mot · GR02Fi241 · 2003-10-07 00:00:00 — 1.1 Nej till euron ökar kraven på tillväxtreformer röstade en tydlig majoritet av svenska folket nej till att skall införa euron som valuta. Alla riksdagspartier respekterar beslutet. Det nya läge som uppstått efter ett medvetet nej till euron kräver att den socialdemokratiska regeringen går från ord till handling när det gäller att radikalt förbättra företagar- och investeringsklimatet i . bedömning är att frånhänt sig viktiga handels- och tillväxtfrämjande möjligheter. Fram till folkomröstningen antog såväl politiska som ekonomiska aktörer att var på väg mot ett fullt deltagande i , och agerade därefter. pågår en bred utvärdering av hur utanför EMU skall betraktas som investerings- och företagarland. Tyvärr är många förslag i budgetpropositionen kontraproduktiva i tillväxthänseende. I årets regeringsförklaring fanns däremot tydligare ansatser mot en mer tillväxtorienterad politik. utgår från att den socialdemokratiska regeringen mycket snart förelägger konkreta förslag i sådan riktning. Socialdemokraterna har dock en historia av luftiga löften om tillväxtfrämjande åtgärder som inte har infriats. Efter folkomröstningen är det nu mycket bråttom att gå från ord till handling. Motsatsen får på lite sikt förödande konsekvenser. Utan tillväxt finns det bara nedskärningar att fördela. Bristerna i de offentligt finansierade välfärdssystemen tycks nu även ha kommit ikapp den socialdemokratiska valrörelseretoriken. De offentliga kassakistorna gapar tomma, som vårdköerna växer och bristerna i psykiatrin uppenbarats för alla. Socialdemokraternas chans är att bryta med de tillväxtskeptiska stödpartierna och stödja den tillväxtinriktning som och andra borgerliga partier tillsammans med , och de flesta ekonomer länge förespråkat. 1.2 Socialdemokraterna har tappat greppet Socialdemokraterna har haft regeringsmakten . kan man konstatera att välfärden på många områden har försämrats. Sjukskrivningar och förtidspensioner har ökat dramatiskt, som antalet vårdplatser minskat med och rehabiliteringen på många håll slutat fungera. Men Socialdemokraternas handlingsförlamning är påtaglig, och de tvingas därför att räkna med en kostnadsökning för ohälsan. Kostnaderna i mänskligt lidande är omätbara. Vårdköerna är långa och äldreomsorgen ropar efter resurser. Men trots skattehöjningar väntas underskotten i kommunsektorn öka. Svenska låginkomsttagare tillhör fortfarande de hårdast beskattade i världen bland låginkomsttagare. Svenska industriarbetares och barnfamiljers köpkraft är bland de lägsta i industrivärlden. Men det socialdemokratiska systemet möjliggör inte någon ljusning, eftersom tillväxtåtgärderna uteblir. Företag och kapital flyr landet medan statsministern ser på och gratulerar. Det svenska näringslivet övertas successivt av utländska ägare som svenskarnas direktägande minskar. Den tragiska bakgrunden är att svenskt ägande straffbeskattas. Trots det väljer Socialdemokraterna att behålla både dubbelbeskattningen och förmögenhetsskatten. Därtill har arbetsgivarnas sjuklöneansvar förlängts , en åtgärd som ytterligare försämrar ett redan dåligt företagarklimat och slår hårt mot svaga grupper på arbetsmarknaden. En konfiskatorisk arvs- och gåvobeskattning gör det hart när omöjligt för nästa generation att ta över framgångsrika familjeföretag. Men Socialdemokraterna tycks inte ha några planer på förändring. Ideologiska skygglappar har kraftigt försämrat förmågan att se och åtgärda den förödande utvecklingen på detta område. Valfrihet och dynamik bromsas och motarbetas. Det kommunala självstyret urholkas. Bostadsbyggandet är rekordlågt och vägnätet kraftigt eftersatt. Den svenska visar allt sämre resultat. Andelen underkända elever har ökat och uppgår till . Antalet poliser har minskat . Människor känner sig otrygga på gator och torg och butiksägare blir alltmer uppgivna. Socialdemokraterna lovade stort i valrörelsen , men eftersom de struntat i tillväxtpolitiken tvingas de dra tillbaka även de satsningar som varit inräknade i statsbudgeten. Det gäller t.ex. höjningen av taket i sjuk- och föräldraförsäkringen. Socialdemokraterna framhåller att statens utgiftstak ska hållas. Men de klarar inte av det med mindre än att de byter redovisningsprinciper, flyttar utgifter fram och tillbaka mellan åren och gör oegentliga s.k. tekniska justeringar av taket. Budgettrixande i stället för tillväxtpolitik har blivit högsta mode i . har inte under den socialdemokratiska regeringsperioden, trots goda år, tagit igen något av vad vi förlorat gentemot omvärlden. kommer i stället enligt både Socialdemokraternas egna och prognoser fortsätta att halka efter andra länder . Socialdemokraterna gör sitt bästa för att bortförklara alla självförvållade problem med svagheter i omvärldens ekonomier. vill i första hand koncentrera uppmärksamheten på de inhemska strukturproblem som regering och riksdag kan göra något åt. Det är i huvudsak dessa problem som lett till att sjunkit allt djupare ner i tillväxt- och välståndsligor. 1.3 Det går att vända utvecklingen! En fortsättning med Socialdemokraterna vid rodret innebär att framtiden ter sig onödigt dyster. har potential för ökad tillväxt. Problemet är att den inte tas tillvara. är inte en gång för alla dömt att utvecklas sämre än omvärlden och att förbli fattigaste land. Därför inriktas ekonomiska politik på att stärka den svenska tillväxtkraften så att inte minst resurserna för de viktiga gemensamma välfärdstjänsterna kan tryggas. Goda exempel finns på att det i länder som liknar går att byta inriktning till en annan och framgångsrik politik. och har visat att inget land är dömt att fortsätta en ekonomisk kräftgång. har också visat att det är möjligt att höja den potentiella tillväxten och klättra uppåt i välfärdsligan. 1.4 Välfärd genom förnyelse och tillväxt I denna motion lägger fram riktlinjer för den ekonomiska politiken. budgetförslag och inriktningen sammanfattas också i motionen. Syftet med ekonomiska politik är att skapa en bättre välfärdsutveckling, en utveckling som bryter 30-åriga period av eftersläpning och bristande växtkraft. Detta åstadkoms genom strukturella reformer och strategiska skattesänkningar på arbete, sparande och företagande. Men det krävs också en större satsning på forskning, på en kvalitetsinriktad skola och på gymnasie- och högskoleutbildning. Vi vill lägga grunden för en politik som ger förutsättningar för en uthållig ekonomisk tillväxt på åtminstone . Detta är nödvändigt om vi skall klara utmaningarna med en åldrande befolkning i en globaliserad ekonomi. Det måste vara mödan värt att starta och driva företag. Det måste vara lönt att arbeta mer. Det måste löna sig bättre med utbildning. Det handlar också om att öka människors möjligheter att påverka och känna trygghet i sin vardag: Att få tiden att räcka till också för barnen, att kunna leva på sin lön och slippa bidragsberoende, att kunna påverka sin arbetssituation, att känna att man behövs, att sjukvården fungerar när man behöver den, att man får det självklara förtroendet och rätten att välja barnomsorg, skola eller äldreomsorg efter egna önskemål. skall bli ekonomiskt starkare, men också ett mycket tryggare och bättre land att leva i. Ett möjligheternas land för alla. Inriktningen för vår ekonomiska politik är därför också att kraftsamla på de områden vi anser måste prioriteras högre: bättre vård, skola och omsorg, ökad valfrihet och köpkraft för barnfamiljerna, ökat ekonomiskt utrymme för enskilda, familjer och pensionärer genom sänkt inkomstskatt. Krafttag måste tas för att råda bot på den skenande sjukfrånvaron och det ökande antalet förtidspensioneringar. Det bör ske genom en ny och samordnad rehabliteringsförsäkring som redan från början sätter individen i centrum. Företagsklimatet måste förbättras kraftigt, liksom infrastrukturen och bostadspolitiken. Konkurrensen måste stärkas. Polisen och det övriga rättsväsendet måste ges avsevärt bättre möjligheter att bekämpa brottsligheten. 1.5 Riktlinjer för den ekonomiska politiken Det överordnade målet för den ekonomiska politiken är att ge människorna en till alla delar god livsmiljö (se avsnitt 6.1.1). Därför måste den ekonomiska politiken främja en uthållig tillväxt av den totala nationalförmögenheten. Endast så kan ett gott förvaltarskap förverkligas och verklig välfärd utvecklas. Inom ramen för detta synsätt är vår inriktning för den ekonomiska politiken att lägga grunden för att höja den långsiktigt hållbara tillväxten till åtminstone och därmed skapa ett ökat välstånd för alla. För att möjliggöra detta tillväxtmål krävs en politik som slår vakt om statsfinansiell stabilitet genom lägre utgifter, lägre skattetryck, sänkt skuldkvot och minskad statsskuld, därigenom minskar den svenska ekonomins sårbarhet, skapar bättre villkor för arbete och företagande genom konkurrenskraftiga skattenivåer, ett bättre utbildningssystem, en reformerad lönebildning samt krafttag mot ohälsa och sjukskrivninga, därmed kan den faktiska sysselsättningen öka kraftigt, skapar goda förutsättningar för att alla skall kunna växa och förverkliga sina ambitioner och på så sätt minska de regionala och sociala obalanserna, ökar valfriheten och säkrar både mäns och kvinnors kontroll över den egna tillvaron, förbättrar den inhemska konkurrensen, bland annat i offentlig tjänsteproduktion, bygg- och livsmedelssektor. inriktning för den ekonomiska politiken och för budgetpolitiken framgår i kapitel 6. anger sex politik- och budgetområden som är prioriterade i den ekonomiska politiken. På samtliga dessa områden behövs reformer i ordets verkliga mening. Det gäller politiken för att skapa långsiktigt goda tillväxtförutsättningar genom ett bättre investerings- och företagarklimat med en fungerande infrastruktur och bostadsbyggande, det gäller skattepolitiken för låg- och medelinkomsttagare, valfriheten för barnfamiljer, pensionärernas ekonomiska situation, vården, omsorgen och skolan samt ett återupprättat rättssamhälle. Bland satsningarna på en bättre vård och omsorg är en kraftigt förbättrad rehabiliteringsförsäkring och andra åtgärder mot ohälsoutvecklingen av central betydelse. Den socialdemokratiska regeringens politik på dessa områden är utpräglat bristfällig eller direkt felaktig. I kapitel 8 presenteras politik på dessa politikområden i sammandrag. Samtliga förslag är fullt ut finansierade genom omprioriteringar inom statsbudgeten, såväl på utgifts- som på inkomstsidan. Samtliga förslag med budgetpåverkan framgår av kapitel 10 och 11. Ett flertal viktiga reformer låter sig inte tydliggöras genom ändrade budgetramar. Regelförenkling kostar t.ex. inte särskilt mycket, men har en väsentlig betydelse för företagsklimatet. I sammanhanget små satsningar på förstärkt konkurrens via ett stärkt och skärpt lagstiftning är också exempel på viktiga reformer som inte bäst beskrivs i budgettabeller. Tabell 1.1 Sammanfattning av budgetpolitik Kassamässiga förändringar för statsbudgeten samt offentlig sektor i förhållande till regeringens förslag i budgetpropositionen Minskade utgifter, netto Kassamässiga skatteförändringar, netto 1) -14,4 -23,5 -30,8 -31,5 -41,8 -49,8 Övriga inkomstförändringar/regleringar Förändring i statens finansiella sparande Lånebehov (förändring) = statsskuldförändring 2 -30,2 -60,2 -60,1 -30,2 -60,2 -60,1 De totala skattesänkningarna uppgår till 31,5, 41,8 resp. 49,8 mdr kr åren 20042006. Av sista raden framgår att lånebehovet minskar, dvs statsskulden blir motsvarande belopp lägre än i regeringens alternativ där statsskulden ökar hela treårsperioden. Se tabell 11.4. Tabell 1.2 Nyckeltal från budgetförslag för 20042006 Miljarder kronor där inte annat anges Skattesänkningar (netto) Utgiftsminskningar och övriga budgetförstärkningar (netto) Förändring i finansiellt sparande Skillnad mot Socialdemokraternas förslag Skillnad mot Socialdemokraternas förslag -3,3 Skillnad mot Socialdemokraternas förslag -30,2 -60,2 -60,1 Statsskuld i Socialdemokraternas förslag 1.1 Nej till euron ökar kraven på tillväxtreformer 1 1.2 Socialdemokraterna har tappat greppet 2 1.3 Det går att vända utvecklingen! 1.4 Välfärd genom förnyelse och tillväxt 3 1.5 Riktlinjer för den ekonomiska politiken 4 1.6 Prioriterade budgetområden 4 2 Förslag till riksdagsbeslut 10 3 Åtta förlorade år 11 3.1 Åtta förlorade år för sjukvården 11 3.2 Åtta förlorade år för skolan 13 3.3 Åtta förlorade år för tillväxtpolitiken 15 3.4 Åtta förlorade år för barnomsorgen 16 3.5 Åtta förlorade år för företagandet 17 3.6 Åtta förlorade år för rättstryggheten 18 3.7 Åtta förlorade år för arbetslösheten och sjukfrånvaron 19 4.1 Socialdemokraterna når inget av fem uppsatta mål 20 4.1.1 Målet för finansiellt sparande kräver budgetförstärkningar för att uppnås 21 4.1.2 Sysselsättningsmålet uppnås inte ens 22 4.1.3 Arbetslösheten ökar ; målet om högst 4 procents arbetslöshet uppnås inte 23 4.1.4 Målet om halverad ohälsa nås inte utan kraftfulla åtgärder 24 4.1.5 Målet om halverat antal socialbidragstagare nås inte 25 4.2 Tillväxtpolitik var god dröj 26 4.2.1 För 20:e gången uteblir tillväxtåtgärderna 27 4.3 Tillväxtpolitiken dömd att misslyckas med socialdemokratisk regering 29 4.4 Eftersläpningen relativt omvärlden fortsätter 31 4.5 Många tecken på sönderkörda statsfinanser 33 4.5.1 Socialdemokraterna lånar till sina utgifter 33 4.5.2 Underskott i finansiellt sparande på 34 4.5.3 Kostnaderna för ohälsan fortsätter att öka med per dag 34 4.5.4 Nya ofinansierade utgifter på under utgiftstaket 35 4.5.5 Även för är budgeteringsmarginalen rekordlåg 35 4.6 Socialdemokraterna förmår inte hantera internationaliseringen av ekonomin 35 4.7 Fortsatt högt skattetryck drabbar 36 4.7.1 Fastighetsskatten ökar, fler kommer att tvingas flytta 37 4.8 Lönebildningen och arbetsmarknaden lämnas åt sitt öde 37 4.9 Kostnaderna för arbetslösheten består kostnaderna för sjukfrånvaron skenar 40 4.10 Fortsatt förmynderi och sned fördelningspolitik 42 4.11 Bristerna i välfärden består eller förvärras 43 4.12 Efterlyses: En marknad för vita hushållstjänster 44 5 Den ekonomiska utvecklingen 44 5.1 Den globala konjunkturutvecklingen 44 5.1.1 Presidentval på väg i 45 5.1.5 Ljusning i 47 5.2 Den svenska konjunkturutvecklingen 47 5.2.1 måste ta ansvar för sin egen ekonomi 48 5.2.2 Sysselsättningen, kronan och konkurrenskraften 49 5.2.3 och inflationen 49 5.2.4 Ljuspunkter i industrin 49 6.1 Grundläggande utgångspunkter 50 6.1.1 En social och ekologisk marknadsekonomi ger långsiktiga tillväxtförutsättningar 50 6.1.2 Företagarklimat för välstånd och nya jobb 51 6.1.3 Höjd utbildningsnivå avgörande för långsiktig tillväxt 52 6.1.4 Ökad sysselsättning tryggar välfärden 54 6.1.5 Bryt bidragsberoendet individer och familjer måste få bestämma mer själva 55 6.1.6 En minskad statsskuld ger frihet åt kommande generationer 56 6.1.7 En bättre fördelningspolitik skapar möjligheter för fler 57 6.2 Den ekonomiska politikens inriktning 58 6.2.1 Övergripande mål för den ekonomiska politiken: 3 procents tillväxt 59 6.2.3 Bättre villkor för arbete och företagande 61 6.2.4 Reformerad lönebildning och arbetsmarknad 67 6.2.5 Ökad konkurrens 69 6.2.6 Sjukskrivningar och förtidspensioner måste minska 72 7 Budgetpolitikens inriktning 77 7.1.1 Socialdemokraternas överskottsmål resulterar i ökad statsskuld 79 7.1.2 Nuvarande överskottsmål behöver kompletteras 81 7.2.1 statsfinanser och långsiktig inkomst- och utgiftsstrategi 83 7.3 Statens lånebehov och statsskuld 83 8 Prioriterade områden 84 8.1 Tillväxtpolitik för nya jobb och ökad välfärd 84 8.1.1 Omläggning av egendoms- och kapitalbeskattningen 86 8.1.2 Upprustad infrastruktur 87 8.1.3 Ökat bostadsbyggande 88 8.1.4 Ingen grön skatteväxling 2004 89 8.2 En skattepolitik där alla får behålla mer av sin egen lön 92 8.2.1 Inkomstskattereform i fyra steg 92 8.2.2 Avskaffad fastighetsskatt 93 8.2.3 Förbättrat reseavdrag och halva priset på hushållstjänster 95 8.3 En reformerad familjepolitik för valfrihet och rättvisa 98 8.3.1 Valfrihet och rättvisa inom barnomsorgen 98 8.4 Bättre pensioner 101 8.5 Vården, omsorgen och utbildningsväsendet 103 8.6 Ett återupprättat rättsväsende 105 9.1 Tillskott på 107 9.1.1 Regleringar enligt finansieringsprincipen 107 9.2 Inriktningen på 107 10 Statens inkomster 108 10.1 Sänkta skatter 20042006 108 10.1.1 Motiv för försäljning av statliga aktier 108 10.2 Skattepolitikens inriktning på 112 11 Statens utgifter och utgiftstak 115 11.1 Fördelning av utgifter på utgiftsområden 20042006 115 11.2 Genomgång av utgiftsområden för 20042006 117 11.3 Statens utgifter 152 11.4 Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten 153 11.6 Utgiftstak och budgeteringsmarginal 155 11.7 Utgiftstak för offentlig sektor 155 11.8 Förändring av nettoutlåning 155 2 Förslag till riksdagsbeslut godkänner de grundläggande utgångspunkter för den ekonomiska politiken som förordar (avsnitt 6.1). fastställer utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten till , och (avsnitt 11.1 och 11.6). godkänner de förslag till inriktning av den ekonomiska politiken som förordar (avsnitt 6.2 och 6.2.26.2.6). godkänner beräkningen av de offentliga utgifterna , 2005 och 2006 (avsnitt 11.7). beslutar om fördelning av utgifter på utgiftsområden i enlighet med vad föreslår (avsnitt 11 tabell 11.1). godkänner beräkningen av förändrade nettoutlåning och 2006 (avsnitt 11.8). godkänner beräkningen av utgifter på utgiftsområden och 2006 (avsnitt 11 tabell 11.1). godkänner det övergripande mål för den ekonomiska politiken som förordar (avsnitt 6.2.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skattekvoten och utgiftstakens andel av BNP (avsnitt 10 och 11). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skuldkvotens andel av BNP (avsnitt 6.1.6). godkänner de prioriterade budgetområden för budgetpolitiken som föreslår (avsnitt 8.18.6). begär att regeringen lägger fram förslag till ett kompletterande balansmål för statens finansiella sparande över en konjunkturcykel i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 7.1.2). begär att regeringen lägger fram förslag till en långsiktig inkomst- och utgiftsstrategi i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 7.2.1). 3 Åtta förlorade år Trots draghjälp från en god internationell konjunktur under större delen av de två mandatperioderna 1994 till 2002 är resultatet för den socialdemokratiska regeringen uselt på viktiga välfärdsområden. Utvecklingen har trots goda yttre omständigheter gått åt fel håll för sjukvården, skolan, tillväxtpolitiken, barnomsorgen, företagandet, rättsväsendet samt för den totala arbetslösheten och sjukfrånvaron. Kalla fakta talar sitt tydliga språk. I det följande redovisas kortfattat utvecklingen för perioden 19942002, dvs , på de nämnda områdena som det finns definitiv statistik för. I några fall har även prognoserna för tagits med. Inget tyder på att utvecklingen skulle vara så mycket bättre att de förlorade åtta åren tagits igen. 3.1 Åtta förlorade år för sjukvården Antalet vårdplatser i har minskat med 17 612 . Det motsvarar en minskning med . Se diagram 3.1. På är det naturligt att det till följd av nya behandlingsmetoder och bättre läkemedel inte behövs lika många vårdplatser som . Men den mycket kraftiga minskningen av antalet vårdplatser kan inte tillnärmelsevis anses uppvägas av sådana faktorer. En minskning av antalet vårdplatser innebär, allt annat lika, att den totala produktiviteten måste öka för att samma standard ska behållas. Det är inte troligt att produktivitetsutvecklingen har varit fullt så positiv . Det är heller inte troligt att antalet patienter har minskat i denna takt. Snarare kan resultatet av platsneddragningarna avläsas i de vårdköer som finns runt hela landet. Antalet landstingsanställda, undersköterskor och vårdbiträden m.fl., har minskat med totalt 19 600 . Den minskningen uppvägs inte på något sätt av att antalet läkare och sjuksköterskor ökat marginellt . Särskilt inte med tanke på att den ökade sjukfrånvaron motsvarade ett bortfall av 570 läkare, 3 370 årsarbetare sjuksköterskor och 2 500 undersköterskor.1 Diagram 3.1 Antal vårdplatser i 19942002 Källa: Statistisk årsbok 2002 och Minskningen av det totala antalet vårdplatser avspeglar sig också inom den landstingsdrivna psykiatrin. Där är minskningen dessvärre ännu större. Antalet platser har halverats från 9 797 till 4 850, en minskning . Se diagram 3.2. Diagram 3.2 Antal vårdplatser inom landstingsdriven psykiatri 19942002 Anm.: Psykiatrireformen trädde i kraft Det kan även påpekas att antalet vårdplatser per 1 000 invånare är mycket lågt i vid en internationell jämförelse. har denna andel minskat från 3 platser till 2,5. , ett land som legat långt efter ekonomiskt sett, har mer än dubbelt så många platser 6,4 per 1 000 invånare. Enligt statistik är det bara och som har en lägre andel vårdplatser per 1 000 invånare. Diagram 3.3 Antal vårdplatser i korttidsvård per 1 000 invånare i 24 Källa: , Health at a Glance 3.2 Åtta förlorade år för skolan Mer än var fjärde elev i uppnår inte målen. Andelen underkända elever har ökat sedan det nya betygssystemet infördes, även om en marginell minskning kunnat noteras /02. Även i det tidigare betygssystemet försämrades resultaten . Diagram 3.4 Andel underkända elever Anm.: Statistiken avser elever som saknade ämnesbetyg eller slutbetyg /941996/97 och elever som ej nått målen av dem som fått eller skulle ha fått mål- eller kunskapsrelaterade betyg 1997/982001/02. Om man betraktar andelen elever som saknar ämnesbetyg eller slutbetyg i högst ett ämne, eller som (i det nya systemet) inte fått mål- eller kunskapsrelaterade slutbetyg i ett ämne, är utvecklingen entydigt negativ . Se diagram 3.5 nedan. Diagram 3.5 Andel elever som saknar slutbetyg i ett ämne Den svenska skolan är därtill en av de stökigaste i världen, enligt undersökningar. Den svenska skolan hamnar på 26:e plats bland de 30 . Vidare har antalet lärare per 100 elever minskat från 8,3 /94 till 7,9 /03. 3.3 Åtta förlorade år för tillväxtpolitiken Om hade hängt med i tillväxttakten för de mindre hade vår bruttonationalprodukt (BNP), dvs värdet av vår samlade produktion av varor och tjänster, varit ca högre. Hade hängt med tillväxttakten i , skulle vår BNP vara högre, dvs skatteintäkterna uppåt högre även med sänkta skattesatser. Om hängt med i tillväxt skulle vår BNP vara , eller , högre. Ett ytterligare tecken på Socialdemokraternas misslyckande när det gäller tillväxtpolitiken är att från en 15:e plats i välfärdsliga 1994, halkat ner till en 19:e plats enligt senast tillgängliga statistik. Statistiken för är fortfarande preliminär, men indikerar att även ligger någonstans på en 17:e plats. Trots de goda yttre förutsättningarna har den svenska tillväxten alltså med socialdemokratiskt styre endast nätt och jämnt hängt med den internationella. Om positionen i välfärdsligan förändrats något tycks det snarare vara till det sämre. Det är också värt att notera att det stora raset i välfärdsligan var det som följde släpphänta ekonomiska politik.2 Det största fallet var det som Socialdemokraterna lämnade över , då på föll från en 6:e till en 15:e plats i välfärdsligan, ett tapp på nio placeringar. Under den borgerliga regeringsperioden 19921994 bromsades det kraftiga fallet upp, och Sverige sjönk aldrig lägre än 15:e plats trots de dåliga yttre förutsättningarna. Den internationella konjunkturen har större delen av varit gynnsam för svensk ekonomi. Ändå har vi alltså inte tagit igen något av det vi tidigare förlorat. Diagram 3.6 eftersläpning i BNP-tillväxt Anm.: Upprevideringen av de svenska nationalräkenskaperna till 2001 är beaktad i ovanstående beräkningar Källa: och egna beräkningar 3.4 Åtta förlorade år för barnomsorgen Barngrupperna på dagis har ökat med i genomsnitt två barn per grupp, från 1993/94 till 2002. Det motsvarar en ökning . Men så många som vart fjärde barn finns nu i en grupp med 20 barn eller fler. Sedan maxtaxan införts har trycket på förskolan ökat ytterligare, vilket på många håll lett till än större grupper.