mot · GR02Fi239 · 2003-10-07 00:00:00 — Under den senaste mandatperioden har bl.a. föräldraförsäkringen förlängts, arbetslöshetsersättningen höjts, reglerna i arbetsskadeförsäkringen luckrats upp, barnbidraget höjts, subventionerna av tandvård förbättrats och studiemedlen höjts. har summerat regeringens ofinansierade reformer (se tabell 6.3). Enligt institutet summerar de ofinansierade reformerna till . Bara under förra mandatperioden uppgick de ofinansierade åtgärderna till . Regeringen genomförde ofinansierade skattesänkningar som motsvarar . Statliga utgifts- och skattereformer Vård, skola, omsorg och sjukpenning -0,9 -0,6 -0,1 -3,3 -1,9 -0,9 Forskning tyder på att i och i andra länder ofta underskattar kostnadsökningarna av reformer och överskattar de effekter regeringen önskar uppnå med de åtgärder som vidtas. Efter en period av omfattande reformer ökar således risken för att utgifterna stiger snabbare än beräknat. Ett exempel är den tandvårdsreform regeringen genomförde 2002. Kostnaderna för tandvårdsförmåner har ökat från 2002 till 2003. Regeringen räknade, så sent som i budgetpropositionen , med att tandvården skulle kosta . Regeringen har alltså underskattat kostnaderna . Trots den oväntade kostnadsökningen antar regeringen att utgiftsökningen nu skall avstanna och t.o.m. minska 20052006. Detta kan vara en riktig bedömning, men regeringen presenterar inte tillräckligt underlag för att det skall vara möjligt att avgöra om så är fallet. kommer förmodligen nästa kostnadsexplosion inom socialförsäkringssystemet i arbetsskadeförsäkringen. Beviskraven vid prövning av arbetsskada ändrades . Förändringen har särskilt stor effekt på svårbedömda skador, bl.a. belastningsskador. De nya bevisreglerna väntas på , konstaterar regeringen, medföra att antalet nybeviljade egenlivräntor kommer att öka mycket kraftigt (prop. 2003/04:1 U10, s. 55). Om denna kostnadsökning får genomslag återstår att se, men det föreligger en påtaglig risk för att utgifterna för arbetsskadeförsäkringen stiger snabbare än väntat. som regeringen haft en tendens att underskatta kostnaderna för reformer så har den också haft en benägenhet att överdriva de önskvärda effekterna av de åtgärder som vidtas. Regeringen genomförde vissa marginella justeringar i sjukpenningen i vårpropositionen. Det går inte, vilket framgår av målutvärdering, att påvisa att dessa åtgärder är tillräckliga för att regeringens mål om en halvering av sjukskrivningarna skall nås (prop. 2003/04:1 U10, bil). Utgifterna fortsätter att öka snabbare än beräknat. Regeringen räknade i budgetpropositionen med att sjukpenningen och sjukersättningen skulle kosta . är utgiftsprognosen reviderad till . och början av 2003 har ökningen av frånvaron avtagit för sjukskrivningar med en kortare löptid, men fortsatt stiga för längre sjukskrivningsperioder. Regeringen räknar med en snabb ökning av kostnaderna för sjukersättningarna. Utgifterna för förtidspensioner och rehabilitering väntas bara öka . De samlade utgifterna för sjukpenning och sjukersättning kommer, om regeringens prognoser visar sig hålla, öka . Att regeringen underskattat utgiftsutvecklingen, som framgår av diagram 6.1 ovan, har bidragit till att det finansiella sparandet kraftigt överskattats . Det har skett en försämring av konjunkturen, men försämringen av det finansiella sparandet är avsevärt större än vad tillväxtförsvagningen motiverar (se diagram 6.2 nedan). Regeringen räknade i den ekonomiska vårpropositionen 2000 med att det finansiella sparandet 2003 skulle komma att uppgå till av BNP; i den budgetproposition som presenterats är bedömningen att det finansiella sparandet kommer att uppgå till av BNP. Regeringens prognoser för det finansiella sparandet i offentlig sektor Ytterligare ett skäl att känna oro för de offentliga finanserna är att regeringen och dess parlamentariska underlag har aviserat en kraftig expansion av de offentliga utgifterna. I budgetpropositionen klargörs att 121-punktsöverenskommelsen mellan Socialdemokraterna, skall genomföras (prop. 2003/04:1, s. 19). I vårpropositionen var formuleringarna om genomförandet villkorat på utvecklingen av de offentliga finanserna, medan det i budgetpropositionen slås fast att det finansiella utrymmet som krävs för genomförandet säkerställs genom den ekonomiska politiken och genom en fortlöpande prövning av befintliga åtaganden och skatteregler (ibid). 121-punktersöverenskommelsen innebär bl.a. att taket i sjukförsäkringen höjs, föräldraförsäkringen förlängs, att garantidagarna höjs, att barnbidraget förbättras, att flerbarnstillägg förbättras, att 6 000 förskollärare tillförs, att högkostnadsskyddet i tandvården vidgas till att omfatta alla, att fria läkemedel införs för barn och att biståndet höjs. Som framgår av tabell 6.4 motsvarar 121-punktersöverenskommelsen en försvagning, även med försiktiga antaganden om effekterna på de offentliga utgifterna, av budgeten med ca 19 miljarder och 2006. Vissa delar av regeringens och stödpartiernas 121-punktsöverenskommelse Förlängd föräldraförsäkring 2 mån1 Höjt tak i föräldra- och sjukförsäkringen Flerbarnstillägg från barn 2 Höjd kompensation i BTP 4 Fria läkemedel för barn Ökade statsbidrag till kommuner 20 miljarder till vården före 20067 Högkostnadsskydd i tandvården för åldrarna Friår införs 1 jan 20059 Biståndet ökas till av BNI10 Sänkt byggmoms för student- och äldreboende Fri entré på statliga museerna Permanent stöd för små och medelstora lägenheter Ökad kollektivtrafik i glesbygd12 Stöd till idrotten från Källa: samt egna beräkningar 1Kostnaden reduceras genom att kommunalskatteintäkterna föranleder minskade statsbidrag. 2Kompensation för ökade kommunalskatt reducerar kostnaden . 3Baserat på antagande att barnbidraget höjs med . 4Förbättrade BTP från av bostadskostnaden samt höjt hyrestak . 5Baserat på att taket i underhållsstödet höjs med från . 6Baserat på CSN:s undersökning som visar att av de stödberättigade har barn , samt ett antagande om ett barntillägg på . 7Baserat på att U 9 tillförts 7 miljarder, U 25 2,5 miljarder för att korta vårdköerna samt att tillförts i sysselsättningsstöd för 20032004. 8Baserat på en årslön, inkl. soc.avg., på 280 000. 9Baserat på antagandet att medelvärdet för de 12 kommuner som bedriver försöksverksamhet är representativt för samtliga kommuner. 10Baserat på skillnaden mellan anslagen och anslag motsvarande av BNI. 11Stockholmsberedningen har beräknat att investeringarna uppgår till ca 0,80,. Kostnader för kollektivtrafik och parkeringsplatser tillkommer. 12Baserat på en 10-procentig ökning av kollektivtrafiken som totalt kostar . 13Baserat på att en nerdragning på 6 miljarder, skall ses som huvudalternativ i Försvarsberedningen, och en infasning sker beslutet omfattar. I budgetpropositionen anges att budgeteringsmarginalen, dvs. skillnaden mellan utgifterna på de olika utgiftsområdena och utgiftstaket, uppgår till 13,8 respektive . Genomförs 121-punktersöverenskommelsen betyder det att mer än hela budgeteringsmarginalen tas i anspråk, vilket skulle innebära att säkerhetsmarginalerna inte bara blir obefintliga utan negativa. Om hela budgeteringsmarginalen tas i anspråk måste ytterligare i varaktig finansiering säkerställas. Eftersom ett utnyttjande av budgetmarginalen påverkar det finansiella sparandet skulle ett fullföljande av programmet försämra formerna påtagligt. Det finns således en risk att underskotten i det finansiella sparandet både i staten och i kommunerna blir större än regeringen antagit till följd av att utgifterna utvecklas på ett mindre förmånligt sätt. Regeringen står då inför valet att agera politiskt ansvarslöst genom att svika de löften som köpte riksdagsmajoriteten 2002 eller att agera ekonomiskt ansvarslöst genom att fullfölja programmet. Skulle regeringen välja det första alternativet, att avstå från att svika sina vallöften och genomföra det program som aviserats tillsammans med och , är risken stor för att utgifterna exploderar . Målen för ekonomiska politik är att öka den långsiktiga tillväxten och levnadsstandarden, att garantera en god trygghet för alla medborgare och att upprätthålla ekonomisk stabilitet. En förutsättning för att dessa grundläggande mål skall kunna nås är att finanspolitiken bedrivs på ett sätt som säkerställer den långsiktiga uthålligheten i statsfinanserna. mål är att höja den långsiktigt uthålliga tillväxten i från dagens nivå på . Vårt mål är ambitiöst men inte orealistiskt. Det är viktigt att slå fast vad ekonomisk tillväxt är. Ofta blir tillväxt ett positivt värdeord som kan omfatta det mesta. Då förlorar begreppet sin betydelse. Vi vill bevara den etablerade betydelsen hos uttrycket tillväxt. Det betyder att allt som är bra inte är tillväxt, och det betyder också att tillväxt inte är allt som är bra. Tillväxt är skapande av nya resurser. Tillväxt handlar om att människor genom egna insatser och i samspel med andra, använder sina förmågor, sin kunskap och sitt kapital för att bättre tillfredställa mänskliga behov. Tillväxt och mänsklig växt är två sidor av samma mynt om människor växer, skapas också ekonomisk tillväxt. Tillväxt löser inte alla problem, men tillväxt är en förutsättning för att vi skall kunna möta framtidens utmaningar. En politik för tillväxt måste kombineras med en politik för rättssäkerhet, trygghet, jämställdhet, integration, god miljö och social sammanhållning, men i ett samhälle där fördelning av resurser blir viktigare än skapande av nya resurser kommer till slut inget finnas att fördela. I ett samhälle där ekonomin inte växer betyder den enes vinst alltid den andres förlust. I ett samhälle där ekonomin växer kan alla få det bättre. Moderat politik för tillväxt bygger på vetskapen att den fria marknadsekonomin är överlägsen alla kända samhällssystem när det gäller att generera välstånd. Marknadsekonomin vilar på att fria människor samverkar och träffar avtal om byte av varor och tjänster. Priser bestäms genom sådana fria avtal. Genom prisrelationer på olika varor och tjänster får hushåll och företag information om hur de mest effektivt skall använda sina resurser och tillgångar. Med ett decentraliserat beslutsfattande, som koordineras genom att prismekanismen tillåts fungera, kan samhället som helhet använda all den information som olika individer besitter. Genom prismekanismen och marknadsekonomins institutioner koordineras människors spontana samarbete på ett sätt som gör att egennyttan oftast uppmuntrar beteenden som också på bästa sätt gynnar det gemensamma bästa. Men för att marknadsekonomin skall fungera krävs också att den styrs av vissa institutioner. Det är nödvändigt att rådigheten över olika nyttigheter regleras genom att rättssystemet definierar och upprätthåller äganderätter. Genom väl definierade äganderätter underlättas individers och företags samarbete. Genom väl definierade äganderätter vinner den enskilde frukten av sitt arbete, sitt sparande och sina investeringar. En marknadsekonomi är inte en oreglerad ekonomi, utan en ekonomi där lagregler och rättssystemet är utformade så att den enskildes rättigheter och skyldigheter blir tydliga och där produktiva beteenden belönas. Genom klara rättsregler minskar kostnaderna för att nå affärsuppgörelser, att upprätthålla kontrakt och lösa tvister. I en väl fungerande marknadsekonomi råder fri konkurrens, men institutionerna ger också låga kostnader för företag och individer att samarbeta och bygga långsiktiga, trygga och sunda affärsrelationer. På så vis kombineras politiken för tillväxt med ideologi. En politik för ökad personlig frihet är också en politik som leder till ökad tillväxt. En moderat strategi för tillväxt går ut på att det alltid skall löna sig bättre att arbeta än att leva på bidrag, att det skall gå att leva på sin lön, att det skall löna sig att utbilda sig och att företagsklimatet skall vara det bästa tänkbara. En förutsättning för detta är också att medborgarna är trygga. Osäkerhet och otrygghet ger lägre välbefinnande och skapar ett dåligt tillväxtklimat. anser att den offentliga sektorns skuldsättning måste reduceras. Skatterna bör sänkas. Kvaliteten och valfriheten inom utbildningssystemet och hälso- och sjukvården skall förbättras och en god rättstrygghet säkerställas. Av dessa politiska ställningstaganden följer att en mycket stram utgiftspolitik är nödvändig. budgetpolitik utgår från följande prioriteringar. Den offentliga skuldsättningen måste sänkas. Dagens höga skuldsättning inom den offentliga sektorn utgör ett problem. Säkerhetsmarginalerna är inte tillräckliga. Räntebetalningarna driver upp skattetrycket och tränger undan viktiga utgifter. Den åldrande befolkningen ställer de offentliga finanserna inför betydande utmaningar på . Skatterna måste sänkas. Långsiktigt bör skatterna sänkas åtminstone till samma nivå som i andra jämförbara industriländer. Ordningen bör vara att de skatter som är mest skadliga för tillväxten sänks först. Därför är förbättrat grundavdrag, höjd brytpunkt och avskaffad värnskatt prioriterade inkomstskattesänkningar. Därför är sänkt förmögenhets-, arvs-, gåvo- och dubbelbeskattning prioriterad tillsammans med mer förmånliga regler för en- och fåmansföretagare. vill också successivt avskaffa fastighetsskatten och införa ett särskilt barnavdrag. Transfereringssystemen måste stramas upp. Utgiftsutvecklingen i socialförsäkringssystemen riskerar att underminera både välfärden och de offentliga finanserna. Alltför generösa ersättningar i sjuk-, arbetslöshets- och föräldraförsäkringarna försvagar, i kombination med höga skatter, motiven till att arbeta och utbilda sig. Stramare bidragssystem ökar arbetsutbudet, förbättrar ekonomins funktionssätt och minskar den långsiktiga arbetslösheten. Resurser måste tillföras vård, skola och rättstrygghet. En kvalitetsrevolution i välfärden behövs. Valfriheten bör vidgas. Föräldrar, elever, lärare, handikappade, läkare och sjuksköterskor skall bestämma hur vården, skolan och omsorgen skall produceras. Polisen, rättsväsendet och kriminalvården måste ha resurser att möta den utmaning den stigande och allt skarpare brottsligheten utgör. För oss moderater är skattesänkningar i grunden en fråga om människors frihet och rätt att bestämma över sina egna liv. Det är otillständigt att det finns människor som trots att de arbetar heltid också tvingas leva på bidrag på grund av att de betalar så mycket i skatt, att företagare tvingas i konkurs på grund av skattesystemet och att människor tvingas från gård och grund för att de inte har råd att betala boendeskatterna. Att kunna leva på sin lön Slopad värnskatt och höjd inkomstgräns för statsskatt Grundavdrag med 8 000, 10 000 och per barn Höjd egenavgift för a-kassa -2,2 -9,1 -9,5 Företagande och nya jobb Slopad dubbelbeskattning (vinster) Avskaffad arvs- och gåvoskatt -0,4 -0,4 Sänkta skatter på produktionsmedel i jordbruket Sänkt skatt på kärnkraft -1,3 -1,3 -1,3 -2,0 -2,0 -2,0 -0,6 -0,6 -0,6 -1,2 -1,2 -1,2 -2,5 är de höga skatterna ett av de viktigaste tillväxthindren i . Därför är det viktigt att först sänka de mest tillväxtskadliga skatterna. Den högre tillväxten gör det då lättare att, utan att äventyra sunda statsfinanser, genomföra ytterligare skattesänkningar. Det är främst följande faktorer i det svenska skattesystemet som leder till allvarliga negativa effekter på tillväxten: Marginaleffekterna, dvs. de samlade effekterna av skatter och avtrappning av inkomstprövade bidrag, är stora i låga inkomstlägen. Marginalskatten för höginkomsttagare är hög när hänsyn tas till samtliga skatter. Skattekilarna, dvs. skillnaden mellan vad en person eller företagare måste tjäna in för att betala en anställd ett visst belopp efter skatt. Vissa skatter, främst arvs-, gåvo- och förmögenhetsskatterna, dubbelbeskattningen av aktieutdelningar och fåmansbolagsreglerna har betydande negativa effekter på företagandet. politik för att sänka de mest tillväxtskadliga skatterna kan sammanfattas i följande punkter: Skatten på den först intjänade delen av inkomsten sänks för alla. Syftet med detta är dels att alla skall kunna leva på sin lön, dels att minska marginaleffekten för de lägsta inkomstgrupperna. Detta åstadkoms genom höjda grundavdrag. Brytpunkten för statlig inkomstskatt höjs och den s.k. värnskatten avskaffas. På så vis minskar marginalskatterna i de högre inkomstskikten, vilket också stimulerar arbetsutbudet och förbättrar avkastningen på utbildning. Beskattningen av hushållsnära tjänster sänks för att underlätta sysselsättningstillväxten och öka arbetskraftsutbudet. Arvs-, gåvo-, och förmögenhetsskatterna sänks för att avskaffas. Dubbelbeskattningen avskaffas stegvis. Genom dessa åtgärder underlättas generationsskiften i företag, investeringar stimuleras och diskrimineringen av svenskt ägande av svenska företag mildras. De diskriminerande 3:12-reglerna avskaffas. Därigenom ges mindre företag bättre villkor som är mer lika dem som gäller för större företag, och nyföretagandet stimuleras. Förutom dessa tillväxtbefrämjande skattesänkningar föreslår vi även några ytterligare skattesänkningar. Dessa gäller fastighetsskatten och bensinskatten. Fastighetsskatten sänks stegvis och en takregel införs. Bensinskatten drabbar hårdast dem som inte har något alternativ till att använda bilen, främst människor i glesbygd. Därför sänks bensinskatten med per liter . Vi föreslår att det allmänna grundavdraget höjs och att det högsta grundavdraget blir . Barnfamiljer är en hårt belastad grupp ur flera synvinklar. För att lätta på försörjningsbördan införs ett extra grundavdrag på per barn 2004 som sedan gradvis ökas . Värnskatten avskaffas och brytpunkten för statsskatten höjs successivt. 7.3.2 Förändrad företags- och kapitalbeskattning I förmögenhetsbeskattningen bör som ett första steg sambeskattningen slopas och fribeloppet höjas. Arvs- och gåvoskatten slopas stegvis. De diskriminerande fåmansbolagsreglerna tas bort. Skatten på aktieutdelningar (dubbelvinstbeskattningen) slopas års vinster. 7.3.3 Successivt avskaffad fastighetsskatt Beskattningen av fastigheter är principiellt fel ur flera synpunkter och strider framförallt mot den s.k. likviditetsprincipen att skatt skall tas ut först då faktisk inkomst uppstått. Dessutom är den orimlig och orättvis. Vidare är dagens konstruktion sådan att i stort sett hela den reala värdeökningen, dvs. värdeökning efter att inflationen borträknats, tas i skatt. Mot denna bakgrund anser vi moderater att fastighetsskatten skall avskaffas. Som de första stegen i en sådan avveckling föreslår vi att fastighetsskattesatsen för småhus, fritidshus och flerfamiljshus sänks 2004, med 2005 och 2006. Detta innebär att skattesatsen sänks från för småhus och fritidshus och från för flerfamiljshus. Vidare föreslår vi att schablonintäkten vid beskattningen av bostadsrättsföreningar avskaffas. För att eliminera verkningarna av de extrema och galopperande höjningarna av taxeringsvärdena som skett främst i tillväxtregioner och i attraktiva kustområden vill vi införa ett tak för fastighetsskatteuttaget. Taket i kombination med den begränsningsregel som finns gör att skattebelastningen minskas för alla de mest utsatta grupperna av fastighetsägare. Den s.k. dämpningsregeln blir med vårt förslag överflödig och bör inte införas. föreslår också skattesänkningar på flera andra områden. Genom avdragsrätt för hushållsnära tjänster, exempelvis reparationer på huset eller hjälp att hämta på dagis, skapas förutsättningar för människor med vanliga inkomster att kunna köpa dessa tjänster. Det höga svenska skattetrycket har skapat skattefusk särskilt i verksamheter där det finns gråa eller svarta alternativ. Tjänster riktade mot hushållen är ett exempel. För tjänster utförda i hemmet införs en skattereduktion på av arbetskostnaden på maximalt per hushåll. Hög bränslebeskattning medför att arbetsresor blir dyrare och att utrymmet för umgänge med familj och vänner krymper. Skatten på såväl bensin som diesel bör sänkas. Den skall inte vara högre i än i . Skatterna sänks med per liter med början . Enligt vår mening skall miljöskatter tas ut i produktionsledet medan energiskatter skall tas ut i konsumentledet. Då blir beskattningen konkurrensneutral mellan olika energiproducenter och mellan olika bränslen. I finns en skatt som bryter mot denna princip. Det är den extra energiskatt som tas ut på produktionskapaciteten i kärnkraftverk. bör den tas bort och sänkas. Beskattningen av diesel som används i jord- och skogsbruk sänks till samma nivå som i våra främsta konkurrentländer och skatterna på växtnäring och växtskydd slopas för att ge det svenska jordbruket rimliga konkurrensförutsättningar. När de skattefria införselkvantiteterna av öl, vin och sprit från andra EU-länder stiger är det viktigt att anpassa de svenska alkoholskatterna till omvärldens nivåer, inte minst för att den svenska bryggerinäringen skall kunna konkurrera på lika villkor med utländska producenter. Vidare är anpassningen viktig för att kunna bibehålla skattebaserna i och för att fortsatt kunna föra en kraftfull alkoholpolitik. anser att skatterna bör sänkas och att den offentliga sektorns skuldsättning måste reduceras. Skolan, vården och rättstryggheten är också prioriterade områden. Av dessa ställningstaganden följer att det är nödvändigt att föra en stram utgiftspolitik och att andra områden måste stå tillbaka. Sänkta skatter och starkare statsfinanser är viktigare än för generösa bidrag. Vård, skola och rättstrygghet är viktigare än för generösa bidrag. anser också att det är viktigt att satsa resurser på bättre infrastruktur och ett starkt försvar. Ett effektivt transportsystem är viktigt för att förbättra den långsiktiga tillväxten och ett starkt försvar är viktigt, inte minst när ett svenskt deltagande i internationella fredsinsatser ställer nya krav på försvarsmakten. Dessa satsningar måste emellertid anpassas och genomföras på ett sätt som är förenligt med de övergripande prioriteringarna för budgetpolitiken. Vårt förslag innebär att anslagen till dessa utgiftsområden blir högre 2006 än i budgetpropositionen. De samlade satsningarna har emellertid reducerats i förhållande till budgetmotionen (motion 2002/03:Fi231), . Vi moderater är övertygade om att de omfattande strukturreformer vi föreslår kommer att ge betydande effekter i termer av lägre långsiktig arbetslöshet, högre varaktig löneökningstakt, bättre produktivitetsutveckling och större arbetsutbud. Den valfrihetsrevolution vi föreslår inom vården, skolan och omsorgen bidrar sannolikt till en mer återhållen kostnadsutveckling i offentlig sektor. Vi har valt att inte tillgodoräkna oss dessa effekter i vår budgetpolitik, men det är tydligt att vår politik skulle leda till större skatteintäkter och lägre offentliga utgifter. För att stärka budgeten, sänka skatterna och genomföra satsningar på skola och rättstrygghet är det nödvändigt att genomföra omfattande budgetförstärkningar. Vi redovisar våra detaljförslag på olika utgiftsområden i nästkommande avsnitt, men i övergripande termer kan budgetförstärkningarna beskrivas så att bidragssystemen görs mindre generösa. Som framgår av tabell 7.2 ligger av besparingarna på sjuk-, föräldra- och arbetsskadeförsäkringarna, på arbetsmarknadspolitiken och på biståndet. Jämfört med budgetmotionen är den mest betydande förskjutningen att reduktionerna av statsbidragen till kommunerna har minskats kraftigt. har anslagsreduktionen minskat från 14 till ca . Sjuk-, föräldrapenning och förtidspension m.m. -17,6 -21,6 -24,9 -5,0 -5,0 -5,0 varav ökad kontroll och ändrade beteenden -3,8 -7,2 -9,9 varav överföring från trafikolyckor -4,3 -4,6 -4,8 -4,7 -8,3 -10,6 -1,3 -1,0 -0,9 -2,4 -6,3 -8,7 Statsbidrag till kommun och landsting -3,6 -4,2 -6,7 -3,1 -3,2 -4,1 -0,5 -1,0 -2,6 -3,8 -4,8 -5,8 Nya regler för offentlig upphandling -7,3 -12,9 -15,8 -0,5 -1,8 -1,8 -1,1 -2,3 -2,2 -1,8 -2,4 -2,2 -2,2 -2,6 -3,0 -0,7 -2,6 -5,3 -0,3 -0,4 -0,5 -0,7 -1,0 -37,0 -53,3 -68,7