ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02K429 · 2003-10-07 00:00:00 — Jämställdhetsutbildning med genuskunskap för gruppledare och utskottsordförande tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om att föreslå jämställdhetsutbildning med genuskunskap för samtliga gruppledare och utskottsordförande. Våra mormödrar och farmödrar kämpade för det . Våra mödrar gjorde det . Vi kämpar här och . Varför har vi då ännu inte lyckats förverkliga det jämställda samhället ens i demokratins högborg? Efter att varit politiskt aktiva i har vi en hel del erfarenheter om hur olika villkoren kan vara för män och kvinnor i politiken. När vi blev invalda i riksdag hade vi stora förväntningar på att möjligheterna där inte skulle vara beroende av kön. Där skulle inte tjejer förpassas till kaffebryggaren medan beslut i praktiken fattades i sammanträdesrummet intill. Så blev det inte heller. Vi upptäckte dock snart att metoderna för könsdiskriminering i vanligtvis är mycket mer förfinade och subtila. De könsdiskriminerande tendenserna finns även i högsta beslutande församling. Vi tror inte att könsdiskrimineringen i är ett resultat av medvetna strategier eller ens enskilda personers illvilja och maktfullkomlighet. De flesta av våra kolleger i , oavsett kön, har en ärlig strävan att utjämna könsrelaterade orättvisor. Ändå blir det inte så. Vi anser att svaret handlar om allas vår oförmåga att utan ständig kamp bryta väl invanda mönster. För att bli trovärdiga måste vi se till att platserna där de demokratiska besluten fattas blir mönsterarbetsplatser i jämställdhetshänseende. Parallellt med generella förändringar i exempelvis familje- och utbildningspolitiken, måste vi medvetandegöra alla förtroendevalda på de osynliga strukturer som råder och rannsaka även oss själva och våra omedvetna beteenden. De riksdagsledamöter som tagit på sig och getts förtroendet att leda riksdagsarbetet som gruppledare eller utskottsordförande har ett särskilt ansvar att föra jämställdhetsarbetet vidare. Dessa personer behöver som ledare ständigt uppmärksammas och ges verktyg att hantera jämställdhetsarbetet. Vi talar ofta om hur viktigt det är att jobba för jämställdhet och att öka kunskaperna om betydelsen av kön. I styrdokument för allt från förskola till forskning lyfts frågan fram. Vårt parlament och vad som prioriteras här har stor symbolisk betydelse. Därför skulle jämställdhetsutbildning med genuskunskap för samtliga gruppledare och utskottsordförande vara ett naturligt steg i vår jämställdhetssträvan. Jämställdhet och könsdiskriminering måste vara en angelägenhet för fler, och ett speciellt ansvar vilar på alla ledare. Som medlemmar av högsta beslutande organ måste vi våga gå före, rannsaka oss själva och utmana oss själva för att motverka den synliga och osynliga könsdiskrimineringen som finns även i riksdag.
mot · GR02K430 · 2003-10-07 00:00:00 — Statistik och analys av yttranden ur genusperspektiv tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om statistik och analys av yttranden i genusperspektiv. riksdag är enligt ledamöternas könsfördelning världens mest jämställda parlament. Säkert är också och andra politiska församlingar några av landets mest jämställda arbetsplatser. Men för att uppnå reell jämställdhet krävs naturligtvis mycket mer än att se till att varannan bänk i tillhör en kvinna. Det kan handla om att bryta gamla och för många inarbetade strukturer. Många kvinnliga ledamöter upplever att det finns en del kvar att göra för att vi verkligen ska få ett jämställt parlament där alla, oavsett kön, kan arbeta på likvärdiga villkor. En del av ojämlikheten kommer till uttryck i det talade ordet. Det finns flera undersökningar som visar att män och kvinnor talar på olika sätt, olika länge och med olika ordval. Det kan leda till missförstånd och det kan också ge den ena parten känslan av att ha blivit diskriminerad, fast det kanske inte var meningen. Annat kan vara exempel på medvetet maktutövande. Den största delen av det som upplevs som diskriminering är sannolikt inte resultat av medvetna sanktionerade strategier eller ens enskilda personers illvilja och maktfullkomlighet. De allra flesta ledamöter i har en ärlig strävan att utjämna könsrelaterade orättvisor. Detta gör det än viktigare att vi blir medvetna om våra tillkortakommanden och olika egenheter, att vi svart på vitt får veta hur det är, vad som är av ondo i jämställdhetskampen och hur vi kan motverka det. Genom att föra statistik till exempel över antalet av respektive kön som yttrar sig och vad som sägs får vi en bas att utgå från när vi sedan diskuterar saken vidare. Med hjälp av genusforskare kan resultatet sedan analyseras och följas upp med diskussion och förslag till förändring för att verka för ett jämställt samhälle där som arbetsplats går före och visar att man kan vara ett mönster i jämställdhetshänseende.
mot · GR02K432 · 2003-10-07 00:00:00 — Granskning av pornografins utbredning tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om pornografi. Sexualiseringen har ökat i vårt samhälle. Den sprids långt ner i åldrarna och förekommer i allt högre grad bland småflickor, framför allt utifrån val av kläder som korta kjolar, stringtrosor och urringningar på små flickor. Det är kläder som egentligen är avsedda för vuxna kvinnor. Denna trend måste brytas och vändas så att barn får vara barn så länge de är det. Utvecklingen har influerats av de många pornografiska inslagen i samhället som riktar sig främst till män. Det är dock kvinnorna som drabbas mest. Så länge pornografin finns kan vi aldrig uppnå verklig jämställdhet. Pornografi vidmakthåller mäns överordning och kvinnors underordning. I pornografin ges budskapet att kvinnor är objekt som alltid finns tillgängliga för mäns behov. Viss pornografi är ren dokumentation av mäns övergrepp på kvinnor, flickor och barn. Dess budskap är att kvinnor och flickor önskar och njuter av sexuell underordning. Försvar av denna pornografi är försvar av våldtäkt och sexuellt utnyttjande i yttrandefrihetens och tryckfrihetens namn. Kvinno- och tjejjourrörelsens omfattande kunskap om pornografins följder för kvinnor måste tas till vara och användas för att motverka utbredningen av våld mot kvinnor och pornografi. Feministisk forskning om pornografi och mäns våld mot kvinnor osynliggörs och förnekas i samhället. Den berättar att genom pornografin har sexualiseringen gjorts till något normalt, framför allt i medier. Exempel på detta är H&M:s annonskampanjer med vågade bilder på trådsmala tjejer med perfekta kroppar som ger signalen till de tjejer som möter kampanjen att det är så de ska se ut och agera för att vara accepterade. Ett annat exempel av den ökande acceptansen av pornografi är att antalet besökare på porrsajter på nätet ökat markant. Alla kvinnors rättigheter och unga flickors syn på sig själva som tillräckliga måste vara målet, och av det följer ett pornografifritt . Av det följer ett fritt från erotisering av övergrepp. Återigen är det för vårt land att hyllas för att ta till vara kvinnors mänskliga rättigheter. Det är nödvändigt att ta ställning mot pornografin och sexualiseringen och dess skadliga konsekvenser för kvinnor i alla åldrar. Målet måste vara att ta ett helhetsgrepp om problemet.
mot · GR02K434 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ombudsman för nationella minoriteter. fattade 1999 beslut om en samlad nationell minoritetspolitik till skydd för de nationella minoriteterna i . Beslutet innebär att åtagit sig att genomföra ett antal åtgärder med syfte att stärka de nationella minoriteterna och ge minoritetsspråken det stöd som behövs för att de ska hållas levande. Bland de nationella minoriteter som erkänt är sverigefinnarna. Det minoritetspolitiska beslutet omfattar både regionala och rikstäckande åtgärder. Regeringen har efter beslutet konstaterat följande: För att minoritetspolitiken skall kunna förverkligas krävs att samtliga nationella minoriteters intressen beaktas i alla delar av landet och på alla nivåer i samhällsförvaltningen. Det gäller såväl statliga myndigheter som kommuner och landsting. Lagen har varit i kraft . Trots det har kunskapen om minoritetspolitiska beslut inte nått många beslutsfattare. På den lokala nivån, där de flesta besluten angående de nationella minoriteterna fattas, upplever många att de inte får lagens stöd och att den inte tas på allvar. Minoriteternas krav hörs inte hos de lokala eller regionala myndigheterna, och de känner sig ofta rättslösa. Detta gäller både inom förvaltningsområdet och utanför. Den enda möjligheten att klaga över kommunernas negativa inställning är att göra det till som har det övergripande ansvaret för uppföljningen av hur samhället i praktiken genomför konsekvenserna av minoritetspolitiska beslut. För att se till att intentionerna av beslutet genomförs även i praktiken och för att informationen om det nya politikområdet når olika intressenter samt berörda myndigheter kan en ny myndighet vara en lösning. beslutade regeringen att tillkalla en kommitté bl.a. för att överväga en lagstiftning mot diskriminering, . fick kommittén tilläggsdirektiv. Varken i de ursprungliga direktiven eller i tilläggsdirektivet finns något som anger att kommittén skall beakta minoriteternas ställning. En myndighet, ombudsmannen för nationella minoriteter, skall på motsvarande sätt som JämO och diskrimineringsombudsmannen kunna följa upp det konkreta genomförandet av den nationella minoritetspolitiken. För den som tillhör en nationell minoritet är det viktigt att det finns en instans i till vilken personer och intresseorganisationer vid behov kan vända sig.
mot · GR02K435 · 2003-10-07 00:00:00 — Finska språkets ställning i tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ökade åtgärder till stöd för det finska språkets ställning i . presenterade den skrivelsen Finska i ett inhemskt språk. Efter diskussioner och utredningsarbete antog sedan riksdag en proposition, Nationella minoriteter i (1998/99), genom vilken finska språket fick status som officiellt minoritetsspråk i . Kulturfonden för och beslutade , efter initiativ från i , att ge stöd för utarbetandet av en rapport där det finska språkets ställning i det svenska samhället kartläggs. Denna rapport föreligger . Rapporten innehåller en utomordentlig kartläggning av de områden i där finskan används . Skriften är tankeväckande och visar vissa tecken på revitalisering, bland annat när det gäller intresset för studier i finska på universitetsnivå. Skriften visar dock även på att många problem kvarstår. Somliga problem för den sverigefinska befolkningen har till och med blivit större . Finska språkets ställning kan vara hotad i . Om vi vill skydda finskan och den sverigefinska kulturen och leva upp till tanken att finska språket också är ett inhemskt språk i krävs politiska åtgärder. För att den nationella minoritetspolitiken skall få genomslagskraft i verkligheten måste de strukturella, organisatoriska och administrativa hindren mjukas upp så att de nationella minoriteterna får sitt rättmätiga utrymme. Det bör också skapas bättre möjligheter till inflytande i frågor som berör de nationella minoriteterna på alla samhällsnivåer. För detta behövs en ökad förståelse från beslutsfattarnas sida för konsekvenserna av beslut om minoriteter. Det behövs också information om den nationella minoritetspolitiken, de nationella minoriteternas historia och liv i dagens samhälle. En positiv utveckling för finskan borde vara en angelägenhet för hela det svenska samhället. Som nordiskt språk i en situation med mer intensiva kontakter än någonsin mellan och har finskan i språkligt, kulturellt och ekonomiskt ett mervärde på samma sätt som svenskan i . Från svenskt håll uttrycker vi ibland oro för att svenskans ställning i försvagas. Om våra synpunkter i detta avseende skall ha trovärdighet, bör vi se till att finskans ställning i förstärks. Antalet personer i som har finska som modersmål är ju av samma storleksordning, som antaler personer i som har svenska som modersmål. En renässans för finskan i förutsätter politiska beslut till stöd för finskan framförallt inom utbildningsväsendet och genom stöd till den sverigefinska kulturen och medierna enligt de riktlinjer som anges i den ovan nämnda skriften. Skånberg (kd)
mot · GR02K436 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om teckenspråket. Den 22 februari 2001ställde sig samtliga riksdagspartier bakom ett beslut i (2000/01:KU14). Beslutet upplevdes som historiskt av döva i . Underlaget för beslut var ställningstagande, KU14. KU skrev att det är angeläget att teckenspråkets ställning ses över. Utvecklingen , bl.a. arbetet inom ramen för verksamhet, har understrukit vikten av att teckenspråket har en stark ställning. Det är angeläget att de dövas och hörselskadades rättigheter när det gäller teckenspråket och teckenspråksinformation säkerställs. Enligt utskottets mening behövs i detta syfte en översyn av rätten och möjligheterna att använda teckenspråket, liksom dövas och hörselskadades tillgång till samhällets utbud av kultur och litteratur. När det gäller dövas och hörselskadades tillgång till program vill i likhet med kulturutskottet hänvisa till att arbetet i Public service-beredningen bör kunna leda till ytterligare förbättringar i detta avseende. Efter att kammaren biföll utskottets hemställan överlämnades frågan om teckenspråkets ställning till (dnr S2001/1703ST). genomfördes på uppdrag av en förstudie om teckenspråket. Förstudien var klar . har det snart gått , och har fortfarande inte lyckats formulera direktiv för utredningen om teckenspråkets ställning. För den döva befolkningen är senfärdighet naturligtvis en stor besvikelse. Det går inte att komma ifrån att departementet saknar kompetens när man inte lyckats formulera direktiv för utredningen. I har teckenspråket tagits med i en grundlag och i en språkvårdslag 1996. Kanske kan lära av ? Därför är det angeläget att åter stöder de döva. Teckenspråket är dövas modersmål medan svenskan är andraspråk. Döva i har historiskt aldrig haft rätten till samhällets information, kultur och litteratur på teckenspråk. Tolkbristen är stor, och i SVT sänds på teckenspråk . Därför är det angeläget att åter med kraft ser till att den döva befolkningen åter blir delaktig i samhällets information, kultur och litteratur.
mot · GR02K438 · 2003-10-07 00:00:00 — Monarkins roll i det svenska samhället tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av en översyn av vårt framtida statsskick. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om vikten av öppen redovisning av anslaget till hovstaten. är ett av få länder som fortfarande har ett arvkungadöme, vilket innebär att statschefen inte väljs utan föds till sin position. Detta system är i grunden oförenligt med principen om alla människors lika värde. Det är inte rätt att en viss position i samhället är vigd åt enbart en ätt. Under förra riksdagsåret avskaffades adelns sista exklusiva rättigheter. bör vi även se över monarkins roll i det svenska moderna samhället. Ett annat problem som bör ses över är öppenheten kring hovstaten. har en offentlighetsprincip som ger alla möjlighet att till exempel se hur olika offentliga institutioner utför sina åtaganden och använder skattebetalarnas pengar. Hovstaten får av skattebetalarna. Ungefär hälften av dessa medel går till driften av kungliga slott och redovisas därmed öppet. Hur resten av pengarna används är hemligt. Detta är i grunden fel. Allt bör redovisas och granskas. Som ett första steg mot avskaffandet av arvkungadömet borde därför offentlighetsprincipen även gälla kungahuset, på samma sätt som den gäller andra offentliga institutioner.
mot · GR02K439 · 2003-10-07 00:00:00 — Priskonkurrens inom det digitala TV-nätet tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om priskonkurrensen på det fasta digitala TV-nätet. finns det i praktiken inte någon möjlighet att välja operatör på det fasta digitala TV-nätet. Detta medför att priskonkurrensen inom samma typ av nät är obefintlig. Det är därför viktigt att tekniken utvecklas vad gäller så kallade avkodare så att konsumenten kan ta emot signaler från olika distributionsnät. Vi lever i en värld där medierna får ett allt större inflytande över konsumenternas informationsinhämtande. De analoga marksändningarna kommer f r o m att försvinna och det digitala TV-nätet introduceras i dess ställe. För konsumenterna kommer det att innebär många fördelar när ytterligare tjänster erbjuds via TV-apparaten, som till exempel Internet, elektronisk handel och interaktiva tjänster. Men uppkommer frågor kring vem konsumenten ingår avtal med och vilket ansvar sändningsoperatören eller den eventuella Internetleverantören har. Ett konsumentproblem som behöver uppmärksammas är när ett företag börjar erbjuda tilläggstjänster men kräver att konsumenten måste ha ett visst TV-abonnemang innan han kan ta del av andra tjänster. Konsumenten blir bunden och valfriheten minskar. För den enskilde konsumenten är det viktigt att själv kunna välja vilka tjänster man vill ha tillgång till. Operatörerna kan kontrollera prisbilden och servicen gentemot konsumenten utan att konsumenten har möjlighet att påverka eller jämföra likvärdiga alternativ.
mot · GR02K440 · 2003-10-07 00:00:00 — Centralt register över dem som har djurförbud tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett centralt register över personer som har djurförbud. I massmedierna har vi kunnat se och läsa om problemet med långa handläggningstider innan ett eventuellt djurförbud kommer till stånd och att det är omöjligt för berörda myndigheter att få information om personer med djurförbud när de ska ge tillstånd för olika verksamheter. Det kan inte få vara så att en djurägare med djurförbud får ett nytt tillstånd att handha djur på grund av att myndigheterna inte har ett samarbete. Samtliga djurägare med djurförbud t.ex. bör finnas med i registret för att undvika att djurägare med förbud erhåller tillstånd för verksamhet där hållande av djur ingår. Djurskyddslagens 16 § har ändrats och ett större antal djurhållare behöver nu tillstånd för sin verksamhet. Vi ser också att tillsynen inte har förbättrats i den utsträckning som krävs bl.a. med hänvisning till resursbrist. För att tillsynen över djurhållningen ska underlättas och kunna skötas på ett acceptabelt sätt anser vi att varje tillstånd att hålla djur bör ha ett registreringsnummer och finnas med i en central förteckning. Registret ska hållas tillgängligt för berörda myndigheter så att ett tillstånd inte ges till en djurägare som redan har djurförbud.
mot · GR02K441 · 2003-10-07 00:00:00 — Förtroendevalda som lämnar sitt parti tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förtroendevalda i kommun, landsting eller riksdag som lämnar sitt parti. Enligt nuvarande bestämmelser i kommunallagen kan fullmäktige återkalla uppdraget för en person som valts av fullmäktige, om den förtroendevalda har vägrats ansvarsfrihet eller dömts till fängelsestraff . Fullmäktige kan dessutom återkalla uppdragen för samtliga förtroendevalda i en nämnd när den politiska majoriteten i nämnden är densamma som i fullmäktige eller vid förändringar i nämndorganisationen. Däremot kan en ledamot inte fråntas sitt uppdrag om han eller hon lämnar partiet och blir så kallad politisk vilde. Detta är inte bra. Det skadar tilltron till det politiska systemet och betyder att en person genom sitt personliga agerande kan förändra de politiska majoriteter som väljarna i val gett uttryck för. Speciellt viktigt är detta eftersom det numera är partiet som är ansvarigt för kandidaterna på valsedeln. Som en följd av detta vore det rimligt med ett system där en förtroendevald som lämnar sitt parti ersätts av en annan person utsedd av partiet. Lagstiftningen borde ändras så att en förtroendevald i kommun, landsting eller riksdag som lämnar sitt parti skall ersättas av en annan av partiet utsedd person, lämpligen första ersättare på respektive lista.
mot · GR02K443 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheten för hotade förtroendevalda att få tillstånd att bära tårgasanordningar eller andra till verkan och ändamål jämförliga anordningar. Somliga av våra förtroendevalda lever under hot. Det finns möjlighet till skydd i form av en eller flera sk livvakter. Detta skydd är både väldigt dyrt för skattebetalarna och en stor påfrestning för den hotade. Den formen av skydd kräver också en väldigt hög grad av hotbild. Vi anser det vore en god idé om det fanns möjlighet för hotade ledamöter att efter lämplig utbildning bli erbjudna en licens för att bära tårgasanordning. Innehav av tårgasanordningar och andra till verkan och ändamål jämförliga anordningar (t.ex. pepparsprej) är tillståndspliktiga (jfr 1 kap. 3 § e och 2 kap. 1 § a vapenlagen (1996:67)). Vad som sägs i vapenlagen om skjutvapen gäller också tårgassprej och andra till verkan och ändamål jämförliga anordningar. En enskild får meddelas tillstånd att inneha skjutvapen om den enskilde behöver vapnet för ett godtagbart ändamål (2 kap. 4 §) vanligtvis jakt eller målskjutning. Tillstånd kan även ges till den som har ett kvalificerat behov av vapen för skyddsändamål. Det kan i fråga om tårgassprej exempelvis gälla personer som är utsatta för allvarlig förföljelse. prövar tillstånd enligt vapenlagen (2 kap. 2 §). beslut enligt vapenlagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol (10 kap. 1 §).
mot · GR02K5 · 2003-10-17 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:13 Europeiska konventet om EU:s framtid tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i fördraget införa en målsättning om att jordbrukspolitiken också skall omfatta ett djuretiskt hållbart samhälle inom hela EU. Byggandet av vårt gemensamma samhälle inom den europeiska unionen är ett livstidsuppdrag. Det kommer alltid att finnas områden där det finns behov av förbättringar och förändringar. Konventets förslag visar också på, att ett samhälle som präglas av möjlighet till deltagande är ett samhälle där de etiska normerna är tydliga och där de ideligen står under prövning och möjlighet till omformulering. Det samhälle som vi håller på att bygga tillsammans med medlemsländerna kan beskrivas på många olika sätt. Förenande för de olika beskrivningssätten är dock vanligen att samhället skall vara hållbart. Det som eftersträvas är ett samhälle som lämnar lika stora, och gärna större, förutsättningar för kommande generationer. Ett perspektiv på ett hållbart samhällsbyggande som växt sig allt starkare fram till är att det också skall vara djuretiskt hållbart. Intresset för hur det djuretiskt hållbara samhället skall se ut är särskilt stort hos dagens ungdomsgeneration, som engagemanget finns inom alla generationer. Regeringen anger i sitt djuretiska program för vårt land att ett hållbart samhälle är ett där vi erkänner att djuren har ett egenvärde. Regeringen anger även att våra behov av mat och kläder inte har förändrats, men att vi tillförts insikt och kunskap om att våra behov kan tillgodoses utan lidande för djuren. Det synsättet delas av många inom EU. Med tanke på djurens utsatta livssituation i medlemsländerna , och det stora engagemanget för att åstadkomma förändringar hos befolkningen, är det angeläget att systematiska åtgärder genomförs i syfte att främja den djuretiska debatten också inom unionen. Fördraget bör innehålla texter om hur vi på EU-nivå kan bilda ett djuretiskt råd. Rådet bör bestå av etiker och andra personer som står helt fria från den pågående djuranvändningen och bör ta fram djuretiska analyser kring både samhällsutvecklingen i stort men även kring olika enskilda frågor. Rådet bör arbeta fritt, precis som andra råd inom EU. höga djuretik får inte ses som ett handelshinder. Det är därför angeläget att medlemsländerna har samma krav på uppfödning etc som vi och att länderna för varandra lägger fram sina ansträngningar till rådet för jordbruksministrarna. På så sätt kan länderna jämföra sin strävan att arbeta för ett djuretiskt hållbart samhälle.