mot · GR02So556 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sjukvården som en tillväxtnäring. Kostnader för ohälsa är i årets budget den enskilt största utgiften. Inte nog med det mänskliga lidande som är förknippat med ohälsa, kostnaderna ökar dessutom lavinartat för stat, landsting och kommun. Detta leder till att värdefulla satsningar på andra reformer får stå tillbaka. Det skulle behövas ett bättre helhetsperspektiv på ohälsan och kostnaderna för att kunna minska den. Vi måste använda ett nytt synsätt och vända på begreppen. Sjukvården bör ses som en tillväxtfrämjande framtidssektor. Satsningar på forskning och utveckling av nya produkter för att förebygga ohälsan borde prioriteras högt när vi ser på lång sikt och fördelar forskningsanslag. Det gäller för det första att få ned kostnaderna och för det andra att rationalisera genom nya produkter och produktionssätt. Vi vet att befolkningen inom hela EU blir äldre och äldre och därför blir mer vårdkrävande. En satsning på forskning och utveckling inom ohälsoområdet leder till utveckling av nya metoder och nya produkter att exportera vilket ökar vår tillväxt. Företag som satsar på nya idéer som armband för patienter för att mäta puls, andhämntning, temperatur med mera måste ges ökade möjligheter att forska och utprova sina produkter. Vidare bör satsningar på friskvård uppmuntras inte bara inom sjukvårdens egna organisationer utan också med partner i form av företag som sjukvården kan avtala om tjänster med. Även dessa vunna erfarenheter kan innebära nya produkter och servicesektorer som kan bli tillväxtfrämjande. För forskning och utveckling är våra universitetssjukhus mycket viktiga. när landstingen har dålig ekonomi talas det mycket om besparingar inom vården. I längden tjänar vi egentligen ingenting på att dra ned verksamheten på våra universitetssjukhus. Vården på dessa sjukhus i kombination med forskning, läkarutbildning m.m. behövs och är nödvändig för att utveckla sjukvården för framtiden. De rön som forskarna kommer fram till kommer ju dessutom hela landet till godo, så det vore på sin plats att undersöka om det inte vore mer tillväxtfrämjande om universitetssjukhusen erhöll sina anslag från statligt håll. Utredningen om nationell handlingsplan för högspecialiserad vård föreslår också att landstingen erhåller full kompensation för sina universitetssjukhus. Även inom psykvården finns många nya idéer och metoder som kan förbättra vården, men också ett mycket stort och ökande behov. Det framtida behovet av psykisk vård är svårt att bedöma för landstingen, eftersom en stor del av den psykiatriska vård som produceras beslutas inom domstolsväsendet. Ett effektivt och nydanande produktionssätt förutsätter självfallet en god framförhållning och planering av resurser. måste ha möjligheter att planera också för den vård som beslutas av andra myndigheter, så att de kan planera den reguljära psykiatriska vården rationellt enligt gängse sätt. På vissa håll i vårt land är det läkarbrist, på andra håll finns en överetablering. Ändå måste landstingen betala till privatpraktiserande läkare enligt den nationella taxan. Detta ger ingen ökad tillväxt utan gör det istället svårt för landstingen att planera utifrån ett rättviseperspektiv i hela sitt län. Det är heller inte produktionseffektivt med ett synsätt att sjukvården är en tillväxtsektor. En översyn behöver göras av kostnader för privata läkare som kompenseras enligt den nationella taxan samt kostnaderna för den medicinska service som de konsumerat.