mot · GR02Ub276 · 2003-10-07 00:00:00 — Skolans inre arbetsklimat utgör en viktig framgångsfaktor för lärande. Dålig ordning, sena ankomster, ovårdat språk, mobbning och brist på respekt i vid mening försvårar påtagligt goda resultat i skolan. Inte minst elever med inlärningsproblem far illa av en sådan skolmiljö. En skola där elever blir utsatta för mobbning eller fysiskt våld saknar förutsättningar för att ge alla elever en god kunskapsgrund. Den sjuåring, tioåring eller trettonåring, som minst i vecken utsätts för sparkar, slag, förakt eller utfrysning har dåliga förutsättningar att lägga en gedigen kunskapsgrund till början på hans eller hennes livsprojekt. Ett grundläggande verktyg i det arbetet är vetenskapligt framtagna åtgärder för en skola med trygghet, respekt och arbetsro. Det innebär att tidigt upptäcka och förebygga mobbning i skolan och att tidigt hjälpa dem som är mobbade och förhindra mobbarna att fortsätta kränka. Genom proaktiva insatser som en gemensam värdegrund och kamratskap förmedlas insikten att man inte kan få andras respekt genom att uppföra sig illa mot någon enskild person. Den som blir mobbad skall inte behöva byta skola, eftersom det sänder fel signaler och kan framstå som ett skuldbeläggande av den som drabbats. Alla skall kunna känna trivsel i skolan, därför måste skolan präglas av respekt, ordning och arbetsro. Alla våldsbrott som begås i skolan skall anmälas av skolan. Mobbning bör behandlas utförligt i lärarutbildningen och i fortbildningen. Det bör även vara ett krav att endast forskningsbaserade åtgärdsprogram mot mobbning används. Det har visat sig att vissa hemsnickrade program faktiskt ökar istället för minskar mobbning. Inte bara eleverna utan också lärare och annan skolpersonal förtjänar respekt på skolan. Att lära för livet innebär också att lära sig de sociala koder som gäller i arbetslivet och det är inte acceptabelt att håna eller vara otrevlig mot en arbetsledare. 11 Elevens väg till kunskap Skolans värld har i allt för hög grad varit en experimentverkstad där reformer har tvingats på skolan, utan att vara förankrade vare sig i forskning eller hos professionen. Det är viktigt att skolan och alla i den får arbetsro som behövs för att forma verksamheten så att alla elever kan nå sina kunskapsmål. Med utbildningspolitiken tar politikerna inte bara skattebetalarnas pengar i anspråk utan också barns och ungdomars tid. Vi tror att det går att få mer valuta för pengarna och en mer rimlig tidsanvändning under uppväxtåren. Vi vill höja kvaliteten och kunskapsnivån bland individer och i hela samhället. Ingen människa växer ensam. Där människor växer utvecklas också välstånd och medmänsklighet. Skolan är ett av de områden som bättre kan bidraga till mänsklig växt. 11.1 Även små barn är olika Alla föräldrar som så önskar skall kunna få tillgång till en pedagogisk förskola för sina barn där de får lära sig grunderna till att läsa, räkna och skriva. En allmän icke-obligatorisk förskola med pedagogiskt innehåll skall vara förenlig med andra barnomsorgslösningar. I vårt förslag är det fullt möjligt att kombinera pedagogisk förskola på deltid med till exempel familjedaghemsvistelse eller barnomsorgspeng. Starten på denna nya frivilliga skolform är helt flexibel och kan ske från det år barnet fyller tre. Lusten att lära och utvecklas kan stimuleras tidigare än i skolan. Medicinsk vetenskap visar att det är lättast att tillägna sig kunskap i de tidigaste åren, och att den kunskapen sitter bättre än senare inhämtad. Detta gäller inte minst för stimulans av fallenhet inom sång och musik. Det finns ingen anledning att kräva att all barnomsorg skall övergå till att följa pedagogiska planer eller att dessa behöver se likartade ut. Men alla föräldrar som vill att deras barn skall få tillgång till pedagogisk stimulerande verksamhet redan skall ha rätt till undervisning, åtminstone i motsvarande omfattning som barnomsorg erbjuds. 11.2 En grundskola med kunskap och bredd Syftet med moderat grundskolepolitik är att ge alla elever en god kunskapsgrund. Starten skall vara flexibel men inträffa senast det år eleven fyller åtta. Det vanligaste kommer sannolikt att bli att skolstarten sker när eleven är sex till . Genom den pedagogiska förskolan finns möjligheter att verkligen göra en flexibel och flytande övergång från förskola till grundskola för de elever som vill. skall ge alla elever goda kunskaper och ingen elev skall lämnas åt sitt öde utan alla skall få det stöd och den hjälp som behövs för att nå målen. För att detta skall bli verklighet är det viktigt att dels kunna justera studietakten för eleven, dels se till att det finns ett verkningsfullt batteri av åtgärder att sätta in när en elev uppvisar behov av stöd. Därför måste såväl elevens framgångar som skolans återkommande uppföljning följas upp och utvärderas. Innehållet skall till huvuddelen bestå av de obligatoriska ämnena, förutom grundämnena svenska, engelska och matematik. Övrig del skall vara fria tillvalsämnen som extra språk, fördjupningar inom de obligatoriska ämnena eller specialämnen av typ entreprenörskap, IT eller dans. I en flexibel skola där åldersdiskrimineringen försvinner till förmån för individanpassad studietakt kan givetvis såväl inträdet på som gymnasieskolan ske efterhand när det passar eleven och hans eller hennes studieutveckling. För att ytterligare öka möjligheterna för eleven skall det vara möjligt att återkommande tentera av de olika nivåerna på ämnena som ett komplement till att gå hela kurser och erhålla betyg på så vis. Liksom det skall vara möjligt att läsa gymnasiekurser i matematik eller historia skall det vara möjligt att påbörja lärlingsutbildning tidigare. På samma sätt som dagens gymnasister kan skriva högskoleprov vill vi att grundskoleeleverna skall kunna ta ett samlat prov där kravnivån till gymnasiet för grundämnena matematik, svenska och engelska tenteras av i ett sammanhang. Den individuella kunskapsplanen är grunden för den utvärdering som skall ske av en elevs prestationer. Såväl betyg som utvecklingssamtal behövs för att säkerställa att den relevanta informationen nås och förstås av föräldrar, elever och lärare/skolledning. Ett betyg, egentligen en symbol som representerar ett i förväg normerat innehåll, kan aldrig ensidigt ersätta utvecklingssamtal eller individuella kunskapsplaner. Detta gäller oberoende om betyget används i gymnasiet eller i . Men ett utvecklingssamtal eller en redovisning av den individuella kunskapsplanen kan inte heller stå för sig själv. Nationella betyg skall sättas senast i årskurs fem. Det utgör då en värdering av elevens uppnådda förmåga . Det ger också en nationell avstämning av kunskapsläget mitt i skoltiden. De elever och föräldrar som efterfrågar betyg tidigare skall ha rätt att få det. Detta innebär att det skall vara helt upp till skolor och föräldrar att använda skriftliga betyg eller muntliga samtal som grund för kommunikationen mellan skola och hem. vill införa ett betygssystem i sex steg senast från årskurs fem. De fyra betygssteg som används är otillräckliga för att spegla elevernas kunskaper och resultat på ett tillfredsställande sätt och informationen om betygskriterierna måste förbättras. Det är för stora skillnader på vad som är nätt och jämnt Godkänd och nästan Väl Godkänd för att motivera samma betyg. Eleverna tycker att det gör betygen orättvisa, vilket gör betygen mindre användbara som pedagogiskt verktyg. För att stärka elevens rätt skall betygen kunna överklagas. Utöver de nationella betygen bör skolorna ha frihet att själva utforma system för information till hemmen utifrån egna kriterier. Det viktiga är att alla elever och föräldrar redan från början i skolan får tydlig information om hur skolarbetet fortskrider. Skolan måste få fokusera på sin huvuduppgift att ge kunskaper i mycket högre grad än vad som är fallet . Alla elever skall ha godkända kunskaper i svenska, engelska och matematik när de lämnar . Att kunna läsa, skriva och räkna är en förutsättning för allt fortsatt lärande därför vill vi satsa mer på baskunskaperna och göra det . vill prioritera tidiga stödinsatser för de elever som av någon anledning behöver extra stöd. Vi vill genomföra en skolpolitik som ger eleverna förutsättningar att från början tillgodogöra sig kunskaper. Det minskar behovet av insatser i . Skolan kan och bör ställa krav på föräldrarna. När konflikter uppstår mellan kamrater i skolan och när man uppmärksammar tecken på att allt inte står rätt till är det viktigt med medvetna och engagerade föräldrar. Det får inte bara vara lärarnas uppgift att stå för fostran, ens i skolmiljön. Läraren är alltid beroende av en god föräldrakontakt för att barnens bästa skall kunna erbjudas. För att detta skall bli möjligt måste föräldrar få mer information om arbetsinsatser och resultat. En självklar del i arbetet med normer och respekt för varandra är att föräldrarna hålls informerade om hur deras barn sköter sig. Olovlig frånvaro, skolk, skall alltid rapporteras direkt till föräldrarna. I framtidens gymnasieskola ges eleverna stort inflytande över sina studier, både till innehåll och arbetsform. Gymnasieskolan är en frivillig vidareutbildning. För vissa är den högskoleförberedande och för andra yrkesförberedande, men för ingen skall den vara en förlängning av . Framtidens krav på bredare kompetenser förutsätter även krav på djup i kunskaperna. Gymnasieskolans uppdrag är inte i första hand att färdigutbilda eleverna, utan att bidra till personlig utveckling för ungdomarna och göra dem anställningsbara eller redo för studier på universitetsnivå. Gymnasieeleverna bör i än högre utsträckning än grundskoleeleverna själva kunna styra sin utbildning. I och med att det är en frivillig skolform är det rimligt att eleverna har mycket stort inflytande över hur deras utbildning skall se ut och var den skall bedrivas. Såväl starkt studiemotiverade elever som studietrötta eller yrkesinriktade elever måste kunna lyckas och utvecklas i gymnasiet. Vi ser inget egenvärde i att alla utbildningar skall ge behörighet till universitetsstudier och därmed är det heller inte nödvändigt med obligatoriska kurser för alla elever. Som skall kurserna vara gymnasiets minsta byggsten och det som betygsätts. Det ger utrymme för valfrihet för eleverna och skapar en struktur som gör att man successivt kan gå vidare i sina studier. är det viktigt att undervisningen inte fragmentiseras och delas upp i för små beståndsdelar. Kraven på godkänt i svenska, engelska och matematik för behörighet till gymnasiets nationella program skall finnas kvar. Behörighetsreglerna tillkom för att garantera viss nivå på de gymnasiala studierna och för att garantera att eleverna skulle ha tillräckliga förkunskaper för att klara av studierna på gymnasiet. Exemplen från är avskräckande. Där lät ledningen alla elever komma in på det gymnasieprogram de önskade oavsett vilka betyg de hade. Resultatet blev att eleverna ansträngde sig mindre och betygsnivån sjönk dramatiskt i såväl som gymnasiet. Incitamenten att anstränga sig försvann, vilket självklart inte bara påverkar betygen utan framförallt kunskapsinhämtningen och ambitionsnivån i stort. Precis som inom så behövs det fler betygssteg som ger utrymme för en mer rättvisande betygssättning. Eleverna bör också, när helst de vill, kunna pröva för högre betyg. vill skapa ett slagkraftigt alternativ till gymnasieutbildning i form av en arbetsplatsförlagd utbildning, alltså en lärlingsutbildning. Mer detaljer om denna utbildning finns i kommittémotion A257. vill därför att de nuvarande yrkesutbildningarna omformas med målet att i högre grad involvera det lokala näringslivet, hantverksföreningar och det fria kulturlivet. Det fordras ett likvärdigt förhållande mellan skolan och företaget. Därför är det viktigt att de ekonomiska villkoren för bägge parter är rimliga. Huvudmannaskapet kan alltid skifta, men eleverna bär med sig finansieringen till den som av godkänts för att bedriva lärlingsutbildning. Alla lärlingsutbildningar skall avslutas med ett gesällprov eller motsvarande yrkesexamination. I detta sammanhang är det viktigt att peka på att lärlingsutbildningen inte behöver ge allmän behörighet till högskolestudier. Däremot skall utbildningen alltid ge gymnasiekompetens i svenska, matematik, engelska och förekommande karaktärsämnen. 12 Medel att nå målen vill införa en statlig skolpeng, som följer eleven till den skola han/hon valt tillsammans med sina föräldrar. Systemet med en nationell finansiering via skolpengen har som syfte att skapa mer enhetliga spelregler för skolorna oavsett var i landet de verkar och oavsett vem som är huvudman. Alla individer skall ha samma rättigheter och skyldigheter. Resurserna för en elevs skolgång skall följa eleven till den skola som eleven väljer, oavsett vem som driver skolan och var den är belägen. Om alla elever och föräldrar skall kunna välja skola på lika villkor förutsätter detta att informationen om skolornas verksamhet, resultat, kvalitet och utveckling är offentlig och kontinuerlig och tillgänglig för alla föräldrar. Därför har vi även föreslagit inrättandet av ett fristående nationellt kvalitetsinstitut med uppgift att löpande utvärdera skolan. Alla skolor skall behandlas lika. Av detta följer att staten skall godkänna alla skolor och också kunna dra in tillståndet och rätten till bidrag för skolor som inte uppfyller de grundläggande kvalitetskraven. En parlamentarisk utredning bör tillsättas för att skyndsamt förfärdiga ett heltäckande system för nationell skolpeng. 12.2 Ansvarsfördelning i ett reformerat utbildningssystem Ett av de många områden som kan förbättras är att skapa tydliga regler och avgränsningar för vilket ansvar och vilka befogenheter som respektive nivå skall ha. Två grundsatser kan sammanfatta de moderata förslagen på detta område: Den första är att makten över skolan inte skall ligga hos politiker och tjänstemän, utan hos de professionella, föräldrar och elever lärare, skolledare och annan personal. Det är de som vet bäst vad som är bra för den enskilde eleven som elev, och de är de som bäst vet hur en bra utbildning formas. Politikernas uppgift är att ange ramarna, men innehållet skapas bäst av andra. Den andra är frihet under ansvar. Moderat skolpolitik ger stor frihet både till den enskilde eleven och dennes föräldrar, och till skolorna. Men frihet kräver ansvar. Det måste finnas klara regler för vad som krävs av skolorna, och dessa krav måste följas upp. Även föräldrars och elevers ansvar måste tydliggöras. En individuell kunskapsplan som ställs upp mellan skola, föräldrar och elever för att klargöra vad som förväntas är ett exempel på hur rollerna kan tydliggöras. Staten har ett ansvar att sätta upp nationella kunskapsmål i läroplan och nationella kunskapsmål i kursplaner per ämne och årskurs. Oavsett vilken huvudman som driver en skola bör staten vara den som godkänner vilka skolor som skall ges skolpeng och anses uppfylla kriterierna för skolplikt. För att kunna ha en målrelaterad skola måste resultaten följas upp och utvärderas. Det skall vara statens ansvar att följa upp och utvärdera skolornas resultat. Incitamenten att diagnostisera elever i syfte att få ökad medelstilldelning till skolan måste försvinna. 12.4 En ämnesorienterad lärarutbildning Ämneskunskaperna har blivit eftersatta och det stora allmänna blocket i utbildningen ger för lite utrymme för de olika krav som finns på skolans olika nivåer. Antagningskraven till utbildningen borde vara högre, exempelvis vad gäller kunskaper i svenska. Blivande lärare måste vara säkra i basämnena så att de känner trygghet i att förmedla kunskap. Det måste finnas fler utbildningar som leder till läraryrket. är utbildningen vid lärarhögskolorna alldeles för standardiserad. De som har tillräckliga ämneskunskaper skall kunna komplettera med en pedagogisk utbildning och efter en examen bli behöriga lärare utan att det behöver ta . Nya krav ställs även på dem som arbetar inom skolan. Det räcker inte längre att vilja väl, det måste finnas kunskap och kompetens som stöd. Lärarutbildning och fortbildning måste säkerställa vetenskapligt baserad kunskap i frågor kring mobbning, , genus-, invandrar- och HBT-frågor. Undervisningen måste utvärderas för att säkerställa att den håller hög och jämn kvalitet. Bekymmer måste uppmärksammas tidigt och åtgärdas för att inte eleverna skall bli lidande. Precis som friskolor granskas och får krav på sig att vidta åtgärder vid brister bör alla elevers skolor återkommande granskas och följas upp. Det behövs ett fristående nationellt komplettera den uppföljning och utvärdering som måste bedrivas vid varje skola och av berörda huvudmän. Ett fristående nationellt kvalitetsinstitut bör inrättas. Ett sådant fristående kvalitetsinstitut skall komplettera den uppföljning och utvärdering som måste bedrivas vid varje skola, lokalt av berörda huvudmän och även i någon mån av . skall ges en självständig ställning och därmed svara för mer fristående kvalitetsuppföljning fritt från den politiska sfären. Varje skola skall granskas med jämna mellanrum vad gäller undervisningskvalitet och resultat. Återkommande granskning bör ske minst . Alla rapporter skall vara offentliga och det bör ligga i institutets ansvar att aktivt informera om analyser och slutsatser. Det får ankomma på utskottet att utforma de i motionen föreslagna lagändringarna. i (m) , (2003) Efficiency in Education, Underlag för slutseminarium, . (s. 47) , Alla s 351 LUS är en förkortning och står för LäsUtvecklingsSchema. LUS är ett verktyg som hjälper förskole-, grundskole- och gymnasielärare att hålla reda på och följa elever i deras läsutveckling. LUS utvecklades 197981 i ett projekt som finansierades av . LUS innebär att läraren genom kvalitativa bedömningar placerar in varje elev i förhållande till LUS kvalitativa utvecklingssteg.