mot · GR02U6 · 2003-09-19 00:00:00 — med anledning av prop. 2002/03:122 Gemensamt ansvar: politik för global utveckling Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Respekt för mänskliga rättigheter 7 4 Hållbar utveckling och effektivt nyttjande av naturresurserna 8 4.2 Globala gemensamma nyttigheter 10 4.3 Bioteknologi och IT 10 5 Ekonomisk tillväxt 11 5.1 Näringslivets roll och betydelse 12 6 Social utveckling och trygghet 13 6.1 Sjukdomar och epidemier 14 6.2 Stöd till funktionshindrade 15 7 EU:s utvecklingspolitik 16 7.1 Effektivare EU-bistånd 16 7.2 Bättre samverkan mellan 17 7.3 Rättviseperspektiv för 17 8 FN:s roll i det internationella utvecklingssamarbetet 18 9 Konflikthantering och säkerhet 20 10 Regeringens målbild 21 11 Inriktningen och effektiviteten i utvecklingssamarbetet 22 11.1 Nej till sammanslagning av politikområden 22 11.2 Begränsat antal samarbetsländer 22 11.3 Avbindning av bistånd 22 12 Förvaltning och lärande 23 12.1 Samordningskansli inom Statsrådsberedningen 23 12.3 Expertgrupp för förbättrad internationell samverkan 24 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av en tydlig svensk linje i förhållande till diktaturer och stater präglade av etniska konflikter, diskriminering, korruption och förakt för mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utrikespolitiken skall styras av etiska ledarkoder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den nationella suveräniteten bör stå tillbaka för individers rättigheter och trygghet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av en utveckling av det partinära stödet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka svenska utvecklings- och biståndsinsatser riktade till kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om klargöranden av vilka kapaciteter och kompetenser skall bidra med i samarbetsländerna för att skapa ett trovärdigt internationellt miljösamarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av utökat stöd till ekologiskt hållbar och effektiv energiförsörjning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fokusera resurser och ansträngningar på ett prioriterat urval av globala gemensamma nyttigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett IT-utvecklingsperspektiv skall genomsyra samtliga nuvarande och framtida utvecklingsprogram. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för ett subventionerat och delvis asymmetriskt handelssystem som en motvikt mot de negativa effekter som en total nedmontering av handelshinder kan förorsaka fattiga länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om upprättandet av ett forum där riktlinjer och konkreta handlingsplaner för svenska företags medverkan och ansvarstagande i utvecklingsarbete och arbete för mänskliga rättigheter kan utformas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den statsstödda exportkreditgivningen skall förenas med villkor om skydd av mänskliga rättigheter och förstärkt miljöhänsyn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att obligatorisk rapportering om sociala och miljömässiga hänsynstaganden bör ingå i de svenska multinationella företagens årliga rapporter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utvärdering av förhållandet mellan den svenska vapenexporten och utvecklingsmålen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en ny modell för skuldavskrivning där den skuldsatta statens små steg mot ekonomisk balans, demokratisk utveckling, respekt för mänskliga rättigheter och konkreta handlingsplaner för fattigdomsbekämpning skall ge betydligt större steg i skuldavskrivning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en omprövning av TRIPS-avtalen för att skapa nya samarbets- och marknadsstrategier för hälsoforskningen i kampen mot exempelvis hiv/aids. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ny patentregistreringsmodell med prissänkningskrav för läkemedelsbolagens försäljning av t.ex. hivmediciner till fattiga länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör avsätta större aidsrelaterade resurser i biståndsbudgeten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den svenska utvecklingspolitiken i större utsträckning bör uppmärksamma människor med funktionshinder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall vara pådrivande för att utarbeta strategier för bättre samarbete mellan EU och internationella organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att utvecklingsaspekterna beaktas inom alla . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att aktivt verkar för att stärka det handelsrelaterade utvecklingssamarbetet och demontera EU:s handelshinder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förlägga ett inom Sida. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reformer av FN och dess underliggande organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att betona betydelsen av det humanitära biståndet för det internationella utvecklingssamarbetet och frivilligorganisationernas viktiga roll i arbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att spridningen av hiv/aids bör ses som ett säkerhetspolitiskt problem. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att betona vikten av bistånd riktat mot insatser för förståelse och försoning mellan tidigare stridande grupper. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringens uppsatta målbild för utvecklingssamarbete lätt kan feltolkas och därför borde ha en annan lydelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte slå samman samarbetet med med det övriga internationella utvecklingssamarbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fortsätta systemet med prioriterade samarbetsländer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om successiv och flexibel avbindning av svenskt bistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att på nationell nivå och EU-nivå införa konsekvensbeskrivningar som skildrar och analyserar vilka ekonomiska, och därmed i förlängningen också välfärdsmässiga, konsekvenser som exempelvis en tull på ett visst livsmedel kan få för berörda fattiga länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa en koordinerings/samordningsfunktion inom Statsrådsberedningen med ansvar för redovisning av den förda politiken för global utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta ett för utbyte av kunskap och erfarenheter inom utvecklingsområdet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bilda en självständig funktion för utvärdering av internationella utvecklingssamarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att installera en expertgrupp med syfte att studera samverkan med andra länder inom ramen för utvecklings- och biståndsområdet och komma med förslag om ytterligare former för internationell samverkan och samstämmighet. I propositionen föreslår den socialdemokratiska regeringen ett nytt mål för alla delar av dess verksamhet: att bidra till en rättvis och hållbar utveckling. Det är tänkt att politiken för global utveckling ska genomsyras av ett rättighetsperspektiv, att alla politikområden ska dra åt samma håll (dvs. att handels-, jordbruks-, säkerhets-, migrations-, miljö- och den ekonomiska politiken gemensamt ska främja global utveckling), att svenskt bistånds- och utvecklingsarbete ska finnas med överallt där det finns behov och i grunden bygga på frihandel och en öppen ekonomi. Demokrati är enligt regeringen en förutsättning för framgångsrikt utvecklingsarbete och kvinnor spelar en nyckelroll för utvecklingen. Det betonas i propositionen att miljön sätter gränser för vår livsstil och att biståndet ska öka och effektiviseras. Regeringen har även för avsikt att engagera hela det svenska samhället i utvecklingssamarbetet och att ska fortsätta driva de svåra och kontroversiella frågorna. Den kristdemokratiska ideologin har människovärdet och de etiska grundvärdena i centrum. syn på varje människas unika värde och vårt ömsesidiga ansvar för varandra och solidaritet med människor i andra delar av världen är av grundläggande betydelse för oss och för vår politik. instämmer därför med vad som står skrivet i regeringens proposition om att utvecklingspolitik bör präglas av ett vidsynt förhållningssätt till en rättvis och hållbar global utveckling, uppbyggd på insikten om att ekonomisk tillväxt är en grundförutsättning för en rättvisare värld och för en effektiv kamp mot fattigdomen. Endast bistånd kan aldrig åstadkomma ekonomisk tillväxt utan måste vara en av många komponenter i en sammanhållen utrikespolitik till stöd för mänskliga rättigheter, demokrati och ökad rättvisa. Regeringens proposition för global utveckling är därmed ett mycket efterlängtat steg i rätt riktning. Den innehåller en rad viktiga resonemang och förslag och innebär ett nytänkande på flera områden. Visionen om en mer samstämmig utvecklingspolitik och ambitionen att låta ett syd- och rättviseperspektiv genomsyra tänkandet, uppfattar som ett erkännande av den utvecklingspolitik vi länge arbetat för. insatser för att stödja produktionen av globala nyttigheter, ökat samarbete på teknikområdet (framförallt miljöteknik) och det humanitära biståndets betydelse är andra områden som betonas i propositionen och som helhjärtat ställer sig bakom. Men den socialdemokratiska regeringens proposition brister betänkligt när det gäller konkreta förslag på hur den övergripande politiken i praktiken ska genomföras och i beskrivningen av konkreta mål och riktlinjer. Och bristen på målhierarkier ökar avsevärt risken för målkonflikter mellan t.ex. biståndet och orimliga handelsregler. Vi ser mänskliga rättigheter, fattigdomsbekämpning, demokrati och rättssamhälle som icke förhandlingsbara överordnade mål som ska vara styrande för den förda utvecklingspolitiken. De instrument som ska användas för utvecklingspolitikens genomförande ter sig också oklara. Ett ytterligare principiellt problem är att den socialdemokratiska regeringen diskuterar ett enda motiv till rättvis politik för global utveckling. anser att motivet internationell solidaritet måste kompletteras med egenintresset. Vi delar alla samma värld och har ett gemensamt intresse av att bekämpa fattigdomen och att minska hälso- och miljörisker. Alltså ligger det även i vårt egenintresse att fattiga länder utvecklas. Och genom att tydliggöra egenintresset i global utveckling blir det lättare att engagera fler politikområden och verksamheter i kampen mot fattigdom. Sammanfattningsvis uppfattar vi propositionen som en utgångspunkt, en förlaga, till något som inte tydligt definieras i vare sig innehåll eller tidsperspektiv. Den socialdemokratiska regeringen förklarar otydligheten med att man arbetar utifrån ett långsiktigt perspektiv. anser att det riskerar att leda till en urholkning av politiken i praktiken. 2 Respekt för mänskliga rättigheter välkomnar att regeringen kallar på ökad uppmärksamhet för demokratifrågor och frågor rörande de mänskliga rättigheterna. grundläggande syn på människans unika och lika värde och vikten av att respektera, främja och skydda de mänskliga rättigheterna måste naturligtvis också vara huvudmålet för den svenska utrikes- och utvecklingspolitiken. Vi som medborgare i en demokratiskt uppbyggd stat har ett särskilt ansvar att sprida och främja grundläggande demokratiska principer i samröre med totalitära regimer, och våra signaler och krav bör vara tydliga. Spridningen och fördjupningen av de demokratiska principerna är en av de enskilt viktigaste åtgärderna för att hantera interna konflikter och för att skapa långsiktigt rättvisare samhällen med mer effektiva resursfördelningssystem. Riktat demokratistöd krävs i ytterligare utsträckning än vad regeringen föreslår för att främja demokratiutvecklingen i samarbetsländerna. Rättsväsende, utbildning och uppbyggnaden av robusta offentliga institutioner bör prioriteras mer. Korruption, maktmissbruk, valfusk och andra former av antidemokratiska företeelser bör bekämpas med ökad kraft. Det behövs ofta mer skydd för minoriteter, bättre maktfördelning, öppenhet och politisk ansvarsskyldighet. Till problemet hör att den socialdemokratiska regeringen inte besvarar hur ska förhålla sig till så kallade skurkstater, dvs. diktaturer och stater präglade av etniska konflikter, diskriminering, korruption och förakt för mänskliga rättigheter. Propositionen beskriver otydligt hur samarbete med sådana stater ska ske. anser att utvecklingspolitiken generellt bör styras av etiska ledarkoder, och här krävs det mer tydlighet från regeringens sida. Propositionen borde ha innehållit tydliga resonemang om hur genom EU och FN kan stödja aktiviteter i kampen mot dessa skurkstater. Socialdemokraternas förslag saknar resonemang om hur den nationella suveräniteten i ökad grad bör stå tillbaka för individers rättigheter och trygghet. Propositionen saknar utvecklade resonemang om vikten och värdet av utveckling av politiska partier i utvecklingsländerna. Svenska politiska partier har mycket att bidra med när det gäller att sprida kunskap om arbetssätten i demokratiska flerpartistrukturer. För att kunna utveckla vårt positiva internationella partisamarbete med olika partner krävs det en utökning av det partinära stödet. Det är viktigt att den demokratiska processen pågår och utvecklas inom partierna även mellan valen. Även stödet till det interparlamentariska arbetet mellan riksdag och olika utvecklingsländers parlament bör öka. FN och dess olika organ utgör ett centralt ramverk i samarbete för demokratisk utveckling och för arbetet med MR-frågor i stort. Det är därför av största vikt att FN och dess organ fungerar på ett trovärdigt och effektivt sätt. är det dessvärre istället så att FN lider av stora organisatoriska problem, bristande resurser och stor ineffektivitet. ser därför allvarligt på att propositionen saknar betydelsefulla reformförslag för organisationen. bör som nära vän av FN ta initiativ till en reform av och struktur. För är ett jämställt samhälle i första hand ett samhälle uppbyggt på tanken om alla människors lika och unika värde. Men för att bedriva effektiv fattigdomsbekämpning är det nödvändigt med riktade åtgärder till kvinnor och deras barn. Deras fattigdom är till stor del strukturell. Kvinnorna saknar ekonomiska tillgångar, egendom, makt, utbildning, sjukvård är utsatta för våld och diskriminering på grund av sitt kön och utestängs ofta från beslutande församlingar på diverse nivåer. Undersökningar pekar allt som oftast på att bistånd riktat till kvinnor ger bättre samhällsekonomiska resultat än övrigt bistånd. Kvinnors deltagande och inflytande bidrar till att skapa djupare, bredare och stabilare samhällen. Genom bistånd riktat till kvinnor, ökar chanserna för att biståndsmedlen investeras på sätt som gagnar familjens barn och hushåll. Vi kräver därför att svenskt bistånd i högre grad ska riktas till kvinnor i samarbetsländerna. Svenskt utvecklingssamarbete måste bidra till att kvinnor i utvecklingsländer också får ökat självbestämmande över sin egen kropp, sexualitet och utbildning. ser jämställdhetsfrågorna som avgörande för att uppnå effektiv och hållbar utveckling i utvecklingsländerna. Genom avskaffandet av de sex delmålen i regeringens utvecklingsproposition har jämställdhetsmålet hamnat i skymundan. Vi vill att jämställdheten ska betonas ytterligare. har länge varit en av de starkaste aktörerna på området sexuell och reproduktiv hälsa. Under om befolkning och utveckling, var bland de ledande förespråkarna för frågor om kvinnors och ungdomars rätt att själva fatta beslut om sin sexualitet och reproduktion. är resultatet av den konferensen det i särklass starkaste dokumentet i FN:s historia när det gäller att värna om rätten till sexualundervisning, preventivmedelstillgång, kvinnors rätt till att själva fatta beslut om sin kropp och sin sexualitet. 4 Hållbar utveckling och effektivt nyttjande av naturresurserna Ökad produktion och konsumtion är en förutsättning för att få igång ekonomin i fattiga länder. Men den önskade ökningen i utvecklingsländerna tillsammans med dagens enorma energi- och resursanvändning i västvärlden är ett växande hot mot vår miljö. Redan under konstaterades det att det dåvarande produktions- och konsumtionsmönstret inte är långsiktigt hållbart utan leder till katastrofala effekter för miljö och klimat. Miljöhänsyn måste integreras i alla politikområden, inte minst det ekonomiska. Informativa, regulatoriska och ekonomiska styrmedel bör komplettera varandra och användas på olika sätt beroende på verksamhetsområde. Lagstiftning med förbud och gränsvärden, ekologisk skattepolitik, miljöledningssystem, miljövänlig upphandling och utbildning är exempel på instrument som bör användas. Substitutionsprincipen, som innebär att mindre farliga ämnen så långt möjligt ska ersätta farliga, är ett annat viktigt verktyg. En marknadsekonomi med utgångspunkt från ett förvaltarskapsperspektiv är den enda långsiktigt hållbara vägen till en ekologiskt hållbar utveckling. Den stora utmaningen och lösningen på dilemmat tillväxt kontra ekologisk hållbarhet består i att förändra beteenden och teknik så att energi- och resursanvändningen blir effektivare. Ett ökat samarbete mellan länder möjliggör en överföring av både ekologiskt hållbart kunnande och teknik. Regeringen föreslår också ett ökat tekniksamarbete med utvecklingsländerna för att stödja investeringar i miljöanpassad teknik. Det är bra, men räcker inte. Problemet är att vi saknar mekanismer för ett trovärdigt miljösamarbete. Avgörande frågeställningar förblir obesvarade, såsom vilken typ av kapacitet och kompetens det egentligen är som vi vill bidra med att bygga upp. anser att uppgift bör vara att långt kraftfullare än föra upp denna typ av resonemang på den politiska dagordningen och understryka de problem för vår globala miljö som är en följd av den allmänna utvecklingen. En mycket allvarlig brist i den socialdemokratiska regeringens utvecklingsproposition är att energifrågorna inte lyfts fram. Dagens energisystem leder till svåra hälsoeffekter, förstörelse av skog och mark samt ett varmare klimat. Vi vet att över två miljarder människor saknar tillgång till modern energi. Dessa människor måste få tillgång till el och bränslen, men det måste ske med hänsyn till miljö och klimat. En energiutveckling i fattiga länder av samma historiska snitt som i-världens skulle medföra en helt oacceptabel negativ påverkan på den globala miljön. Parallellt med detta utvecklingsarbete måste industriländernas beroende av fossilbränsle minskas. Stödet till utvecklingsländerna för modernisering och miljöanpassning av energisystem har varit mer eller mindre obefintligt. Av EU:s samlade bistånd går till energiområdet. Den andel som går till att stödja alternativa energiformer är mikroskopisk. Också inom det svenska bilaterala biståndet har stödet till energi- och transportområdet varit utomordentligt lågt. Det finns ett ökande behov av energi i utvecklingsländerna, vilket kommer att kräva enorma investeringar i infrastrukturen och tjänster för energiförsörjning. Tillgången till energi är avgörande för utveckling, och det behövs därför sunda och samordnade strategier för en ekologiskt hållbar och energieffektiv energiförsörjning. Samarbete krävs mellan en rad olika aktörer, såväl från biståndsdonatorer och mottagare som mellan privata företag i både i-världen och utvecklingsländerna. Det är allas ansvar att åstadkomma en mer hållbar utveckling . De internationella miljökonventionerna måste följas upp och implementeras i världens alla hörn, speciellt i västvärlden och industriländerna. Men det räcker inte. Vi måste också våga ställa frågan om dagens mycket kortsiktiga ekonomiska system verkligen innehåller de instrument och drivkrafter som behövs för att säkra ett hållbart nyttjande av naturresurserna och ett ekologiskt hållbart system för framtiden. 4.2 Globala gemensamma nyttigheter Att utöka stödet för produktionen av globala nyttigheter ser vi som ett mycket positivt inslag i regeringens utvecklingsproposition. Detta ska eftersträva även inom EU. Positivt är också att regeringen vill öka insatserna för att skapa bättre fungerande internationella regelverk och standarder för dessa nyttigheter. Globalt och regionalt samarbete främst på miljö- och hälsoområdena är av stor vikt. Eftersom begreppet gemensamma globala nyttigheter innefattar så många olika områden (en god miljö, finansiell stabilitet, frånvaro av internationell terrorism, begränsningen av smittsamma sjukdomar etc.) ser det som önskvärt att man från svensk sida istället för att beröra samtliga av dessa gemensamma nyttigheter, fokuserar arbetet på ett begränsat antal av dessa för vilka man aktivt arbetar. Vi menar att några av de prioriterade områdena bör vara kampen för en effektivisering av energi- och materialhantering inom ramen för en hållbar utveckling, klimatfrågan, försörjningen av rent vatten, kampen mot hiv/aids och förebyggandet av väpnade konflikter. Här bör även övriga aktörer inom t.ex. det svenska näringslivet kunna kopplas in. Hur dessa insatser bättre ska kunna samordnas är en fråga som lämpar sig för utredning i den expertgrupp som föreslår ska inrättas enligt svenskt initiativ. 4.3 Bioteknologi och IT UNDP:s årsrapport lyfter fram bioteknologin som ett viktigt element i bekämpningen av den globala fattigdomen. Genmodifiering ses som en lösning för att kraftigt reducera antalet undernärda och medverka till utveckling av näringsberikade grödor, resistenta mot virus och mer tåliga mot torka. Men bioteknologin är inte ett odelat positivt verktyg för fattigdomsbekämpningen. Det viktiga traditionella jordbruket riskerar att konkurreras ut av de stora bioteknologiska företagen till följd av monopolställningar och patenträttigheter hos multinationella företag. Detta riskerar att missgynna en bred och samlad utveckling för utvecklingsländerna. De hälso- och miljömässiga konsekvenserna av biotekniken är dessutom mycket osäker. Vi vet ännu inte hur en ökad användning av genmodifierade grödor slår mot ekosystemet. Därför anser att försiktighetsprincipen bör råda inom området. En annat område där teknologin är ett betydande instrument för fattigdomsbekämpningen är IT- och telekommunikationssektorn. 2002 hade av världens befolkning tillgång till Internet. av Internetanvändarna bor i västvärlden. Majoriteten av världens befolkning står fortfarande helt vid sidan av den nya tekniken. växer gapet dessutom mellan dem som får del av tekniken och dem som hamnar utanför. Västvärlden har här ett stort ansvar för att se till så att IT-revolutionen inte skapar nya och större tillväxtklyftor. Den ojämlika tillgången till den nya tekniken har många orsaker. Brister i infrastruktur och uppkopplingskostnader är några. Det är här biståndet kommer in i bilden. Ett flertal pilotprojekt bekräftar att tillgång till telefon och Internet i fattiga byar påtagligt förbättrar möjligheterna till ekonomisk och social utveckling. Få biståndsgivare har utarbetat omfattande strategier för IT och tillvaratagit de möjligheter som IT-revolutionen skulle kunna ge de fattigaste länderna. Den bör därför ingå partnerskap med företag för att utarbeta strategier i syfte att öka IT-investeringarna i utvecklingssyfte.