågan ytterligare behövde utredas. Enligt kristdemokratisk uppfattning bör de lagförslag som presenteras för vara utredda och väl underbyggda. är av den uppfattningen att ju förr ett gemensamt europeiskt system för pantning av dryckesförpackningar införs desto bättre. Ett gemensamt retursystem har diskuterats inom EU utan att få stöd. avser att i EU-samarbetet driva på för att få igenom ett gemensamt europeiskt pantningssystem för dryckesförpackningar. Den bör också driva detta krav, vilket bör ge regeringen till känna. I väntan på ett gemensamt pantsystem på EU-nivå bör regeringen skyndsamt återkomma med förslag på hur ett nationellt system skall organiseras och finansieras. 10.6 Föreskrifter om varors sammansättning I propositionen (2002/03:117) föreslås att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall kunna meddela föreskrifter om sammansättningen av också andra varor än förpackningar. vill betona att även denna typ av miljöanpassning bör ske på europeisk nivå. Bland annat , och Verkstadsindustrier har påpekat att det annars finns risk för felaktiga ingrepp i företagens produktutveckling och industrins konkurrenskraft. 10.7 Behovet av forskning kring hållbar produktion och konsumtion har i flera rapporter lyft fram behovet av en utvecklad forskning kring avfall. Verket anser att mer forskning med tvärvetenskaplig inriktning som stöder utveckling mot hållbar produktion och konsumtion är nödvändig. I rapporten väg mot miljöanpassade produkter föreslås att ett forskningsprogram för detta bör byggas upp och finansieras av tillsammans med berörda forskningsfinansiärer. Forskningsprogrammet bör innehålla såväl naturvetenskapliga som samhällsvetenskapliga och humanistiska aspekter. anser att regeringen bör ta initiativ till ett forskningsprogram om hållbar produktion och konsumtion i linje med vad föreslagit. 11 Kemikalier och miljögifter Kemikaliesamhället omger oss alla och skapar hos många en känsla av maktlöshet inför de mer eller mindre kända risker vi utsätts för i vardagen. Kemikalierna har faktiskt bidragit till vårt välstånd men vållar de hälso- och miljöproblem. Den stora okunskapen om kemiska ämnens förekomst i varor utgör grundläggande problem i arbetet för en giftfri miljö. I förekommer drygt 11 000 ämnen i de ca 60 000 kemiska produkter som tillverkas i eller importeras till landet. antog en strategi för giftfri miljö. Kemikalieinspektionen skall enligt budgetpropositionen ha huvudansvaret för miljömålet Giftfri miljö. Utöver detta skall Kemikalieinspektionen höja ambitionsnivån för den nationella tillsynen över tillverkare och importörer av kemiska produkter. Kemikalieinspektionens begränsningsarbete för olika ämnen består i att riskbedöma, anbefalla märkning och ange hantering av ämnet i fråga. 11.1 EU:s gemensamma kemikaliepolitik En mycket viktig del i Kemikalieinspektionens arbete är också de förhandlingar som sker inom ramen för EU. Arbetet är ofta hårt tidspressat men kräver mycket förberedelsetid för att resultatet skall bli bra för människor och miljö. Ett utkast till förslag på gemensam kemikaliestadga har varit ute på remiss, varunder bland annat lämnat synpunkter. i påpekar bland annat att förslaget tydligare bör klargöra att de kemikalier som inte uppfyller kraven för registrering skall bli förbjudna. anser vidare att substitutionsprincipen skall följas så att inga kemikalier godkänns om det finns lika bra, mindre farliga alternativ. De testmetoder för djurförsök som anvisas i kemikaliestadgan skall vara vetenskapligt utvärderade och erkända av riktlinjer för djurförsök. Det är angeläget att den databas som skall skapas för registrering av kemikalierna är öppen för alla företag som är skyldiga att utvärdera riskerna med sina kemikalier, detta för att minimera onödig användning av djurförsök. Det är viktigt att producenterna får information om hur de kan få tag på existerande data om de ämnen de blir skyldiga att testa enligt den nya stadgan. Även de producenter som producerar mindre än av en kemikalie bör få tillgång till databasen, vilket de ej skulle få enligt utkastet. För att minska användningen av djurförsök måste information om alternativa metoder för testning av kemikalier göras tillgänglig för alla producenter. Kemikaliestadgan bör inte heller stipulera vilka testmetoder som skall användas (t.ex. att djurförsök måste användas för vissa kemikalier), utan hålla dörren öppen för att nya teststrategier kommer att utvecklas under arbetets gång. väntas kommissionen presentera ett slutligt förslag. 11.2 Sanering och återställning av förorenade områden Till följd av industriell verksamhet är bland annat ett stort antal sjöar, vikar, öar och markområden i förorenade av olika miljögifter såsom PCB, kvicksilver och kadmium. Dessa förorenade områden tjänar som källor för miljögifternas spridning till omgivningen. För att kunna uppfylla miljökvalitetsmålet Giftfri miljö är det nödvändigt att dessa giftkällor elimineras genom att de förorenade områdena genomgår en grundlig sanering. Enligt når vi delmålen? är Giftfri miljö ett av de miljömål som det bedöms vara svårast att kunna uppfylla. Det är därför nedslående att regeringen i vårpropositionen 2003 kraftigt sänkte anslagen till sanering av förorenade områden. anser att saneringsarbetet skall bedrivas med full kraft och anvisar därför mer än regeringen till anslaget 34:4 Sanering och återställning av förorenade områden. Bromerade flamskyddsmedel används för att förhindra att brand uppkommer i produkter som plast, gummi, textilier och elektroniskt material. Enligt finns fullgoda ersättningsmedel till dessa. Bromerade flamskyddsmedel sprids både vid tillverkning, användning och i avfallsledet. De är svåra att bryta ned och påträffas därför högst upp i näringskedjan, där människan befinner sig. Vi får i oss bromerade flamskyddsmedel genom hudkontakt, inandning och framför allt genom det vi äter. Höga halter har bl.a. hittats i fisk, men de finns även i bl.a. ost och smör. Bromerade flamskyddsmedel påverkar levern och kan ge hormonella skador hos människor. Vissa forskningsresultat visar också att de kan ge upphov till olika typer av cancer. Halterna av bromerade flamskyddsmedel i bröstmjölk ökar. Som en jämförelse har förbud mot PCB och DDT inneburit att halterna av dessa miljögifter har minskat i bröstmjölk, vilket visar att förbud är verkningsfulla. EU har beslutat om utfasning av de farligaste typerna av bromerade flamskyddsmedel, de som innehåller 10, 8 eller 5 bromatomer. anser dock att alla bromerade flamskyddsmedel bör fasas ut. Regeringen bör återkomma med förslag till lagstiftning om förbud mot alla bromerade flamskyddsmedel. Det kommer ständigt nya kemikalier som är skadliga för miljön. Ett exempel på detta är en ökande användning av fluorerade ämnen, s.k. PFOS (Perfluoroktansulfonsyra). PFOS har bland annat använts som impregneringsmedel, i skumsläckare, vid kromatering och eloxering av aluminium samt i golvpolish. PFOS bryts ned mycket långsamt i naturen. Liksom PCB, DDT och andra organiska miljögifter anrikas det i djur och människor. Det finns än så länge få studier av dessa ämnen vad gäller skador på människor, men djurstudier tyder på att PFOS bland annat orsakar fosterdöd och är cancerframkallande. Det är viktigt att forskningen runt PFOS fortsätter och intensifieras samt att särskild försiktighet iakttas tills större kunskap finns på området. Även läkemedel inverkar negativt på miljön och det finns ingen metod för reningsverken att sortera ut läkemedel. Många läkemedel lämnar därför reningsverken i aktiv form. Man vet att läkemedlen är ett stort miljöproblem som ger negativa effekter på både människor och djur, t.ex. har fisk påvisats byta kön efter att ha utsatts för hormoner som har gått igenom reningsverkens processer. Ändå är detta ett eftersatt område i regeringens miljöarbete. Läkemedel nämns över huvud taget inte i och det finns inget granskningsansvar för läkemedel utlagt på någon myndighet. Information borde gå ut i större i omfattning, t.ex. måste bättre informera om läkemedlen ur ett miljöperspektiv och att tar hand om överblivna läkemedel. Det borde även finnas information i om detta. Det bästa vore att läkmedlen blev biologiskt nedbrytbara. Regeringen måste påbörja arbetet med hur incitament för detta kan skapas. I ett personbilsdäck ingår cancerframkallande, mjukgörarande HA-oljor (högaromatiska oljor). HA-oljor är en restprodukt från raffinering och innehåller polyaromatiska kolväten, vilket enligt EU är ett av de mest angelägna ämnena att få bort i utsläpp till vatten. När däcken slits hamnar tusentals ton av de giftiga ämnena i naturen. Oljan är inte kemiskt bunden i däckgummit utan lakas ur de små gummipartiklar som är resultatet av däckslitaget. De polyaromatiska kolvätena finns spridda överallt i vår miljö, till och med i djuphav. Två tredjedelar av alla däck som säljs på den svenska marknaden innehåller fortfarande HA-olja. Dock finns tillverkare som har tagit fram däck som är fria från HA-olja. Även bland sommardäcken finns HA-fria alternativ nu att tillgå. I test har dessa visat sig fungera minst lika bra som däck som innehåller HA-olja, varför prestandaskäl inte kan anföras för att hålla fast vid oljan. På grund av den miljöskada HA-olja utgör bör ett förbud att sälja däck som innehåller HA-olja införas i . Kemikalieinspektionen har presenterat ett förslag till nationell lagstiftning mot HA-oljor. föreslår att regeringen skyndsamt återkommer till med ett förslag på förbud mot HA-oljor i . bör driva frågan om ett förbud inom EU. Biologisk mångfald är en förutsättning för människors välbefinnande och hälsa. Bevarande och hållbart nyttjande av den biologiska mångfalden är mål som självklart utgör allmänna intressen. De biologiska resurserna får inte utnyttjas, bara nyttjas enligt förvaltarskapsprincipen. Nyttjandet av mark och vatten får inte innebära att framtida generationers möjlighet att nyttja naturen inskränks. Ett ekosystem kan kollapsa till följd av mänsklig påverkan. Därför måste försiktighetsprincipen råda, dvs. att när man inte säkert vet hur en åtgärd påverkar naturmiljön, skall den inte genomföras. Mångfalden hotas av markanvändning, förorening från luft och mark, direkta giftutsläpp, olämpliga fiskemetoder m.m. För att säkra och stärka den biologiska mångfalden är det viktigt med naturskydd/naturhänsyn. Detta arbete kan inte enbart göras på nationell nivå, utan måste bygga på internationella överenskommelser, inom och utanför EU. Stora resurser avsätts för detta ändamål i årets budgetproposition. menar att en större andel av avsättningarna skall ske genom frivilliga åtaganden och naturvårdsavtal. De stora rovdjuren måste ha plats för att leva i . är det viktigt att rovdjursstammarna utvecklas på ett sådant sätt att människors möjligheter att bo och verka på landsbygden inte äventyras. Beslutande myndigheter bör ges ökade befogenheter att medge jakt för att förebygga skador eller andra olägenheter samt för att realisera beslut om en varsam tillväxt av rovdjursstammarna. Alla skador på tamdjur som orsakas av rovdjur bör ersättas. Även de som drabbar jakthundar och hästar. Full ekonomisk ersättning för rovdjursangrepp bör gälla både för djur som ingår i näringsverksamhet och för djur som hålls som husdjur. Detta bör även gälla djur som inte är kopplade till näringsverksamhet. Ökade resurser behövs också för uppsättning av elstängsel och för andra åtgärder som krävs för att möjligheterna till djurhållning i områden med stora rovdjur skall kunna garanteras. beslutade om en sammanhållen rovdjurspolitik. Detta för att säkerställa att de fem rovdjursarterna björn, järv, lo, varg och kungsörn långsiktigt skall finnas kvar i den svenska faunan och även kan sprida sig till sina naturliga utbredningsområden. I likhet med de 15 nationella miljökvalitetsmålen är ambitionen att detta övergripande mål skall nås inom en generation (). Det beslutades också att forskning och information beträffande de stora rovdjuren skall ges ökade resurser. Enligt beslutet i skall ett eller flera rovdjurscentra etableras i landet. Att de som drabbas av rovdjursskador får tillräcklig ersättning är kanske den viktigaste förutsättningen för att den statliga rovdjurspolitiken skall vinna folkligt stöd. beslutade vid behandlingen av proposition 2000/01:57, Sammanhållen rovdjurspolitik, att rennäringen skall erhålla full ekonomisk kompensation till följd av rovdjursangrepp. beslutade i enlighet med utskottets förslag. , liksom regeringens expertmyndighet , anser inte att budgetens anslagsnivå motsvarar full kompensation enligt resultatet av rovdjursinventeringen . I motionen för utgiftsområde 23 anslår mer än regeringen till ersättningar för viltskador. står bakom det av fastställda etappmålet på 20 föryngringar , vilket motsvarar ca 200 individer i . När etappmålet är uppnått skall en grundlig utvärdering av vargförekomstens effekter genomföras. Därefter skall det beslutas om ett eventuellt nytt etappmål eller en miniminivå. Målet för vargstammens utbredning skall vara att stammen på naturlig väg sprider sig i landet, men att dess förekomst i renskötselområdet i huvudsak begränsas till de områden utanför renskötselns åretruntmarker där den gör minst skada. I den svenska opinionen finns ett stöd för att skall ha en livskraftig vargstam. orsakar vargen lokalt omfattande skador och olägenheter inom de områden där vargtätheten är hög. Tamdjursägare känner oro för sina djur, såväl som osäkerhet kring under vilka omständigheter det är tillåtet att skjuta varg i nödvärn. Det har också hävdats att avsaknad av jakt på varg leder till att vargen förlorar sitt naturligt skygga beteende gentemot människan och då kan börja stryka omkring i mänsklig bebyggelse. På fler håll har vargstammen vuxit sig så stark att den avsevärt försvårar lokalbefolkningens möjligheter att leva ett normalt liv. Det är därför förståeligt att opinionen i vissa områden motsätter sig vargens förekomst i deras närområde. Regeringen har genom beslut uppdragit åt att redovisa ett förslag till förstärkta informationsinsatser om stora rovdjur samt ange rollen för rovdjurscentra. avlämnade en redovisning med förslag på sådana informationsåtgärder. Några pengar har ännu inte betalats ut från regeringen. föreslår att ger regeringen till känna att förslag till förstärkta informationsinsatser om stora rovdjur skall genomföras. Jaktförordningens nuvarande utformning är en av de faktorer som har en negativ inverkan på allmänhetens acceptans för vargen. 28 § jaktförordningen bör ändras så det tydligt framgår när och hur en tamdjursägare får försvara sina djur mot vargangrepp. Ett annat sätt att öka acceptansen för livskraftiga rovdjursstammar är att djurägare kompenseras fullt ut för rovdjursskador som inträffar även för djur som inte är kopplade till näringsverksamhet. Ökade resurser behövs också för uppsättning av elstängsel och för andra åtgärder som krävs för att möjligheterna till djurhållning i områden med stora rovdjur skall kunna garanteras. föreslår därför att anslaget till stängsling ökas och att en modell för ersättning till icke-kommersiella tamdjur tas fram. föddes fler valpar av fjällräv än det gjort . 90 valpar i sammanlagt 9 kullar föddes. Arten är starkt hotad och fanns endast cirka 2530 vuxna individer kvar i . finns ett åtgärdsprogram för . Krisen är långt ifrån över en god sommar räcker inte. Att kullarna blev fler och större 2001 beror på att tillgången på smågnagare ökade. Det var gott om lämlar och sork. har lämmelåren i princip upphört, men 2002 blev det ett nytt lämmelår . har även problem med vinterfödan eftersom den då lever mer av vad andra större rovdjur lämnar efter sig. Men det är färre kadaver numera därför att rovdjuren minskat i fjällrävstrakter. Däremot har rödräven ökat där och konkurrerar om föda och om lyor. är starkt hotad, enligt skydd i EU:s habitatdirektiv. De åtgärder som genomförs för att hejda den nedåtgående trenden är: Stödutfodring vinter- och . Inventering av lyor och kullar. Jakt på rödräv i vissa fjällrävsområden för att hålla rödräven på avstånd. Områdesskydd, t.ex. avlyses småviltjakten i fjällrävsrevir. Det skall hindra störningar och säkra födan. Information och kunskapsbyggnad. Genom information ökar människors förståelse för de åtgärder som behövs för att arten skall överleva. bedömer att behovet av riktade åtgärder till stöd för kvarstår. En okänd sjukdom har slagit ut minst hälften av mås, trut och tärna i . Sjukdomen upptäcktes , men dess orsak är ännu okänd. Ett problem i sammanhanget är att ingen myndighet har ansvar för sjukdomar hos vilda djur. ansvarar för de vilda friska djuren och för sjukdomar hos tamdjur. På () uppskattar man att minst hälften av vitfåglarna längs Sveriges kuster och är borta och i har beståndet minskat med två tredjedelar. Det är angeläget att SVA tilldelas de medel som behövs för forskning kring sjöfågeldöden. Ansvaret för sjukdomar hos vilda djur behöver också tydliggöras genom lämplig förordning. 12.3 Levande sjöar och vattendrag vision är att vattendragen åter skall bli miljöer för vandrande fiskarter som lax, laxöring och ål. Vi vill understryka den brist på strömmande vatten som råder. Många arter som är beroende av biotopen strömmande vatten återfinns bland hotade arter. I flertalet större vattendrag spärrar fördämningar för vattenkraft vägen för lax och öring. Gamla dammar och rester från flottningsperioden utgör dessutom stora miljöhinder som måste undanröjas. Här finns även konflikten mellan hur kulturvärden och naturvärden skall värderas. Naturlaxen är hotad och bl.a. den stora siljansöringen är snart utrotad. Omfattande åtgärder när det gäller att undanröja olika typer av vandringshinder krävs för att nå målen. Kostnaderna för en miljöanpassning av vattenkraften är avsevärda och sannolikt underskattade. Skall målen nås är det angeläget att alla parter som på något sätt nyttjar resursen strömmande vatten mer aktivt tar sitt ansvar och blir delaktiga i en sådan process. Vattenkraftregleringen har medfört att det på vissa ställen inte finns någon fiskväg förbi vattenkraftverken. Även om det finns förbiflöden är det inte ovanligt att fisk skadas vid passagen. Kraftverksinnehavarna är därför i många fall skyldiga att kompensationsodla fisk, som sedan märks och sätts ut nedströms kraftverket. Enligt mening bör det finnas förbiflöde vid alla kraftverk. Det innebär att de utbyggda älvarna, i de fall det inte redan finns, bör förses med erforderliga laxtrappor och vandringsvägar för ål. I de fall anordningar för fiskens vandringar inte finns anlagda förutsätter tillkomsten av sådana att den vattendom som reglerar den aktuella vattenkraftanläggningen kan omprövas. Det finns anledning att skyndsamt se över frågan om hur behovet av förbiflöden i befintliga vattenkraftverk kan tillgodoses och, som en del i detta, hur ändamålsenliga reglerna för omprövning av vattendomar är i sammanhanget. En sådan översyn skulle t.ex. kunna göras i samband med beredningen av de frågor som tar upp i avsnitt 7.4.1 i betänkandet SOU 2002:50. Detta bör ges regeringen till känna. 12.3.1 Östersjölaxens uppgång i Norrlandsälvarna Det överfiske som sker i södra efter vild östersjölax har kraftigt decimerat bestånden. Resultatet har blivit att medelvikten på det fåtal vilda laxar som kommer upp i födelseälvarna blir allt lägre. Åren 19961997 skedde en något bättre uppgång av vildlax i Norrlandsälvarna tack vare att de finska fiskerimyndigheterna förordade ett betydligt minskat kustfiske på finsk sida. Men åren efter visar nu att vildlaxen minskar igen.