ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02T365 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en tydligare färdtjänstlag som tar hänsyn till funktionshindrades berättigade behov av flexibilitet. Personer med funktionsnedsättning skall, enligt den nationella handlingsplanen Från Patient till medborgare, ha möjlighet att vara delaktiga i samhället, på lika villkor som andra medborgare. En av den enskilde medborgarens mest centrala behov är att fritt kunna förflytta sig till och mellan olika platser. Detta görs med egen bil, cykel, kollektivtrafik eller genom att gå till fots. Synskadade har ofta, på grund av funktionsnedsättningen, stora svårigheter att ta sig fram i okända miljöer på egen hand eller att cykla. Att köra bil är omöjligt för synskadade. Även personer med rörelsehandikapp, exempelvis med olika neurologiska skador, är ofta också förhindrade att använda cykel, bil eller kollektivtrafik. Den nuvarande färdtjänstlagstiftningen tar endast hänsyn till de fall då personen är förhindrad att ta sig fram med den vanliga kollektivtrafiken. Lagstiftningen ger kommunerna möjlighet att begränsa de färdtjänstberoendes rörelsefrihet. De vaga formuleringarna i färdtjänstlagen har bidragit till att kommunerna gjort vitt skilda tolkningar. Lagen måste förtydligas och den enskilde individens rättigheter förstärkas så att inte rörelsefriheten begränsas. Lika regler bör gälla i alla kommuner. Särskilt för ungdomar upplevs dagens begränsningar som en inskränkning i privatlivet. Friheten att träffas och umgås med kompisar blir omöjlig när så väl antalet resor som de tidpunkter som resorna kan företas bestäms över de funktionshindrades huvuden. Det pågår en översyn av färdtjänstlagen. Det ger tillfälle att göra de förändringar som behövs för att även funktionshindrade skall kunna vara fullt ut delaktiga i samhället.
mot · GR02T366 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förslaget (Ds 2003:41) om att inte ta ut farledsavgifter från kryssningstrafiken. bör värna den ökade sjöfartsturismen istället för att motverka den! Inför farledsavgifter enligt förslaget (Ds 2003:41) medför det risker för att kryssningsfartygen i stället slussas till andra hamnar i som inte tar ut sådana avgifter. Sjöfartsturismen är som all utländsk turism en viktig inkomstkälla för svensk ekonomi. har kryssningsturismen till ökat med . Ökningen motsvarar 90 000 utländska turister. är största kryssningshamn. Bara har staden haft 213 kryssningsanlöp, vilket innebär cirka 200 000 turister som spenderat under sina korta besök i huvudstaden. Börjar eller slutar resan i spenderar turisterna både mer tid och pengar i . bör se turismen och resandet som en viktig näring och stödja den. Om förslaget (Ds 2003:41) att belägga kryssningsfartygens besök med statliga farledsavgifter förverkligas, motverkas istället den utländska turismen i . Att enligt förslaget ta ut farledsavgifter och höja avgifterna för färjerederierna innebär en kostnadsökning på för kryssningsfartygen och för färjetrafiken. Lotsavgifterna i höjdes 2002, 2003 och de kommer att höjas med . Detta sker som sänker sina lotsavgifter. tar inte heller ut några farledsavgifter. och är de enda länderna i som tar ut farledsavgifter, i andra länder finansieras sjöfartens infrastruktur via statskassan. Farledsavgifterna som tas ut är till för att täcka utgifter för att hålla farlederna öppna och säkra, detta är också bakgrunden till förslaget. Sjöfarten bär helt och hållet sina kostnader i . Men kryssningstrafiken har varit förskonad från farledsavgifterna eftersom trafiken betalar väl för sig i form av momsintäkter till statskassan som är mycket större än vad eventuella avgifter skulle inbringa. Förslaget om farledsavgifter för kryssningstrafiken saknar en samhällsekonomisk analys som tar upp vilka effekter dessa avgifter kan komma att medföra när det gäller uteblivna turistintäkter. Risken är överhängande att kryssningsrederierna väljer bort för andra destinationer i om inför farledsavgifter för kryssningstrafiken.
mot · GR02T367 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att se över möjligheten till samfinansiering av infrastrukturen i . Medborgarnas och näringslivets transportbehov fordrar en god tillgänglighet för en positiv samhällsekonomisk utveckling. En förutsättning för att kustremsan i ska utvecklas till en framgångsrik del av regionen är att det finns ett väl fungerande transport- och kommunikationssystem. Detta är viktigt för pendling, näringsliv och turism. Det grundläggande syftet med transportsystemen är att underlätta för ekonomisk utveckling och social välfärd. Detta kräver resurser. E 6 är i den vägsträcka som prioriterats av regionens politiker, vilket anger betydelsen av att tidsramarna för ett färdigställande hålls. För en gynnsam utveckling av näringsliv och för att öka tillgängligheten för skärgårdsbefolkningen, turister och deltidsboende måste tvärvägnätets standard förbättras. Modernt industritänkande med låga lagernivåer just in time ökar kraven på väl fungerande transporter. En upprustning av tvärvägnätet förbättrar således förutsättningarna för en levande skärgård i norra . till E 6 från kommun med huvudorterna benämns Sotenlänken. Den omfattar väg 174, delen / SmögenHunnebo lera, väg 171, delen Hunnebo leraStrandängenHallinden samt väg 162, delen HallindenGläborg. Sotenlänken är en angelägenhet för både och kommuner, eftersom ungefär halva vägsträckan ligger i . Public-private partnership (PPP)-modellen möjliggör en tidig vägutbyggnad. Stöd för utbyggnaden av Sotenlänken och för PPP-modellen har uttalats av representanter för regionen och de norra kommunerna. Särkostnaderna för att driva de 36 allmänna färjelederna uppgick till 2002. har de flesta färjelinjerna, 12 stycken (varav 11 i ) med en särkostnad för på . kommer därnäst med 7 färjeleder där särkostnaden uppgick till . Genom att ersätta en del färjelinjer med broar eller tunnlar skulle de årliga särkostnaderna kunna minskas och istället komma det allmänna vägnätet tillgodo. Det är anmärkningsvärt att , med 1,5 miljoner invånare och ett expansivt näringsliv, fått stå tillbaka när det gäller de statliga satsningarna på infrastrukturen. Det är av allra största vikt att erhåller en större andel av de nationella resurserna än . Möjligheten måste tillvaratas att i partnerskap med den privata sektorn genomföra projekt genom alternativa finansieringsformer, som exempel PPP. Därför måste möjligheterna till samfinansiering diskuteras på allvar. I de fall där de inbesparade färjedriftkostnaderna inte helt finansierar en ersättningsinvestering är en samfinansiering mellan privat och offentlig sektor en framkomlig väg. Samfinansiering har prövats med mycket bra resultat i många europeiska länder, bl.a. och .
mot · GR02T368 · 2003-10-07 00:00:00 — Hälsokontroller för äldre bilförare begär att regeringen utreder behov och möjlighet att införa hälsokontroller för äldre som innehar körkort. är trafikintensiteten på våra vägar och gator ej sällan mycket hög. För att klara av uppkomna trafiksituationer och olycksrisker på ett tillfredsställande sätt krävs, förutom god syn och bra hälsotillstånd, tanke- och reaktionssnabbhet. En naturlig följd av åldrande är att biologiska funktioner i mer eller mindre hög grad avtrubbas. Denna process är individuell och startar tidigt för en del och senare för andra. Ingen kan på förhand bedöma statusen i dessa avseenden för en enskild person. Det är därför högst angeläget att kontinuerligt testa äldre bilförare så att de inte utgör en olycksrisk för sig själva och andra. Samhället har ett ansvar att i görligaste mån och på lämpligt sätt eliminera olycksrisker i trafiken. Förutom hälsokontroll för lämplighet som bilförare, på eget initiativ då detta är påkallat eller vid läkares inrådan, bör en sådan kontroll införas för personer som uppnått viss ålder, exempelvis vid . Kontrollen bör sedan återkomma med jämna mellanrum. Det är angeläget att detta problem åtgärdas. har tidigare behandlat frågan och då hänvisat till . Frågan tycks dock ännu inte ha fått en lösning. Regeringen bör därför utreda införande av obligatoriska hälsokontroller för äldre som vill inneha körkort för bil eller motorcykel.
mot · GR02T369 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om långa handläggningstider vid körkortsingripanden. Rutinerna vid fall där det är aktuellt med återkallelse av körkort och körkortstillstånd måste ses över. är handläggningstiderna oftast oacceptabelt långa, vilket är särskilt påfrestande för unga personer där prövotid löpte för händelsen som medfört återkallelse av körkort. Ett fall ur verkligheten visar följande: En ung person med nytaget körkort och vars prövotid löpte gjorde sig skyldig till vårdslöshet i trafik. meddelar att den, med anledning av vad som inträffat, överväger ett körkortsingripande med stöd av körkortslagen, vilket betyder att körkortet återkallas eller att varning meddelas. Efter att den berörda personen fått tillfälle att yttra sig beslutar att återkalla körkort och körkortstillstånd. Då har det gått sedan trafikbrottet ägde rum. hade personen ifråga kvar sitt körkort och kunde köra bil i vanlig ordning. Ådömda böter betalades. Den orimligt långa handläggningstiden innebar lika lång psykisk påfrestning för den berörda personen med oro och vånda över vad som ska hända. Dessutom kan så lång handläggningstid medföra ekonomiska nackdelar så tillvida att t ex halkkörningsprovet kanske måste göras om, eftersom godkänt resultat av det bara gäller . Den långa handläggningstiden kan även ifrågasättas ur ett annat perspektiv. Såväl från fotgängarens som den fordonstrafikerande allmänhetens synpunkt måste det betraktas som otillfredsställande att någon får hålla på att köra bil efter det att vederbörande gjort sig skyldig till sådan vårdslöshet i trafik att den enligt körkortslagen leder till återkallelse av körkort. Det relaterade fallet är inte unikt. De orimligt långa handläggningstiderna vid körkortsingripanden är inte bra för den som gjort sig skyldig till trafikbrott och inte heller för den allmänna trafiksäkerheten. Därför måste de förkortas.
mot · GR02T371 · 2003-10-07 00:00:00 — begär att regeringen särskilt beaktar situationen för vägnätet i när den fördelar medel till vägunderhåll i hela riket. Situationen för vägnätet i är i det närmaste katastrofal. Detta faktum torde inte vara någon nyhet för de som känner till . har uppmärksammat detta och tillför ytterligare medel till väghållning och statsbidrag till vägar utöver regeringens förslag, allt för att möta de stora behov som finns. Infrastrukturen har en avgörande betydelse för inlandets utveckling. I stora delar av inlandet är man helt beroende av att det är framkomligt på vägarna. Detta gäller både för privatpersoner och för industrin. Jag har tidigare motionerat i frågan, men med anledning av att regeringen gång på gång sviker denna fråga tvingas jag återkomma med mitt krav. har tidigare gjort en sammanställning av situationen för vägnätet i olika län och då betonat den särskilda situation som råder i . För varje län lyfte de fram tre vägar som var i behov av förbättringar men när de kom till konstaterade de att det var i stort sett omöjligt att enbart nämna tre vägar eftersom hela vägnätet håller på att falla samman. Jag vill ändå särskilt peka på behovet av underhåll och upprustning när det gäller E 12 samt väg 343. Två utomordentligt viktiga vägar för . Varje vår i samband med tjällossning drabbas vägnät av så svåra skador att många vägar måste stängas av för tung trafik. Denna utveckling gör att många industriföretag lever med andan i halsgropen varje vår inför frågan hur det kommer att gå att ta sig fram . Detta är oacceptabelt. Konsekvenserna av tjälskadorna blir att vägarna inte bär för timmertransporter till skogsindustrier, massafabriker och sågverk vid kusten, med stora kostnader för industrin som följd. Transporten av timmer till skogsindustrier, massafabriker och sågverk måste säkerställas även när tjälen går ut marken. Det finns tidigare beräkningar att det skulle behövas totalt för att vägarna ska nå upp till acceptabel nivå, likvärdig över riket. Problemet med vägar som är oframkomliga drabbar inte bara företagandet i . Det drabbar även barnfamiljer som inte kan köra sina barn till dagis eller dagmamma, som inte kan komma ut till de som behöver och är berättigade till deras omsorg, den höggravida mamman som inte kan ta sig till BB och många fler. Att vägarna är farbara är en förutsättning för att samhället ska fungera och man ska kunna leva och bo i hela landet. Som situationen ser ut drabbas även den lilla människan. Regeringens ambitioner i propositionen om infrastruktur för ett drygt år sedan har kommit på skam. Denna är reviderad och återigen reviderad. Satsningen på vägunderhållet är framflyttad, ingen satsning i sikte för . Hur länge ska det fortsätta? Jag återkommer med mitt krav; regeringen måste när den fördelar medel till vägunderhåll i hela riket särskilt beakta situationen i .
mot · GR02T372 · 2003-10-07 00:00:00 — Samordnad post- och tidningsdistribution begär att regeringen låter utreda en lagändring för att öka möjligheterna till samdistribution av tidningar och post i glesbygd. Dagstidningarnas läsare vill ha tidningen . Befolkningen också i glesare bebodda delar av landet bör som andra kunna få sin tidning . I vissa delar av landet distribueras tidningen med posten. Läsarna får då tidningen , ibland så sent som mellan två och tre . Att få morgontidningen först när man kommer hem från jobbet är oacceptabelt för de flesta. Resultatet blir ofta att man avstår från prenumeration. Till lördagsutdelningen utgår extra statligt stöd med per exemplar. Det är bra men otillräckligt och därför har en del tidningar tvingats slopa lördagsutdelning i vissa glest befolkade områden. Tidningsdistributionen är nämligen dyr. Och den blir ständigt dyrare. Posten har ett krav på sig att klara brevbefordran över natt. Detta är vällovligt men i många delar av landet fungerar det inte i praktiken. Det beror på att Posten helt enkelt inte har råd att leva upp till krav. Vad som dock blir följden är att bestämmelsen omöjliggör ett rationellt samarbete mellan post- och tidningsdistributionen. Om regeringen slopade kravet på övernattbefordran av post i vissa glesbygdsområden skulle det i dessa delar av landet öppna möjligheterna för en bättre samordning mellan postutdelning och tidningsdistribution. Posten skulle kunna delas ut tillsammans med tidningen och bilarna skulle slippa köra dubbla turer. skulle nå läsarna på morgnarna tillsammans med brev och annan post, som visserligen då kunde bli försenade, dock . Samhället i form av statliga Posten och privatägda tidningar skulle göra stora ekonomiska vinster på att samordna distributionen. Störst vinster skulle postmottagarna och tidningsläsarna göra som skulle få tidningen och en säker distribution till en relativt oförändrad kostnad. Också miljön skulle göra vinster i form av lägre koldioxidutsläpp eftersom distributionsbilarna skulle köra avsevärt färre mil. Med en sådan ordning som beskrivs här ovan skulle samhällets distributionsstöd och postens resurser räcka till en bättre service för medborgarna även i glest befolkade bygder.
mot · GR02T374 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att reglerna för släpvagnskombinationer bör ändras. Det regelverk för dragvikter vi har är inte i alla delar anpassade till moderna bilar. Framför allt tänker vi på de bilar som kännetecknas av hög trafiksäkerhet men som också är stora och tunga. Då både bilens och släpkärrans totala vikt ej får överstiga kan det i vissa fall innebära att man får köra med tom kärra enligt dagens viktgränser. I sådana fall måste man välja en mindre bil vilket kan betyda sämre bromssystem och minskad stabilitet i bilen. Det blir ett val med minskad trafiksäkerhet. Därför är det viktigt med en översyn och en förändring av dagens viktgränser.
mot · GR02T375 · 2003-10-07 00:00:00 — Fördelningen av väganslagen utmed en och samma riksväg tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att undersöka tillämpningen av fördelning av väganslagen utmed en och samma riksväg. och är viktiga målpunkter i kraft av att vara residensstäder, högskoleorter. utgör dessutom ett kommunikationscentrum där väg, järnväg och flyg kan kopplas samman. Tung trafik från företagandet i den sydvästra delen av (Gnosjöregionen) som skall antingen till hamn eller söderut mot använder som transportled. De flesta sommarstugorna i Halmstadsområdet ägs av människor från Gnosjöregionen i , vilket gör att vägen är en viktig veckoslutsnerv för många. utgör dessutom inkörsporten till söderifrån, vilket gör den till det självklara alternativet för den som vill färdas av mer turistiska skäl och är därför en mycket uppskattad turismväg. med sträckning mellan och passerar fem kommuner, två län, två landstingsområden och två vägregioner. skiljer sig standarden mellan å ena sida och å andra sidan på ett iögonfallande sätt. I med en annan vägregion finns viltstängsel uppsatt från och fram till länsgränsen mot . Trots ivriga påtryckningar till Sydost har endast försetts med viltstängsel inom dess ansvarsområde som omfattar av . har mycket stora förbättringar på fullgjorts i med vajerräcken, avkörningsramper, brobreddningar, nya vägrenar med avkörninsvägrenar, rondeller etc. Den allmänna frågan från befolkningen som trafikerar vägen är om det är samma land som kan fördela pengar så annorlunda. De senaste trafikstyrningsåtgärderna som vidtagits i och som borde kommit i samband med förbifarten har förvärrat flödet genom samhället. Där passerar 11 000 fordon/dygn, varav är tung trafik. genom är med hastighetsbegränsningar 70/50//h. Genomfarten utgör därför ett effektivt transporthinder med tillväxtförluster som följd. Dessutom är detta en av få kvarvarande genomfarter med denna standard i . Regeringen måste därför göra sig bekant med situationen och därefter vidta åtgärder i det fall de båda vägdistriktens prioriteringar inte sammanfaller med ett nationellt perspektiv.
mot · GR02T376 · 2003-10-07 00:00:00 — Kollision mellan bil och vilt tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kostnadsansvaret för eftersök av vilt efter kollision med vilt skall täckas av fordonets bilförsäkring. Vid kollision mellan bil och vilt innebär det ofta att det påkörda djuret trots skador tar sig från olycksplatsen. För att uppspåra och vid behov förkorta djurets lidande fordras att ett eftersök genomförs. Detta genomförs av två jägare som ordnas av jakträttsinnehavaren. Detta innebär i normalfallet att fordras för att eftersöket skall kunna anses slutfört. har det huvudsakligen varit så att eftersök skett utan ersättning såvida inte viltet tillfaller staten då ersättning kan utgå. När ersättning utgått har det inte hämtats från bilförsäkringen. Utgångspunkten för en förändring är att vid kollision mellan fordon och vilt måste man regelmässigt hänvisa skuldbördan till fordonsföraren. Viltet kan inte anses vara ett rättssubjekt och undgår därmed ansvar. Härav följer att bilförsäkringen också bör täcka in de kostnader som fordonet åsamkar. Jämförelsevis kan man konstatera att bilförsäkringen regelmässigt täcker egendomsskador och dess återställande. Därför borde det vara rimligt att bilförsäkringen täcker in kostnaden även när det gäller eftersök av vilt. För att inte godtycklighet skall förekomma utgår jag från att ersättning endast skall ske efter det att polis bedömt att eftersök fordras. Själva ersättningen kan säkert utformas så att det är frågan om schablonbelopp för att minska byråkratin och att det endast omfattar arter där eftersök är rimligt.
mot · GR02T378 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge i uppdrag att utreda, projektera, kostnadsberäkna och presentera en finansiering för upprustning av Haparandabanan. har vi hört regeringen gång på gång upprepa att hela landet ska leva. Om regeringen har för avsikt att leva upp till den målsättningen måste också reella förutsättningar ges för hela landet att leva. En väl utbyggd infrastruktur är en av grundförutsättningarna för detta. Tyvärr valde regeringen i propositionen 2001/02:20 Infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem att skjuta nödvändiga järnvägssatsningar i . Regeringen avser att , , inleda en utveckling mot ett nytt järnvägssystem, som bygger på att nya länkar utvecklas för att erhålla högre hastighet för persontrafik och ytterligare separering av person- och godstågstrafik samt förbättra anslutningar till utlandet. I det sammanhanget omnämndes Haparandabanan. utgör en viktig handelsport för våra industrier mot våra grannar i öster. Godstransporterna är dominerande i norra med tyngdpunkt på malm-, skogs- och ståltransporter. Om företagen i ska kunna fortleva och konkurrera är det viktigt att nödvändiga infrastrukturinvesteringar inte skjuts . I en allt hårdare konkurrenssituation där länets industrier och näringsliv har ett avståndshandikapp till de europeiska huvudmarknaderna är effektiva logistiklösningar ett mycket viktigt inslag. utgör en viktig marknad för företagen i . En omedelbar satsning på Haparandabanan är därför nödvändig. Enligt min mening bör regeringen skyndsamt ge i uppdrag att utreda, projektera, kostnadsberäkna och presentera en finansiering för upprustning av Haparandabanan.
mot · GR02T380 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra till . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av infrastruktursatsningar på . Vi upplever att infrastrukturplaneringen och tillväxtfrågorna är helt åtskilda, trots att det finns ett starkt samband. Det talas mycket om regionsförstoringar och möjlighet till arbetspendling. AMS säger att arbetspendling kan utgöra räddningen för framtida kompetensförsörjning i många glesbygdskommuner. En strategiskt viktig väg i vårt land är , som sträcker sig från i söder till i norr, en sträcka och som binder samman såväl storstadsregioner som mindre tätorter. går från på och slutar som i där tar över. Det är en olycklig situation att inte från även är en genom . För del skulle det vara möjligt att ansöka om Europvägsklassning från till . Intresset är även stort från olika håll i våra grannländer och för att gemensamt genomföra Europavägsklassning ända till . Tyvärr kan vi konstatera att i förslaget till Nationell vägplan saknas åtgärder helt på förutom en trafikplats i och mitträcke söder om . Hela är den enskilt viktigaste vägen i nordsydlig riktning i och för inlandet i de norra länen. Såväl för industrin som turistnäringen är av avgörande betydelse. Många sträckor på håller en god standard, medan andra är i stort behov av upprustningar för att eliminera olyckor och öka standarden. Genom är sträckan FageråsSunne den del som först kräver standardhöjningar. Vidare finns delsträckor såväl i och vidare söderut, som i vissa delar norrut som behöver förbättringar. Att vägen har en undermålig standard, och att åtgärder behövs, får inte förta arbetet med att upphöja hela sträckningen till .