mot · GR02N368 · 2003-10-07 00:00:00 — som motor för hela utveckling tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en satsning på att utveckla som en motor för hela utveckling. Vi tror på möjligheter. I bor en femtedel av landets befolkning på en sextiondel av landets yta. Hit flyttar människor för att förverkliga livsprojekt och för att ta del av det rika utbudet av kultur, utbildning, nöjen och arbetsmöjligheter som regionen erbjuder. Ett genomsnittligt år flyttar mer än 55 000 personer till länet, medan drygt 40 000 lämnar Stockholmskommunerna. Var åttonde person byter bostadsort inom regionen. Storstadens kontakter, rörlighet och flexibilitet skapar god jordmån för innovationer och nya idéer. I finns en bredd i närings- och kulturlivet som är större än i andra regioner. har därför en naturlig roll som motorn i ekonomi. Flera tecken tyder dock på att denna motor håller på att bli en bromskloss: Befolkningstillväxten i avtar (enligt siffror från , USK). växte stadens befolkning med 3 200 invånare. Det är ca 1 400 färre än föregående år. är födelseöverskottet större än flyttningsöverskottet. började sammanlagt 10 600 lägenheter byggas i landet (SCB). Det innebär en liten ökning. I minskar byggandet. Trots den s-ledda majoritetens löften om 20 000 nya lägenheter , påbörjades endast 175 lägenheter . 614 nya bostäder blev klara under apriljuni (USK). Prisökningstakten på småhus är långsam i . Till och med augusti ökade priset endast med en procent. Det ska jämföras med och som uppvisar prisökningar på (SCB). Årets höjning av taxeringsvärdena motsvarar jämfört med , enligt . I kustområden är det ingen ovanlighet med fördubblade taxeringsvärden. Det slår hårt mot attraktiva områden i . Fördubbling av taxeringsvärdet för en villa som var taxerad till två miljoner innebär en fastighetsskattehöjning på . Dessutom tillkommer i höjd förmögenhetsskatt för den som betalat av sina lån. Det innebär en total skattehöjning på (). rasar i den småföretagarbarometer som regelbundet genomför. sjönk konjunkturindikatorn (en sammanvägning av orderingång, omsättning och sysselsättning) från 23 till 10 överlägset sämst i hela landet. Övriga län uppvisar konjunkturindikatorer på mellan 47 och 99. 1998 bröts den kraftiga kostnadsökningen för socialbidrag i som pågått under i stort sett . minskar inte kostnaden för socialbidrag lika snabbt längre. av stadens befolkning levde i hushåll som behövde ekonomiskt bistånd (USK). Högskoleutbildningen är underdimensionerad. Konkurrensen om högskoleplatserna är hög. Det leder till högre intagningspoäng och att färre kan påbörja sin utbildning. Andelen ungdomar som går vidare till högskola är bland de lägsta i landet (). Bland orosmolnen kan också nämnas: Beslutet att införa trängselavgifter utan folklig förankring, utan nödvändig utbyggnad av kollektivtrafiken och innan kringfartsleder är färdigställda. Det är oacceptabelt att invånarna på exempelvis inte kommer att kunna lämna ön med sin bil utan att tvingas betala extra. Tidpunkten och konstruktionen av trängselavgifterna kommer att försvåra för att åter bli den ekonomiska motor som så väl behöver. Konsekvenserna av EMU-utanförskapet blir stora. Här finns många av de mest exportberoende företagen som kan komma att drabbas av konkurrensnackdelar i jämförelse med företag i euroområdet. Flera företag har också aviserat att de vid ett nej skulle överväga att flytta verksamheten från . Ett skatteutjämningssystem som inte gör det lönsamt att sköta den kommunala och regionala ekonomin, som straffar kommuner som växer och begränsar det kommunala självstyret. De förändringar som aviserat innebär vissa principiella förbättringar, men innebär i praktiken inte särskilt mycket för ekonomi. Regeringens prat och tomma löften. regeringsförklaring väckte vissa förhoppningar om en satsning på tillväxt. Men i budgetpropositionen var det som vanligt. Bristen på en offensiv politik i kombination med tomma löften drabbar hela landet, men kanske särskilt . Dags för en samlad storstadspolitik har en aktiv regionalpolitik. Målsättningen har helt riktigt varit att hela ska leva. Tyvärr har inriktningen på regionalpolitiken oftare varit att ge bidrag och stöd än att ta tillvara livskraft och lokala initiativ. Det har skapat ett bidragsberoende och en transfereringspolitik som inte är sund. Betydelsen av en modern storstadspolitik har inte varit lika självklar. Ofta har uppfattningen varit att storstäderna klarar sig på egen hand. Därmed har inte bara klyftan och motsättningarna mellan stad och land ökat, det har också inneburit att storstädernas unika karaktärsdrag glömts bort. landstings har i skriften nationell storstadspolitik (5:2003) pekat på ett antal faktorer som bör ligga till grund för storstadspolitiken och som skiljer och de övriga storstadslänen från andra svenska län: I bor av landets invånare, i län och i . Det motsvarar hälften av befolkning. I storstäderna finns en överrepresentation av invandrare. av dem som invandrat till från länder utanför bor i och i de övriga storstadslänen. Speciellt har en hög andel invånare med någon form av eftergymnasial utbildning (mer än genomsnittet för riket). I hög grad beror det på inflyttning av välutbildade vuxna. Bred men krävande arbetsmarknad. Den breda arbetsmarknaden gör att många människor har möjlighet att finna ett arbete som motsvarar deras intresse och utbildning. Men arbetsmarknaden är krävande och andelen som är projektanställda eller på annat sätt har en osäkrare position på arbetsmarkanden är högre än i landet i övrigt. Många egna företagare/entreprenörer. I storstäderna är eget företagande vanligare än på andra orter. Många flyttar till, från och inom storstadsområdena. Andelen ensamboende i är något större än i övriga landet. är andelen ungdomar mellan som bor hemma hos sina föräldrar högre, vilket har att göra med bostadsbristen och höga boendekostnader. Högre inkomster, högre kostnader. , men inte de andra storstadsregionerna, har en större andel höginkomsthushåll än övriga riket. är boendekostnaderna markant högre. En villa i är mer än dubbelt så dyr som genomsnittet i landet som helhet. Långa restider jämfört med övriga landet, nästan dubbelt så stor andel av de förvärvsarbetande i har mer än 45 minuters restid till arbetet. Otrygghet och ohälsa. Med storlek, rörlighet och ensamhushåll följer också viss anonymitet, ensamhet och otrygghet. Det är också något vanligare att man blivit utsatt för hot, våld, stöld eller skadegörelse. De som bor i storstadsregionerna anser att de har något sämre allmänt hälsotillstånd än de som bor i andra delar av landet. Storstädernas täthet gör att de bättre klarar att uppfylla sin del av de nationella miljömålen. svarar till exempel för en stor del av de totala utsläppen men har betydligt lägre utsläpp per person. Som kristdemokratiska riksdagsledamöter från vill vi särskilt peka på några områden som är avgörande för att vända utvecklingen i vår del av landet. Sätt fart på byggandet Ska åter kunna bli motorn i ekonomi måste situationen på bostadsmarknaden förändras. Eftersom det saknas bostäder tillhör svart hyresmarknad och ett uppdrivet prisläge vardagen. Företagen har svårt att rekrytera folk. Ja, den orimliga bostadssituationen drabbar alla. Bristen på studentbostäder leder till problem för som studieort. Grupper som normalt sett har svårt att få bostad drabbas naturligtvis extra hårt. En förutsättning för att ändra på detta är att bostadsbyggandet tar fart igen. Det räcker inte att majoriteten i ger bygg- och bostadsföretag markanvisningar. Det krävs att planerna förverkligas att bostäder byggs. Det går inte att bo i planer och anvisningar. I alla kommuner och stadsdelar bör en mångfald av upplåtelseformer, lägenhetstyper och lägenhetsstorlekar eftersträvas. Därför bör ombildning till bostadsrätter uppmuntras särskilt i det så kallade miljonprogrammet. I är behovet av nya ombildningar mindre. Där bör i stället nya hyresrätter byggas. Denna mångfald innebär att det blir möjligt för människor att hitta en bostad som motsvarar nya önskemål utan att behöva flytta från stadsdelen. Att människor vill bilda en bostadsrättsförening för att gemensamt äga och sköta sitt hus är i grunden något positivt. Den kooperativa idé som ligger till grund för detta förtjänar att uppmuntras och leder till gemensamma åtgärder för att förbättra trivseln i området. Underlätta för kommunerna att ta ansvar för bostadsförsörjningen Skatteutjämningssystemet måste justeras ytterligare så att kommunerna åtminstone inte missgynnas då de bygger nya bostäder för att kunna öka sin befolkning. Fastighetsskatten bör avskaffas och delvis ersättas med en låg fastighetsavgift. Denna avgift kan täcka kostnader för gator, räddningstjänst och fysisk planering. Ett nytt hyressättningssystem måste till Den så kallade allmännyttans hyresledande roll bör avskaffas. Nuvarande bruksvärdessystem behålls för alla befintliga hyreslägenheter, medan ett friare system kan övervägas för nyproduktion. Möjligheterna att i efterhand begära prövning av hyran i nyproduktion bör begränsas om privata investerare ska våga bygga i någon större utsträckning. Också hyrorna i det befintliga beståndet skulle kunna anpassas bättre till den värdering de boende gör av lägenheten. Här har parterna på hyresbostadsmarknaden lagt ett förslag som vi ser positivt på. De som bor i måste kunna få känna trygghet. Ett sätt att skapa trygghet för dem som bor i hyreslägenheter vore att tillåta att lägesfaktorn fick ett högre genomslag i alla nya kontrakt, medan befintliga kontrakt fortfarande skulle styras av nuvarande regler. Det skulle skapa ökad nyproduktion och motverka svarthandeln med hyreskontrakt. Systemet med taxeringsvärden och en hög procentuell skattesats på denna, som dessutom ska betalas , måste skrotas. Istället bör en låg avgift införas, vilket ger incitament till bostadsbyggande. Därmed sänks boendekostnaderna, både för egna hem och flerbostadshus. Det orimliga tilltaget att belasta nya bostäder med både konsumtions- och kapitalbeskattning (det vill säga byggmoms och fastighetsskatt) är en huvudorsak till att bostadsproduktionen varit utslagen ända sedan skattereformens dagar. Detta strider mot alla principer för skattesystemets uppbyggnad och måste omprövas. beskattas nya bostäder tillsammans med alkohol, tobak och koldioxidutsläpp med en extra hög skatt. Det är inte rimligt. Skatten måste sänkas vid nyproduktion. Sänkt skatt för hushållsnära tjänster Svartjobb inom reparationer och underhåll av privatbostäder är nu så vanligt att det snart inte uppfattas som något felaktigt längre. Detta är en farlig utveckling som kan sprida sig vidare till andra områden. En åtgärd som snabbt kan bromsa denna utveckling är att sänka skatten för hushållstjänster. Även ägare av hyresfastigheter bör få möjlighet att utnyttja detta för att börja beta av det gigantiska underhållsbehovet. Handläggningstiderna är orimligt långa för många bostadsprojekt . En reformering av planprocessen är nödvändig för att få fart på bostadsproduktionen. Stimulera uthyrning av privatbostäder Många villor skulle med begränsade ombyggnader kunna få ytterligare en mindre lägenhet. Skattereglerna för uthyrning av privatbostäder är ett hinder. Gränsen för skattebefrielse vid uthyrning av privatbostäder måste höjas. trafiksystem måste byggas ut så att det blir möjligt att bygga attraktiva bostäder på nya platser. Utvecklad kollektivtrafik och nya vägtrafikleder krävs. Detta är några förslag som skulle kunna bidra till att vända den olyckliga utvecklingen på bostadsmarknaden. De som främst tjänar på de kristdemokratiska förslagen är ungdomar, de som flyttar för att få jobb och andra med svagt fotfäste på bostadsmarknaden. En region för alla mångkulturella befolkningssammansättning utgör både möjligheter och utmaningar. Integration gäller inte bara invandrare. Det är en ömsesidig process där företrädare för majoritetsbefolkning och minoriteter av olika slag möts och berikar varandra. Denna process är lika viktig för alla individer och grupper som har svårt att accepteras i arbets- och samhällsliv, till exempel fysiskt eller psykiskt funktionshindrade, hemlösa, personer som söker komma ur ett drogmissbruk eller sådana som lämnat en kriminell bana och vill inlemmas i samhället. Det är viktigt att integrationsprocessen för olika individer och grupper tar tillvara människors egna initiativ och förmågor. Tycka-synd-om-mentaliteten leder lätt till ett förlamande omhändertagandeperspektiv. Det socialdemokratiska omhändertagandeperspektivet har varit särskilt framträdande inom integrationspolitiken när det gäller invandrare. Förutsättningarna för integration i samhället måste erbjudas omgående när någon flyttar till . Arbete ger möjlighet till viktiga sociala kontakter och till att lära sig språket. Möjligheterna till praktik/arbete kombinerat med svenskundervisning knuten till individens yrkes-, utbildnings- eller intresseområde bör utvecklas enligt de olika framgångsrika försök som startat under föregående mandatperiod. Det är alldeles för många invandrare som på grund av svårigheter att validera utbildningar utför arbeten som de är överkvalificerade för. Samarbetet måste vidareutvecklas så att varje nyinvandrad person snabbast möjligt kommer ut i praktik, arbete, utbildning eller annan meningsfull sysselsättning. Möjligheten till specialdesignad kompletteringsutbildning för invandrare med utländsk examen, till exempel sjuksköterskor, läkare, tekniker med flera, underlättar och påskyndar integrationen i det svenska samhället. Varje nyinvandrad familj ska dessutom erbjudas en kontaktfamilj eller kontaktperson. Helst ska en kontaktperson ha liknande yrkeserfarenheter, utbildning eller intressen som flyktingen/invandraren. En framgångsrik verksamhet för rekrytering av kontaktpersoner (flykting-guider) har startats och bör vidareutvecklas. Alla barn, både infödda och invandrade, ska ha en så god utbildning i svenska språket som möjligt. Detta är nyckeln till arbetsmarknaden och allmänt till en social integration. Barn vars föräldrar talar ett invandrar- eller minoritetsspråk ska erbjudas god undervisning i både svenska och minoritetsspråket. Ett regionalt flyktingmottagande i kombination med en flyktingpeng bör genomföras. Med ett regionalt flyktingmottagande motverkas de inlåsningseffekter som finns med det kommunala flyktingmottagandet i framförallt storstadsregionerna. En flykting bör ha samma möjligheter som den som är bosatt i när det gäller möjligheten att söka bostad, arbetsplats, svenskundervisning i hela Stockholms- och oberoende av kommungränserna. Kommunplaceringen bör alltså ersättas av flyktingens eget fria val grundat på god information om bostads- och arbetsmöjligheter inom regionen. Satsningar på ytterförorter och miljonprogramsområden i de övriga kommunerna i regionen är ovärderliga investeringar . Därför ska områdena bli levande samhällen där bostäder, skolor, företag, myndigheter samt olika typer av service och demokratiska institutioner ska finnas. Alla förorter, inte minst de så kallade miljonprogramsområdena präglas av stora tillväxtmöjligheter. Där bör bostadsmiljöerna rustas upp och kompletteras med arbetsplatser och verksamheter av olika slag. behöver ett kommunalt utjämningssystem för att minska de stora klyftor som annars skulle uppstå mellan olika kommuner och landsting beroende på åldersstruktur, geografiska skillnader, skattekraft och sociala olikheter. Men utjämningen ska i första hand vara en statlig fråga, inte en mellankommunal. Vi kristdemokrater i anser att utjämningssystemet inte ska strida mot intentionerna i grundlagen som innebär att en kommuns skatteintäkter inte får användas i en annan kommun. Systemet får inte konstrueras så att det strider mot grundtanken med det kommunala självstyret, lokaliseringsprincipen och beskattningsrätten. Skatteutjämningen måste också konstrueras så att den tar tillräcklig hänsyn till storstädernas speciella villkor och inte motverkar ekonomisk utveckling. Konstruktionen av det hittillsvarande utjämningssystemet har inneburit små möjligheter för en kommun att själv påverka sina inkomster. I vissa lägen har dessa möjligheter varit obefintliga eller till och med negativa. Att exempelvis ta på sig kostnader för att öka bostadsbyggandet ger därför små förtjänster i form av ökade skatteintäkter när befolkningen ökar, ja i vissa lägen kan de till och med innebära att kommunernas inkomster minskar (den så kallade pomperipossaeffekten). Det är lätt att olika delar av landet ställs mot varandra när det gäller att jämna ut skatteutfallet. Men vi får inte glömma bort att är en tillväxtmotor som hela har nytta av. Stryper vi denna motors styrka förlorar inte bara 08-området på det, utan även övriga . behöver en huvudstadsregion med stark internationell dragningskraft. Det hittillsvarande systemet har kunnat tolkas, om man vill vara drastisk, som en uppmaning till att istället för att agera dragmotor för övriga landet sänka tillväxttakten till riksgenomsnittet. En sådan utveckling vore förödande för . Med det hittillsvarande utjämningssystemet har varit det enda landsting som ger bidrag till inkomstutjämningssystemet. Med det nya system som föreslagits av blir det inga avgörande förändringar. Som ett första steg mot ett nytt och annorlunda skatteutjämningssystem, med större statligt ansvar, kan en spärregel införas som innebär att maximalt av ett landstings eller en kommuns skatteintäkter kan överföras till andra kommuner/landsting. Kostnaden för att producera vård är inte densamma i hela landet. Glesbygden har sina särskilda problem och storstadsregionerna har sina. Exempelvis finns en större psykisk ohälsa och större vårdbehov i en storstad. Högre kostnader för löner, lokaler och en allmänt högre kostnadsnivå i är andra exempel på storstadens särskilda problem. I det hittillsvarande systemet har inte storstadsregionernas merkostnader beaktats på ett tillfredsställande sätt. har också en högre andel psykiskt sjuka än genomsnittet i landet p.g.a. att många människor med psykiska besvär söker sig till storstadens anonymitet. är på grund av bland annat den höga användningen av kollektivtrafik det län som har de överlägset högsta kostnaderna per invånare för kollektivtrafiken. Det finns inte heller något län i som har en högre pendling över kommungränserna än vad har. Dessutom nyttjas den av stockholmarna skattesubventionerade kollektivtrafiken i hög grad även av människor på besök i huvudstaden, men boende utanför regionen. Till skillnad från andra delar av landet sköts kollektivtrafiken, SL, enbart av . Primärkommunerna deltar inte på något sätt i finansieringen. är en organisationsform som passar för . Men utjämningssystemet har inte tagit nödvändig hänsyn till kollektivtrafikens kostnadsstruktur. Kostnaderna för kollektivtrafiken måste beaktas fullt ut. Även när det gäller färdtjänsten bygger nuvarande system på felaktiga premisser. Det är som i ansvarar för färdtjänsten och som därmed borde få ta del av hela beloppet som avser färdtjänst. Den gemensamma välfärden kräver en bättre näringspolitik. Ett företagarvänligt klimat ger förutsättningar för en bra ekonomisk utveckling och ett dynamiskt näringsliv. Det genererar skatteintäkter som kan säkerställa fortsatt god välfärd och satsningar på viktig service. Stor utvecklingspotential finns i småföretagen. Genom stimulans och bra service kan de skapa många nya arbetstillfällen. Därför är det oroande att rasar i Företagarnas småföretagsbarometer. Arbete har ett värde i sig och ger stora möjligheter till personlig utveckling, social gemenskap, en god livskvalitet och delaktighet i samhällsbyggandet. Arbetslöshet är ett slöseri med mänskliga resurser och kan förorsaka personliga och sociala problem. Därför ska arbete åt alla ha högsta prioritet. Företagare ska bemötas med respekt och förståelse. Kommunerna ska i princip inte bedriva näringsverksamhet och snedvrida konkurrensen. Genom att anbudsunderlagen förenklas och annonseringen vid entreprenadupphandlingar förbättras kan det bli lättare för småföretag att bli entreprenörer. Lokala näringslivssekreterare ska kunna ge råd och stöd till såväl befintliga som nystartade företag. har strategisk betydelse för tillväxt, och därmed också för hela landet, och skapar möjligheter till ökad integration mellan bostadsområdena kring . är redan internationellt välkänt och det kontinuerliga utbytet mellan högskola och näringsliv för en positiv långsiktig utveckling. Detta förutsätter dock fortsatt aktiv samverkan mellan parterna. De goda lokala initiativ som tagits för att föra bostadsområdena och närmare varandra behöver utvecklas ytterligare, till exempel genom introduktions- och informationsprogram hos högskola och näringsliv för skolungdomar. En utbyggd tvärbana som angör är nödvändig tillsammans med förstärkningar av vägnätet. är en ledande IT-stad och måste ha ett öppet och operatörsoberoende fibernät för att främja konkurrens och mångfald. Regeringen bör besluta om ett femårigt försök i med skattereduktion för hushållstjänster. Det innebär att ett hushåll kan köpa enkla tjänster till ett värde av som enbart kostar dem . Detta stimulerar tillväxten av små tjänsteföretag. En förutsättning för ekonomisk tillväxt och för att regionen ska ha ett fortsatt internationellt konkurrenskraftigt näringsliv är att det i regionen finns kvalificerad och omfattande utbildning och forskning. Antalet platser i högre utbildning måste därför utökas. Regionen har färre högskoleplatser än vad som motiveras av befolkningens storlek och långt färre än vad den kvalificerade arbetsmarknaden efterfrågar. Detta leder till att antagningspoängen i är högre än vid andra universitet och högskolor och att människor i regionen i mindre utsträckning än i andra regioner går vidare till högre studier. En viktig utmaning för är bland annat hur man ska locka till sig de kompetenta medarbetare som företag och offentlig sektor behöver, hur regionen ska kunna förse också andra regioner i med specialistkompetens och hur regionen ska kunna försvara sin position i konkurrens med andra storstadsregioner i världen. Kommunikationer för regional balans Att lösa trängsel- och framkomlighetsproblem är en angelägen uppgift . Effektiva, smidiga och säkra transporter, både för medborgare och näringsliv, kan bidra till regional balans och att utsläppen kan hållas tillbaka som de totala resurserna i samhället nyttjas effektivt. Omfattande investeringar behövs i regionen för att uppnå detta. Inflyttningen ställer höga krav på ökad kapacitet. Planeringen måste ske med hänsyn till de prognoser om befolkningsökning som görs. roll som tillväxtmotor i landet kan också hämmas om inte trafikproblemen löses på ett bra sätt. Fler regionala centra bör skapas i regionen. I bör satsningar ske i vissa förortsområden för att minska beroendet av och motverka trängseln. Dagens situation med trängsel och många olyckstillbud får inte fortsätta. Både miljö och trafiksäkerhet är starka argument för att göra någonting som radikalt ändrar på detta tillstånd. Status quo vad gäller utsläpp och olyckor är inte långsiktigt hållbart. Staten har ett ansvar att bidra till alla de nödvändiga investeringar som behöver ske i regionen. Länet har inte fått den andel av investeringar som är rimlig med tanke på andelen av befolkningen och rollen som tillväxtmotor. Omfattande investeringar behöver göras såväl i vägar och leder, som i kollektivtrafiken. Målet är att skapa regional balans, förbättra trafiksäkerheten och främja god miljö. Omfattande investeringar bör ske i vägnätet. Ett vägprojekt som främst berör gäller att infartstrafiken norrifrån genom bör få sin lösning. Den så kallade Förbifart bör också byggas. För att vi ska kunna uppnå vårt mål om en flerkärnig region är Förbifart en viktig del av en övergripande infrastrukturell väv. Denna västliga trafikled och nya sträckning av kan bidra till att tillväxt sker väster om och att nya regionala centra skapas.