ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02Bo290 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en ny lag om bostadsanvisning. Bostadsbristen är ett växande problem i alltfler regioner. I tillväxtområdena och på universitetsorterna ökar köerna till hyresrätter och priserna på villor och bostadsrätter rakar i höjden. Obalanserna på bostadsmarknaden har medfört att fastighetsägarnas ställning på bostadsmarknaden kraftigt stärkts de kan välja och vraka mellan de bostadssökande. Som alltid i sådana situationer är det de svagaste människorna som sätts på undantag. Det kan gälla dem som haft en hyresskuld eller som haft missbruksproblem. Men det behöver inte ens vara det. Om fastighetsägaren av någon anledning inte gillar invandrare, ungdomar eller barnfamiljer, så kan han eller hon efter eget gottfinnande neka dem hyreslägenhet i sitt bestånd. Det breder ut sig ett godtycke i bostadsmarknaden, där det gäller att vara rik, ha ett fläckfritt förflutet och ha goda kontakter för att kunna få en hyreslägenhet i det privata fastighetsbeståndet. Det är ett välkänt faktum att fastighetsägarnas krav på de bostadssökande successivt trappats upp i takt med att bostadsbristen ökat. Det konstaterades bl.a. av boendesociala beredningen (SOU 1999:48). Kommunerna har ett övergripande ansvar för en social bostadspolitik som ger alla människor rätt till en god bostad till ett rimligt pris. Likväl saknar kommunerna ordentliga instrument för att klara den uppgiften. En bostadsförmedling, som ju är en lösning för att komma åt godtycket på bostadsmarknaden, är i praktiken hänvisad till att förmedla endast de bostäder som förvaltas av allmännyttan. fanns en lag, lagen om bostadsanvisningsrätt, som gav kommunerna möjlighet att också anvisa bostäder i det privata beståndet till bostadssökande. I första hand byggde lagen på frivillighet: kommunen och fastighetsägarna skulle upprätta avtal om hur stor del av beståndet som skulle anvisas av kommunen. Men om avtal inte kunde träffas, fanns en möjlighet för kommunen att ansöka hos hyresnämnden om anvisning i den utsträckning det behövdes för att klara bostadsförsörjningen i kommunen. Denna lag avskaffades 1993 på förslag av den dåvarande borgerliga regeringen. var bostadsbristen inte så akut som den är , och det är först nu vi ser effekterna av kommunernas försvagade möjligheter att leva upp till de bostadssociala åtagandena. bostadsanvisning i det privata beståndet är för övrigt inte ovanligt i andra länder med liknande problem. I t ex finns denna möjlighet. bör således uppdra åt regeringen att utforma en modern bostadsanvisningslagstiftning, som åter gör det möjligt för kommunen att anvisa också lägenheter i det privata beståndet åt bostadssökande. I likhet med den tidigare lagen bör huvudalternativet alltid vara att komma fram genom frivilliga avtal med fastighetsägarna, men i en situation av allvarliga bostadssociala problem och stor bostadsbrist bör möjligheten till tvingande beslut via t ex hyresnämnden också finnas.
mot · GR02Bo291 · 2003-10-07 00:00:00 — Revision av gamla vattendomar tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en revision av äldre vattendomar i allmänhet och med stöd regleringsdom av i synnerhet. Många av de vattendomar som fastställdes första hälft måste revideras. Ett belysande exempel är vattendom över , dess tillflöde Svåga älv och dess utlopp i havet, Dellångersån i norra . Domen fastställdes för att reglera planerad vattenkraftsexploatering. Regleringen syftade till att säkerställa vattenbruk av skilda slag samt flottningens tillgång på vatten, vilket innebär att domen inte anger någon övre dämningsgräns utan bara en nedre. när flottningsepoken gått i graven och inga vattendrivna sågar finns längre och fisket inte ens har karaktären av hushållsbehov så har en nedre dämningsgräns endast ett estetiskt värde, medan en övre har stor betydelse för en allt mer växande bebyggelse, för småbåtshamnar, för vägar, broar och vattentäkter. Inte minst accentuerades detta under översvämningarna 1995, 1998, 2000 och 2001. enorma buffringsförmåga att lagra vatten räckte inte till, vilket visar att domen inte tagit svåra översvämningar i beräkning och förbisett möjligheten att ta bort trösklar i utloppssystemet. Många vattendrag lider av samma slags problem, vilka kan avhjälpas genom vattendomsrevisioner, exempelvis med stöd av .
mot · GR02Bo292 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utfärda obligatorisk bygglovsplikt för uppsättande av alla sorters radiomaster med mer än 1 kilometers räckvidd. I takt med att de fyra koncessionsinnehavarna till 3 G-tillstånden bygger ut sin sändarkapacitet över landet har debatten om den elektromagetiska strålningens risker tagit fart. Allt fler länder i har infört starkare skyddsgränser för närboende vilket tvingat mastägarna att ta hänsyn till avstånd och belägenhet på ett helt annat sätt än i . Många svenska kommuner har också försökt att, via sina miljö- och byggnadsnämnder och den nuvarande lagstiftningen, endera stoppa eller styra mastutbyggnaden. Den nya lagen om elektronisk kommunikation ger också kommunerna en viss ökad möjlighet att få till stånd så kallad samplanering och samutnyttjande av operatörernas . Men merparten av alla radiosändare av så kallad slavkaraktär sätts upp helt utan något som helst bygglovsförfarande eller annat ansökningsförfarande. Det räcker med lov från enskild fastighetsägare inom t.ex. stads- eller tätortsbebyggelse liksom inom planlagda områden för industrier. Detta är ett ofog då närbefolkningen inte har en möjlighet att värja sig eller yttra sig, men det är också bekymmersamt då kommunernas planeringsenheter helt saknar register över alla dessa radiosändare varav många arbetar inom mycket höga frekvensområden och drivs av kraftfulla energipaket. Det minsta man kan begära är offentlig informationsplikt innan /sändare sätts upp oavsett om det har föregåtts av bygglovsförfarande eller inte. Men än hellre borde alla och alla sändare överstigande en viss räckvidd, t.ex. , föregås av bygglovsförfarande så att kommunerna kan registrera belägenheten, och i förekommande fall få till stånd önskvärd samordning/samutnyttjande och undvika olägenheter för berörd befolkning.
mot · GR02Bo293 · 2003-10-07 00:00:00 — Kommunernas roll i allmännyttiga kooperativa hyresrättsföreningar tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka kommunernas aktiva deltagande i allmännyttiga kooperativa hyresrättsföreningar. Uppdraget för allmännyttiga bostadsföretag är att ta ett långsiktigt ekonomiskt ansvar för att tillhandahålla bostäder till självkostnad, tillgängliga för alla. har i lagen om allmännyttiga bostadsföretag öppnat för möjligheten att även kooperativa hyresrättsföreningar, efter ansökan hos , får godkännas som ett allmännyttigt bostadsföretag. En sådan status innebär att företaget skall drivas utan enskilt vinstsyfte, vilket leder till vissa begränsningar vad gäller utdelning till ägarna. Företaget skall även sträva efter att ge hyresgästerna inflytande över sitt boende. Kommunerna har den kommunalt ägda allmännyttan till stöd för att initiera nyproduktion av bostäder och påverka boendemiljöer. Men den kooperativa hyresrätten är ett viktigt komplement för att kommunerna ska klara sitt långsiktiga bostadsförsörjningsansvar. I synnerhet kooperativa hyresrättsföreningar, som ombildat och förvärvat kommunalt ägda bostäder, kommer att bli en sådan viktig aktör på den lokala marknaden. Genom att godkännas som allmännyttiga får dessa föreningar en särställning och likställs härmed med de kommunalt ägda allmännyttorna. Utifrån kommunernas bostadsförsörjningsansvar kommer dessa naturligt att ha ett intresse av att aktivt utöva inflytande i sådana föreningar, som föreningen initialt har ett intresse av att få så förmånliga ekonomiska villkor som möjligt för att åta sig det allmänyttiga uppdraget. Kommunen skulle då kunna stödja föreningen med borgen eller med en förlagsinsats. Genom sådant förfarande skulle kommunen kunna tillgodoräkna sig ett inflytande i föreningens styrelse, som föreningens medlemmar har kvar det bestämmande inflytandet. För att detta ska vara möjligt behöver lagstiftningen tydliggöras och, i viss mån, ändras.
mot · GR02Fi201 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lagändring för att öka den personliga integriteten vid kreditupplysning. Ändringen av yttrandefrihetslagen som gäller från har fått som effekt att vem som helst kan köpa en kreditupplysning om vem som helst via exempelvis Internet. Kreditupplysningslagens tidigare krav på skälighet det skulle finnas en rimlig orsak till upplysningen och att en kopia ska skickas till den som upplysningen gäller har tydligen helt körts över av denna ändring. Enligt min uppfattning är detta en mycket olämplig effekt som inkräktar på den personliga integriteten varför lagen i dessa delar borde ses över och förändras.
mot · GR02Fi202 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa reklamskatten. Om ICA eller COOP delar ut reklam direkt i min brevlåda betalar de ingen reklamskatt. Skatten på reklamtrycksaker avskaffades nämligen 1998 av . Har ICA eller COOP ett reklaminslag i kommersiell TV eller radio eller på Internet betalar de inte heller någon reklamskatt. Om samma reklam däremot införs i eller SvD tas ut i reklamskatt. Införs samma reklam i till exempel , en tidskrift inom fackpressen, är reklamskatten . Det är svårt att hävda att detta utgör fri konkurrens eller konkurrens på lika villkor. Till detta kan läggas att reglerna inte är entydiga. Därmed finns det mängder av gränsdragningsproblem. Allt detta har insett och har så sent som hos regeringen begärt förslag om att reklamskatten ska avskaffas. har dock inget hänt. Det är uppenbart att den socialdemokratiska regeringen och dess stödpartier inte prioriterar ett avskaffande av reklamskatten. Vad som är värre är dock att beslut ignoreras. Reklamskatten måste avskaffas .
mot · GR02Fi203 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avveckla reklamskatten i enlighet med den beställning som tidigare gjort. gav regeringen till känna att reklamskatten skulle tas bort och att frågan, med beaktande av de budgetpolitiska målen, borde prioriteras vid kommande budgetberedning. Likafullt saknades förslag om reklamskattens avskaffande i budgetpropositionen för . Och det saknas nu igen i budgetpropositionen Det är enligt vår mening oacceptabelt att regeringen återigen struntar i en mycket tydlig beställning från . Så här kan man inte hålla . har tydligt markerat vikten av att reklamskatten avvecklas. Om reklamskatten inte kan tas bort i ett enda steg, kan den avvecklas etappvis. Argumenten mot reklamskatten är välkända. Reklamskatten gynnar direktreklamen på dagstidningarnas bekostnad. Det är en märklig och oacceptabel ordning att på detta sätt beskatta dagstidningar, medan konkurrerande annonsmedier som direktreklam, reklamradio, reklam-TV och Internet slipper denna avgift. Dagstidningarna spelar en viktig roll i samhällsdebatten i vår demokrati. Mot den bakgrunden bör regeringen under innevarande riksdagsår för redovisa en plan för hur och när reklamskatten i sin helhet kommer att tas bort.
mot · GR02Fi204 · 2003-10-07 00:00:00 — beslutar befria fartyg , oavsett ägarform, från dieselskatt i likhet med reglerna för handelsflottan. följde befrielse från dieselskatt med fartyget. Genom att underteckna en försäkran om att dieseloljan skulle användas i ett fartyg erhölls skattebefrielse. Efter ett reportage i TV som visade hur ett fartyg klassat som charterfartyg endast användes som fritidsfartyg ändrades reglerna för skattefrihet, så att de nu följer rederiet i stället för fartyget. Sålunda kan endast handelsflottan få skattebefrielse. Detta har drabbat många föreningar och enskilda fartygsentusiaster oproportionerligt hårt. Eftersom skatten utgör den största delen av bränslekostnaden har förändringen inneburit en tredubbling av timkostnaden. En timkostnad på för att framdriva ett hobbyfartyg är inte ovanlig. Ändringen har i praktiken omöjliggjort för fartygsentusiasterna att över huvud taget lämna kaj. De fartygsägare som drabbas hårdast är de föreningar eller enskilda som ömt vårdar gamla fartyg, fartyg som kan sägas utgöra en del av vårt kulturarv. När det gäller gamla bilar blir de befriade från fordonsskatt när de uppnår veteranålder. En motsvarande befrielse från dieselskatt för fartyg som är eller äldre måste anses motiverad, då det skulle kunna bidra till att ett fåtal entusiaster kan fortsätta att göra en kulturgärning.
mot · GR02Fi205 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om 94. I konventionen 94 slås fast att offentliga myndigheter, som upphandlar olika tjänster, skall vara skyldiga att garantera att anställdas villkor inte får vara sämre än vad som sägs i gällande kollektivavtal. Konventionen är och den har undertecknats av många av EU:s medlemsstater, men inte av . Arbetsgivarna är emot konventionen och också regeringen har varit tveksam då man befarar att den strider mot . Hur förhållandena för de anställda ska skyddas är en fråga som alltid diskuterats i samband med offentlig myndigheters upphandlingar. Allt för ofta har man efteråt kunnat konstatera att myndigheterna inte har tillräckligt noga kontrollerat de företag som inlämnat ett anbud. Resultatet har blivit att de anställda fått väsentligt försämrade villkor när entreprenören visat sig vara mindre seriös. Det pågår förhandlingar inom EU om ett direktiv inom området. Det är angeläget att representanterna för där lyfter fram just den typen av villkor som regleras i 94.
mot · GR02Fi206 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sänkt dieselskatt. Dieselskatten måste sänkas, inte höjas som regeringen föreslagit. Åkeribranschen befinner sig redan innan höjningen i en prekär situation med höga skatter som urholkar de svenska transportföretagens konkurrenssituation. Att i det läget höja skatten på diesel ytterligare innebär att svenska arbetstillfällen kommer att flytta utomlands. Antingen flyttar de på grund av utflaggning av svenska åkerier eller att utländska åkerier tar jobben. Det är arbetstillfällen som vi så väl behöver och som dessutom har en klar regionalpolitisk dimension. De som bor längst bort är mest beroende av transporter till konkurrenskraftiga priser. En skattehöjning får till följd att det blir än dyrare att transportera från de inre delarna av . Undersökningar visar att nio av tio åkerier känner av den hårdnande konkurrensen från utländska åkerier. Som den främsta orsaken anges att de utländska åkerierna kunde erbjuda lägre priser. Problemen med den allt hårdare konkurrensen förvärras ytterligare om förslaget om dieselskattehöjning blir verklighet. Redan innan höjningen har svenska åkerier kostnader som ligger över konkurrentländernas. Att i det läget lägga förslag på ytterligare skattehöjningar verkar dåligt genomtänkt. Även för miljön får skattehöjningen negativa konsekvenser. tankas de utländska lastbilarna så mycket det går utanför gränser. Den svenska miljödieseln, som är renast i , ersätts med utländsk diesel. Den utländska är smutsigare än den svenska miljödieseln varför miljön kommer att skadas av ökade utsläpp av skadliga ämnen. Skattehöjningen kommer således att leda till ökade utsläpp, färre jobb, dyrare transporter och den drabbar dem hårdast som har de längsta avstånden till marknaden. De branscher som framför allt kommer att drabbas är skogsindustrin och livsmedelsnäringen. Skogsbruket är den stora beställaren av transporttjänster i vårt land, varför skattehöjningen direkt slår mot skogsbrukets netto. Framför allt i de inre delarna av innebär höjningen att den så kallade nollzonen flyttar närmare kusten och importen av virke ökar. De delar av som redan har problem med minskande befolkning och låg marknadsförsörjning drabbas därmed hårdare än övriga delar. Vidare har transportföretaget som är beläget på landsbygden en nyckelfunktion för övriga som bor ute i bygderna. Snöröjning, sandning och andra servicefunktioner som åkeriet utför, gör det möjligt för andra näringsidkare att vara kvar. Stänger åkeriet sin verksamhet stänger man också bygden eller byn.
mot · GR02Fi207 · 2003-10-07 00:00:00 — Regler för förkommen bankbok tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en förenkling av hanteringen av förkommen bankbok. Att hålla reda på sin bankbok är en viktig handling, men trots försiktighet kan det hända att en bankbok förkommer. Det är heller inte lika vanligt med bankböcker som det varit tidigare, bankomatkorten har i många fall ersatt bankboken. För att man ska kunna få ut de pengar som finns på en bankbok krävs en spärrtid innan man får göra något uttag. Detta beror på att man inte kan uppvisa själva boken. Därutöver ska kontoinnehavaren annonsera i de publikationer som banken anger. De kostnaderna ska betalas av kontoinnehavaren. Först efter dessa åtgärder och denna spärrtid kan kontoinnehavaren få ut sina pengar och man dödar bankboken. Bestämmelserna är krångliga och den långa tiden, , alltför lång. Ett förkommet bankomatkort omfattas inte av dessa regler. Eftersom det inte är så vanligt med bankböcker som det var tidigare, bör det finnas möjligheter till ändringar i lagen som ger en enklare hantering vid förkommen bankbok. I 2 kap. 21 § Bankrörelselagen finns bestämmelser om bankbok. Där anges att särskilda bestämmelser gäller för efterlysning av och dödande av bankbok. Det kan också nämnas att i sitt huvudbetänkande Reglering och tillsyn av banker och kreditföretag, SOU 1998:160, föreslog att bestämmelserna om bankbok i Bankrörelselagen skulle avskaffas.
mot · GR02Fi209 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om det kommunala självstyret. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avskaffande av nuvarande utjämningssystem mellan kommunerna. Kommunallagen anger att kommunerna har rätt att ta ut den skatt som fordras för de åtaganden som kommunens folkvalda anser. Den kommunala skattenivån är ytterst en fråga som de folkvalda exklusivt skall besluta om. Om skattesatsen uppfattas som riktig och motiverad är slutligen en fråga som väljarna avgör vid allmänna val. Det parti som föreslår väljarna en ändrad skattesats och får gehör för den skall utan statens sanktioner kunna ändra den, detta oavsett om beslutet innebär en högre eller lägre skattesats. Nuvarande system med mellankommunal utjämningsskatt, s.k. , är ett exempel på statens övergrepp mot det kommunala självstyret. Om en kommun med för låg egen skattekraft behöver ytterligare resurser skall detta regleras mellan staten och den enskilda kommunen. Ingen kommun skall tvingas höja skatten för att finansiera andra kommuners åtaganden. Det kommunala utjämningssystemet måste avskaffas. En utjämning mellan kommuner kan behövas, men utjämningen bör då vara objektiv, någorlunda rättvis, innehålla positiva incitament samt ske via statsskatten och inte som via kommunalskatten.
mot · GR02Fi212 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa reklamskatten. har en beställning liggande hos regeringen om att avskaffa reklamskatten. I sak torde inte föreligga någon oenighet tvärtom. Argumenten emot reklamskatten är också väl kända. För det första är reklamskatten inte konkurrensneutral då den bara belastar vissa medier såsom dagstidningar och tidskrifter, men däremot inte reklamradio, TV, Internet och direktreklam. För det andra är reklamskatten rättsosäker, svårttillämpad och svårförutsägbar. För det tredje är de presspolitiska motiv, bland annat kopplingen till presstödet, som fanns bakom dess införande borta. har förslag om att avskaffa reklamskatten avvisats med att det inte är möjligt. Efter uttryckliga beställning har regeringen utvecklat argumentationen på så sätt att den nu påstår sig ha prioriterat frågan i budgetarbetet, men slutsatsen är densamma. I budgetpropositionen uppger regeringen att inte heller nu föreligger förutsättningar för finansiering av sådana åtgärder. Att år avvisa frågan med denna argumentation och negligera beställning saknar trovärdighet. När är egentligen förhållandena sådana att regeringen anser förutsättningar för reklamskattens avskaffande föreligga? Åren går och inget händer. Konkurrensen på mediemarknaden hårdnar och reklamskattens konkurrenssnedvridande effekter blir alltmer påtagliga. Detta är inte hållbart. En fortsatt särbeskattning av kvalitetsmedier som tidningar och tidskrifter är direkt oansvarig och oförsvarlig. Vägs ände är nu nådd. Regeringen bör därför omgående ta initiativ till en avveckling av reklamskatten.
mot · GR02Fi215 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kollektiva hemförsäkringar. Kollektiva hemförsäkringar snedvrider konkurrensen. Flera fackförbund har tecknat kollektiva hemförsäkringar för sina medlemmar. I nästan samtliga fall har man valt att teckna sina försäkringar hos ett och samma bolag, utan anbudsförfarande. Andra bolag har inte givits tillfälle att vara med och konkurrera med vare sig pris eller innehåll i försäkringen. har valt att stödja det folkrörelseägda , utan att veta huruvida deras medlemmar gynnas av detta. Detta är för det första ett minst sagt lättsinnigt sätt att handskas med medlemmarnas pengar. För det andra är det konkurrenshämmande. Än mer anmärkningsvärt är att fackförbunden tecknat kollektiva hemförsäkringar för sina medlemmar utan att de tillfrågats. Detta måste anses vara ett grovt intrång i den enskildes privata sfär. Varje människa skall naturligtvis själv avgöra var han eller hon vill teckna sina försäkringar. Reaktionen på fackförbundens beslut att teckna dessa försäkringar har därför varit hård. Många har protesterat och lämnat sin fackliga organisation. Detta bryr sig de fackliga ledarna inte om. De anser sig veta bäst vad deras medlemmar behöver. Det visar på ett stort förakt att besluta i den här typen av engagemang över den enskilda människans huvud. Den fackliga makthungern över den enskilda människan blir större och större. Många frågar sig med oro vad som kommer . Finns det fler privata områden där facket vill bestämma kollektivt över sina medlemmar? Är de kollektiva hemförsäkringarna bara en början? Många drabbas nu av betydligt fördyrade försäkringspremier. De som har hemförsäkringar i andra bolag får antingen säga upp sina tidigare hemförsäkringar eller gå ur facket för att undgå kostnadsökningar. Om de väljer att gå ur facket är detta förståeligt efter fackets nonchalans mot sina medlemmar. De kollektiva hemförsäkringarna ger också orimliga effekter eftersom kollektiva hemförsäkringar leder till minskad konkurrens vilket är till men för hela branschen. Förbud mot kollektiva hemförsäkringar bör införas.