ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02Ju441 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om normbildning. Det har stor betydelse hur allmänheten uppfattar lagar, regler och inte minst hur domstolar motiverar sina domar. Uttrycket av normalgraden är ett exempel på hur felaktiga signaler sänds ut från landets domstolar. Det används för att gradera hur allvarligt/grovt ett brott varit. I motiveringen till olika domar talas t. ex. om skadegörelse enligt normalgraden och misshandel enligt normalgraden. För en person som blivit utsatt för ett brott och för allmänheten framstår denna motivering som direkt stötande. Rättsväsendet har ett särskilt ansvar när det gäller att upprätthålla normer och att svara för normbildningen i samhället. Landets domstolar ska, enligt min mening, inte ägna sig åt att skicka signaler att det är något normalt att t.ex. förstöra annans egendom eller att misshandla någon. Dessutom förekommer den här typen av skrivningar i förarbeten och motiveringar till olika lagar. bör enligt min mening ge regeringen i uppdrag att se över hur rättsväsendet formulerar sig. Formuleringar enligt ovanstående visar på att det är en angelägen åtgärd.
mot · GR02Ju442 · 2003-10-07 00:00:00 — anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 4 Rättsväsendet enligt uppställning: Anslag (tkr) Polisen har den centrala rollen i arbetet för att motverka våldstendenser i samhället. En viktig förutsättning för detta är att det finns tillgång till polis under dygnets alla timmar i varje kommun, och i de stora städerna i varje stadsdel. Det behövs fler närpoliser. Detta möjliggör att polisens arbete i högre grad kan utformas efter lokala behov och förutsättningar. För att detta skall bli möjligt krävs det en fjärde polishögskola samt fler civilanställda inom polisen. föreslår således i sitt budgetförslag ökade satsningar som skapar förutsättningar nya polistjänster jämfört med regeringens förslag under kommande budgetperiod. Anslaget 4:1 bör följaktligen ökas med utöver regeringens förslag. Åklagarväsendet måste ytterligare utvecklas. För att lagföringsprocessen skall fungera måste vi ha en stark åklagarorganisation. Åklagarväsendet bör medverka i polisens kompetens- och verksamhetsutveckling för att säkerställa en effektiv och snabb brottsutredningsverksamhet med högt ställda krav på rättssäkerhet och kvalitet. Brott måste betydligt oftare leda till lagföring än vad som är fallet . Vidare måste arbetssituationen för de anställda inom åklagarväsendet förbättras. När det gäller har den ökat i omfattning . Det krävs nu en koncentration mot de allvarliga ekobrotten. Det är också viktigt att ekobrottsarbetet inriktas på fungerande och resurseffektiva insatser. En framgångsrik ekobrottsbekämpning förutsätter bla ett utvecklat förebyggande arbete, vilket förespråkar. Vi ökar följaktligen anslaget 4:3 med som vi minskar ned anslaget 4:4 med . Kriminalvården skall verka för att intagna ges möjlighet att få förutsättningar att efter Verkställighetsperioden kunna leva ett laglydigt liv. Utbildning, arbetsträning och social färdighetsträning måste av den orsaken erbjudas de intagna i större omfattning än som sker . Att behandlings- och rehabiliteringsinstanserna för psykiskt sjuka, sexualförbrytare och drogmissbrukare ständigt förbättras är av utomordentlig vikt. De med svåra psykiska störningar måste kunna placeras i specialenheter där de kan få lika bra psykiatrisk vård som det ges på rättspsykiatriska kliniker. Många psykiskt störda döms till fängelse eftersom de inte har en sådan allvarlig psykisk störning att de ska dömas till rättspsykiatrisk vård. Detta får inte betyda att de inte får den vård som de verkligen behöver. 20 miljoner reserveras för att stärka den psykiatriska vården av fängelsedömda psykiskt sjuka. Vidare är det nödvändigt med mindre enheter och ett utökat antal platser i häkten och anstalter. avsätter därför mer än vad regeringen föreslår till anslaget 4:6 Kriminalvården.
mot · GR02Ju454 · 2003-10-07 00:00:00 — Säkerhet för inlåsta människor tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inlåsta människors säkerhet måste lagregleras. Sprinkler kunde ha räddat liv .... ... men två patienter dog och tre skadades. Det var rubrikerna efter en brand på en sluten rättspsykiatrisk avdelning . När staten tvångsomhändertar eller dömer till fängelsestraff enligt de lagar som vi beslutat om i riksdag, är det också ett rimligt krav att staten garanterar dessa människors säkerhet. Är man frihetsberövad har man ingen möjlighet att själv ta ansvar för sin egen säkerhet utan är beroende av andra. Det ställer extra stora krav på lagstiftaren. Därför ska inlåsta människors säkerhet lagregleras. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · GR02Ju455 · 2003-10-07 00:00:00 — Ändring i straffbestämmelser angående djurplågeri tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om straffsatsen för grovt djurplågeri enligt 16 § . Straffbestämmelserna för djurskyddsbrott regleras både i och djurskyddslagstiftningen. Höjningen av straffbestämmelserna i djurskyddslagens 36 § till fängelse i maximalt för brott mot djurskyddslagen ger stöd för Lagrådets synpunkter (prop. 2001/02:93) att det finns anledning att se allvarligt på brott mot djurskyddsbestämmelserna. Trots att det finns möjlighet att döma brottslingar som upprepade gånger eller mycket allvarligt skadar djur till fängelse i maximalt sker det sällan i verkligheten. Det signalerar att brott mot djur, även grova sådana, inte tas på det allvar av rättsväsendet som borde vara fallet. En del juridiska svårigheter med bl.a. sekretessen (som kan brytas om det för brottet stadgas ett längre straff än ) skulle kunna lösas om det t.ex. i 16 §, djurplågeri, fanns ytterligare en nivå som gav ett strängare straff för grovt djurplågeri.
mot · GR02Ju456 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om prioritering inom rättsväsendet med respekt för djurskyddsfrågorna. är handläggningstiderna inom rättsväsendet alldeles för långa, och kunskapen om djurskyddsfrågorna bland berörd personal varierar. En djurägare behåller sina djur rättsprocessen pågår trots att det handlar om vanvård eller djurplågeri. Väntan på dom eller beslut kan bli lång och även om det inte är akut drabbas djuren av att resurserna inte räcker till för att förkorta handläggningstiderna. I många fall är kompetensen bland utredare och annan berörd personal bristfällig vilket resulterar i dåligt underbyggda utredningar samt en varierad syn på djur och deras lidande i mål som rör vanvård och djurplågeri. Straffbestämmelsen i djurskyddslagens 36 § har höjts från fängelse till maximalt vilket signalerar att man ser allvarligt på brott mot djurskyddsbestämmelserna. Personella och utbildningsinriktade resurser måste tillsättas för att ärenden som rör brott mot djurskyddsbestämmelserna ska handläggas snabbare och med större kompetens.
mot · GR02Ju457 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att gränsen för registrering av DNA för dömda brottslingar bör sänkas från två till fängelse. Lagen som reglerar DNA-registren i antogs . Registren innehåller DNA-profiler från spår, misstänkta personer i pågående ärenden och dömda personer. En ändring i polisdatalagen som också inkluderar DNA-registren är just nu föremål för diskussion. Den allmänna uppfattningen i medierna och hos polisen är att nuvarande lag begränsar antalet personer som får registreras. får man bara registrera personer som blir dömda för ett brott som kan leda till fängelse , d.v.s., ska ingå i straffskalan. Det har föreslagits att en ändring till fängelse skulle göra registren till ett mer effektivt verktyg att bekämpa vardagsbrottsligheten med. Statistik från registren visar att nuvarande lag har begränsade effekter. Genom att tillämpa det föreslagna fängelse på personer som gallras kan man konstatera att en sådan lagändring skulle vara motiverad. Statistik om DNA-profiler och träffar i registren har tagits fram från SKL:s datorsystem. Resultatet visar att antalet DNA-profiler i skulle öka med . En sådan förändring skulle möta kravet på ett ökat antal träffar mellan personer och spår. Registren skulle därmed bli bättre verktyg att lösa brott med.
mot · GR02Ju458 · 2003-10-07 00:00:00 — Barn som bevittnar våld tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om barn som bevittnar våld. Mellan 100 000 och 200 000 barn i bevittnar våld i sina familjer. De allra flesta ser sin mamma bli slagen och förnedrad. Vanmakt och rädsla kan prägla hela uppväxten för dessa barn. Många barn utsätts dessutom själva för våld eller hot i samband med att deras mamma blir misshandlad. Och om hot eller fara kommer från en person som barnet söker kärlek och omsorg hos, blir de psykiska effekterna mycket svårare än om hotet kommer från personer barnet inte känner, därför far dessa barn mycket illa. Och de kan inte hindra våldet. Det är avgörande för barnets psykiska hälsa att det får hjälp att bearbeta sina upplevelser och är det tyvärr få barn som får den möjligheten. Barnen riskera tyvärr att glömmas bort. Och ett barn som sett sin mamma bli sönderslagen omfattas inte av straffbestämmelsen för misshandel. Barnet anses inte ha blivit utsatt för någon brottslig handling. Men ett barn som tvingats se sin mamma misshandlas är ett brottsoffer och bör naturligtvis ses som det i den juridiska processen. Regeringen bör därför se till att ALLA barn som bevittnat våld i sina familjer får skydd, stödsamtal och behandling. Och att lagstiftningen skärps så att barn som bevittnar våld i familjen anses ha varit utsatta för misshandel och kan vara målsägande i rättsprocessen. Dessutom måste riktlinjer tas fram för polis och socialtjänst så att barn alltid finns med i anmälan om våld i hemmet.
mot · GR02Ju459 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnohandel. Kvinnohandel som syftar till sexuellt utnyttjande är ett slag av internationell organiserad brottslighet som tilltar i men även i . Verksamheten ger stora vinster och innebär relativt små risker för dem som ägnar sig åt den. Kvinnohandeln tycks främst bedrivas i nätverk och det finns en stark koppling till annan brottslighet t.ex. narkotikahandel. Kvinnor främst från köps upp av män via Internet och fraktas med tåg, buss eller bil till köparen. Kvinnorna är vanligtvis mycket unga och välutbildade. Flera män kan gå ihop och köpa en och samma kvinna som de sedan utnyttjar turvis eller vecka, en typ av modernt slaveri. Antalet offer fortsätter att stiga och antalet inblandade minderåriga ökar. Prostitutionen är inte ett livsval utan ett fenomen nära förbundet med kvinnors ekonomiska, sociala, politiska och kulturella situation. Mycket har gjorts både från den sida och EU men det räcker tyvärr inte. Problemet måste ges högre prioritet än det har för att visa alla inblandade hur gällande rättsliga bestämmelser ska tillämpas på korrekt sätt. Flera länder har särskilda polisstyrkor med uppgift att bekämpa dessa brott. Det är de personer som varit i direktkontakt med offer som har expertkunskapen. Specialiserade enheter inom rättsväsendet t.ex. med deltagare från olika verksamhetsområden (polis- och rättsväsendet, socialtjänst, myndigheter med ansvar för invandrarfrågor) skulle behövas för att stoppa verksamheten. Det finns naturligtvis en rad olika sätt att bygga upp strukturer för att bekämpa kvinnohandel, och det är viktigt att många sätt prövas så att denna grymma brottslighet upphör. Polisen har på vissa håll i prioriterat insatser mot kvinnohandel. finns t.ex. Rikspolisen i , och regeringen har dessutom satsat informationsresurser till vilket är mycket bra. Det är kvinnojouren i som leder ett informationsprojekt i nordvästra . Utöver detta krävs också utbildningsinsatser och folkbildning även i vårt land. Det är också viktigt att handel med kvinnor för sexuella ändamål täcks in i lagstiftningen på ett konkret och omfattande sätt. För att åstadkomma en heltäckande lagstiftning bör också straffbestämmelsen omfatta handel med kvinnor, oavsett hur medvetna kvinnorna varit om vilka förhållanden de ska komma att arbeta under. Och det bör dessutom tydligt uttryckas att när det är fråga om människohandel för sexuella ändamål, rör det sig övervägande delen om handel med kvinnor, tjejer och barn.
mot · GR02Ju464 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kontroll av redovisade ekonomiska förhållanden vid utdömande av dagsböter. I skiljer man mellan dagsböter, penningböter och normerande böter. Den vanligaste bötesformen är dagsböter. Dagsböter är konstruerade så att domstolen utdömer ett visst antal dagsböter och fastställer hur stort belopp en dagsbot utgör. Antalet dagsböter motsvarar det begångna brottets straffvärde. Dagsbotens storlek baseras på den tilltalades inkomst, förmögenhet, försörjningsskyldighet och ekonomiska förhållanden i övrigt. Anledningen till detta är att samma bötesbelopp skulle slå mycket hårdare mot en ekonomiskt svag person jämfört med en välsituerad. Dagsbotsbeloppet kan bestämmas från till . Vanligtvis accepterar domstolen de av den tilltalade uppgivna ekonomiska förhållandena som fakta. Detta innebär att en tilltalad har allt att vinna på att uppge en för låg inkomst eller förmögenhet. Ett rimligare system vore att den tilltalade alltid ålades att styrka de av honom eller henne uppgivna ekonomiska förhållandena. I annat fall bör domstolen kontrollera de uppgivna uppgifterna.
mot · GR02Ju467 · 2003-10-07 00:00:00 — Kretsen av individer i DNA registret tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utöka kretsen av individer i . Enligt polisdatalagen krävs det brott som ger fängelse för att polisen skall kunna ta DNA-prov och föra in uppgifter i det DNA-register, som förs i . Detta har lett till att det nu uppbyggda registret är begränsat till cirka 2000 individer. Detta är ett litet register vid en internationell jämförelse. Ändå är detta ett mycket bra redskap, som ofta ger träffar när polisen gör sökningar på misstänkta brottslingar. Det är angeläget att framhålla att DNA-identifiering är väsentlig inte bara för att finna en skyldig. Om en oskyldig slipper att drabbas av att i onödan dras in i en brottsutredning är det en stor vinst för individen och för samhället. Ett tredje argumentet för utökat DNA-register är effektivisering av polisarbetet, ett billigt sätt att få fler poliser. Detta är i vår mening de tre starkaste argumenten för ett utvidgat DNA-register. Rezene Tesfazion (s)
mot · GR02Ju468 · 2003-10-07 00:00:00 — Nationellt resurscentrum för brottsbekämpning tillkännager för regeringen som sin mening som i motionen anförs om etablering och lokalisering av ett nationellt resurscentrum för brottsbekämpning. beslutades om öppnande av en tredje polishögskola för att öka antalet utbildningsplatser. Ökningen av antalet poliser är ett viktigt steg för att öka säkerheten och minska brotten. Dock har brottens karaktär förändrats och blivit mer och mer sofistikerade. Diskussionerna om olika typer av vidareutbildningar har därför diskuterats, inte bara för poliser utan även för andra yrkesgrupper inom rättsvårdande myndigheter. Utifrån det behov som finns av gemensam vidareutbildning för olika yrkesgrupper har en idé fötts om att skapa ett nationellt resurscentrum för brottsbekämpning. Skulle ett sådant resurscentrum bli verklighet finns mycket som talar för en lokalisering till . Detta mot bakgrund av de resurser inom området som finns där . Det finns i unika förutsättningar för ett nationellt resurscentrum för brottsbekämpning. I finns ett starkt kompetenskluster och det finns en tradition av samarbete mellan de berörda myndigheterna. De myndigheter som främst kan bidra till ett resurscentrum är , , , , samt i , och . Ett av syftena med ett nationellt centrum bör vara att satsa på fördjupad vidareutbildning och breddning av den krets utbildningen vänder sig till. Inriktningen av ett nationellt centrum för brottsbekämpning bör därför framför allt avse vidareutbildning av olika yrkesgrupper inom rättsvårdande myndigheter. Det finns ett stort behov av att olika yrkesgrupper får mer av gemensam vidareutbildning. Här kan nämnas ekonomisk brottslighet där personal från exempelvis polismyndighet, skattemyndighet, kronofogdemyndighet, åklagarmyndighet, ekobrottsmyndighet och i viss utsträckning tullmyndighet har ett stort behov av gemensam vidareutbildning. Inom IT-brottslighet finns motsvarande behov. Även ekonomiska skäl talar för en samordning av vidareutbildning för fler yrkesgrupper. Mot bakgrund av detta anser vi att om ett brottsbekämpningscentrum kommer att prövas anser vi att ett sådant resurscentrum bör ligga i och .
mot · GR02Ju469 · 2003-10-07 00:00:00 — Säkerhet vid låsta institutioner tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om säkerheten vid låsta institutioner. Vid olika former av vård, innefattande både rättspsykiatriskvård, fängelsevård och annan vård som bedrivs inom institutioner som kräver låsta dörrar måste säkerheten för vårdtagarna garanteras vid olyckor/katastrofer som kan inträffa. Ett aktuellt fall som belyser den utsatthet som vårdtagarna riskerar att utsättas för är branden på en rättspsykiatrisk avdelning i där vårdtagare omkom i lågorna. Vårdtagare och anhöriga måste kunna känna trygghet i vårdformen och veta vem som är ansvarig för säkerheten. Tekniskt bör det exempelvis vara ett krav att det finns sprinklersystem vid brand eller att dörrar kan med hjälp av fjärrkontroll eller på annat lämpligt sätt låsas upp. Därutöver är utbildning för personalen i skydds- och säkerhetsfrågor vid olyckor/katastrofer av avgörande betydelse.
mot · GR02Ju470 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om tingsrättsorganisationen i . För mindre än rationaliserades tingsrätterna i . Tre tingsrätter, belägna i , och , blev två, då sammanfördes med . beslutade regeringen att tingsrätterna i , och skulle slås samman till en med som stationeringsort. Denna sammanslagning är under genomförande . En liknande utveckling har genomsyrat flertalet län . Som motiv för större tingsrätter har angetts att de kan skapa ökad rättssäkerhet, ökad förmåga till specialisering, effektivare ärendeberedning och ökad förmåga att parera sjukfrånvaro. Det underliggande och mest styrande motivet är dock att besparingskraven på hela domstolsväsendet varit, och är, så stora att rationaliseringar genom fusioner varit det mest effektiva och till synes enda besparingsinstrumentet, något som även synes förbli ofrånkomligt framöver med tanke på de besparingskrav som ålagts trots att många av de mindre tingsrätterna både är mycket kostnadseffektiva och, bättre än de större uppfyller de av regeringen tolv fastställda kvantitativa verksamhetsmålen. I detta senare sammanhang kan nämnas att endast och tingsrätter av landets mer än 70, uppfyllde samtliga tolv verksamhetsmål ! Detta resultat borde vara mycket intressant för beslutsfattare i allmänhet och i synnerhet att analysera. Varför klarade just och tingsrätter de kvantitativa verksamhetsmålen och ingen annan? Har det att göra med befolkningsunderlagets optimalitet eller tjänstgöringsortens attraktivitet, eller något annat som går att avläsa? Många frågor som kräver kvalificerade svar! Så sent som lovade justitieminister i samband med en frågestund i att , efter sammanslagningen med motsvarighet, inte skulle läggas ned. Däremot antyddes att man skulle se närmare på den senaste domstolsutredningens förslag att och med närmast likvärdiga befolkningsunderlag på c:a 140 000 innevånare vartdera, skulle vara lämpliga geografiska områden både beträffande befolkning och avstånd för var sin landskapsbaserad tingsrätt med och som tingsrättsorter. har dock på uppdrag av regeringen övergivit sina synpunkter och utreder ytterligare en koncentration av tingsrättsorganisationen i , till , med stora avstånd som följd. Mer än en fjärdedel av befolkningen kommer att få till närmaste tingsrätt. Halva befolkningen får . Varför, kan man fråga, när det inte behövs av vare sig effektivitets- eller rättssäkerhetsskäl, ej heller av rekryteringsskäl eller av brist på billiga lokaler? Knappast heller av andra kostnadsskäl! Förslaget må avvisas!
mot · GR02Ju471 · 2003-10-07 00:00:00 — Skydd för våldsutsatta kvinnor tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skyddet för våldsutsatta och hotade kvinnor måste stärkas. Antalet anmälda och registrerade fall av kvinnomisshandel ligger på en oroväckande hög nivå i vårt land. Ändå finns det skäl att tro att denna oacceptabelt höga nivå döljer ett ännu större mörkertal av icke anmälda och därför ej registrerade våldsbrott. Tiotusentals kvinnor utsätts för våld av män i deras anhörigkrets och får leva under ständigt hot från den misshandlande mannen. Samhället måste vidta alla tänkbara åtgärder för att beivra denna skrämmande utveckling. En sådan åtgärd är att i ökad utsträckning skilja brottslingen från brottsplatsen, d v s med tvång skilja mannen från det hem där brottet oftast begåtts. är det tyvärr oftast den skadade kvinnan som tvingas fly hals över huvud, kanske med sina barn som följe, medan mannen tillåts bo kvar. Detta är orimligt och en slags omvänd strafftillämpning. Huvudregeln tycks alltså i praktiken vara att tillfälligt skilja kvinnan från mannen och deras gemensamma bostad medan det borde vara tvärtom, nämligen att skilja mannen från kvinnan och deras gemensamma bostad. Likväl är lagen om besöksförbud som instiftades 1988 och reviderades alltför hänsynstagande till mannen och dennes behov. Det är kvinnan som skall ha ett resolut och varaktigt skydd för den våldsbenägne mannen! Detta innebär att lagstiftningen måste skärpas väsentligt för att ge önskad effekt.
mot · GR02Ju472 · 2003-10-07 00:00:00 — Lagstadgat polisiärt skydd för våldsutsatta kvinnor tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kvinnor som lämnat sin man på grund av våld eller hot därom skall ges lagstadgat polisiärt skydd vid avhämtning av personliga tillhörigheter från gemensam bostad därest mannen behåller densamma. Vi vet att kvinnor som tvingats lämna sin man och sitt hem efter att ha utsatts för våld eller känner fruktan för våld eller hotats med våld ofta inte vågar hämta sina personliga tillhörigheter från det som en gång var deras gemensamma hem. Även det omvända kan gälla, nämligen att den kvinna som får rätten att bo kvar i tidigare gemensam bostad upplever starkt hot när mannen skall återvända för att hämta kvarvarande personliga ägodelar. I båda fallen kan kvinnan tänkas behöva skydd från polis eller annan samhällelig instans. Den nuvarande lagstiftningen på området ger inte uttryckligt stöd för polisiärt bistånd. Därför behöver lagstiftningen skärpas så att den kvinna som känner sig hotad eller rädd vid ovan beskrivna situationer skall ha en odiskutabel rätt att erhålla polisiärt eller annat samhälleligt skydd.