mot · GR02K8 · 2003-10-17 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:13 Europeiska konventet om EU:s framtid Framtidskonventet är en stor framgång och markerar en historisk händelse när unionen nu utökas till 25 medlemsstater. Konventet har lyckats med utmaningen att ta fram ett utkast till en nya enade . Framtidskonventets förslag till ny unionen är inte en kompromiss utan en syntes av åsikter. Resultatet är inte perfekt men det är betydligt mer än vi kunnat hoppas på, som konventets ordförande dEstaing uttryckt det. instämmer i den bedömningen och anser att resultatet av konventets förslag i huvudsak är positivt och att det utgör en bra grund för den regeringskonferens som skall besluta om EU:s framtid. Stora delar av de uppsatta målen för konventsarbetet kan sägas ha uppnåtts. Förslaget präglas av ökad tydlighet och en mer överskådlig fördragstext jämfört med dagens olika fördrag. Unionens grundläggande mål och värderingar har arbetats om. Öppenhet och lyhördhet har genomsyrat konventsarbetet som visat sig vara en mer konstruktiv arbetsmetod än någon kunnat förutspå. Trots det finns ett antal förslag som vi motsätter oss. Det gäller bl.a. idén om en vald ordförande i , flexibilitetsklausulen, överbryggningsmekanismen, förslaget om en kommission med endast 15 röstberättigade liksom risken för en åtstramning inom asyl- och invandringspolitiken. ser positivt på att konventsförslaget ger ökat stöd åt subsidiariteten. finns tendenser till en olycklig centralisering av andra delar av den europeiska politiken. välkomnar målen att göra unionen till en region som verkar för långsiktigt hållbar utveckling, solidaritet, ömsesidig respekt mellan folk och strikt efterlevnad av internationell lag i överensstämmelse med principerna i FN:s stadga. Vi vill dessutom att den kristna idétraditionens betydelse för EU finns omnämnd i konstitutionens preambel. Det är viktigt att konventets underlag för den pågående regeringskonferensen leder till en konstruktiv dialog mellan medlemsländerna samt att de nationella parlamentens roll beaktas och att avgörande frågor inte fattas utan att en omfattande dialog först förs på samtliga medlemsstaters nationella nivå. Det är viktigt att konstruktiv kritik framförs i de fall konventets förslag anses otillräckligt eller icke önskvärt. förhoppning är att regeringskonferensen bygger vidare på konventsarbetet och att medlemsländer tillsammans skall komma fram till en gemensam ståndpunkt för att bygga ett ekonomiskt starkt och tryggt . Ett medborgarnas, demokratins och ett frihetens . Förslag till riksdagsbeslut 5 1.1 roll i EU 7 1.2 Bättre förankring av EU i 8 2 Huvuddragen i konventets förslag 8 3 Konstitutionella överväganden 9 3.1 Ett sammanhängande fördrag 9 3.2 Unionen som juridisk person (art 6) 9 4 Unionen och dess mål (art 13) 10 4.3 Ett EU öppet mot omvärlden 11 5 De grundläggande rättigheterna och unionsmedborgarskapet (art 78) 11 6 Unionens befogenheter (art 917) 12 6.1 Principen om tilldelade befogenheter 12 6.3 Principen om unionsrättens företräde 13 7 Unionens institutioner (art 1831) 14 7.1 Det vanliga lagstiftningsförfarandet 15 7.3 (art 2021) 15 7.7 Kommissionen (art 25) 17 7.8 Den (art 29) 17 8 De nationella parlamentens roll 18 9 Instrument och beslutsprocedurer (art 3238) 18 10 Unionens demokratiska liv (art 4451) 19 10.2 God förvaltning 19 11 Medlemskap i unionen (art 5759) 20 11.1 Medlemskap och anslutning 20 11.2 Tillfälligt upphävande av rättigheter (art 58) 20 12 Unionens finanser (art 5255) 21 13 Samordning av den ekonomiska politiken 22 13.1 Reformera och fördragsfäst stabilitetspakten 22 14 Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa (art 41) 23 14.1 Asyl, migration och gränskontroll 23 14.2 Ett europeiskt åklagarämbete 24 14.3 Straffrättsligt samarbete 24 15 Unionens yttre åtgärder 24 16 Den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken 25 16.1 Fördjupat samarbete 25 16.4 Samarbete med tredje land 26 16.5 Internationella avtal 27 16.6 Solidaritet (art 42) 27 17 Andra politikområden 27 17.1 Den inre marknaden 27 17.6 Sociala frågor 28 17.7 Hälso- och sjukvårdspolitik 28 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att en skrivning om den kristna idétraditionens betydelse för införlivas i den föreslagna EU-konstitutionens ingress. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att subsidiaritetsprincipen inom EU måste få större genomslag i praktiken och i förlängningen kunna prövas i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en tydligare skrivning om unionens grundläggande värden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att principen om tilldelade befogenheter fortsättningsvis skall vara gällande för EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att all eventuell överlåtelse av makt till gemenskapsnivå även bör styras av medlemsstaterna genom ratificering i nationella parlament. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att artikel 17 om den s.k. flexibilitetsklausulen stryks i förslaget till fördraget. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa det vanliga lagstiftningsförfarandet med beslut som tas med kvalificerad majoritet i ministerrådet och medbeslutande för förutom för beslut om bl.a. fördragsändringar, skattepolitik och inom det säkerhets- och försvarspolitiska området. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att s.k. överbryggningsmekanismen de s.k. passarellerna stryks ur det föreslagna fördraget. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen går emot förslaget om en vald EU-ordförande för . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för ett roterande ordförandeskap i ministerrådet med möjlighet till s.k. gruppordförandeskap. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avvisa förslaget om att instifta ett samlat lagstiftningsråd som tillsammans med antar samtliga europeiska lagar och ramlagar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den dubbelhattade utrikesministern. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att kommissionens samtliga ledamöter skall vara röstberättigade och att samtliga medlemsländer bidrar med en kommissionär. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att låta handlingars offentliggörande gälla all verksamhet inom ECB, inklusive ett offentliggörande av ECB:s mötesprotokoll. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att offentlighetsprincipen inom EU fördragsfästs och efterliknar den svenska principen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att EU-anställda får meddelarfrihet och meddelarskydd inskrivet i fördraget. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att förslaget om ett s.k. medborgarinitiativ införs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att reformera och fördragsfästa stabilitetspakten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för en öppnare gemensam asyl- och invandringspolitik och kräva att de s.k. minimireglerna, som möjliggör för länderna att ha generösare nationella regler än andra, skall kvarstå. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att det straffrättsliga samarbetet vidareutvecklas i samma utsträckning som polissamarbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att EU:s externa politik skall styra mot samma politiska mål så att handel, jordbruk och bistånd samverkar för att bekämpa fattigdomen i tredje världen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att acceptera ett fördjupat samarbete på försvarsområdet mellan de medlemsländer som så önskar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inget medlemsland skall tvingas in i ett eventuellt gemensamt europeiskt försvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU genom sina medlemsstater bör öka kapaciteten för fredsbevarande och fredsframtvingande insatser, de s.k. Petersbergsuppgifterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att anskaffning av försvarsmateriel fortsättningsvis skall bygga på medlemsländers frivilligt ingångna samarbetsavtal. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att betona vikten av att EU blir en juridisk person. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om målen för EU:s jordbrukspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör vara pådrivande för att skärpa EU:s politik för hållbar utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att energifrågorna omfattas av delad befogenhet inom unionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förtydliga definitionen av vilka nationella åtaganden som avses i solidaritetsklausulen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en definition av räddningstjänstens insatsområden. efter Europeiska unionens tillkomst närmar sig en brytpunkt. Unionens största enskilda utvidgning är ett faktum om , då tio nya medlemsstater ansluter sig till gemenskapen. vänder blad och lämnar en dyster historia med och bakom sig. Med anledning av detta beslöt regeringschefer i Laeken att bilda det så kallade framtidskonventet. Syftet var att förbereda det framtida samarbetet mellan 25 till 30 medlemsstater genom att öka EU:s effektivitet och öppenhet och finna åtgärder för en bättre demokratisk förankring av EU bland unionens medlemsländer. Dess huvudsakliga uppgift har kretsat kring utarbetandet av förslag på lösningar gällande fyra huvudfrågor: en förenkling av fördragen, ett förtydligande av kompetensfördelningen, införandet av stadgan för de grundläggande rättigheterna som ett juridiskt bindande dokument för unionen, en ökning av inflytandet för de nationella parlamenten. Resultatet en ny presenterades i av konventets ordförande dEstaing. Efter att förslaget presenterats och överlämnats till regeringschefer upplöstes konventet. inleddes den regeringskonferens som kommer att behandla den föreslagna konstitutionen. Med anledning av detta har den överlämnat en skrivelse till riksdag där regeringens utgångspunkter och ställningstaganden till förslaget presenteras. Denna motion är svar på regeringens ställningstagande till konstitutionsförslaget. återstår det för EU:s medlemsländer att finna en för alla godtagbar kompromisslösning för att samtliga medlemsländers nationella parlament skall ratificera förslaget. 1.1 roll i EU Sedan gick med i Europeiska unionen har mycket hänt inom EU. medlemskap har visat sig framgångsrikt på flera sätt och på flertalet områden. Inom bl.a. miljö- och energisektorn har gjort sin röst hörd, liksom i frågorna kring ökat livsmedels-, djur- och konsumentskydd i . De svenska kraven på öppenhet inom de europeiska institutionerna har också gett resultat och konventets förslag är ett steg i den riktningen. Även syn på jämställdhet har fått genomslag i EU och jämställdhet föreslås av konventet bli ett uttalat mål för EU. Inom ramen för den inre marknaden har också haft tillfälle att påverka politiken positivt. Ökad frihandel och krav på nödvändiga reformer av den gemensamma europeiska jordbrukspolitiken är andra områden där de svenska kristdemokratiska Europaparlamentarikerna ökat trycket på EU. har, som gedigen anhängare av FN, också sökt initiera en förbättrad samarbetsmodell mellan EU och FN, en fråga som är av stor betydelse för framtiden. 1.2 Bättre förankring av EU i Trots och framgångar i genomförandet av politiken på europeisk nivå, intar svenskarna en ljum hållning till EU. Avståndet mellan medborgare och unionen upplevs som stort och många känner sig skeptiska till värdet av ett aktivt svenskt medlemskap. Detta visade sig inte minst när svenska folket valde att säga nej till införandet av euron som valuta. Denna skepsis måste tas på allvar och respekteras. De tydliga signalerna som folkomröstningen sände ut till folkvalda vittnar om att förankringen av EU i behöver förbättras. En förstärkning av EU:s demokratiska förankring och unionens närmande till medborgarna har också varit den huvudsakliga uppgiften för framtidskonventet. Därför är det också oerhört viktigt att konventets arbete och resultatet av det förvaltas väl. Ett minskat avstånd mellan EU och EU:s medborgare krävs för EU:s funktionsduglighet. För är en ökad tillämpning av subsidiaritetsprincipen i praktiken nödvändigt för att förbättra EU:s duglighet och funktionssätt. Konventet har kommit med en rad förslag på hur en förstärkning av principen kan uppnås praktiskt inom de olika institutionerna, vilket vi välkomnar. 2 Huvuddragen i konventets förslag Konventets förslag till konstitution innehåller fyra delar: 1) den konstitutionella strukturen, 2) stadgan om de grundläggande rättigheterna, 3) genomförandet av politiken och 4) slutbestämmelser. De tre första avsnitten kommer huvudsakligen att vara föremål för omnämnande i motionen. 3.1 Ett sammanhängande fördrag De olika fördrag och regelverk som styr unionens maktfördelning och beslutsordning är alltför otydligt ordnade. Unionen föreslås istället få ett konstitutionellt fördrag som ersätter Unionsfördraget och EG-fördraget. De nuvarande fördragen har redigerats om och sammanförts till en helhet som utgör huvudavsnittet vid sidan av de bestämmelser som formar den regelrätta lagsamlingen. Fördraget skall säkerställa handlingskraften på de områden där så behövs, tydliggöra och avgränsa unionens uppgifter samt öka EU:s demokratiska legitimitet. Det föreslagna konstitutionella fördraget uppfyller kravet på att det ska vara ett kort och läsvänligt dokument som medborgaren kan ta till sig. Konstitutionen föreslås fastställa unionens grundprinciper, inrymma stadgan om de grundläggande rättigheterna, definiera ett nytt institutionellt ramverk, klargöra EU:s och medlemsstaternas respektive befogenheter och definiera EU:s hela lagstiftnings- och beslutsprocess på ett tydligt sätt. 3.2 Unionen som juridisk person (art 6) Borttagandet av den rådande tudelningen mellan EG och EU liksom avvecklandet av pelarsystemet är välkomna förändringar. Den logiska följden av detta är att EU också får status som en juridisk person. Det ger unionen möjlighet att ansluta sig till konvention om mänskliga rättigheter samt till andra internationella fördrag och konventioner. står helt bakom detta. Likaså är vi mycket positiva till införandet av en rättighetsstadga som medför att varje medborgare får ett skydd mot att kränkas av någon EU-institution. Kristendomens historiska och idéhistoriska betydelse för formandet av identitet, gemensamma värden, kulturarv och samhälleliga institutioner är av oomtvistelig karaktär. Utan att förringa andra influenser och traditioner som mer regionalt eller under mer begränsade tidpunkter lämnat betydande bidrag till utveckling, så saknar kristendomen motstycke i dess påverkan och utformning av den europeiska civilisationen och dess identitet. För är det därmed också högst naturligt att den kristna idétraditionens betydelse för omnämns i ingressen till EU:s föreslagna konstitution. vill därför att EU ska vara en union uppbyggd på den kristna traditionen och med en värdegemenskap som innefattar religionsfrihet för alla, respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämställdhet, rättsstatsprincipen och skydd av de mänskliga rättigheterna. 4 Unionen och dess mål (art 13) Unionen skall enligt framtidskonventets förslag bygga på grundläggande värden som innefattar respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämställdhet, rättsstatsprincipen och skydd av de mänskliga rättigheterna. I förslaget till fördragstext blandas emellertid grundläggande värden och instrumentella värden. Enligt skulle fördragstexten vinna i tydlighet och styrka om artikel 2 har följande lydelse: Unionen bygger på grundläggande värden som människans värdighet, liv, frihet, sanning och rättvisa. Dessa värden och skydd för de mänskliga rättigheterna är gemensamma för medlemsstaterna i ett samhälle där demokrati, mångfald, jämställdhet, öppenhet, solidaritet, tolerans och icke-diskriminering råder. De mänskliga rättigheterna ska ingå i det konstitutionella fördraget och unionen ska söka anslutning till om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Positivt är också att jämställdheten betonas och ingår, utöver den lagstadgade rättigheten, även som en rättighet som aktivt bör främjas. I de föreslagna målskrivningarna till EU-konstitutionen står det att unionen skall verka för ett med hållbar utveckling som bygger på en väl avvägd ekonomisk tillväxt och social rättvisa, med en fri inre marknad samt en ekonomisk och monetär union, och som eftersträvar full sysselsättning och skapar konkurrenskraft och en levnadsstandard på hög nivå liksom en hög grad av försvar och förbättring av miljön. Unionen skall vidare främja ekonomisk och social sammanhållning, jämställdhet mellan kvinnor och män, miljöskydd och socialt skydd samt en hög hälsograd. Den skall uppmuntra solidaritet mellan generationer och mellan stater, bidra till att skydda barns rättigheter och lika möjligheter för alla oberoende etnisk bakgrund, religion eller tro, handikapp, ålder eller sexuell läggning. noterar att religionsfrihetens fundament fördragsfästs och välkomnar detta. 4.3 Ett EU öppet mot omvärlden Enligt konventsförslaget skall EU vara öppen mot omvärlden och bidra till en hållbar global utveckling. Solidaritet, ömsesidig respekt mellan folk, fattigdomsbekämpning, strikt efterlevnad av internationell lag, såsom de mänskliga rättigheterna, och global fred och säkerhet i överensstämmelse med principerna i FN:s stadga betonas. välkomnar skrivningarna om unionens övergripande målsättning och värdegrund. Att den gemensamma europeiska utvecklingspolitiken mer tydligt fokuserar på fattigdomsbekämpning är en fråga som länge verkat för. Likaså välkomnar vi att skyddet av barns rättigheter skrivs in som ett eget mål. 5 De grundläggande rättigheterna och unionsmedborgarskapet (art 78) Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna som antogs vid toppmötet i är endast ett politiskt dokument. Avsikten med att göra dokumentet till en fördragstext är att synliggöra för EU:s medborgare de rättigheter som redan finns i och i praxis samt tydliggöra vilka rättigheter som kan krävas gentemot unionens institutioner och vilka principer som ligger till grund för unionen. Förhoppningen är att de gemensamma värderingarna i Europasamarbetet stärks. Med beaktande av att stadgan fyller en oklar juridisk funktion välkomnar att den skrivs in i konstitutionen och blir juridiskt bindande. De mänskliga rättigheternas efterlevnad måste effektivt kontrolleras i EU på samma sätt som i medlemsstaterna. står främst bland de institutioner som säkerställer skyddet av de mänskliga rättigheterna i . Rådets konvention är unik på så vis att enskilda personer kan föra en medlemsstat till internationell domstol. ser därför mycket positivt på att EU föreslås ansluta sig till konvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna precis som är ansluten till konventionen. Därmed skulle EU:s rättighetsskydd falla under prövning. Så stärks domstolens ställning och den enskilde medborgarens rättssäkerhet. Det innebär också ett närmande mellan EU-medlemsländer och andra europeiska länder. 6 Unionens befogenheter (art 917) Avgränsningen av unionens befogenheter ska styras av principen om tilldelade befogenheter och utövandet av unionens befogenheter skall styras av principen om subsidiaritet och proportionalitet. Detta är en fråga som arbetat länge för och som vi drivit hårt. Vårt parti instämmer således med den av konventet föreslagna lydelsen om unionens befogenheter och verksamhet. 6.1 Principen om tilldelade befogenheter EU är till sin konstruktion en maktpolitisk hybrid. Unionens makt och kompetens bygger på befogenheter tilldelade av unionens medlemsstater. Medlemsstaterna är sedan underkastade de beslut vars kompetens tilldelats unionen. Unionen har alltså ingen autonom rättskompetens det som man ibland kallar kompetens-kompetens. All makt som EU har är alltså överlåten av medlemsstaterna, och unionen kan alltså inte själv utöka sin egen makt. Så bör det förbli. Ingen EU-majoritet bör kunna tvinga en stat till att föra över ytterligare makt till EU. Sådana beslut bör även fattas genom enhälligt beslutsfattande. Det konstitutionella fördrag som framlagt av framtidskonventet har till stora delar utformats i enlighet med detta synsätt. Det är ett av medlemsländerna ägt fördrag där makten är tilldelad av EU:s medlemsländer och varje befogenheter som inte tilldelats unionen i fördraget skall tillhöra medlemsstaterna (art 9). Vi är mot den här bakgrunden mot den av konventet föreslagna flexibilitetsklausulen som tummar på principen om tilldelade befogenheter och som dessutom innehåller en del oklarheter. Vi motsätter oss förslaget som innebär att ministerrådet genom enhällighet och på förslag från kommissionen och efter godkännande om det visar sig nödvändigt för att inom ramen för den politik som fastställts i del III i konventets förslag nå något av de mål som fastställs genom konstitutionen och konstitutionen inte innehåller de nödvändiga befogenheterna kan ta beslut om att inom redan tilldelade befogenhetsområden vidga unionens befogenheter. I den socialdemokratiska regeringens skrivelse klargörs det att regeringen tänker godta förslaget om en flexibilitetsklausul, trots att flertalet remissinstanser visat sig mycket tveksamma till klausulens utformning. kräver att den med tydlighet arbetar för att klausulen i den föreslagna konstitutionen stryks. Subsidiaritetsprincipen har varit fastslagen i principprogram . Principen innebär att det en gemenskap på ett ändamålsenligt sätt kan sköta, ska den också få sköta. De större gemenskaperna (t.ex. kommuner, staten eller EU) har en skyldighet att stödja lägre nivåer där så behövs. Större gemenskaper måste dock respektera de enskilda människornas rättigheter och gemenskapernas eget kompetensområde. Principen ger alltså inte självklart stöd åt vare sig centralisering eller decentralisering. Men den kan användas som en utgångspunkt för att fördela politisk makt i samhället. menar att subsidiaritetsprincipen ofta glöms bort i EU:s praktiska politik trots att den är fördragsfäst. Det leder till att många människor irriterar sig över onödig detaljreglering och att EU sysslar med frågor som lika bra kan lösas på nationell nivå. menar också att de uppgifter som tillkommit på EU:s dagordning gör det nödvändigt med en bättre arbetsfördelning. För kontroll av subsidiaritetsprincipens efterlevnad föreslår framtidskonventet införandet av ett så kallat tidigt varningssystem som involverar de nationella parlamenten i kontrollen av principen. Parlamenten ska få ta del av kommissionens alla förslag, och om minst en tredjedel anser att förslaget är oförenligt med subsidiaritetsprincipen ska kommissionen ompröva sitt förslag. Att frågan i förlängningen kan prövas av ser som genomförbart då det kan konstateras att redan har prövat subsidiaritetsprincipens tillämpning enligt Amsterdamsfördragets protokoll om principen. Domstolen har i dessa fall utvärderat principens tillämpning utifrån fördragens artiklar och utifrån nämnda protokoll. Det är ett alternativ till lösning av tvister då den politiska processen och de nationella parlamentens system med tidig varning inte lett någonstans. En domstolsprövning av EU-kompetensen ger också en önskvärd tydlighet gentemot medborgarna. Vi välkomnar konventets förslag om denna princip.