mot · GR02K252 · 2003-10-07 00:00:00 — begär att regeringen återkommer till med förslag om att upphäva lagen (1974: 411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting. begär att regeringen återkommer till med förslag om indelning i län och landsting innebärande de förändringarna att förs från och landsting till län och landsting. I samband med allmänna val 1998 genomfördes en folkomröstning i . Resultatet visade entydigt att befolkningen i önskade att ska överföras från till län och landsting. har denna folkvilja inte respekterats. Trots att ett entydigt beslutsunderlag talar för ett länsbyte för avslog regeringen kommunens ansökan. antog en majorietet i ett yttrande om att regeringen borde bifalla en förnyad ansökan från . Trots detta avslog regeringen kommunens förnyade ansökan. Varken de folkvalda i riksdag eller kommuns invånare kan acceptera att folkets uttryckta önskan på detta sätt nonchaleras av regeringen. Inte heller kan det accepteras att de sakliga skäl för ett länsbyte som presenterats blivit så förbisedda. I valet framgick på nytt att kommuninvånarna i önskar att ett länsbyte ska genomföras. Det lokala länsbytarpartiet fick av rösterna i kommunvalet, en ökning med 8,jämfört med val. Länsbytarpartiet ökade i samtliga valdistrikt och är kommunens tredje största parti. Sedan folkomröstningen har den partipolitiskt obundna ökat sitt medlemsantal från ett knappt hundratal till över 300 betalande medlemmar och är nu en av kommunens största intresseföreningar. Regeringens långsamma hantering av ärendet och ovilja att tillgodose folkviljan har alltså ytterligare stärkt opinionen för ett länsbyte i . Ovärdigt är ett ord som väl betecknar den politiska processen kring Hebys länstillhörighet. Det var ovärdigt av regeringen att köra över den tydliga folkviljan för ett länsbyte i . Det var ovärdigt att negligera Kammarkollegiets klartecken för ändrad länstillhörighet och det är djupt ovärdigt att vägra att frågan ens utreds vidare. Debatten kring Hebys länstillhörighet har synliggjort en större principiell fråga, den om hur man ska besluta om regionala indelning. Hur är indelat i län och landsting har en stor betydelse för människors identitet och tilltro till det demokratiska systemet. Därför borde det inte vara de folkvalda i som beslutar om länsindelningen och inte regeringen. Större förändringar i indelningen beslutas av . Det hade varit oacceptabelt att bilda län och storlänet utan att hade beslutat så. Det som måste ske är en justering av lagstiftningen så att också kan besluta i mindre indelningsändringar, såsom i fallet om Hebys läns- och landstingstillhörighet. Att det är som är lagstiftande församling måste synliggöras i praktiken också i hanteringen av Hebyfrågan. Hur en sådan lagstiftning skulle kunna se ut måste därför utredas ordentligt. har därför de borgerliga partierna och utnyttjat den rätt som en utskottsminoritet har att inhämta synpunkter från de respekterade juristerna i lagrådet. I det yttrande som Lagrådet avgivit säger man att den tilltänkta lagstiftningen inte möter några hinder ur konstitutionell synpunkt, men betonar att frågan behöver utredas mer, vilket också utskottsminoriteten önskat. När regeringen beslutar i strid med ett folkomröstningsresultat, ett enhälligt kommunfullmäktige, Kammarkollegiets utredning och rekommendation, Lagrådets rekommendation om en fortsatt utredning om ny lag samt en majoritet i riksdag måste det sammantaget karaktäriseras som allvarligt. Att det alls är möjligt för en regering att agera på ett sådant sätt är ett allvarligt tecken på att man måste åtgärda det som brister ur demokratisynpunkt. Det är vår plikt som folkvalda i riksdag att med alla de medel som står oss till buds försvara folkviljan och respekten för de demokratiska spelreglerna.