mot · GR02Bo260 · 2003-10-07 00:00:00 — 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en effektivisering av planprocessen genom färre överklagandeinstanser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att rätten att medge undantag från strandskyddsbestämmelserna överförs till kommunerna och att länsstyrelserna erhåller prövningsrätt.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett nationellt forum för handlingsprogrammen och Habitat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ökad statlig satsning på marksanering.1 begär att regeringen ger av plan- och bygglagstiftningen i uppdrag att utreda förutsättningarna för att i den fysiska planeringen bättre kunna hantera översvämningsfrågor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skall verka för att utpekande av riksintressen för vindkraftsutbyggnaden får genomslag i kommunernas översiktsplanering. 1Yrkandena 2 och 4 hänvisade till MJU. Förvaltarskapstanken är ledstjärnan för en kristdemokratisk samhällsplanering. Man ska planera så att kommande generationer också får möjlighet att planera och utveckla det goda samhället. Med detta följer att försiktighet och långsiktig hållbarhet ska vara framträdande karaktärsdrag vid all planering av mark och vatten. betonar det ansvar samhällsplaneringen har att se till helheten och att både vårda det som skapats tidigare och utveckla samhället till människors bästa, vilket innebär ekologisk, ekonomisk, kulturell och social hållbarhet. Konsekvensbeskrivningar av barnens situation ska alltid göras i samband med utveckling av bostadsområden. Barnens intresse ska beaktas i all samhälls- och trafikplanering. Den totala boendemiljön inkluderar bostadens planlösning, den yttre miljöns utformning med estetiska värden och naturvärden, närheten till service och kommunikation som alla är viktiga komponenter i den goda samhällsplaneringen. Människors skiftande önskemål och behov av bostäder och närmiljö är olika under olika skeden i livet och måste tillgodoses till rimliga kostnader. Funktionshindrades tillgänglighet till såväl boendemiljön som den yttre miljön måste förbättras. Målsättningen är att bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden för alla människor. Planeringen behöver bli mer jämställd. Det är viktigt att kvinnor är med i samhällsplaneringen i ett tidigt skede och att deras kunskaper och erfarenheter, som traditionellt fått stå tillbaka, tas tillvara. vill också betona vikten av att forskningen inom områdena bebyggelse och samhällsplanering kan förstärkas och att den statliga finansieringen är långsiktig. 3 Nya bostadsområden boende för alla Då nya bostadsområden planeras ska det ske med utgångspunkten att inte tillskapa nya sovstäder. En varierad bebyggelse med låghus, höghus och fristående hus i områden med blandade upplåtelseformer är av största vikt. Byggande av lägenheter med olika storlek och skilda upplåtelseformer motarbetar segregationen i boendet. Valfriheten får inte begränsas av brist på alternativ. Service, arbetsplatser och allmänna kommunikationer ska planeras initialt. Fysisk planering som möjliggör kontakt mellan invånare och besökare är viktigt för trivsel och en god social struktur. Det är också viktigt att planera på brottsförebyggande sätt. En tillräckligt tät belysning och inte minst huskropparnas placering i ett område har stor betydelse för att de boende ska känna sig trygga. Detta bör på ett bättre sätt lyftas fram i det grundläggande planarbetet. Kommunen bör även tillsammans med byggherrarna planera för gröna zoner, barnvänliga miljöer med goda förutsättningar för lek och idrott nära bostäderna. Bostadsplaneringen måste i hög grad utgå från barnens och de funktionshindrades perspektiv för att därigenom skapa en så bra boendemiljö som möjligt för alla samhällsgrupper. Plan- och byggprocessen måste effektiviseras. Överklagandeskedet svarar i genomsnitt för av tidsåtgången i planprocessen. Framförallt är det regeringens prövning som tenderar att dra ut . Att ändra på denna ordning, så att överklagandetiden minskar, är en viktig åtgärd. anser att den instansordning som bland annat föreslagit, med som första instans och en kammarrätt som slutinstans, är den mest fördelaktiga. Genom denna ordning tillvaratas kompetens och dess relativt korta handläggningstid. En överföring av prövningen från regeringen till kammarrätten bör förkorta överklagandetiden. Genom att en kammarrätt utses som slutinstans möjliggörs en enhetlig rättstillämpning. Den parlamentariska kommitté regeringen slutligen tillsatt för att se över måste presentera förslag om en förenklad planprocess för att bostadsbyggandet inte ska sinkas ytterligare. Regeringen bör pröva ärenden enligt 12 kap. PBL, när riksintressen står mot kommunala intressen, när mellankommunala intressen står mot varandra, när bedömer att planerad bebyggelse blir olämplig med hänsyn till hälsa och säkerhet och när en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. i inte iakttas. Även om regelverket bör förenklas är det, särskilt i samband med mer kontroversiella byggprojekt, viktigt att kommunerna utvecklar och genomför ambitiösa samrådsprocesser. Delaktighet och lyhördhet är viktiga komponenter i planprocessen. 5 Ändringar i strandskyddsbestämmelserna fantastiska natur med en lång kustlinje och en rikedom av insjöar och vattendrag är något vi ska värna om och bevara för efterkommande generationer. Människans närvaro utgör både en förutsättning och hot mot dessa olika vattendrag. Eftersom olika områden har skilda värden och möjligheter måste utvecklingen noga anpassas till platsen och den aktuella situationen. Flera skärgårdar är i grunden avfolkningsbygder med ett omfattande säsongsboende. Här är till exempel behoven av stöd till lokalt näringsliv och permanent boende starkare än behovet att reglera. När vi ser till våra insjöar och olika vattendrag är situationen likadan, det vill säga att bevarandeintressen och utvecklingsintressen måste vägas mot varandra. Denna avvägning måste se olika ut i olika delar av landet. I områden med talrika sjöar och vattendrag och ringa bebyggelsetryck bör viss strandnära byggnation vara möjlig. I många kommuner som hotas av avflyttning kan just det natur- och strandnära boendet vara en attraktionskraft för att behålla eller locka till sig nya invånare. Det är viktigt att bevarandeintresset balanseras mot utvecklingsintresset. I denna avvägning måste de avgörande besluten överlåtas till kommunerna i nära samråd med de medborgare som berörs. Inom områden med lågt bebyggelsetryck ska kommuner med stöd av analyser i översiktsplanen kunna medge undantag från strandskyddsbestämmelserna om inte det rörliga friluftslivet eller den biologiska mångfalden äventyras. Det generella strandskyddet i 7 kap. 1314 §§ i ska kvarstå för hela landet men beviljande av dispens bör ges på nivå. Härvid förutsätts att kommunerna inhämtar erforderlig kompetens beträffande de biologiska värdena och om detta ej finns på nivå ska kompetens inhämtas. Därför bör besvärsrätt i strandskyddsärenden tas bort. Rätten att medge undantag bör överföras till kommunerna och länsstyrelserna erhålla en prövningsrätt liknande den som finns enligt 12 kap. i . Det är dock av största vikt att undantag ges under förutsättning att tillgängligheten till strandlinjen inte äventyras för kommande generationer. 6 Stormarknadsetableringar/extern handel Vid alla stora förändringar av markanvändningen är konsekvensanalyser angelägna. För att få en balans mellan olika gruppers behov och intressen är det viktigt att konsekvensanalysen väger in hur stormarknadsetableringen påverkar det sociala livet, hur familjers behov tillgodoses, hur äldre och funktionshindrade påverkas, och så vidare. Det behövs även miljökonsekvensanalyser som bland annat tar fasta på förändrade transportmönster till följd av etableringen. Erfarenheterna visar att stormarknader och handel lokaliserad till områden utanför stadskärnorna spelar en viktig roll för att öka konkurrensen och pressa priserna. Extern handel bidrar också till att praktiskt underlätta handlandet för vissa människor, som en koncentration av affärer till stormarknader hotar att försämra tillgängligheten för andra samhällsgrupper. Den översyn som pågår av PBL är angelägen för att lagstiftningen på bästa sätt ska kunna hantera de motstående intressen som ibland kan finnas rörande stormarknadsetableringar. För kommuner som har betydande stormarknadsetableringar är det väsentligt att agera aktivt för att hålla stadskärnan levande. Dessa kommuner måste särskilt noga bevaka utvecklingen för den centralt belägna handeln. Att bevara och utveckla centralorternas och städernas centrum är viktigt i en god samhällsplanering. är ett handlingsprogram för hållbar utveckling antaget vid om miljö och utveckling . Habitat är ett handlingsprogram som antogs vid . De två är kompletterande program med det gemensamma målet att bidra till att lägga en grund för en hållbar samhällsutveckling ekologiskt, ekonomiskt och socialt. Den lokala nivån är basen i arbetet med och Habitat. Det är därför mycket väsentligt att dessa handlingsprogram får genomslag i kommunernas översiktsplaner. Det finns dock tecken som tyder på att arbetet inte i alla kommuner är helt tillfredsställande. Den parlamentariska för och Habitat tillsattes . I kommitténs slutbetänkande (SOU 2003:31) konstateras att arbetet med hållbar utveckling handlar om att integrera de skilda dimensionerna i hållbarhetstänkandet i flera politikområden, att utveckla samspelet mellan olika beslutsnivåer och att stimulera till samverkan mellan många olika aktörer. Kommittén konstaterar också att nationella initiativ kan ge nykraft i det lokala arbetet, inte minst genom riktade stöd och genom att ange mål och skapa en löpande dialog mellan nationell, regional och lokal nivå. Kommittén föreslår därför att det, som ett stöd för det lokala arbetet med och Habitat, bör skapas en samverkansfunktion, ett nationellt forum, fristående från regeringen och de centrala myndigheterna. Forumet föreslås bli en arena för samverkan mellan samhällsorgan, forskarsamhälle och företrädare för förenings- och näringsliv på nationell, regional och lokal nivå. föreslår att tar detta förslag i beaktande och för regeringen tillkännager att ett initiativ om ett sådant nationellt forum möjligt bör tas. 8 Sanering av förorenad mark I våra tillväxtkommuner är det ont om centralt placerad mark att bebygga. I takt med att samhället förändras kommer industrimark och mark för upplag att bli intressant för planering av bostäder. Det är då viktigt att marken saneras så att den uppfyller kriterierna för känslig markanvändning. I första hand ska den eller de som förorenat marken bekosta saneringen. Totalt beräknas det finnas 22 000 förorenade platser i , av vilka 15 000 platser är identifierade. beräknar att den totala framtida kostnaden för efterbehandling av förorenad mark uppgår till . Detta innefattar även objekt med ansvarig markägare. Av de identifierade objekten uppskattar att cirka 5 000 objekt behöver efterbehandlas och att cirka hälften av dessa saknar någon ansvarig. Ett problem är att den statliga saneringsförsäkringen endast avser förorenad mark där företaget eller ansvarig markägare fortfarande existerar men inte kan betala saneringskostnaderna. I kommuner med stort exploateringstryck finansieras marksanering av exploatören. I små kommuner där bebyggelsetryck saknas finns inte samma möjlighet. Kommunerna kan då genom ansöka om medel för marksanering som ansvarar för. Det finns dock inga klara regler för hur dessa statliga pengar för sanering ska fördelas annat än för att åtgärda från rikssynpunkt angelägna objekt. Regeringen drog i vårpropositionen 2003 kraftigt ned anslag till sanering och återställning av förorenade områden. är kritiska till denna neddragning och satsar utöver regeringens anslag till sanering och återställande av förorenad mark . Tystnad utomhus i anslutning till städer är på väg att bli en bristvara i vårt land och är det redan nu på kontinenten. Längs våra kuster och i fjällvärlden börjar behovet att bevara tystnaden att bli akut. Det finns lagstöd för att bevara tysta områden. I 3 kap. 2 § står: Stora mark- och vattenområden som inte alls eller endast obetydligt är påverkade av exploateringsföretag eller andra ingrepp i miljön skall så långt som möjligt skyddas mot åtgärder som kan påtagligt påverka områdenas karaktär. Vidare står det i 3 kap. 6 §: Behovet av grönområden i tätorter och i närheten av tätorter skall särskilt beaktas. Människor behöver stillhet och naturupplevelser. Tysta zoner är en värdefull resurs även ur fritids-, kultur- och turismsynpunkt. En tyst zon behöver inte bara vara ett naturområde, det kan även vara stadsdelar som är relativt ostörda. Det bör vara lika självklart att inventera ostörda områden som natur- och kulturintressen och att markera dessa i kommunens översiktsplaner. följer med stort intresse det omfattande arbete som pågår runt om i landet för att begränsa buller och kommer om så behövs att återkomma med förslag för att stärka detta arbete. har drabbats av kraftiga översvämningar i vissa delar av landet. Stora nederbördsmängder medför att marken blir vattenmättad varpå skred och ras inträffar på utsatta platser. Allteftersom vattenståndet i sjöarna stigit har även flödena i de sjörika vattendragen ökat och orsakat skador på vägar och broar samt på bebyggelse nära vattendragen. Berörda kommuner drabbas därmed av stora och oförutsedda kostnader. I många fall är det fråga om mindre inlandskommuner med redan ansträngd ekonomi, sviktande befolkningsunderlag och svag arbetsmarknad. Även enskilda personer har drabbats hårt, då vanliga försäkringar normalt inte täcker skador av denna typ. I kapitel 4 är översvämning en riskfaktor som ska markeras i översiktsplanen. Det finns ibland ett glapp mellan PBL-systemets möjligheter och hur frågorna har hanterats i den praktiska planeringen. Skäl finns därför till att noggrant se över denna hantering. I remisskretsen till översiktsplanen bör regelmässigt räddningstjänsten ingå. Räddningstjänstplanen bör utgöra ett av underlagen för översiktsplaneringen. Bättre flödesprognoser är nödvändiga med en samlad prognosbild för att kommunerna ska kunna vidta lokala förebyggande åtgärder. Prognoserna bör samordnas med de översiktliga översvämningskarteringar som är gjorda. När en kommun via får statsbidrag rörande åtgärder i en älv så måste en samlad konsekvensutredning nedströms göras. Även dagens vattendomar måste ses över; de som finns är ålderstigna och tar inte hänsyn till hela älvsystemet, utan gäller ofta damm för damm. Då översvämningarna är ofta återkommande och kan drabba mycket stora geografiska områden bör staten ansvara för och investera i ett antal regionala översvämningsförråd i landet med gemensam utrustning för att på ett bättre sätt klara av kommande översvämningar. anser att den parlamentariska kommitté som genomför en översyn av plan- och bygglagstiftning bör ges i uppdrag att utreda förutsättningarna för att i den fysiska planeringen bättre kunna hantera översvämningsfrågor. Regeringen gav genom fyra mobiltelefonioperatörer tillstånd att bygga ut nät för tredje generationens mobiltelefoni. Tillstånden är gratis och kravet på motprestation från det offentliga är att nätet ska ge av befolkningen tillgång till nätet före och att varje operatör ska uppnå minst 30 procents täckning med egen utrustning. Inga krav ställdes vid tillståndsgivningen på hänsyn till natur- och kulturvärden eller på samutnyttjande operatörer emellan. Detta var en klar brist från den socialdemokratiska regeringens sida. Användandet av den tredje generationens mobiltelefoni har inletts i framförallt storstadsområdena. har utbyggnaden av nätet överhuvudtaget inte startat i vissa kommuner, där principbeslut tagits mot utbyggnad i avvaktan på ytterligare forskning om strålningens eventuella hälsorisker. grundläggande inställning till 3 G-utbyggnaden är att den bör fortgå och att statens avtal med de olika operatörerna ska fullföljas. För att denna utbyggnad ska ske på ett så bra sätt som möjligt ur miljö- och hälsosynpunkt är kommunernas roll som givare av bygglov central. Den opinion som i vissa sammanhang och på vissa platser vänt sig mot utbyggnaden måste bemötas med största respekt och tydlighet. Lokala förutsättningar, däribland kommuninnevånarnas synpunkter, måste avgöra hur kommunen ställer sig till enskilda bygglovsansökningar, men det borde ligga i kommunens intresse att kräva en så samlad bild av operatörernas planerade utbyggnad i processen för att kunna minimera antalet sändare och därmed också de boendes obehag och oro. I detta syfte är det också av stor vikt att kommunerna samarbetar över kommungränserna och med länsstyrelserna. I detta, liksom i andra sammanhang när nya tekniker introduceras, måste den för centrala s.k. försiktighetsprincipen väga tungt. Det innebär att om misstanke om hot mot miljö och hälsa finns, måste extra försiktighet tillämpas. Även om forskningen inte kunnat påvisa några skadliga effekter av strålningen från 3 G-antenner vill betona vikten av att kommuner och myndigheter inte bortser från den oro gällande strålningen som många människor hyser. Vårt samhälle måste ställas om till en mer uthållig utveckling. Här kommer vindkraften att spela en allt större roll som en förnyelsebar och ren energikälla som är outsinlig. Dessvärre finns målkonflikter kring denna energikälla. Vindkraften medför stora ingrepp i landskapsbilden och har nackdelar i form av buller och skuggbildningar. finns de bästa förutsättningarna för vindkraftverk där turism, friluftsliv och rekreation har sina bästa områden. Större vindkraftsutbyggnader bör lokaliseras till områden med en utbyggd infrastruktur vad det gäller elnätets distribution. Sådan områden finns exempelvis vid våra vattenkraftsanläggningar och kärnkraftverk. Översiktsplaneringen är det enda medel som står till buds för att skapa överblick och därmed förutsättningar för en genomtänkt utbyggnad. Själva planeringen innebär att område för område göra en avvägning mellan motstående intressen och bedöma vad landskapen tål. har arbetat fram kriterier för utpekande av riksintressen för vindkraftsutbyggnaden och kommer efter en remissrunda bland länsstyrelser och kommuner /04 att peka ut områden av riksintresse för vindkraften. anser att regeringen aktivt måste verka för att utpekande av riksintressen för vindkraftsutbyggnaden får genomslag i kommunernas översiktsplanering. Kulturmiljön kan beskrivas som det samlade uttrycket för människans materiella och immateriella påverkan på den omgivande miljön. Sambandet mellan kultur, kulturarv och utveckling har allmänt fått en ökad betydelse och kulturmiljöns betydelse för lokal och regional identitet och utveckling har lyfts fram i olika sammanhang. Bevarande av byggda miljöer och värnandet av god byggnadskultur hör till de frågor som engagerar många medborgare. Stora ansträngningar måste därför göras för att nybyggnationer ska anpassas till och integreras i befintlig bebyggelse av kulturhistoriskt värde. ändrades 1996 med nya målsättningar om de allmänna intressen som skall beaktas vid beslut. Ändringarna i lagen innebär ett förstärkt krav på att kommunernas planeringsunderlag ska visa vilka värden och kvaliteter som finns i den byggda miljön. I underlagsmaterialet bör miljöns kulturvärden vara redovisade så att man dels förstår värdet hos enstaka objekt eller miljöer, dels sammanhanget i vilket de ingår. I infördes krav på estetiskt tilltalande utformning av bebyggelse, grönområden, kommunikationsleder och andra anläggningar. Det finns alltså lagstöd för att beakta våra kulturmiljöer och att anpassa ny bebyggelse till den traditionella byggnadsstilen. ser det som avgörande att detta också kommer till uttryck i den kommunala planeringen. EU har utfärdat direktiv för att utse skyddsområden inom olika biotopsystem kallat Natura 2000. Syftet med direktivet är att bidra till att säkerställa den biologiska mångfalden genom bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter inom EU:s territorium. Målsättningen är att tillskapa ett sammanhängande europeiskt ekologiskt nät av skyddade områden Natura 2000. Detta arbete kan få stora effekter på markanvändningen och kan komma att påverka kulturmiljöer eftersom Natura 2000-områdena kommer att ha status som riksintresse. von der Esch (kd)