mot · GR02MJ431 · 2003-10-07 00:00:00 — En översyn och omfördelning av miljöresurser till förmån för dessa insatser är av största vikt. När jordförvärvslagen tillkom 1979 var avsikten att gynna glesbygden genom att mjuka upp den tidigare mycket restriktiva lagen. Avsikten var att slå vakt om glesbygdens möjligheter att ge sysselsättning och inkomster till de ortsboende. Lagen skulle vara ett styrmedel i arbetet med landsbygdsutveckling. Tyvärr har lagen inte fått avsedd effekt och tydliga problem med s.k. skogsklippare har uppkommit. För att försäkra sig om att skogen inte utarmas vid avverkning måste ett bättre instrument till för att trygga återplantering. En enkel metod att skyndsamt förhindra skogsklippare är att låta återplanteringsgarantin följa skogsfastigheten. Regeringen bör skyndsamt vidta åtgärder för att förhindra framtida handel av skogsfastigheter där återplanteringsgarantin enligt nuvarande bestämmelser faller i samband med försäljning. Markförsurning är ett allvarligt problem i . Enligt SLU kommer vi ej att komma tillrätta med problemen under överskådlig framtid om inte ytterligare insatser görs. Miljömålet Bara naturlig försurning kommer ej att uppnås utan åtgärder. Kalkinsatser i sjöar är inte tillräckligt utan behöver kompletteras med exempelvis skogskalkning och askåterföring från värmeverk. Ett åtgärdsprogram mot markförsurning behöver upprättas. vill öka anslaget för kalkning. Ett annat allvarligt problem är den skada på späda tallar och lövträd som förorsakas av älgar och annat vilt. Återplantering av tall är exempelvis hotad och skogsägare ser det som en tickande kvalitetsbomb. För att komma tillrätta med problematiken krävs samförståndslösningar mellan alla inblandade intressenter med benäget bistånd av skogsvårdsstyrelserna. Det finns ett stort skogsenergiuttag, motsvarande 90 Twh/år. Detta är att jämföra med vad följande energislag genererar: fossilt , vatten 80 Twh, kärnkraft 70 Twh, övrigt 10 Twh. Beräkningar har gjorts som visar på en ökning av skogsenergi uttag på 3050 Twh/år. Dessutom beräknar man att energigrödor (salix exempelvis) kan öka energiuttaget med 15 Twh/år. Skogsenergin är utan tvekan en viktig energiresurs som säkert kan uttnyttjas effektivare. önskar satsa medel på forskning om alternativa energislag. Vi anser det vara olyckligt att enbart låsa sig vid etanol då det finns en mängd olika energilösningar. Ekonomiska styrmedel kan behövas för att stimulera användandet av biobaserad energi. Skattesystemet får dock inte rubba den balans som skall finnas mellan bioenergi och övrig användning av skogsråvara. Praktisk utveckling kring småskalig biogasproduktion är ur många aspekter mycket intressant. Uppföljning och utvärdering är angeläget för att finna maximala miljöeffekter. , förädling och genteknik inom de areella näringarna Modern genteknik inom jord- och skogsbruk är en relativt ny företeelse som väckt mycket debatt. I och med den nya lagstiftningen kring märkning av livsmedel som innehåller genmodifierade organismer (GMO) bör konsumentintresset genom möjligheten att välja bort genmodifierade livsmedel vara till godosett. bör därför arbeta för att de facto-moratoriet vad avser GMO inom EU försvinner. Det finns all anledning att tro att användningen av genförädling inom jordbruket kommer att öka. Såsom är fallet med ny teknik skapar gentekniken inom jordbruket ett antal frågeställningar som ofta går längre än tekniken i sig. Det är frågor som dels berör säkerhet, i detta fall för konsumenter och miljö, dels etiska frågeställningar. Djuravel och växtförädling har förekommit . Det som skiljer den nya tekniken från de traditionella metoderna är att gener kan överföras mellan arter som inte kan befrukta varandra. Vid traditionell djuravel överförs såväl önskade som oönskade gener. Den nya gentekniken tillåter att bara en önskad gen överflyttas från en organism till en annan. På detta sätt skapas en ny organism som har önskade egenskaper. Det finns inga vetenskapliga bevis för att gentekniken som sådan, om den används på ett riktigt sätt, orsakar risker för konsumenter eller miljö. Däremot kan man inte utesluta att vissa genmodifierade organismer likväl som organismer som förädlats enligt traditionella metoder kan orsaka problem både för miljö och konsumentsäkerhet. borde verka för en enhetlig lagstiftning inom EU vad gäller konsumentsäkerhet och etik rörande avel och växtförädling, både traditionell och genteknisk. Den etiska lagstiftningen borde t.ex. ta hänsyn till hur djurhälsan påverkas av förädling och borde leda till att avarter såsom t.ex. uppfödning av Blue skulle kunna hindras. borde vidare verka för en nationell miljölagstiftning vad gäller miljöpåverkan av nya grödor och djur. Detta oberoende av om dessa är importerade sorter, en följd av vanlig förädling eller genmodifiering. Regeringen borde tillsätta en utredning med uppgift att ta fram en sådan lagstiftning. Dessutom krävs en speciallagstiftning för genmodifierade växter vad avser kommersiellt skydd för konventionella grödor, särskilt ekologiskt odlade grödor, rörande risken för inblandning av GMO. Livsmedelspolitiken måste domineras av ett konsumentperspektiv. Den måste baseras på principerna om öppenhet, spårbarhet, redlighet och renlighet. Dessa principer är förutsättningarna för en fungerande marknadsekonomi, där varje medborgare ges rätten till ett välinformerat val, men där hon får ta ansvar för den mat hon väljer att äta och den hälsa hon strävar efter. presenterar sin livsmedelspolitik i en särskild motion. Denna motion ställer krav på tydliga regler för märkning av livsmedel, ökat fokus på livsmedelssäkerhet samt en förbättring av konkurrensen inom livsmedelssektorn för att ge konsumenterna prisvärdare mat. Jordbrukets miljö- och ekonomistyrning Som redan konstaterats ovan har jordbruket såväl positiva som negativa effekter på miljön. Utmaningen för framtiden blir att minska de negativa. har länge efterlyst att jordbruket skall behandlas som en näring bland andra och följaktligen beskattas därefter. delar inte regeringens uppfattning att man bör koppla miljöskatter, t.ex. skatt på kvävegödning, med direkta återföringar av pengarna till näringen. Grön skatteväxling bör istället innebära att man tar bort skadliga skatter. De åtgärder man vill göra inom landsbygdsutveckling skall istället vägas samman med övriga utgifter i stadsbudgeten. Vidare anser vi att man borde pröva en ny metod för avgifter på kväve från jordbruket, d.v.s. att beskatta läckaget från åkrarna och inte kvävepåförseln. I enlighet med vår grundsyn om att förorenaren skall betala anser vi att en skatt skall utgå utifrån vad jorden släpper ifrån sig. Vi vill införa en utsläppsavgift, enligt den modell som utformats i bl.a. och . Regeringen borde tillsätta en utredning med uppdrag att utreda hur en sådan utsläppsavgift skulle kunna utformas. Kväveläckaget från bl.a. jordbruket leder till övergödning av våra sjöar och vattendrag och i längden även av kustvattnet. Trenden har visserligen brutits men målet har inte uppnåtts. En åtgärd som visat sig kunna minska kväveläckaget är att satsa på en växande gröda som suger upp restkvävet. Fånggrödor och vallodling är ur denna synvinkel oerhört viktiga. har bönder använt handelsgödsel med höga halter kadmium i fosfaterna. Det finns kadmiumfria fosfater, men dessa är mycket dyra. Det är mycket angeläget att hejda försurningen av mark och vatten, men det är också angeläget att få kontroll av, och stopp på, sådant som kadmium i konstgödseln, beständiga kemikalier, antibiotika och andra farmakologiska ämnen i gödsel och rötslam. har lyckats förlänga tillstånd i EU att ligga på lägre nivåkrav på kadmium än övriga EU. Målet för oss liberaler är att få med hela EU på denna strikta linje. bör driva grundtanken att miljöavgifterna skall betalas på utsläpp och inte på insats. Det är viktigt att svenska bönder ges förutsättningar att konkurrera på lika villkor. har krävt att regeringen skall vidta åtgärder för att lantbrukets konkurrenssituation skall förbättras. anser att det skall vara möjligt för jordbruksföretagare att erhålla sin EU-ersättning i euro. Det skulle innebära fördelar för jordbruksföretagare då de kan ta lån med lägre ränta i euro och genom att få direktersättning i euro minska sina valutarisker. Jordbrukspolitiken en del av företagarpolitiken liberalernas utgångspunkt är att jordbruksföretagaren likaväl som andra företagare måste befrias från onödigt krångel och byråkrati. Att komma ifrån ett bidragsberoende genom en avreglering både i EU och är vår målsättning. Genom förenklingar i regelverk vill vi uppmuntra kombinationsverksamheter, till exempel jordbrukskogsbruk, jordbrukturism, jordbrukoffentlig service, djurhållninghantverk etc. Ett livskraftigt jordskogsbruk som är konkurrenskraftigt är en viktig förutsättning för en levande landsbygd. Ett livskraftigt jordbruk skapar också underlag för andra företag och ger arbetstillfällen. En grov uppskattning är att minst hälften av andra företag och arbetstillfällen i landsbygden och dess närliggande tätorter är direkt beroende av jordbruket och dess investeringar för sin överlevnad. Det är därför omöjligt att få en framgångsrik landsbygdsutveckling utan att de areala näringarna blomstrar. Bra kommunikationer ger möjligheter att på lika villkor driva företag och få möjlighet att nå arbete, samhällsservice, kulturutbud och fritidsverksamhet. Därför är vägar, järnvägar, flygplatser och turtäthet samt telenät och IT viktiga element i en regions infrastruktur och konkurrenskraft. Staten har ett stort ansvar för kärnverksamheten i olika delar av landet. En avsevärd förenkling och decentralisering borde kunna ske från . och lantbruksskolorna är exempel på stora resurser som i olika sammanhang skulle kunna utnyttjas mer. Vi ställer oss negativa till att bidrag ges till avsalu av jordbruksprodukter. Det bör vara en uppgift och drivkraft för en företagare att söka marknad för sina produkter. Angående omarronderingsprojekt i bl.a. anser vi det vara olyckligt att under löpande verksamhetsår avbryta detta projekt. Ett enat miljö- och jordbruksutskott har vid ett flertal tillfällen påpekat för regeringen att det är viktigt att dessa projekt fortgår. Det är också viktigt för landsbygden att reglerna för småföretagare förbättras. En viktig del av detta är att förbättra det sociala skyddsnätet för egenföretagare, både vad avser sjukdom och arbetslöshet. Socialförsäkringssystemet är t.ex. inte anpassat för de personer som kombinerar eget företagande med anställning eller studier. Detta är ett stort problem framförallt för de företag som har säsongsbetonad verksamhet, vilket är vanligt inom landsbygden. För att socialförsäkringssystemet skall kunna komma alla till del är det nödvändigt att reformera systemet. detta sker är det nödvändigt att göra förändringar som tar bort de ojämlikheter som framför allt drabbar egenföretagare. En levande landsbygd en grundbult i jordbrukspolitik En levande landsbygd är lika viktig för storstadens människor som för dem som väljer att leva på landsbygden. Det är fel att ställa stad mot land och land mot stad. Den öppna, brukade landsbygden är vårt gemensamma kulturarv. Navet i en väl fungerande landsbygd är företagsamma människor. Ett förenklat regelverk och en minskad byråkrati gynnar småföretagsamheten och har mycket stor betydelse inte minst för att ge förutsättning för nystartade företag samt för utvecklingen av småföretagsamheten på landsbygden. är negativt till den uppsjö av olika stöd och bidrag som indirekt kan styra verksamhet och produktion efter stödmöjligheter. En renodling borde ske för att minska byråkratin. Vi tycker att det är viktigt att en marknadsanpassning sker, som innebär att produktionen styrs av varor och tjänster som konsumenterna efterfrågar. Det hävdas ibland att valfrihet i service framför allt är en storstadsföreteelse. Vi delar inte den uppfattningen. Vi tror att det är en viktig del i en strategi för att göra glesbygdskommuner attraktiva att valfrihet och mångfald utgör ledstjärnor. Glesbygdskommuner är ännu mer än städer beroende av kreativa lösningar, samarbete och ideella insatser. Allt det främjas om kommunens attityd är öppen mot alternativa driftformer. För att få en levande landsbygd krävs bl.a. livskraftiga jordbruk och fungerande infrastruktur. Jämställdhet en del av landsbygdspolitiken Det är en intressant iakttagelse man gjort vad gäller erfarenheten genomförande av miljö/landsbygdsprogrammet och mål 1-programmet, att kvinnorna har en nyckelroll för de förändringar och den utveckling som sker på landsbygden. Regeringens bedömning är att man ytterligare vill förstärka den rollen . Det är en uppfattning som delar. För att kunna förstärka företagande, såväl kvinnligt som manligt, kan förenkling vad exempelvis gäller F-skattsedel underlätta mycket. I genomsnitt tjänar kvinnor av vad män gör. En av förklaringarna till detta är att många kvinnor arbetar inom den offentliga sektorn, såsom inom vården, omsorgen och skolan. Vi vill att kvinnor skall ha fler arbetsgivare att välja mellan. Detta skulle vara ett bra sätt för kvinnor att få upp sina löner. Att även på landsbygden kunna välja mellan olika arbetsgivare inom exempelvis vård, skola och omsorg kan inte minst lönemässigt betyda mycket. Vidare är det viktigt både i ett jämställdhets- och ett landsbygdsperspektiv att man undviker att koppla samman makars försörjning. Ett exempel på detta är reglerna för fåmansföretag som gör att make eller maka inte får del av arbetslöshetsersättning om den andra parten driver ett företag. Den liberala forskningspolitiken på jordbruks- och livsmedelsområdet skiljer sig inte i grunden från den politik vi har på andra forskningsområden. Vi anser att det är av stor vikt att stärka den enskilda forskarens fria ställning. Det är endast då man vågar komma med obehagliga sanningar. Detta är ett av skälen till att vi vill öka fakultetsanslagen till SLU. är det enda universitet vars verksamhet inte sorterar under utan istället direkt under . specialstatus har diskuterats men om verksamheten också i fortsättningen skall ligga kvar under bör regeringen klarlägga i vilka frågor har ett speciellt nationellt ansvar gentemot sina näringar. Detta borde också tydliggöras genom att i budgeten öronmärka pengar till sektorsansvaret, det vill säga samverkan med näringen och myndigheter. Det senare är ett sätt att tydliggöra i vilken omfattning staten anser att universitet skall ägna sig åt den s.k. tredjeuppgiften eller sektorsansvaret och en signal till universitet om att ta hänsyn till detta i sin interna verksamhet. Ett sådant förfarande är inte möjligt i årets budget men regeringen borde få i uppdrag att se över frågan . Vad gäller den forskning som stöds av bidrag från FORMAS anser vi att det är viktigt att den återspeglar vår syn på att hela området från jord till bord skall vara täckt. täcker dock inte FORMAS området längre än till råvaruproduktionen och förädlingen av livsmedel till färdig produkt finns inte med. Vi anser att detta är fel och att FORMAS även skall ta ett ansvar för den livsmedelstekniska och teknologiska forskningen. borde man dock se över hur och var rådsforskningen vad avser livsmedelsproduktion bör ligga. Detta speciellt med hänsyn till uppfattning att jordbruks- och livsmedelfrågor inte bör vara ett separat politikområde, utan inkluderas i den allmänna konsument- och näringslivspolitiken.