mot · GR02Sf403 · 2003-10-07 00:00:00 — Denna handläggningstid är helt orimlig. fick ett välbehövligt resurstillskott om . har dock handläggningstiden endast förbättrats marginellt. läggs stora pengar på långa förläggningstider och sjukvård. Inte minst gäller det vård för att ta hand om depressioner och annan psykisk ohälsa som drabbar de asylsökande bland annat på grund av långa väntetider. Från psykiatrin hörs ofta protester över ett myndighetsförfarande som drabbar människor som redan haft svåra upplevelser. Om resurserna istället sattes in i ett tidigt skede av processen skulle handläggningstiderna bli kortare. Snabbare handläggning innebär även att resurser som till stor del läggs på sjukvård och boende skulle kunna frigöras och i sin tur kunna läggas på en snabbare handläggning. Därför avsätter ytterligare i sitt budgetalternativ för att korta handläggningstider. 3.2.4 Rätten till auktoriserad tolkning och översättning Det är Kammarkollegiet som auktoriserar tolkar och översättare. Syftet med detta är att man genom en statlig auktorisation får fram kvalificerade och pålitliga översättare och tolkar. Tillgången på auktoriserade tolkar och översättare varierar givetvis beroende på vilket språk tolkningen/översättningen gäller och var i man bor. När man söker asyl baserar myndigheterna sina beslut på bland annat vad sökanden har sagt och skrivit. Den asylsökande måste således kunna lita på tolkens/översättarens kunskap och integritet. Därför är det av största vikt att tolkningen/översättningen är korrekt och kvalitetsmärkt genom en auktorisation, under förutsättning att sådan finns för det aktuella språket. Detta är särskilt viktigt att beakta när det gäller asylsökande barn. Enligt en rapport av använder sig svenska myndigheter av icke-auktoriserade tolkar eller anlitar invandrares anhöriga som tolkar i av fallen. Vid av alla tolkuppdrag använder kommunerna barn som tolkar. Enligt en granskning utförd av tidningen används auktoriserade översättare sällan av svenska myndigheter. Ansvaret för kvaliteten överlämnas istället till de förmedlingar som man anlitar och då är det priset som är styrande. Detta är, enligt vår mening, helt oacceptabelt. Rättssäkerheten hotas och känslig information kan komma i fel händer och skada den asylsökande. Till asylsökande kvinnor som utsatts för sexuella övergrepp eller som på grund av det våld de utsatts för är rädda för män, skall det, enligt vår mening, utses kvinnliga offentliga biträden och tolkar. 3.2.5 Otillräckliga språktester hos De asylsökande som saknar handlingar eller som på annat sätt inte kan bevisa sitt ursprung kallas till språktester av . Konkret innebär det att man spelar in det som den asylsökande säger och detta skickas till en språkexpert. I många fall har denna språkexpert visat sig vara en vanlig tolk eller en person från något annat land, det arabiska språket är ett exempel på språk som talas i flera länder men ändå skiljer sig åt. Bedömningen kan således bli felaktig och beslut oriktiga. Detta är givetvis otillfredsställande. kräver en översyn av bruk av språktester. Regeringen bör därför i sitt regleringsbrev ålägga att upphöra med språktesterna medan översynen pågår. 3.2.6 Ta professionellas uttalande på allvar! Flyktingars och asylsökandes hälsoproblem, fysiska såväl som psykiska, måste uppmärksammas mer och i ett tidigare skede än vad som är fallet. I de fall det är en psykolog, psykiatriker eller en kurator inblandad, så måste man ta en större hänsyn till deras intyg, utlåtande m.m. finns det en tendens hos invandringsmyndigheterna att underskatta sådana uttalanden. 3.2.7 Stärk rättssäkerheten i utlänningsärenden Artikel 3 i FN:s konvention mot tortyr förbjuder en stat att sända en person till ett land där han eller hon riskerar att utsättas för tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. har åtagit sig att följa konventionen. mot tortyr har till uppgift att pröva ärenden avseende klagomål mot med stöd av konventionen. har tjugo ärenden prövats i sak och i nio fall har kommittén uttalat kritik mot . Detta är, enligt vår mening, ett exempel på att rättssäkerheten för asylsökande i är bristfällig. har tidigare krävt att skall läggas ner och i olika motioner samt i Kommittén om ny instans- och processordning i utlänningsärenden (NIPU) förordat en ny instansordning för utlänningsärenden. Trots att betänkandet från NIPU överlämnades och fattat ett beslut om bl.a. nedläggning av , har en proposition fortfarande inte överlämnats. Så sent som överlämnade regeringen en Lagrådsremiss med förslag till ny processordning. Denna har sedermera kritiserats starkt av Lagrådet. Ansvarigt statsråd har därefter fört diskussioner med varje enskilt parti. En nu sittande utredning har till uppgift att se över utlänningslagstiftningens utformning med anledning av Lagrådets kritik. Utredningen har även till uppgift att beakta humanitära skäl m.m. vidhåller att skall läggas ned och att en tvåpartsprocess skall införas. skall göra en grundlig utredning och fatta ett första beslut. I den mån beslutet är negativt för den sökande ska ärendet gå vidare till en av de länsrätter som kommer att ges en förstärkt kompetens för utlänningsärenden. Därefter ska beslut kunna överklagas till Kammarrätten. Det finns naturligtvis risk för att en ny ordning, inledningsvis, förlänger handläggningstiderna. Därför är det extra angeläget att vi också når en anständig balansnivå när det gäller ärenden. Det kommer bara att lyckas till priset av en medveten satsning på att minska ärendeberget hos och . satsar i sitt budgetalternativ för att uppnå en anständig handläggningstid. Frågan om en ny processordning handlar främst om att människor skall få en rättssäker behandling av sin asylansökan. Dessa människor befinner sig här och . Därför hoppas vi att det finns en ambition hos alla parter för en snabb och gärna bred lösning. intar en konstruktiv hållning till hur frågan skall lösas för att den inte skall anstå ytterligare. En lösning måste som Lagrådet anfört vara juridiskt hållbar men också skapa rättstrygghet och anständiga handläggningstider för utsatta människor. Vi uppmanar nu regeringen att påskynda ärendet som har dragit ut alltför . 3.2.8 Flyktingbegreppet skall omfatta förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning Personer som enligt utlänningslagen inte definieras som flyktingar men ändå är skyddsbehövande kan få uppehållstillstånd i . Skyddsbehövande är enligt utlänningslagen t.ex. en person som på grund av sitt kön eller homosexualitet känner välgrundad fruktan för förföljelse i sitt hemland. Vid en bedömning av om man har skyddsbehov ingår det att se till den sökandes egna berättelse och upplevelser. Därutöver behöver man ha kunskap om dennes hemland, hur lagstiftningen ser ut och hur situationen i praktiken är i hemlandet. Kritik har riktats mot såväl lagstiftningen som kunskapen hos invandringsmyndigheterna om homosexuella. Dessutom har beslutsunderlaget om situationen i hemländerna för homosexuella och/eller kvinnor visat sig bristfällig. har i flera motioner påpekat att en översyn måste göras av lagen för att stärka skyddet för personer som riskerar förföljelse på grund av sexuell läggning eller kön. Flyktingpolitiken bör vara generös och human och flyktingbegreppet vidgas till att omfatta även förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning. Den som erkänts som flykting har en i flera avseenden förmånligare ställning än den som beviljats skydd med stöd av andra bestämmelser i utlänningslagen. Bland annat kvinnor som får uppehållstillstånd på grund av genusrelaterad förföljelse måste erhålla samma rättigheter och starka skydd som den som får uppehållstillstånd som flykting. Kvinnlig könsstympning är att betrakta som ett brott mot grundläggande mänskliga rättigheter och bör utgöra skäl för att erhålla flyktingstatus. måste även kompetensen vid invandringsmyndigheterna och beslutsunderlaget om situationen i hemländerna för homosexuella och/eller kvinnor förbättras. har tidigare ställt frågor till ansvarigt statsråd om denna problematik. Den socialdemokratiska regeringen har då hänvisat till en utredning som man tillkallade (Dnr 2002:49). hade dock inte ens en utredare förordnats utan så skedde först . anser att den långsamma beredningen när det gäller att stärka skyddet för dem som riskerar förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning är oacceptabel. Regeringen bör därför återkomma till med förslag till nödvändiga författningsändringar. 3.2.9 Förtydliga begreppet humanitära skäl Enligt utlänningslagen kan uppehållstillstånd ges till utlänning som av humanitära skäl bör få bosätta sig i . Det kan vara fråga om sådana humanitära skäl som hänförs till den sökandes personliga förhållanden, t.ex. sjukdom, psykiskt eller fysiskt handikapp. Uppehållstillstånd kan också ges när förhållandena i hemlandet är sådana att det vore inhumant att tvinga utlänningen att återvända dit. Enligt många kritiska röster har bedömningen av vad som är humanitära skäl blivit alltmer restriktiv. anses inte allvarliga sjukdomar eller som t.ex. i Kosovoflyktingarnas fall såväl psykiska trauman som risk för konflikter, ha varit tillräckligt för att behandlas som humanitära skäl. Mot bakgrund av detta anser att tillämpningen av utlänningslagens 2 kap. 3 § första stycket 5 bör ses över och att man redogör för vad som i huvudsak kan anses vara humanitära skäl. Vi välkomnar därför den utredning som har tillsatts med uppgift att utreda bl.a. denna fråga. I de fall verkställighet av utvisningen inte kan ske med anledning av att ursprungslandet inte tar emot sin medborgare måste det finnas en tidsgräns då uppehållstillstånd ändå skall ges. Det är inhumant att, som det ser ut , låta människor som inte kan utvisas, leva . Regeringen bör återkomma till med ett förslag på en verklig tidsgräns när det gäller verkställighetshinder i utvisningsärenden. kan en asylsökande tas i förvar om identiteten är oklar och behöver utredas, om det finns annat skäl som motiveras utifrån prövningen av rätten att stanna i eller det finns en risk att utlänningen håller sig undan inför utresan. Även personer som till överklagat ett avvisningsbeslut kan tas i förvar. Undantaget från dessa regler är att barn endast i undantagsfall tas i förvar och aldrig ensamt. För att frihetsberöva någon krävs synnerliga skäl. Vid risk för att den asylsökande kommer att hålla sig undan kan denne frihetsberövas . Med hänvisning till att frihetsberövandet gäller får personen ifråga inte någon permission. utgångspunkt är att förvarstagande endast skall ske i undantagsfall och att det måste finnas en tidsbegränsning. kan ett förvarsbeslut, som är långt, förlängas genom ett överklagande till länsrätten. Det finns ingen begränsning i antalet överklaganden och därmed förvarstagandetiden. Den asylsökande får heller inget besked om hur länge han kommer att frihetsberövas. Vid omprövningen eller överklagandet behöver myndigheterna endast ange ett antagande, utan något bevis, om att personen ifråga kommer att hålla sig gömd inför utvisningen. Detta är, enligt vår mening, helt oacceptabelt. förordar att även alternativa former till förvarstagning bör utredas och prövas. Särskilt viktigt är detta för de asylsökande som har blivit torterade. Många psykologer menar att det för denna grupp upplevs som att utsättas för ytterligare tortyr när de stängs in. Vi anser vidare att kvinnor skall erbjudas förvar avskilt från män. beslutar regeringen om en flyktingkvot. Kvoten är till för personer som befinner sig i en särskilt svår situation och vars situation bäst kan lösas genom överföring till tredjeland. Dessa flyktingar har ett permanent skyddsbehov. Uttagningen och resan till organiseras av i samarbete med , . togs 1 015 flyktingar emot för vidarebosättning i inom ramen för flyktingkvoten. har bestämt att kan ta emot 1 840 kvotflyktingar . Så många kvotflyktingar har dock inte tagits emot under något av . De medel som är avsatta för att ta emot det specifika antalet kvotflyktingar har vid olika tillfällen använts för andra ändamål. användes t.ex. , motsvarande 75 platser, till medicinska insatser i och Kosovo. Även om dessa insatser medräknas innebär det att medel motsvarande sammanlagt endast 1 090 platser har utnyttjats . har i sitt senaste betänkande uttalat att regeringen får använda dessa medel med viss flexibilitet som man vidhåller att Anslagsmedlen avseende vidarebosättning av flyktingar m.m. bör i likhet med innevarande år motsvara kostnaderna för överföring och mottagande av 1 840 personer. Det är viktigt att tar emot det antal kvotflyktingar som man åtagit sig och beslutat om. Detta kan vara särskilt viktigt för UNHCR som arbetar med att välja ut de personer som anses särskilt skyddsbehövande. Den socialdemokratiska regeringen bör återkomma med en förklaring till varför målen inte uppnåtts och i vilken omfattning medel avsatta för kvotflyktingar har täckt även annat. Det är viktigt att seriös, generös och tidig information ges om möjligheterna till stöd vid frivillig återvandring. För dem som får uppehållstillstånd med tillfälligt skydd kan återvandring komma att bli aktuell, men det är viktigt att påpeka att det inte är tal om påtvingad återvandring. Det är av stor vikt att tiden i görs meningsfull, även med avseende på ett återvändande. Studier och praktik som underlättar återkomsten till hemlandet bör uppmuntras. anser att det är viktigt att formalisera återvändandeprogrammet och ta fram ett bättre program än det kritiserade programmet för Kosovoflyktingarna. Dessutom är det viktigt att fokus för programmet ligger på sådana kunskaper som kan användas för återuppbyggande av hemlandet. 3.2.14 Barnets bästa främst i asylärenden och barns rättigheter lyftes sedan fram i samband med lagändringen av utlänningslagen som trädde i kraft . Bland annat infördes en portalparagraf som innebar att man i fall som rör ett barn särskilt skall beakta vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. Trots denna portalparagraf finns det många fall där barnen underlåtits att höras eller avvisats med en motivering som står i direkt strid med barnets bästa. I flera avvisningsbeslut bortser man från portalparagrafen genom att hänvisa till följande: Enligt 1 kap. 1 § andra stycket utlänningslagen skall i fall som rör ett barn särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. Förebilden för bestämmelsen är artikel 3 i . Kravet i artikel 3 i konventionen att barnets bästa skall beaktas är emellertid inte absolut. Hänsynen till andra viktiga intressen kan leda till att åtgärder som i och för sig inte är förenligt med barnets bästa ändå måste vidtas. Samhällets intresse att reglera invandringen är ett sådant viktigt övergripande intresse som kan vägas mot barnets intresse att få vistas i . En avvisning eller utvisning av en familj med barn måste kunna beslutas och genomföras även om det finns omständigheter i det enskilda fallet som talar för att det hade varit bäst för barnet att få stanna här (SOU 1995:75 s. 232). vill härmed understryka att barnets bästa oreserverat skall sättas främst. 3.2.15 Asylsökande barn har rätt att höras har påpekat att man måste se barnen som individer med egna rättigheter. Ett barns berättelse och upplevelser är lika viktiga som en vuxens och kan tillföra nya och intressanta uppgifter vid handläggningen av en asylansökan. delar denna uppfattning. Utlänningslagens 11 kap. 1 § Utredning om barn m.m. lyder: Vid bedömningen av frågor om tillstånd enligt denna lag skall det, om det inte är olämpligt, klarläggas vad barn som berörs av ett beslut i ärendet har att anföra och det skall tas hänsyn till det anförda [...] Enligt skall konventionsstaterna tillförsäkra det barn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet, varvid barnets åsikter skall tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. För detta ändamål skall barnet särskilt beredas möjlighet att höras. Enligt den parlamentariska barnkommittén är det en rättighet för barnet att höras, inte en skyldighet. ställde en fråga om barnens rätt att höras till migrationsministern och fick då följande svar: presenterade i utlänningsärenden. Rapporten tar bl.a. upp asylsökande barn i familj. Verket för i rapporten ett resonemang kring de åsikter som framförts i bästa i asylärenden (2000). I rapporten lämnas förslag till åtgärder på de problem som uppmärksammats. Som ett direkt resultat av rapporten kommer att genomföra en utbildning om bl.a. och dess betydelse i utlänningsrätten, samtalsmetodik och hur barnet påverkas av en utredningssituation.[...] har tidigare utfärdat riktlinjer för hörande av barn i asylutredningar. Riktlinjerna kommer att vara föremål för översyn med anledning av vad som framkommit av rapporten. [...] Det finns därför ingen anledning att vidta några åtgärder med anledning av de problem som redan identifierats av berörd myndighet. Trots att det nu förflutit arbete påbörjades visar i en nyligen presenterad undersökning att bristerna fortfarande kvarstår. har kartlagt 87 asylärenden som rör barn. Av dessa 87 barn har endast 13 av totalt 66 barn i familj hörts om sina asylskäl. Inte i något av de återstående 55 fallen har det redovisats i ärendet om barnet självt tillfrågats om det vill asylhöras, men avböjt. av de barn i familj som åberopat egna skäl (humanitära eller asylskäl) har fått en noggrann bedömning av sina egna skäl i beslutet. Dessa uppgifter är mycket anmärkningsvärda och något som den socialdemokratiska regeringen borde ta på fullaste allvar. anser att myndigheter som huvudregel, utifrån barnets egna förutsättningar, skall höra varje barn om dess asylskäl. Om det är olämpligt eller barnet inte vill bli hört skall detta respekteras och redovisas i ärendet. I de fall ett barn i en familj inte hörs personligen skall myndigheten höra barnets vårdnadshavare noga om barnets egna asylskäl. Det finns många goda förslag till åtgärder i Rädda Barnens utredning som den socialdemokratiska regeringen bör beakta. 3.2.16 Rätten till vård och skolgång för asylsökande barn Asylsökande barn har rätt till samma sjukvård, tandvård och skolgång som andra barn i samhället. Landstingen svarar för vården och får genom ersättning av staten. Skola ordnas för barn i skolåldern och undervisningen köps som regel från den kommun som barnet vistas i. Trots att samma regler gäller för asylsökande barn som andra barn har det hänt att de nekats vård eller skolgång. Man har exempelvis med hänvisning till att barnet saknat de sista fyra siffrorna i sitt personnummer nekat till vård eller inskrivning vid skolan. Det har även hänt att vissa vårdcentraler har tagit ut en avgift för barn till flyktingar även om andra barn haft rätt till avgiftsfri vård. Landstingen och kommunerna måste på lämpligt sätt uppmärksammas på asylsökande barns obestridliga rätt till vård och skolgång. 3.2.17 Förbättra mottagandet för ensamkommande flyktingbarn har andelen ensamma flyktingbarn som kommit till och sökt asyl ökat. sökte 550 ensamkommande barn asyl i . Barn och unga som tvingas lämna sin familj och sitt hem genomgår ett trauma. Många har dessutom upplevt svårigheter före och under flykten. Ovissheten här samt oron för anhöriga i hemlandet utgör en svår psykisk press när de väl är i . Omkring hälften av barn och unga som kommer till placeras i gruppboende på förläggningar. har minst 45 barn försvunnit från dessa förläggningar utan att man med säkerhet vet vad som har hänt med dem. Vissa av dessa barn riskerar att hamna i händerna på personer som utnyttjar dem i prostitution eller liknande. Kommunerna som har ett ansvar för barnets välmående utöver det flyktingförläggningen skall tillhandahålla, d.v.s. boende och mat, har uppenbarligen brustit i ansvarsfrågan. är personalen på flyktingförläggningarna förtvivlade över att de inget kan göra. personal saknar befogenhet att hålla kvar barnen på förläggningen eftersom boendet är helt frivilligt. Det har gått dessa brister i mottagandet av ensamkommande flyktingbarn uppmärksammades, särskilt frågan om att barn försvinner från förläggningar. Till följd av detta presenterade och en rapport med olika förslag till åtgärder. Ett av förslagen innebar att det skulle träffas överenskommelser med ett 15-tal kommuner om mottagandet. och har sedan redovisat hur ersättning skulle kunna lämnas till dessa kommuner. Detta förslag stannade i utan åtgärder. är förslaget enligt det ansvariga statsrådet inte aktuellt att genomföra med hänvisning till kostnaderna. Statsrådet har i stället hänvisat till ett alternativ där frivilligorganisationerna skulle ges ansvar för barnen. Det finns därmed en uppenbar risk att ett kortsiktigt ekonomiskt tänkande drabbar en grupp av redan hårt utsatta barn. Trots ett imponerande frivilligt arbete från många organisationers sida kan dessa rimligen inte överta samhällets grundläggande ansvar och myndighetsutövning. gjorde ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen bör återkomma till vad gäller ansvar för ensamkommande barn beträffande asylfrågan, boendet och hälsan. Någon proposition har dock inte presenterats. I den föreliggande höstbudgetpropositionen har den socialdemokratiska regeringen en helt annan beskrivning av vad som gjorts: En prioriterad uppgift är att förbättra mottagandet av de barn som kommer till utan medföljande legal vårdnadshavare. Flera insatser har gjorts och arbetet för att förbättra mottagandet fortsätter. Denna verklighetsbeskrivning är det ingen som känner igen utom möjligtvis den socialdemokratiska regeringen. Trots att det uppenbarligen finns förslag till olika lösningar har i princip inget hänt. Barn och ungdomar försvinner fortfarande från flyktingförläggningarna och saknar fortfarande skrivna direktiv för hur de ska agera när barn försvinner. Detta är oacceptabelt! Enligt FN:s konvention om barns rättigheter har ensamkommande flyktingbarn rätt till samma skydd som andra barn i . Det är också de svenska kommunerna som enligt socialtjänstlagen bär det yttersta ansvaret för dessa barns skydd och omvårdnad. När svenska barn far illa griper sociala myndigheter in om det behövs. När svenska barn försvinner spårlöst organiseras skallgångskedjor . anser att alla barn som vistas i är lika skyddsvärda. kräver att en förändring sker för att tillförsäkra barnen en trygg situation under sin vistelse i . bör ha det entydiga ansvaret för de ensamkommande barnen redan vid ankomsten och bör ges möjlighet till särskild kompetensutveckling härför. Barnen måste få bästa möjliga omhändertagande i form av boende och särskilt stöd. bör endast ha ansvar för att utreda barnens asylskäl. Regeringen bör återkomma med förslag till ändring av mottagandet av asylsökande barn enligt vad som anförts och vad gäller ensamkommande barn i enlighet med och förslag. 3.2.18 Utse en särskild företrädare för ensamkommande flyktingbarn stöder det förslag som förts fram av om att ensamkommande asylsökande barn ska få en företrädare utsedd efter det att barnet har anlänt. Denna person skall, enligt förslaget, få en form av vårdnadsansvar för barnet. tilldelas visserligen ensamma flyktingbarn en god man men detta sker långt efter barnets ankomst. vill dock gå ett steg längre. Vissa av barnen skulle kunna få en familjehemsplacering snabbt. Ett familjehem skulle till exempel knappast dröja med att anmäla ett försvinnande. När statsrådet har besvarat frågor om detta har han bl.a. hänvisat till den utredning Dnr 2002:55 Förmyndare, gode män och förvaltare som har till uppgift att se över frågan om företrädare. Förslagen ska redovisas . Statsrådet har även anfört: ... understryka att jag noga följer frågan om varför barn försvinner och vad som kan göras för att förhindra detta. Detta är inte tillräckligt, enligt vår mening. Det är bättre att vidta åtgärder , även om de är kortsiktiga, för att förhindra att fler barn kommer till skada. Det hindrar givetvis inte att mer långsiktiga insatser utreds parallellt.