ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02A268 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om invandrares möjligheter till kvalificerat arbete. Nästan en miljon var tionde människa i är födda utomlands. Det krävs politiska insatser för att mångfalden ska leda till ett integrerat samhälle. Alla samhällsområden måste genomsyras. Det är viktigt att staten liksom landstingen och kommunerna är föregångare när det gäller att upprätta integrationsplaner. I budgetpropositionen utgiftsområde13 redovisas att arbetslösheten är fortsatt hög bland utrikesfödda. var av männen och av kvinnorna arbetslösa. Olika kartläggningar av arbetsmarknaden visar också att personer med utländsk bakgrund oftare står utanför arbetsmarknaden och är överrepresenterade i underordnade arbeten. Det finns flera exempel på lyckade insatser för att öka invandrares möjligheter till kvalificerat arbete. Staten gör exempelvis fleråriga satsningar för utbildning av invandrare med högskoleutbildning. Likaså ökar insatserna för värdering och tillgodoräknande av utländsk högskoleutbildning. Ytterst handlar frågan om att vi alla både svenskfödda och invandrare måste bryta våra fördomar och vara öppna i våra värderingar. Den höga arbetslösheten bland invandrare är djupt inhuman för den enskilde som drabbas och dessutom rent samhällsekonomiskt oförsvarbar. Ytterligare åtgärder krävs för att underlätta invandrarnas inträde på den svenska arbetsmarknaden. Arbetet för integration är en samhällsuppgift som kräver medvetna och långsiktiga satsningar liksom ett utvecklat samarbete mellan arbetsmarknadens parter.
mot · GR02A269 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den regionala skyddsombudsverksamheten. Det förebyggande arbetsmiljöarbetet är en central del i kampen mot de ökande sjukskrivningarna och förtidspensioneringarna. Inriktningen på arbetsmiljöområdet måste vara ett arbetsliv där människor inte slås ut eller drabbas av skador eller ohälsa till följd av arbetet. Det skall vara möjligt för människor att så långt möjligt orka arbeta tills de går i ålderspension. har ohälsotalen, sjukskrivningar och förtidspensioneringar ökat kraftigt. För den enskilde som drabbas av ohälsa får det naturligtvis stora personliga effekter. Men ohälsofrågan är också en stor börda för samhället i form av ökade kostnader och bortfall av arbetskraft. I många fall kan ohälsan kopplas till arbetsplatsen och den arbetsmiljö som många anställda har. I det sammanhanget går det inte att bortse från sambandet mellan sjukskrivningar och arbetsplatsen. Arbetsmiljöarbetet har inte utvecklats i positiv riktning. Snarare är det tvärtom. Utbildningen av skyddsombud har minskat. Andelen som omfattas av företagshälsovård är lägre än . Den regionala skyddsombudsverksamheten vid mindre företag har fått mindre resurser. Mycket av arbetet med att få ett friskare arbetsliv handlar om ökade kunskaper och att åtgärder för att förebygga skador sätts in i ett tidigt skede. På större arbetsplatser måste det till fungerande samarbete, utbildning och att arbetsgivarna tar sitt ansvar för ett friskare arbetsliv. På mindre arbetsplatser är de regionala skyddsombudens insatser av avgörande betydelse. Många branscher kännetecknas av många små arbetsplatser. I de branscherna är de regionala skyddsombuden avgörande för fruktbart arbete för arbetsmiljön och de anställdas hälsa. Vi anser att den regionala skyddsombudsverksamheten bör utvecklas.
mot · GR02A270 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en utredning av företagsanpassat arbetsmarknadsstöd. I branscher som av naturliga skäl är beroende av klimat och säsong blir variationerna i tillgången på arbetstillfällen mycket ojämn. Med nuvarande system tvingas arbetstagaren ut i arbetslöshet av orsaker som varken arbetsgivaren eller den anställde råder över. För att tillgodose marknadens ökade krav på kunskap är det av stor vikt att reglerna ses över. Ett utmärkt tillfälle att bedriva utbildning är under de perioder då den anställde tvingas ut i arbetslöshet på grund av klimatförhållanden. Jag vill därför peka på behovet av att se över möjligheterna att arbetsmarknadsmedel kan omdisponeras och ställas till förfogande till företagsförlagd utbildning i de fall arbetsmarknadens parter är överens om detta. Detta förslag medför att företagen bereds i större möjlighet att behålla anställda i tillsvidareanställning. Vidare innebär det att medel som utbetalas till arbetslöshetsersättning i högre grad kommer till nytta för den enskilde och samhället genom högre utbildningsnivå.
mot · GR02A271 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vidta åtgärder för att förbättra yttrandefriheten för anställda inom den privata sektorn. finns det i regeringsformen ett grundlagsskydd för yttrande- och informationsfriheten för offentligt anställda. Det har gett en trygghet för dem som vill yttra sig och påverka i arbetslivet, men också stärkt demokratin i stort. När tidigare offentlig verksamhet övergår i privat regi, vilket vi kunnat se ökade tendenser till , försämras den formella yttrandefriheten kraftigt. För kommunala bolag har särskilda regler införts men hos privata entreprenörer gäller ingen yttrandefrihet alls. Där råder lojalitets- och tystnadsplikt. För offentlig verksamhet som läggs över i privata entreprenader har allmänheten inte rätt att ta del av handlingar, trots att det rör sig om offentligt finansierad verksamhet. En sådan försämring av yttrandefriheten och rätten till insyn, endast beroende på vilken form det allmänna använder sig av för att fullgöra sina åtaganden, är svårt att acceptera. Den självklara utgångspunkten bör vara att den yttrandefrihet som medborgaren tillförsäkras mot det allmänna även ska gälla på privata arbetsplatser. Privatanställda ska ha samma möjlighet att diskutera t ex förhållandena på arbetsplatsen som offentligt anställda utan att riskera repressalier från arbetsgivaren. Privatanställdas yttrandefrihet har vid ett flertal tillfällen varit föremål för utredning, bland annat har det föreslagits att ett skydd för privatanställda mot ingripanden från arbetsgivaren införs i tryckfrihetsförordningen. Vid remissbehandlingen framkom att flera instanser var för en sådan förändring även om det fanns vissa sakliga och tekniska problem med lagstiftningen, men frågan har inte behandlats av regeringen. Yttrandefriheten är en av de grundläggande demokratiska rättigheterna i landet som måste gälla alla oavsett arbetsgivare. Att stärka yttrandefriheten för privatanställda är en rättvisefråga, i synnerhet för arbetstagare som arbetat i offentlig verksamhet som överförs till privat regi.
mot · GR02A272 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om taket i lönebidraget. Lönebidrag är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Målet är att den arbetshandikappade ska kunna erbjudas arbete på den reguljära arbetsmarknaden. hade över 60 000 personer anställning med lönebidrag. Många ideella föreningar har arbetsgivaransvar för lönebidragsanställda. Den arbetsinsats som bedrivs i föreningarnas regi är viktig ur samhällsperspektiv. Likaså är det arbete som utförs av föreningarnas lönebidragsanställda ofta omistligt för föreningarna. Enligt gällande regelverk omprövas lönebidraget anställningsformen och bidragsnivån ifrågasätts. Det innebär att den anställde och föreningen upplever stor otrygghet. Föreningens verksamhet, som är helt bidragsberoende, riskeras eftersom man helt saknar möjlighet att finansiera en anställning. Den lönebidragsanställde upplever sin arbetssituation som otrygg. I sin anställning gör man ett viktigt arbete, känner sig behövd och delaktig i samhällslivet. Vid lönebidragsprövningen oroas man inför risken att bli arbetslös. Många lönebidragsanställda i ideella organisationer har svåra funktionshinder, kroniska sjukdomar och handikapp. Anställningstillfällen på den reguljära arbetsmarknaden erbjuds dessvärre alltför sällan. Enligt vår mening bör regeringen se över lönebidragsformen i syfte att förbättra situationen och tryggheten för de anställda.
mot · GR02A273 · 2003-10-07 00:00:00 — Samverkan mellan myndigheter vad gäller vuxnas lärande tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samverkan mellan myndigheter vad gäller vuxnas lärande. Under en följd av år fick många människor en för dem oerhört viktig andra utbildningsmöjlighet via . Det var bra, och andelen som efter höjt sin formella kompetens är betydande. är kunskapslyftssatsningen över. Många människor står ändå utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Det är långtidsarbetslösa, det är människor som befinner sig i olika program och åtgärder och det är också långtidssjukskrivna. Många av dem har också ett stort behov av att höja sin utbildningsnivå. Vissa av dem kan komma ifråga för olika former av studiestöd som åter andra saknar den möjligheten. Jag menar att ett flexiblare användande av ersättningar från a-kassor och försäkringskassor skulle kunna förbättra dessa människors möjlighet till att komma in på arbetsmarknaden betydligt. Möjligheten att läsa med bibehållen a-kassa eller sjukpenning skulle hjälpa många att bli anställningsbara. Vad gäller långtidssjukskrivna skulle möjligheten att läsa som rehabilitering också kunna ha ett annat värde, att komma tillbaka till sin arbetsplats med stärkt kompetens.
mot · GR02A274 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om au pair och arbetsrätt. är bra på internationalisering. Via au pair-arbeten och utlandsstudier på olika nivåer i ett stort antal länder tar många unga till sig andra länders språk, bruk och seder. Detta gör att vi, trots att vi är ett litet land, väl känner vår omvärld. Vad gäller au pair-arbeten finns ett problem. Svensk arbetsrätt gäller inte för dessa unga som befinner sig en period i annat land. Detta gör att det finns en risk att de kan utnyttjas. Mångas mening är att det inte råder ett regelrätt anställningsförhållande när man finns och jobbar i familj. Min mening är att det skydd som svensk lagstiftning ger vad gäller arbetsmiljö och arbetstider väl går att tillämpa även på au pair-arbeten. Eftersom det finns en rörlighet hos unga människor i och världen ligger det i flera länders intresse att skydda våra unga. Jag menar att kan gå före och inom EU driva en i första hand europeisk lagstiftning för att säkerställa au pair-anställdas trygghet.
mot · GR02A275 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fordonet (bussen, bilen, tåget, flyget) bör klassas som arbetsplats. Endast om en buss är direkt trafikfarlig kan föraren vägra att köra bussen. Många bussförare står bildligt talat med kepsen i hand och ber sin arbetsgivare att åtgärda det problem som finns om bussen antingen är alldeles för kall eller alldeles för varm för att föraren ska kunna utöva sitt förarjobb på ett bra sätt. körde en bussförare en buss som från starten hade en inomhustemperatur på över fyrtio (40) grader. Han var förtvivlad, och var och en kan tänka sig vilken trafiksäker chaufför det fanns bakom ratten i den bussen. Den bussförare som uppmärksammat mig på denna arbetsmiljöfråga har talat med sitt fack () samt med men får till svar att det inte går att göra något åt detta problem då man med nuvarande regelverk inte kan kräva av arbetsgivaren att åtgärda problemet i bussen då fordonet inte klassas som arbetsplats. Samma problem torde vara lika för andra yrkesförare inom andra transportmedel. Jag kräver att våra yrkesförare ska vara absolut pålitliga i arbetet. Då måste också arbetsgivaren ta ansvaret för att arbetsplatsen, arbetsmiljön, är så bra så att föraren kan utföra sitt arbete på ett bra och säkert sätt. Dagens regelverk bör ses över. Frågan måste tas på allvar så att man kan hävda att det är i buss, tåg eller bil etc. där man tillbringar sin arbetstid som också enligt regelverket ska räknas som arbetsplatsen. Enligt uppgift räknas den depå där föraren är anställd som arbetsplats trots att föraren tillbringar bara en smärre tid av sitt arbetspass där. Större delen av sin arbetstid tillbringas av förklarliga skäl i bussen, på tåget, i bilen etc.
mot · GR02A279 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att överväga ett initiativ för arbetslösa ungdomar. Drygt 20 000 ungdomar mellan var arbetslösa. Detta är negativt ur många perspektiv. Att vara ung, gått ut skolan och få uppleva att man inte är behövd är för många en svår motgång. Många förlorar tron på sig själva och hamnar i ett ingenmansland. En del börjar missbruka och hemfaller åt kriminalitet. är det ekonomiskt kännbart både för individen och samhället. Ett sätt vore att starta ett försöksprojekt i någon kommun, vilket innebär att och arbetsförmedlingen samarbetar i ungdomsjobb. Projektet skulle rikta sig till ungdomar mellan som är arbetslösa. Det finns flera områden, exempelvis vägarbete, miljöarbete samt inom hemtjänst och vård, där det ropas efter arbetskraft. Projektet skulle inte behöva bli kostsamt då ungdomarna ändå måste ha sin försörjning. Arbetsförmedlingen och kunde komma överens om den ekonomiska fördelningen med förhoppningsvis ett stimulansbidrag från staten.
mot · GR02A281 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att arbetsförmedlingen även ger service till personer som inte fått godkänd sfi-utbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen avförs om att uppmana AMS, m.fl. att arbeta för att möjliggöra motionens intentioner vad gäller hantverksutbildade. Ta tillvara invandrades hantverkskunskaper har människor invandrat till vårt land. En del av dem har färre än teoretiska studier från sina tidigare hemländer, en del har ingen skolgång alls och några har genomgått utbildning i form av lärlingsutbildning i hantverk. Enligt statistik finns det i 2 500 personer som studerade svenska på grundvux 1991 och av vilka flera har än teoretiska studier från sina hemländer. Enligt finns det bland de hushåll som erhåller försörjningsstöd från 143 000 hushåll i vilka någon eller flera familjemedlemmar har invandrarbakgrund. Hur många av dessa som har kort teoretisk utbildning och kan tänkas ha hantverkarbakgrund finns ingen information om. Det har lett till att samhället har försummat att ta tillvara dessa kunskaper. Väl i har många invandrade genomgått undervisning i svenska. Av olika skäl har alla inte fullt ut kunnat tillgodogöra sig sfi-undervisningen och därmed inte kunnat komma ifråga för service på arbetsförmedlingar på grund av. att det där funnits krav på godkänd sfi-undervisning. Det har lett till svårigheter att komma in på den svenska arbetsmarknaden och därmed på ett naturligt sätt få kontakt med svensktalande personer. Många av de ovan nämnda personerna uppbär socialbidrag men skulle inget hellre vilja än att arbeta och kunna försörja sig själva. Det finns en efterfrågan från designskolor, formgivare, arkitekter etc. av småskalig produktion, prototyptillverkning i utvecklingsprocesser samt specialtillverkning. Enligt uppgifter från kommer det att saknas omkring 100 000 hantverkare. Det är en efterfrågan som inte kommer att kunna mötas enbart genom rekrytering bland skolungdom. Vi behöver skapa förutsättningar för att tillvarata den unika hantverkskompetens som finns men som inte nyttjas. har uppmärksammats internationellt med ett tydligt och differentierat formspråk. Den svenska designen, trots framgångarna, speglar inte dagens samhällsklimat. Karaktären präglas av en traditionellt nordisk kultur. Den dynamiska och mångkulturella verklighet som råder har inget stort utrymme i designuttryck. Genom att möjliggöra möten mellan hantverkare och formgivare med olika kulturell bakgrund kan förnyelse i designuttryck väntas. Integration är ett prioriterat område , och statsministern talade i regeringsförklaringen om vikten av integration, om att minska arbetslösheten och om att skapa tillväxt. Ett pilotprojekt inom ovan nämnda hantverksområde skulle kunna fungera som en modell för integrationsarbete för att ge människor ett bättre liv och för att skapa tillväxt.
mot · GR02A284 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetslöshetsförsäkringen. När någon blir arbetslös är det ofta en personlig katastrof, och finns det en familj med i bilden påverkas den självklart också väldigt starkt. Bor sedan familjen i en bygd där möjligheterna till ett nytt arbete är begränsade är problemet än större. En man på en liten ort i beskriver efter en tids arbetslöshet sin situation på följande sätt: Mitt problem just nu och, som jag har upptäckt att jag delar med otroligt många i bygden, är att de jobb som erbjuds från arbetsförmedlingen ligger på helt orimliga pendlingsavstånd. Jag har blivit anmodad att söka jobb i , , , och senast i . Om han vore ensamstående skulle kanske dessa erbjudanden vara fullt rimliga, men har han en arbetspendlande sambo och två barn . Reglerna i arbetslöshetsförsäkringen när det gäller kraven på vilka jobb man måste ta för att få behålla sin rätt till arbetslöshetsersättning säger att av en ersättningsperiod kan du begränsa ditt arbetssökande till lämpliga arbeten inom ditt yrke och inom normalt pendlingsavstånd. Därefter måste du vara beredd att söka arbete även inom andra yrken och att pendla längre bort eller att flytta för att få arbete. Det är en rimlig utgångspunkt men kan av flera skäl försätta människor inför orimliga ställningstaganden. Ett av skälen man kan ha för att få tacka nej till ett arbete är lokal bundenhet. Familjeskäl är ett sådant skäl, t.ex. makens arbetsförhållanden, eller att barn eller någon annan medlem i hushållsgemenskapen är beroende av den sökandes tillsyn eller stöd. När det gäller all lagstiftning är det viktigt att de som är anställda för att tillämpa den får tillräckligt mycket stöd i lag och tillämpningsanvisningar för att kunna fatta bra beslut i den anda som lagstiftarna har menat. Sedan är det naturligtvis som mannen i mitt exempel säger, som för övrigt har ett arbete på orten: Jag vet att arbetsförmedlarna är tjänstemän och försöker göra ett bra jobb inom de regler och förordningar de har att ta hänsyn till. Han avslutar med följande: Det måste gå att reformera arbetsmarknadspolitiken så att vi stärker regionen och får till en vettig arbetspendling som gör det möjligt att kunna bo kvar på orten och arbeta inom en tiomilsradie.
mot · GR02A285 · 2003-10-07 00:00:00 — begär att regeringen påbörjar arbetet med att jämställa enmansföretagare med löntagare vad gäller trygghetssystemen och då primärt a-kassan. Företagarklimatet i ett land är direkt kopplat till villkoren för företagare att bedriva sin verksamhet. För att förbättra företagarklimatet och öka viljan att starta eget är trygghetssystemen för företagare viktiga att se över. Enmansföretagare har mycket små möjligheter till a-kassa enär hon i princip måste avveckla sitt företag innan hon kommer i åtnjutande av a-kassa. Det kan för företagaren innebära personlig konkurs då företaget är skuldsatt och företagaren alltid måste borga. En snabb avveckling innebär alltid kapitalförstöring, och en konkurs är det definitivt. Företagare som arbetar i säsongsberoende branscher drabbas särskilt av detta, vilket även gäller exempelvis konsulter som kan ha svårt att erhålla uppdrag. Det vore rimligt, precis som för löntagare, att när företagaren kan visa att hon står till arbetsmarknadens förfogande för andra arbetsuppgifter och/eller deltar i av arbetsförmedlingen anordnade arbeten/utbildningar erhåller hon a-kassa. Hon skall då kunna erhålla ersättning från a-kassan utan att företaget är avvecklat, och hon skall också äga rätt att återuppta verksamheten i företaget så snart hon själv finner lämpligt. Så snart hon avbryter den uppgörelse hon har med arbetsförmedlingen upphör a-kasseersättningen. Hon äger naturligtvis inte rätt att driva verksamhet eller förbereda ny verksamhet i bolaget då hon uppbär a-kassa. En enmansföretagare utan sysselsättning bör jämställas med en arbetslös arbetstagare. bör uppdra till regeringen att påbörja arbetet att jämställa enmansföretagare med löntagare vad gäller trygghetssystemen och då primärt a-kassan.
mot · GR02A286 · 2003-10-07 00:00:00 — Straffrättsliga påföljder för diskriminering på arbetsplatsen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om straffrättsliga påföljder för diskriminering på arbetsplatsen, vid anställning m.m. Diskriminering av medmänniskor är fortfarandet ett stort problem. Det kan gälla på arbetsplatser, vid nyanställningar, när man besöker en krog eller vid andra tillfällen. Det händer att anställda i företag och i offentlig sektor vittnar om hur de på grund av kön, religion, etnisk bakgrund eller någon annan orsak diskrimineras av arbetsledning eller arbetskamrater. Det är viktigt att samhället genom regelsystemet är tydligt om vilka värderingar som är rådande och i rättssystemet markerar allvaret bakom ett diskriminerande uppträdande. regleras dessa frågor via arbetsrätten. När någon anser sig diskriminerad på arbetsplatsen blir händelsen föremål för en arbetsrättslig process, och böter är den enda påföljd som kan följa av en dom. Med hänsyn till allvaret och den skada som den diskriminerade drabbas av bör handlingen även få straffrättsliga påföljder. Därmed skärper samhället sitt förhållningssätt och markerar ett tydligare avståndstagande till all form av diskriminering vare sig det handlar om arbetet, vid en nyanställning eller annan situation.
mot · GR02A287 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om funktionshindrade kvinnors ojämlika och ojämställda villkor. anses vara världens mest jämställda land. Men allt är som bekant relativt. I jämställdhetsarbetet lämnas tyvärr fortfarande inte sällan jämlikhetsbegreppet därhän. Det borde väga lika tungt eftersom könsbetingade orättvisor inte fördelas jämnt över gruppen kvinnor. Vissa kvinnor är mer utsatta än andra. En grupp som särskilt måste beaktas är de funktionshindrade. Inom områdena arbete, inkomst och sociala förmåner är kvinnor med funktionsnedsättning missgynnade jämfört med män med motsvarande handikapp och med kvinnor i allmänhet. Forskning har visat att kvinnor fortfarande diskrimineras när det gäller fördelning av de resurser som står till buds för personer med funktionsnedsättningar. Detta är naturligtvis oacceptabelt i världens mest jämställda land. De ovan beskrivna missförhållandena är väl kända. Regeringen har på olika sätt agerat för att kvinnors och mäns villkor skall likställas. Skevheterna består likväl, och ytterligare åtgärder måste till för att särskilt beakta och åtgärda den bristande jämställdheten och jämlikheten som drabbar funktionshindrade kvinnor.