mot · GR02N345 · 2003-10-07 00:00:00 — Därför är bidrag till allmänna samlingslokaler väsentliga inte minst ur ett lokalt och regionalt perspektiv. I glesbygdsområden är dessa lokaler oftast den enda samlingslokalen för sockenrådet, hembygdsföreningen, gymnastikföreningen eller Röda Korset eller andra ofta ideellt arbetande föreningar med barn- och ungdomsverksamhet. Staten har ett delat ansvar med kommunerna för dessa samlingslokaler, och anser att dessa lokaler ska ges en möjlighet att finnas kvar. En riktad stödform för dessa kan därför ha sitt berättigande. 7.8 Positiva processer skapas av innovatörer och eldsjälar Positiva processer skapas framför allt av innovatörer och eldsjälar. Dessa finns runtom i samhället. anser att politikens viktigaste uppgift är att skapa en samhällsmiljö som frigör människors inneboende krafter. Vi har vant oss vid att det är näringslivets innovatörer som främst står för kreativitet och nytänkande. Men innovatörer finns överallt i vårt samhälle. De ifrågasätter rådande strukturer och har visioner och tankar om nya lösningar på problem de identifierar. Det är viktigt att ta vara på deras kreativitet som kan stimulera näringslivets utveckling likaväl som föreningens eller sockenrådets och därmed hela ortens utveckling. anser att kommunledningarna måste vara mycket flexibla och öppna i sitt sökande efter alternativ för att upprätthålla en relevant servicenivå i kommunen och för att skapa nya möjligheter för utveckling. Redan i förskolan bör man börja att träna det uppväxande släktet att förstå entreprenörskapets betydelse för att skapa ett bättre samhälle. Det finns ibland en jantelagsmentalitet som skapar negativa attityder till företagare, entreprenörer och eldsjälar. Många glesbygdskommuner har en dyster utveckling där färre och färre innevånare är i arbetsför ålder. I flera kommuner har man svårt att hitta personal till vården, skolan och omsorgen. Generösare regler för arbetskraftsinvandring kan bidraga till att minska en del av arbetskraftsbristen. Flera kommuner har påtalat att något måste göras för att råda bot på arbetskraftsbristen. fick statsminister ett brev från kommunstyrelsernas ordförande i och där de vädjar om ökade möjligheter för arbetskraftsinvandring. I brevet tar de bland annat upp ett fall där en läkare vid och en egenföretagare i nu avvisats från . Liknande initiativ har tidigare tagits från , , och . 8 Det mellankommunala utjämningssystemet hämmar tillväxt anser att ett statligt ekonomiskt utjämningssystem måste ersätta det nuvarande mellankommunala utjämningssystemet. En invånare i ska kunna få lika god sjukvård och service oavsett var hon eller han bor. Däremot hör rimliga skillnader i servicenivå, effektivitet och skattesats till den kommunala självstyrelsen och ska således inte kompenseras. Medborgarna ska själva avgöra detta genom demokratiska val av partier som förordar olika lösningar eller genom den enskildes val av bostadsort. Systemet ska förena en utjämning med incitament för tillväxt och förnyelse. Det ska stödja och driva på en stark och solidarisk ekonomisk utveckling i hela landet. Utjämningssystemet måste dessutom vara tillgängligt, begripligt och demokratiskt förankrat hos alla kommuner och landsting. Det ska vara möjligt för kommuner och landsting att kunna parera till exempel befolkningsförändringar genom att styra och förändra verksamhet och ekonomi utan att behöva överraskas av det ekonomiska utfallet i utjämningssystemet. är negativa till det mellankommunala utjämningssystemet och de tillväxthämmande konsekvenser som det för med sig. Vidare är vi kritiska mot kostnadsutjämningens bristande träffsäkerhet. Enligt vår uppfattning är nuvarande mellankommunala utjämningssystem inte i enlighet med grundlagens intentioner om den kommunala självstyrelsen, lokaliseringsprincipen och den kommunala beskattningsrätten. Mot denna bakgrund anser vi att det nuvarande mellankommunala utjämningssystemet bör ersättas med ett statligt utjämningssystem. 9 De regionala tillväxtavtalen låg utväxling Det som är betecknande för regeringens hittillsvarande styrning av regionalpolitiken är tillkomsten av tillväxtavtalen. Om man får tro egen utvärdering av tillväxtavtalen (Ds 2001:15) är det inte företagarna som uttrycker uppskattning över vad de statliga pengarna skapat och skapar i form av tillväxtavtal. Utvärderingen visar att tycker att processen bidragit till en bättre samordning av resurserna för regionens tillväxt. Av kommunerna och företagarorganisationerna är det inte som tror på tillväxtavtalen. Det framgår också att kommunernas engagemang i de allra flesta fall varit alltför lågt. Också , , har granskat statens medverkan i avtalen och menar att tillväxtavtalen inte åstadkommit så mycket regional tillväxt utan i många län bara fungerat som ett sätt att redovisa befintligt arbete med att främja tillväxt. Om en starkare lokal tillväxt och en högre utväxling på insatt offentligt kapital ska uppnås i de nya tillväxtprogrammen som kommer att sträcka sig , måste det så kallade tillväxtkapitalet göras synligare och bli lättare tillgängligt och kunna användas på flexiblare sätt. De statliga pengar som fanns till förfogande var redan fördelade på aktörer i länen som , länsarbetsnämnden, arbetsförmedlingarna med flera. De stora summorna var redan uppbundna och därför inte i någon omfattning tillgängliga som delfinansieringsresurs av tillväxtavtalens projekt. De delar som visade sig mest tillgängliga var de nationella regionalpolitiska anslagen liksom EU:s strukturfondspengar. Det var i och för sig ingen nyhet eftersom båda bidragsformerna redan tidigare användes på likartat sätt. Det regionala partnerskapet blev trots det goda anslaget att involvera från näringslivet alltför avlägset för de personer och små företag som förmodligen bäst skulle kunna ta till vara tillväxtavtalens intentioner. Om tillväxtprogrammen ska bli vad många önskar måste man på ett bättre sätt nå de människor som är bärare av idéer men saknar resurser att förverkliga dem. Kommunalt ansvariga torde stå dessa personer närmare än tjänstemän på länsstyrelserna. En annan förutsättning är, enligt vårt synsätt, att kommunernas näringslivsansvariga politiker och tjänstemän på ett mycket mera aktivt sätt måste involveras i både framtagande av och genomförande av de kommande tillväxtprogrammen. Det är emellertid omöjligt att lägga på kommunerna också denna uppgift utan att finansiera den kostnad den medför. 10 De nya tillväxtprogrammen De gamla tillväxtavtalens utsträckning förlängs till utgången av 2003 och ersätts av nya regionala tillväxtprogram. Huvudaktör för framtagande och genomförande blir de nya regionala samverkansorganen, i form av kommunalförbund som bland annat får ansvaret för regional planering och tillväxt. Ett kommunalförbund finansieras genom vad de i förbundet ingående kommunerna skjuter till av resurser. Det är oklart hur det kommunala samverkansorganet, som ska ansvara för de regionala tillväxtprogrammen, ska finansiera sin verksamhet. Om inte staten skjuter till nödvändigt kapital för att administrera nyordningen får de kommuner som bäst behöver få nytta av tillväxtprogrammen ännu en pålaga av staten som inte finansieras. avvisar inte tanken på ett kommunalförbund som samverkansorgan intill ett direktvalt regionfullmäktige får ansvaret för att samordna regionens utvecklingsinsatser men förutsätter att staten finansierar verksamheten. 10.1 Universitetens och högskolornas uppgift I universitetens och högskolornas uppgifter ingår ett nära samarbete med samhället. Det gäller såväl offentliga verksamheter på både och regional nivå som näringslivet. Vi anser att ett regionalt partnerskap utan universitet och högskolor, som en av aktörerna för framtagande av regionala tillväxtprogram, blir för svagt. Det är därför viktigt att kommuner och regioner involverar dessa för att de aktivt ska medverka med sina kunskaps- och forskningsresurser. Vi är också övertygade om att distansutbildning är en möjlighet för glesbygdsboende att få del av högre utbildning. Det är inte enbart geografiska skillnader som innebär olika förutsättningar för företagande. Grunden finns till stor del hos företagaren själv. Det handlar om hur möjligheter och resurser tas till vara men också hur en affärsidé formuleras och genomförs. Därför kan vi konstatera att de regionalpolitiska stöden aldrig kan ersätta entreprenörskap, företagaranda, kreativitet och dynamik. Å andra sidan är vi väl medvetna om att en programverksamhet, som till exempel tillväxtavtalen har initierat, kan bli en startpunkt för något nytt i ett litet företags utveckling. anser dock att det är viktigare att närings- och skattepolitik utformas så att de uppmuntrar och ger förutsättningar så att eldsjälarna och innovatörerna vågar ta risker och finner det mödan värt att starta och driva verksamheter av olika slag. De blir då i sig själva en förutsättning för tillväxt i det samhälle eller den bygd där de bor. Det är viktigt att näringslivets regionalt förankrade och regionalt ägda institutioner tillvaratas för förmedling av bland annat statliga resurser. Ett exempel på detta är IUC, Industriella utvecklingscenter. 11 Jord- och skogsbruk Jord- och skogsbruket är hörnstenar för en levande lands- och glesbygd. Det är en angelägen satsning att skapa rimliga och rättvisa konkurrensvillkor för jord- och skogsbruksnäringen. jordbrukspolitik syftar till fortsatt användning av åkermarken för livsmedelsproduktion. Jordbruket ska ha lika konkurrensvillkor med omvärlden. Därför ska skatter och avgifter på el och eldningsolja, diesel samt handelsgödsel harmoniseras med övriga EU-länder. Den så kallade skatteryggsäck lantbruket dragits med lyfts av med fullständig elskattesänkning till samma nivå som den tillverkande industrin. Dieselskatten sänks till per liter för jordbruksmaskiner. Detta är en förutsättning för att jordbruket ska finnas kvar som basnäring i hela landet. Skogsnäringen är den bransch som svarar för de största nettoexportinkomsterna till vårt land. Skogsbruket och den därmed sammanhängande förädlingsindustrin är en viktig svensk basnäring. För att svenskt skogsbruk och svensk skogsindustri ska kunna utvecklas krävs övergripande långsiktiga och hållbara spelregler som befrämjar såväl produktions- som miljömål. insatser för aktiv rådgivning och information till framför allt skogsägarna har varit otillräckliga. Därför bör dessa insatser, speciellt produktionsrådgivningen, öka. förslag på detta område utvecklas i motionen på utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med mera. 12 Fördubbla marknadsföringen av som turistland har goda förutsättningar för en växande turistnäring. Vi har en vacker natur, ren luft och rent vatten, en spännande historia och ett rikt kulturutbud över hela landet. Vi har också områden som kan erbjuda en upplevelse av tystnad, något som alltfler i våra mest tätbefolkade regioner i efterfrågar. Även det odlade landskapet med hagar och ängar och den bygdespecifika kulturen är attraktiv. Vårt klimat, med tydliga sommar- och vintersäsonger, ger förutsättningar för ett brett och intressant utbud. Turismen som bransch tillhör världens snabbast växande, men tyvärr är inte detta fallet i som har haft svårt att hävda sig som turistland. Det finns givetvis många orsaker till detta, och några tillväxthämmande faktorer som regelkrångel, brist på riskkapital, högre moms än grannländerna och dålig infrastruktur är några orsaker. I kommittémotion Turistnäringen redogörs för våra förslag för att göra turismen till en tillväxtnäring. Vi satsar utöver regeringens anslag på turistfrämjande åtgärder. anser att detta är en satsning som kommer att generera många tiotusentals nya arbetstillfällen, speciellt i glesbygd. Den regionalpolitiska effekten blir både kraftig och långvarig. Svensken omsätter mindre än hälften av EU-genomsnittet på turism. Den dubblerade marknadsföringen av som turistland ska inriktas på marknadsföring av det som är unikt för ; glesbygden, vildmarken, fjälltrakterna, landsbygden, midnattssolen, allemansrätten, våra många sjöar och älvar och vår vackra havskust. Det handlar också om möjligheterna till fiske, jakt, bär- och svampplockning, kanotsafaris, forsränning, bo på lantgård med mera. 13 Den europeiska sammanhållningspolitiken Regionalpolitik på europeisk nivå sker framför allt inom ramen för den så kallade sammanhållningspolitiken. Europeiska unionen har som mål att verka för ekonomisk och social sammanhållning, global konkurrenskraft och en hållbar utveckling. Dessa mål ska uppnås som subsidiaritetsprincipen, goda styrelseformer och medborgarinflytande utvecklas. deltar samtliga unionens regioner i sammanhållningspolitiken, vilket är en viktig princip för att göra sammanhållningspolitiken angelägen för alla. Just nu sker arbetet inför kommande strukturfondsperiod, som startar . Socialdemokraternas hållning i fråga om sammanhållningspolitiken och strukturfonderna är mycket otydlig. I och med med nya medlemsländer som har stora utvecklingsbehov är vi medvetna om att utrymmet för oss i och övriga nuvarande medlemsländer är begränsat vad gäller strukturfondsmedel. Detta får dock inte innebära att drar sig undan från den solidariska sammanhållningspolitiken och dess mervärden för unionen. En stark sammanhållningspolitik måste omfatta hela unionen, och i det samarbetet skall vårt land ingå. Det är helt rimligt att de fattigaste regionerna ska prioriteras i ett nytt mål 1. ska stödet även fortsättningsvis innehålla stöd till de extremt glest befolkade områdena i norra och . Till det kommer möjligheter för de svenska regionerna att, inom ramen för ett sk menysystem i nya mål 2, välja och kombinera teman som definierats av unionen. Sammanhållningspolitiken handlar dock inte bara om pengar, utan även om andra mycket viktiga värden. Genom sammanhållningspolitiken har EU ett verktyg för att säkra att regioner som utsätts för negativa följder i en union med gemensam marknad får nödvändigt stöd. Politiken är också ett verktyg för att nå unionens mål, bl a ökad konkurrenskraft. Dessutom ger den en viktig gemensam referensram för utvecklingspolitik och skapar gemensamma mål för gränsöverskridande samarbeten. Genom politiken ges stöd för utbyte av kunskap och erfarenheter. EU:s sammanhållningspolitik har en unik uppgift i arbetet för att knyta samman regioner över nationsgränserna. Det är viktigt att tydligt ger signaler till kommissionen att vi inte drar oss undan från sammanhållningspolitiken utan att vi tvärtom aktivt arbetar för att våra glesbygder även fortsättningsvis skall bli en del av det framtida strukturfondsområdet i EU. Det är också viktigt att åtgärder vidtas för att förbättra kontrollen och möjligheten att beivra fusk. En reformering av regelverket bör innefatta en minskad byråkrati och ökad effektivitet. Beträffande regeringens förslag till anslag under utgiftsområde 19 för förslår vi förändringar enligt följande. 14.1 Allmänna regionalpolitiska åtgärder Anslaget omfattar 1 varav disponeras av regeringen. anser att regeringen bör redovisa vad pengarna ska användas till. Vi föreslår ett anslagssparande på . flyttas till satsning på turistfrämjande åtgärder under utgiftsområde 24. Anslaget på disponeras av . har en mängd generella förslag för att underlätta och stimulera entreprenörskap och företagande. Vi anser att nuvarande landsbygdslån kan vara viktiga för utveckling av gles- och landsbygden och anser att den bör fortgå i den omfattning som är. Det kan konstateras att efterfrågan på landsbygdslånet de gångna åren varit liten. Resultatet har blivit att ett betydande anslagssparande har byggts upp. bedömer att en fortsatt verksamhet på området kan fortgå på samma nivå med ett lägre anslag än regeringen föreslår. Vi föreslår ett anslagssparande på .