ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02So451 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om omhändertagande av avlidna. Det är med bedrövelse man måste tillstå att det ofta är på ett ovärdigt sätt man omhändertar avlidna människor i vårt land. Det är ofta orimligt långa väntetider för begravning, vilket i sig kräver balsamering, ofta trots att den avlidne ska kremeras. Det förekommer också att det fattas plats för döda i kylrum, att det saknas bårhusjournaler, att identitetsmärkning inte sker och att det ges otillräckliga anvisningar om vart den avlidne skall transporteras. Bristen på goda rutiner har lett till att den avlidne efter kistläggning lämnats kvar i bisättningsrum utan att ansvarig personal för kylrummet vet när kistan ska hämtas. Det har även inträffat att fel person lagts i en kista, vilket medfört att anhöriga chockats när man öppnat kistan för ett sista farväl före begravningen. Detta får bara inte inträffa. Alldeles för ofta förekommer på våra bårhus ett ovärdigt omhändertagande av avlidna och dålig utbildning av personalen i rutiner, moral och etik, vilket sammantaget leder till bristande efterlevnad av råd och regler för hur ett krematorium eller ett bårhus ska skötas. Av socialministern har det detta år, på förekommen anledning, givits besked att lagstiftningen är i sin ordning och att gör ett tillfredsställande arbete utifrån de direktiv man fått från regeringen. Ändå har det allt oftare skett allvarliga misstag och bristande omhändertaganden av vården av avlidna. Det får inte vara så att det vid svenska bårhus och krematorier råder brist för respekt för avlidna personer och döden. De förhållanden som råder är helt oacceptabla. måste nu få i uppdrag att se över rutinerna för omhändertagande av avlidna och föreslå hur framtida tillsyn och kvalitetskontroll för denna verksamhet bör utformas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GR02So452 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade forskningsinsatser för studier av behandlingsmetoder vid sjukdomstillstånd hos äldre. I boken äldrevård visar SBU () att det råder en stor brist på vetenskaplig forskning kring vilken effekt olika behandlingsmetoder har vid sjukdom hos äldre. För patienter finns det mycket få genomförda behandlingsstudier. Det betyder att för den grupp patienter som tar emot mest sjukvård av alla, är det vetenskapliga underlaget allra sämst. Många äldre får dessutom multibehandling, det vill säga behandling för flera olika symptom och diagnoser, och behandlas därför med många olika läkemedel. Särskilt allvarligt är det att det finns väldigt få studier gjorda på läkemedelsbehandling av personer . Generellt är det dessutom så, att äldre är känsliga för läkemedelsbiverkningar. Behandling till följd av felmedicinering måste ofta sättas in, vilket kan vara plågsamt för den enskilde och kostsamt för sjukvården. Man kan bara spekulera i varför intresset att bedriva studier inom denna åldersgrupp är så påfallande lågt. lyfter fram behovet av forskning inom flera områden: vård i livets slutskede, förvirringstillstånd, kronisk smärta, undernäring och inkontinens. Att satsa på forskning är gynnsamt för den äldre gruppen av patienter, som blir större , men också för samhällsekonomin. Enbart kostnaderna som uppstår till följd av felaktig läkemedelsbehandling uppgår till stora summor, varför det långsiktigt torde vara en god investering att bedriva studier av behandlingsmetoder vid olika sjukdomar hos äldre människor. Detta borde som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GR02So453 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det på förpackningar av läkemedel och preventivmedel skall finnas information om att överblivet läkemedel/preventivmedel skall återlämnas till . Ett stort antal läkemedelssubstanser och hormoner har upptäckts i avloppsvatten, ytvatten, dricksvatten och slam. Det mesta kommer med urin och fekalier, men den felaktiga hanteringen av läkemedel och preventivmedel är starkt bidragande. Det är inte ovanligt att överbliven medicin istället för att lämnas tillbaks på hamnar i soporna eller spolas ned i toaletten. Det finns inga klara besked om hur mycket läkemedel och hormoner vi får i oss genom det vatten vi dricker och använder i matlagning. Framför allt vet vi inte vilka konsekvenser mediciner som ej blir korrekt omhändertagna kommer att ge på hälsa och miljö . finns det dock starka misstankar om att människans hälsa är påverkad av hormonstörande ämnen, vilket bl.a. kan ge problem med reproduktion. vet vi inte hur stor den totala mängden överblivna läkemedel är, men det bränns ca läkemedelsavfall inkluderat förpackningar. Om man gör en grov uppskattning skulle mängden överblivna läkemedel i motsvara ett värde av . Enligt beräkningar säljs det läkemedel för och av dessa lämnas tillbaks till . I en SIFO-undersökning kom det fram att av dem som fått medicin på recept också fick medicin över. Man beräknar att av kunderna som får medicin över lämnar denna på . I åldersgruppen var det så få som som lämnade tillbaka överblivna mediciner på . Detta tyder på en dålig trend. För att minska problemet med skadliga läkemedelsrester i vatten föreslår jag att det på förpackningar av läkemedel och preventivmedel ska finnas information om att överblivet läkemedel/preventivmedel skall återlämnas till till skydd för människans hälsa och miljö.
mot · GR02So455 · 2003-10-07 00:00:00 — Rätten till abort för utländsk kvinna i beslutar om rätt till abort för utländska medborgare i enlighet med vad som anförs i motionen. Till skillnad från andra länder med liberala abortlagar gör åtskillnad mellan abort och annan vård för utländska medborgare. Det som avgör om kvinnan ska få en abort beviljad eller ej är hennes anknytning till , vilken bedöms av rättsliga råd. Har samlaget skett i svensk säng eller med en svensk man beviljas kvinnan i regel en abort. Är den gravida kvinnan utan svensk anknytning och hemmahörande i exempelvis EU-landet där abort är förbjudet beviljas hon sannolikt inte en abort. Det har sagts att hindret i vår abortlag inte utgör ett problem, eftersom kvinnor boende i andra länder sällan efterfrågar att komma hit för abort. Men de fåtaliga förfrågningarna beror inte på att det inte finns ett behov. Det är något man lätt kan utläsa av abortturismen i ett där både och har mycket restriktiva lagar. dömdes kvinnor i för att ha gjort och utfört abort. har förbud mot abort, men man straffar det inte. Dock kräver den tyska lagen obligatorisk rådgivning. Rådgivaren förväntas inte främst stödja kvinnan utan värna vad man i sammanhanget kallar det ofödda livet. I är abort tillåtet fram till vecka 12, men endast om kvinnan har blivit våldtagen. I krävs att den oönskade graviditeten orsakar a state of distress/emergency för att kvinnan ska få abort fram till vecka 12. Också andra länder har stränga abortlagar eller regler som utgör hinder för abort. Följden är att kvinnor reser mellan länder för att få abort där hindren är färre och lagarna mindre restriktiva. I all annan sjukvård i finns möjligheten att ta emot människor från andra länder under förutsättning att de betalar för sin vård. Det är till och med en metod som vissa landsting och sjukhus använder för att stärka sin ekonomi. Man tar t.ex. emot hjärtpatienter från andra länder. Men att just abort ska utgöra ett undantag i är obegripligt. I bl.a. , , och kan en utländsk kvinna få abort på samma villkor som annan vård. Vi vill påminna om att på många internationella konferenser, t.ex. i FN, tagit upp frågan om abort på ett konstruktivt och bra sätt. är det att slänga ut de sista resterna av förmynderi och ändra den svenska lagen. Abort bör betraktas som all annan sjukvård, dvs. patienten har den fulla beslutsrätten.
mot · GR02So458 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett förbud mot personaluthyrning inom offentlig vård och omsorg. Bemanningsbranschen är ett samlingsbegrepp för företag som arbetar med personaluthyrning, rekrytering och entreprenader (outsourcing). Enkelt uttryckt kan man säga att branschen lever på förmågan att snabbt placera rätt person på rätt plats och på att vara en professionell arbetsgivare för personalgrupper som i de flesta andra företag tillhör support eller servicefunktioner. arbetar med människor med specialistkompetens och/eller som utför sitt arbete temporärt i företagen. Bemanningsföretagen såg dagens ljus , men det var inte förrän 199293 som utvecklingen tog fart på allvar. Då avreglerades marknaden för branschen och 1993 avskaffades kravet att ha AMS tillstånd för att bedriva privat arbetsförmedling. avskaffades också kravet på att den inhyrdes anställning skulle vara föranledd av ett tillfälligt behov hos beställaren. utvecklas branschen snabbt mot nya områden såsom uppdragsutbildning, telemarketing, callcenter, redovisningsbyråverksamhet, förmedling, search (headhunting), karriärförändring, outplacement eller i samband med omställningsprojekt. Avregleringen av bemanningsförmedlingen skedde som den offentliga sektorn drabbades av nedskärningar både vad gäller personal och resurser. Färre fick göra mer. Det blev svårt för landstingen att rekrytera personal. Arbetsmiljön parat med en svag löneutveckling fick dessutom många att lämna branschen. En del gick också till bemanningsföretagen och återvände till den gamla arbetsplatsen, fast på andra villkor. De stora utmaningarna för framtidens landsting är att klara försörjningen av personal inom hälso- och sjukvården utan att tvingas till tillfälliga lösningar via stafetter och bemanningsföretag samt att få unga intresserade av vårdyrket. kostade bemanningsföretagen landstingen . För varje enskilt landsting handlar det om allt från några . Detta är pengar som skulle kunna användas till vårdbehövande eller till förebyggande arbete. Allt fler landsting försöker hålla igen och begränsa inhyrningen av personal, men det är inte lätt. Allt fler läkare går över till bemanningsföretag, vilket ökar landstingens kostnader med påföljande försämring av vårdkvaliteten. En inhyrd stafettläkare kostar dubbelt så mycket som en fast anställd. Var åttonde allmänläkare, 500 personer, arbetade som stafettläkare. av stafettläkarna hade sagt upp sig eller tagit tjänstledigt Var tredje i undersökningen säger att de planerar eller funderar på att börja som stafettläkare. Landstingsvärlden nr 15/2001 Tuffare attityd mot inhyrning av läkare Användandet av inhyrd personal ger en sämre arbetsmiljö, vilket ytterligare dränerar landstingen på personal. Flykten går till bemanningsföretagen. Ansvarsbördan blir därmed tyngre för ordinarie personal eftersom inhyrd personal oftast inte känner ansvar för helheten på samma sätt. Därför bör personaluthyrning inom offentlig vård förbjudas. Vi yrkar därför att uttalar som sin mening att regeringen ska arbeta för ett förbud mot personaluthyrning inom offentlig vård och omsorg.
mot · GR02So460 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att hospisverksamheten måste stödjas och utvecklas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utökade resurser till forskning om hospis- och anestesivård samt palliativ vård. Utvecklingen i är skrämmande med avseende på dödshjälp inom sjukvården. Från att helt ha tagit avstånd från dödshjälp, har den holländska läkarkåren kommit att gå i spetsen för legaliseringen av dödshjälp inom sjukvården . Kulmen nåddes då justitie- och sjukvårdsministrar i parlamentet lade ett lagförslag som avser att legalisera dödshjälp inom holländsk sjukvård. Till stora delar innebär det holländska lagförslaget en anpassning till den praxis som redan är vedertagen, men dessutom går de båda ministrarna flera steg ytterligare. Beställningsdödhjälp föreslås blir legalt, barn ned till föreslås själv kunna besluta om att få dödshjälp och i extremfall skall svårt sjuka barn kunna få dödshjälp av läkaren utan föräldrarnas medgivande. Den holländska statliga undersökte 1991 närmare 10 000 dödsfall och fann bland dessa att cirka en fjärdedel utgjorde fall av dödshjälp. Utredningen kom även fram till att 1 000 patienter av dessa fått dödshjälp utan att själva efterfrågat det. Professor , som studerat dödshjälp i , säger så här i en intervju: Jag har ingen religiös bakgrund utan är praktiker. Patientens bästa är det viktigaste, men dödshjälp är en enkel ersättning för god medicinsk vård och omvårdnad i livets slutskede. menar att dödsoron hos svårt sjuka inte bara är patientens utan även läkarens som ser döden som ett misslyckande i sin yrkesutövning. Om läkaren säger endera lider du eller så dör du snabbt har man inte mycket val. Ändå skulle de flesta föredra att vårdas väl. Det finns annan lindring än dödshjälp. Bygg ut hospisverksamhet i alla landsting drivs så kallade hospis på olika platser i . Detta är sjukhusavdelningar och inrättningar som ser till den döende patientens helhet och ofta även erbjuder vård i hemmet. Den medicinska behandlingen har i detta läge ofta övergått från att bota till att vårda, och av stor vikt är möjligheten att lindra den smärta patienten upplever. Alla landsting har emellertid en utbyggd och fungerande hospisverksamhet. Det borde genom direktiv från riksdag och regering klarläggas att det är i samhällets intresse att samtliga landsting skall utveckla denna vårdform i största möjliga utsträckning. bedrivs även för lite forskning kring hospis- och anestesivård samt palliativ vård för äldre och dödligt sjuka patienter. Till denna forskning behövs ekonomiska medel frigöras. Detta är viktigt för att förebygga att de krafter i samhället som verkar för dödshjälpens införande i . Finansiering kan ske genom omfördelning inom forskningsanlagen. Det finns andra lösningar på vården i livets slutskede än att dödshjälp och det måste vi satsa på.
mot · GR02So461 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen skyndsamt redovisar en plan för att halvera barnfattigdomen i . har presenterat material och siffror om barn i familjer med begränsade ekonomiska resurser i . Rapporten, Barnfattigdomen i , ger en bild av hur lever upp till artikel 27 i FN:s konvention om barnets rättigheter rätten till skälig levnadsnivå. Den fokuserar på barn med utländsk bakgrund, de fattigaste barnfamiljerna och fattiga barn i olika åldersgrupper. Enligt lever 296 000 barn i fattiga familjer. Definitionen på fattigdom kan variera, men det står klart att många barn lever i familjer där de ekonomiska marginalerna är väldigt små. Enligt Rädda Barnens rapport har skillnaderna i ekonomisk utsatthet ökat mellan barn med svensk och barn med utländsk bakgrund. löpte barn med utländsk bakgrund nästan fyra gånger så hög risk att leva i en fattig familj jämfört med barn med svensk bakgrund. Barn vars föräldrar är födda utomlands Barn som kommit till löpte störst risk att leva i en fattig familj. Mer än hälften av dessa barn var 2000. Bland barn med svensk bakgrund var av barnen fattiga. Förskolebarnen var mer ekonomiskt utsatta än skolbarnen. Andelen fattiga barn varierade mycket mellan olika kommuner, från fattiga barn till . Störst andel fattiga barn fanns i landets storstadsregioner. Hur påverkas barn av att växa upp i ekonomisk knapphet? Fattigdomen kan påverka barnens hälsa och skolgång. Men den ger också omedelbara konsekvenser, som att inte kunna vara med på skolutflykten eller friluftsdagar för att man inte har pengar eller den utrustning som krävs. Flera andra länder har antagit mål och planer för att reducera barnfattigdomen. I antog regeringen konkreta mål för fattigdomsbekämpningen, som ska vara uppfyllda inom ett årtionde och i formulerade premiärminister 1999 en historisk uppgift att eliminera barnfattigdomen . I har man officiellt deklarerat att fattigdomen ska halveras . Den har tillsatt en arbetsgrupp som ska göra en översyn av situationen för barn som ur olika aspekter befinner sig i ekonomiskt utsatta familjer och gruppen skall vara klar med sitt arbete . Regeringen bör lägga fram en plan för hur man ska kunna halvera barnfattigdomen under den innevarande mandatperioden.
mot · GR02So462 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda förutsättningarna för att införa ett nationellt akut sjukvårdsupplysningsnummer. 112, numret är etablerat och en trygghet som inte begränsas av länsgränser. Var jag än bor i landet är SOS-numret detsamma, men den som svarar sitter lokalt, nära mig och stärker min trygghetskänsla. 112 skall bara användas vid riktiga akuta alarmsituationer, inte för råd om vad som är akut eller alarmmässigt. Vad som betecknas som akut ligger mer i den allmänt vedertagna bilden av bränder, bilolyckor, gasläckor eller personöverfall, men upplevelsen, den subjektiva, av begreppet akut är mer vidsträckt. För en förälder som märker att dess barn har andningssvårigheter, för barnbarnet som finner mormor livlös i soffan, för makan som upptäcker att hennes cancersjuke make snabbt försämras, för den kommuninvånare som reagerar över en 50-åring som raglar runt och inte är kontaktbar är respektive situation akut, men inte SOS- och 112-akut, utan sjukvårdsupplysningsakut. Det behövs ett enkelt sätt att nå sjukvårdsupplysningen. Det behövs ett nummer som är lätt att nå, minnas och alltid bära med sig. All kunskap är inte lätt att bära, men viss kunskap är livsnödvändig, däribland numret till SOS Alarm men också numret till akut sjukvårdsupplysning kanske med namnet SOS Akut och med ett gemensamt, nationellt nummer där mitt samtal automatiskt kopplas vidare till närmsta rådgivningscentral. Den kan snabbt ge mig ett besked om vart jag ska vända mig, om vård behövs och hur snabbt vården behövs. Det är dags att göra sjukvårdsupplysningen, akutvårdsupplysningen, verkligt lättillgänglig för människor och det kan regeringen se till genom att införa ett nationellt sjukvårdsupplysningsnummer.
mot · GR02So463 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att reumatologin skall fortsätta att vara en specialitet. Reumatism är en av de största folksjukdomarna. Det finns 1,2 miljoner reumatiker i . Sjukdomen har 80 olika diagnoser. De personer som är drabbade av reumatiska sjukdomar behöver läkare som är specialister på reumatiska sjukdomar. har i sitt förslag till ny medicinsk specialistindelning föreslagit att reumatologerna ska bredda sina kunskaper inom invärtesmedicin. anser att om specialistläkarna saknar bredd i sina kunskaper inom invärtesmedicin, riskerar reumatikerna att flyttas runt i vården utan att någon läkare tar ansvar för helheten. slutsats stämmer dock inte med reumatikernas egen erfarenhet av vårdens verklighet. Företrädare för reumatikerförbundet i har uttalat att reumatikernas problem är att de slussas runt i vården för att andra läkare inte har de kunskaper som krävs för att ställa rätt diagnos. När man som reumatiker väl kommer till reumatologen kan hon eller han känna sig trygg. Där finns helhetsansvaret. Det man som reumatiker behöver är läkare som är specialister på reumatiska sjukdomar, läkare med djup kunskap om de mycket komplexa sjukdomar som det handlar om och som också har kunskap om vilka följdsjukdomar den reumatiska sjukdomen kan föra med sig. anser att har rätt i att många reumatiker drabbas av besvär eller följdsjukdomar från andra organ. Det stämmer också att en hel del av de nya effektiva läkemedel som utvecklats för reumatiker kan medföra biverkningar. Men dessa patienters problem kan inte lösas genom att göra reumatologerna till generalister. På båda dessa områden är reumatologerna redan experter. De vet vilka eventuella följdsjukdomar eller läkemedelsbiverkningar som beror på den reumatiska sjukdomen. anser att läkare med djupa kunskaper i reumatologi behövs för att garantera tidig diagnos. Trots att en tidig diagnos är viktig för att kunna stoppa sjukdomsförloppet får alldeles för många reumatiker, p g a att det finns för få reumatologer, vänta så länge hos en specialist att skadorna inte kan repareras. Inte heller det problemet går att lösa genom att göra reumatologerna till generalister i invärtes medicin. Istället behövs ökade kunskaper i reumatologi, framförallt i primärvården, där de flesta reumatiker behandlas. Bland allmänläkarna finns reumatikernas generalister. Dessutom behövs fler specialiserade reumatologer för att klara den för reumatikerna så viktiga konsulthjälpen till primärvården. anser att med sitt förslag bäddar för en situation med ännu färre läkare som har tillräckliga kunskaper om de reumatiska sjukdomarna. Den stora gruppen patienter med reumatiska sjukdomar kommer därmed i kläm. Jag anser därför att reumatologin ska fortsätta att vara en specialitet.
mot · GR02So466 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en uppföljning av uppdrag. LFN, , har beslutat att Viagra, ett medel mot impotens, inte ska subventioneras även om det skulle finnas medicinska skäl att förskriva preparatet. Det saknades enligt nämnden möjligheter att beträffande Viagra begränsa subventionen till dem som har ett sådant behandlingsbehov att subventionering kan anses motiverat. konstaterar nämnden att det finns fall när impotens förorsakar ett sådant lidande att det måste betraktas som angeläget med medicinsk behandling. Däremot har nämnden beslutat godkänna ett par andra preparat för subvention med motivet att sättet dessa preparat ska tillföras på (tillförandet är smärtsamt) inte gör det troligt att det kommer att bli någon utbredd användning. Nämndens överväganden visar att den ser ett egenvärde i att begränsa konsumtionen av ett läkemedel även om det är angeläget med medicinsk behandling och resonemangen underkänner därmed även läkarnas kompetens att skriva ut rätt läkemedel till rätt person. Det är illavarslande om det upphöjs till rätt princip att medge subvention till preparat som man har anledning tro att människor antingen inte vill ha eller att personer därmed väljer att själv helt betala andra läkemedel istället. Andra läkemedel kan bli föremål för samma försnävning. En uppföljning över LFN:s uppdrag behöver göras. har att avgöra vilka läkemedel som bör subventioneras ur ett samhälleligt och hälsoekonomiskt perspektiv. För ett antal personer med neurologiska funktionshinder har Viagra blivit ett viktigt hjälpmedel och läkemedel för ett fungerande samliv. Den av alla bejakade normaliseringsprincipen har genom LFN:s agerande satts åt sidan.