mot · GR02Kr329 · 2003-10-07 00:00:00 — Den ideella sektorn, folkrörelser och folkbildning 2 Förslag till riksdagsbeslut 1 4 Den ideella sektorn 3 5 Goda villkor för ideella sektorn 5 5.2 Ideellt engagemang och ekonomisk reglering 5 5.3 Förmåner av mindre värde 6 5.4 Avdragsrätt för ideella organisationer 6 6.1 Amatörkultur på lika villkor 9 7 Föreningslivets mötesplatser 9 7.1 Icke-statliga kulturlokaler 9 7.2 Trossamfundens lokaler 10 7.3 Bidrag till allmänna samlingslokaler 10 8.1 Folkbildningens ekonomi 11 8.2 Folkbildning för utbildning 12 8.3 Folkbildningen och demokratin 12 8.4 Folkbildningen och kulturen 13 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att komplettera folkbildningens mål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utveckling av den ideella sektorn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att FN:s frivilligdag bör uppmärksammas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att underlätta den ideella sektorns möjligheter att rekrytera ledare och funktionärer. begär att regeringen skyndsamt lägger förslag kring skattefrihet för förmåner av mindre värde.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av regelverket för ekonomiskt stöd till barn- och ungdomsverksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avdragsrätt för gåvor till ideella organisationer.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om Mervärdesskatteutredningen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om resurser till amatörkulturen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om amatörkulturens ekonomiska villkor.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en höjning av stödet till icke-statliga kulturlokaler. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade resurser till trossamfundens lokaler. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade resurser till allmänna samlingslokaler. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betygssättning av grundskole- och gymnasiekurser anordnande inom folkbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sjukhuskyrkan. 1Yrkandena 5, 7 och 8 hänvisade till SkU. 2Yrkande 10 hänvisat till SfU. I finns en lång tradition av ideellt engagemang. Det ideella arbetet har sin huvuduppgift i att skapa gemenskap, mening och helhet i människors liv. Genom folkrörelserna, de ideella organisationerna, föreningarna och folkbildningen kan människor få möjlighet att möta andra med liknande intressen och tillsammans skapa en verksamhet som är utvecklande både för individen och samhället. Föreningslivet har också en stor betydelse för den demokratiska infrastrukturen i vårt land. Genom föreningarna skapas möjligheter för människor att möta en demokratisk struktur och utvecklas i den demokratiska tradition som värnas inom föreningslivet. 4 Den ideella sektorn Den ideella sektorn verkar i gränszonen mellan privat och offentlig sektor. Det privata, det ideella och det offentliga alla har en viktig plats i ett väl fungerande samhälle. Ofta kallas den ideella sektorn också den tredje sektorn eller den sociala ekonomin. Den sociala ekonomin är det vedertagna begreppet på Europanivå, och i många länder har utvecklingen på detta område kommit mycket längre än i . Med den sociala ekonomin avses den organiserade verksamhet som bedrivs fristående från både den privata och den offentliga sektorn. Syftet med verksamheterna är att göra konkret nytta för medlemmarna eller för andra grupper i samhället. Kännetecknande är också att vinstintresset är underordnat. Organisationerna inom den sociala ekonomin, folkrörelser, föreningar och frivilligorganisationer fungerar ofta som samhällets känselspröt. De är de första att hitta orättvisor, upptäcka kantigheter, kartlägga nya områden och anta nya utmaningar. De kompletterar den offentliga verksamheten. I har vi byggt upp en offentlig social välfärd som är bra på många sätt. Det offentliga sociala skyddsnätet har blivit allt tätare . De allra flesta av de många människor som arbetar inom den offentliga sektorn gör en engagerad och professionell insats. Ändå har vi stora sociala problem med ungdomar på glid, ensamstående föräldrar som har svårt att får vardagen att gå ihop och äldre som är ensamma. Ökade resurser och bättre metoder i den offentliga sektorn är inte ensamt svaret på dessa problem. anser att ökade möjligheter till engagemang från den ideella sektorn kan bidra till att höja kvalitén i det offentliga serviceutbudet. är målet för folkrörelsepolitiken att människor skall ha bästa möjliga förutsättningar att bilda och delta i olika typer av folkrörelser och föreningar. anser att målet bör kompletteras så att det också blir att stärka den ideella sektorn och utveckla dess roll i samhället. Under den borgerliga regeringen inleddes ett arbete för utveckling av den ideella sektorn. Olika forsknings- och utredningsprojekt initierades och en beredning för utveckling av den ideella sektorn tillsattes. av relativ stiltje i denna fråga har regeringen sporadiskt arbetat för att stärka utvecklingen av den sociala ekonomin. beslutade regeringen att tillsätta en interdepartemental arbetsgrupp för frågor rörande folkrörelser och social ekonomi (Ju 2001:O). Arbetsgruppen har kunnat konstatera att det föreligger behov av att se över folkrörelsespolitiken och de olika insatser som görs riktade mot föreningslivet och den sociala ekonomin. Regeringen har därför sagt sig ha för avsikt att låta se över den statliga folkrörelsepolitiken. Vi som länge arbetat för att uppmärksamma regeringen på dessa frågor är naturligtvis glada över detta. Eftersom arbetsgruppen enbart bestått av representanter från departementen vill vi påpeka vikten av att representanter från organisationer och föreningar inkluderas i denna översyn. Det är viktigt att det arbete som påbörjades , för att stödja och utveckla den ideella sektorn återupptas. Det finns många frågor som behöver belysas för att utvecklingen av den sociala ekonomin ska ske på ett sätt som berikar både den offentliga och den privata sektorn. Sektoriseringen inom den kommunala förvaltningen skapar problem, rollfördelningen mellan frivillig och verksamhet behöver klargöras, ansvarsförhållanden i samband med frivilliga insatser behöver utredas. Ökade möjligheter till finansiering är ett annat område. godkände en resolution (Nr 40/212) om att utse till FN:s frivilligdag (International Volunteer ). I resolutionen inbjuds regeringar över hela världen att uppmärksamma denna dag för att sätta fokus på ekonomisk och social rättvisa. Resolutionen uppmanar även FN:s institutioner att informera och skapa aktiviteter kring denna dag. har noterat att något sådant regeringsinitiativ inte har funnits i , vilket föranlett en fråga till statministern under en frågestund i . anser att det är viktigt att uppmärksamma det ideella arbetet och anser därför att regeringen bör ta initiativ så att FN:s frivilligdag uppmärksammas även i . 5 Goda villkor för ideella sektorn Olika delar av den ideella sektorn bör ges goda och så lika förutsättningar som möjligt. Oavsett om verksamheten är inriktad på kultur, idrott eller något annat måste föreningarna ha likvärdiga möjligheter. Det ska heller inte spela någon roll vilken ålderssammansättning verksamheten har. Vi lever i ett samhälle som på många sätt är segregerat. En uppgift för politiken är att minska dessa klyftor genom att till exempel underlätta och skapa förutsättningar för möten mellan människor med olika bakgrund. En tydlig klyfta i samhället går mellan ung och gammal. Många unga människor saknar kontakter med de äldre generationerna. Det är en stor brist eftersom människor i olika åldrar har mycket att ge varandra i form av erfarenheter och kunskaper. För att uppmuntra möten över generationsgränserna måste det offentliga uppmuntra och stödja de mötesplatser som finns. Föreningslivet är en sådan mötesplats, inte minst amatörkulturen. Dagens regelverk för ekonomiskt stöd till barns och ungdomars kulturutövande innebär dock stora problem. Statligt stöd till ungdomsverksamhet i ideella föreningar går nämligen enbart till rena barn- och ungdomsorganisationer, av medlemmarna måste vara . Regelverket separerar ungdomar från vuxna, försvårar en naturlig inskolning i olika ideella verksamheter och därmed också i det demokratiskt uppbyggda föreningslivet. konstaterade fritidssektion att de kommunala bidragsberättigande åldrarna för flertalet kommuner är , och att man därmed inte längre följer de statliga bidragsberättigande åldersgränserna. anser därför att man bör se över och förenkla regelverket för ekonomiskt stöd till barns och ungdomars kulturutövande i syfte att underlätta generationsövergripande verksamhet. 5.2 Ideellt engagemang och ekonomisk reglering De många ideellt arbetande ledarna, bara inom idrotten fler än 706 000, som lägger ned miljoner timmar på att ta hand om barn och ungdomar, gör en stor insats för samhället som helhet. En lite anonym men inte mindre viktig ledarkategori är föreningsledarna, det vill säga ordförande, kassörer, sekreterare och andra föreningsfunktionärer som tillsammans får föreningens hjul att snurra och därmed skapar förutsättningarna för aktivitetsledarnas verksamhet. har det kommit flera signaler om att det blir allt svårare att rekrytera föreningsledare. I en rapport från framhålls tre orsaker: att uppdragen tar för mycket tid, att det är svårt att få övriga medlemmar att engagera sig samt svårigheterna att hantera ekonomin. Bland ideella organisationer finns farhågor att den ekonomiska redovisningen blir så komplicerad att kassören måste vara ekonomiskt utbildad eller personal anställas, vilket få föreningar har råd med. Det skulle innebära ett dråpslag för den ideella sektorn. anser därför att det är mycket viktigt att den ideella sektorn även fortsättningsvis har en enkel administration och att en enkel ekonomisk reglering skapas som inte innebär att krav på ekonomisk utbildning är nödvändig. I den översyn av folkrörelsepolitiken regeringen planerar bör ett av målen vara att förenkla lagar och regler. 5.3 Förmåner av mindre värde I utredningen och ökade levnadskostnader (SoU 1999:94) föreslås att vissa förmåner ska undantas från beskattning, nämligen sådana som är av mindre värde och som ges vid särskilda tillfällen. Ett exempel som nämns är förmåner av mindre värde som utgår i samband med arbete i en ideell förening. anser att en beloppsgräns för vad som är mindre värde bör införas och att om det sammanlagda värdet av de gåvor eller förmåner som erhållits från samma arbetsgivare understiger detta värde så ska det inte tas upp till beskattning. Vi anser att detta skulle vara värdefullt för inte minst ideella organisationer som på ett symboliskt sätt vill belöna sina medarbetare. 5.4 Avdragsrätt för ideella organisationer Parallellt med och inom många av de traditionella folkrörelserna har det vuxit fram ett stort antal ideella organisationer, föreningar och stiftelser vars syfte är att stödja och hjälpa utsatta grupper i samhället både inom och utanför landets gränser. Organisationerna kanaliserar människors vilja att hjälpa andra och gör det utan eget vinstintresse. , , Cancerfonden, Röda Korset, , är bara några exempel på organisationer som gör ett ovärderligt arbete för sina medmänniskor. För många människor består det sociala engagemanget i regelbundet eller punktvis ekonomiskt stöd till hjälpverksamhet i olika former. De frivilliga insamlingarna uppgår till betydande belopp. I skänktes kontanta gåvor till de så kallade 90-kontona till ett värde av . Den totala summan för gåvor till samtliga ideella organisationer uppskattas till ungefär det dubbla. På många håll i världen är det möjligt att göra skatteavdrag för kostnaden för gåvor till ideella organisationer, alla övriga 14 EU-länder har olika typer av system för avdragsmöjligheter. Även i vårt grannland har medborgarna viss möjlighet att göra avdrag för gåvor. Där ges möjlighet till skatteavdrag för såväl enskilda personer som näringsidkare när det är fråga om gåvor till vetenskaplig forskning eller yrkesutbildning som kan ha betydelse för givarens verksamhet. Enskilda personer har dessutom en begränsad avdragsrätt för gåvor till vissa frivilligorganisationer som bedriver verksamheter såsom omsorgs- och hälsofrämjande arbete för barn och ungdomar, religiös verksamhet, verksamhet till värn för människors rättigheter, katastrofhjälp m.m. I får varken privatpersoner eller företag göra avdrag för gåvor och donationer till ideella föreningar. Detta gäller oavsett om det är fråga om allmännyttiga ideella föreningar eller inte. kan inte hoppas på en växande ideell sektor utan att vi från lagstiftarnas sida skapar möjligheter för ett ökat engagemang och ett ökat givande. Det finns ingen anledning att tro att så påtagligt skulle skilja sig från andra länder. anser att det finns all anledning att se över möjligheterna att stärka de ideella organisationerna genom en möjlighet till avdragsrätt för gåvor. Avdragsrätten ska givetvis begränsas till sådana organisationer som anser uppfylla vissa krav. Ett av dessa krav bör vara att dee ska främja socialt, välgörande, religiöst, politiskt, konstnärligt, idrottsligt, kulturellt eller därmed jämförbart arbete. Den mottagande organisationen måste dessutom kunna redovisa att huvuddelen, av dess verksamhet, går till det ideella ändamålet och att organisationen inte är vinstdrivande. Organisationen måste arbeta med demokratiska styrelseformer och revision. har i andra sammanhang också presenterat förslag på beloppsgränser för avdragen, nämligen att fysiska personer skulle kunna skänka upp till ett halvt basbelopp (f.n. ca ) och göra skatteavdrag för det. Juridiska personer skulle kunna skänka upp till fem basbelopp, (f.n. ca ) och göra skatteavdrag för det. De kostnader som skattelättnader skulle medföra för statskassan får man dock igen mångfalt i form av en rad välfärdsvinster genom det arbete som de ideella organisationerna utför. Skatteintäkterna för staten förväntas enligt detta förslag bli cirka 2 miljarder enligt . Regeringen bör återkomma med förslag om avdragsrätt för gåvor till ideella organisationer. Utredningen i ett EG-rättsligt perspektiv (SOU 2002:74) föreslår momsbeläggning av ideella föreningar för den näringsverksamhet dessa bedriver. Syftet är bland annat att tillse att ideella sektorn inte utövar konkurrenssnedvridande verksamhet. Om dessa förslag genomförs kommer det att få stora konsekvenser för svenskt föreningsliv och oron är mycket stor. Föreningar som bedriver second hand-försäljning för biståndsändamål skulle enligt förslaget tvingas att betala skatt för den verksamhet där varor skänks, arbete utförs ideellt och behållningen går till biståndsändamål. Andra näringsverksamheter som också kan komma att omfattas av en momsbeläggning är en stor del av bildningsförbundens studiecirklar, Bingolotto och julskiva. Trossamfund har i stort sett stått utanför momssystemet men riskerar att bli momsredovisningsskyldiga för en rad varor och tjänster som församlingarna säljer, exempelvis böcker, tidskrifter och kyrkkaffe. Förslaget riskerar att slå hårt mot hela den ideella sektorn inte bara ekonomiskt utan också genom att bidra till krav på ökad administration. menar att den ideella sektorn har en så viktig betydelse för vårt lands utveckling att förslag knappast kan genomföras utan att vårt land blir demokratiskt och kulturellt fattigare. bör även fortsättningsvis ha en generös inställning till föreningslivet och avstå från att beskatta ideellt arbete. Kunskapen om den ideella sektorn är begränsad. Forskning och kunskapsuppbyggnad är viktig inte minst för organisationerna själva. Forskning behöver initieras på detta område. Kulturpolitiken måste stödja och uppmuntra såväl till professionalitet och kulturellt yrkesengagemang som till amatörkultur och ideella insatser. Professionella kulturarbetare kan inte ersätta ideella insatser, lika lite som amatörer kan ersätta professionella konstutövare med lång skolning. Men amatörkulturen är en grogrund för professionalitet och den är ett uttryck för den enskilda människans behov av kulturell utlevelse som inte får underskattas. En nationell kulturpolitik måste därför sträva efter att ge konstnärer och kulturarbetare goda villkor att verka men måste också stärka den levande amatörkultur som finns i landet. Många folkrörelser bedriver ett nära samarbete med kulturinstitutioner och kulturarbetare. Ett sådant arbete sker genom skådebaneverksamheten, där kärnan utgörs av 8 000 ideellt arbetande kulturombud vars uppgift är att utveckla kulturintresset på arbetsplatser, i föreningar, i bostadsområden och i skolor. Denna och liknande typer av verksamheter bör uppmuntras även . Utan dem vore Kultursverige fattigare. Vid sidan om folkbildningen finns ett antal organisationer som samlar grupper av människor engagerade i någon form av amatörkultur. Det är till exempel Amatörteaterns riksorganisation, och svensk körsång. skapades Ax amatörkulturens samrådsgrupp med representanter för de olika organisationerna. Målet för Ax är att arbeta för förbättringar för amatörkulturen i . Ax och dess medlemsorganisationer bedriver en mycket viktig verksamhet och vi anser därför att de bör ges ökade resurser och föreslår därför en höjning av anslaget med . Se även motion Kr391 Kultur, medier, trossamfund och fritid. 6.1 Amatörkultur på lika villkor Idrottsföreningar är befriade från skatt på ersättning till ledare om arvodet är mindre än ett halvt basbelopp, vilket andra föreningar, t.ex. inom amatörkulturen inte får göra. ser inga skäl till att behandla olika typer av ideella organisationer olika. Ett förslag om att motsvarande lättnader skulle gälla för amatörkulturen har tidigare avslagits av SKATTEUTSKOTT. För oss är det självklart att denna förmån ska gälla även amatörkulturföreningar. företräder en politik som syftar till att hela skall leva. En god tillgång till lokaler är en av grundförutsättningarna för att människor skall kunna ta del av och vara delaktiga i föreningslivet. Detta innebär att staten måste ta ansvar för tillgång till lokaler för olika aktiviteter runt om i landet. Därför gör vi en riktad satsning på lokaler och avsätter för detta totalt mer än regeringen . Se även motion Kr391 Kultur, medier, trossamfund och fritid. anser att staten måste ta ansvar för det som brukar benämnas en kulturell infrastruktur i hela landet, utöver det särskilda ansvaret för nationalscener, ansvarsmuseer med mera. De olika stödjepunkterna kan vara institutioner eller fungerande verksamheter av annat slag som utgör en slags bas för verksamheten lokalt och regionalt. Inom anslaget Bidrag till ickestatliga kulturlokaler kan stöd ges till vissa kulturlokaler i form av bidrag till ombyggnad av musei-, teater och konsertlokaler som tillhör någon annan än staten. Bidrag kan också ges till standardhöjande reparationer och handikappanpassning av sådana lokaler. Enligt har de byggnader som uppförts med stödet blivit förebilder och symbolbyggnader på orten. Dessvärre räcker de statliga medlen långt ifrån till. Om man jämför hur många ansökningar som inkommer med antalet som beviljas stöd, är det en försvinnande liten andel på som kan få del av medlen. Vi menar att det finns all anledning att se över om storleken på anslaget är motiverad, med tanke på de behov som finns. För att redan nu göra nödvändiga handikappanpassningar av lokalerna möjliga ökar vi, i avvaktan på översynen, anslaget med . Även stödet till trossamfunden innehåller ett lokalbidrag. ingår detta i det som kallas projektbidrag, vilket får lämnas till församlingar som behöver bidraget för att kunna hålla lokaler för religiös verksamhet (lokalbidrag). Lokalbidrag får lämnas för att 1. skaffa lokaler genom nybyggnad eller köp, 2. bygga om eller rusta upp lokaler, och 3. handikappanpassning. Lokalbidrag får inte lämnas för lokaler för vilka statsbidrag betalas enligt förordningen (1996:1593) om bidrag till allmänna samlingslokaler. Lokalbidrag får lämnas med högst av de kostnader som kan anses skäliga för åtgärderna, dock högst . En stor del bekostas således av samfundens insamlade medel och genom det statliga bidraget kan man samverka i syfte att ge församlingarna möjligheter att underhålla sina lokaler som det ger upphov till byggnadsverksamhet som annars inte skulle komma till stånd. Vi har tidigare påpekat att de ordinarie lokalbidragen sänkts från en årlig nivå på till , varför till vissa trossamfund (SST) endast har kunnat ge bidrag till handikappanpassning av lokaler. samlingslokalutredning redovisade att de fria samfunden har 4 000 kyrkor/synagogor/moskéer och att behoven av handikappanpassning inte kommer att minska inom den närmaste . Vi håller därför fast vid vårt tidigare ställningstagande och avsätter för detta ändamål utöver regeringens förslag . 7.3 Bidrag till allmänna samlingslokaler Bidrag till allmänna samlingslokaler får lämnas för köp, ny- och ombyggnad, standardhöjande reparationer samt för handikappanpassning. Under anslaget avsätts också medel till för fördelning av bidrag för informationsinsatser och utredningsarbete. Bidragen är väsentliga inte minst ur ett lokalt och regionalt utvecklingsperspektiv. På mindre orter och i glesbygd är dessa lokaler ofta den enda samlingspunkten för till exempel barn- och ungdomsarbete och kulturverksamhet. har år arbetat för en höjning av stödet. Regeringen har i rad föreslagit neddragningar i stödet, men inte fått stöd av . I årets budget föreslås inga förändringar. Behoven för de allmänna samlingslokalerna är fortsatt betydligt större än vad det finns medel till och därför avsätter vi utöver regeringen . har människor i frivilligt samlats för att på sina egna villkor ta del av föreläsningar, delta i olika kulturprojekt, diskutera och studera tillsammans. Detta är ett unikt sätt att främja den allmänna medborgerliga bildningen och demokratin. Syftet med folkbildningen är att göra det möjligt för alla människor att kunna påverka sin livssituation och till att skapa ett engagemang för att delta i samhällsutvecklingen. Folkbildningen anordnar studiecirklar, folkhögskolekurser och olika kulturarrangemang. Det finns sammanlagt 10 studieförbund och 147 folkhögskolor i . Inom studieförbunden är studiecirkeln den vanligaste verksamheten och arrangeras ca 320 000 studiecirklar över hela landet. Det statliga stödet till folkbildningen har enligt riksdagsbeslut /98 flera viktiga syften, bland andra att försvara, stärka och utveckla demokratin samt att bidra till att bredda kulturintresset i samhället. Att ge folkbildningen möjlighet att utvecklas innebär att stärka den demokratiska kulturen och att motverka klyftor i kunskaps- och informationssamhället. Förutsättningen för att folkbildningen ska kunna uppfylla dessa mål är att den får styras av sin egen idé, sätta sina egna mål och vara oberoende av ekonomiska och politiska maktgrupper. arbetar en särskild utredare med en utvärdering av folkbildningen. På grundval av de studier som genomförs skall utredaren göra en samlad bedömning av i vad mån statens syften med statsbidraget till folkbildningen infriats avseende de områden som har studerats. De första delrapportera beräknas vara klara med slutrapport . Regeringen har också förordnat en utredare som ett komplement till den statlig utvärderingen, och som skall belysa folkbildningen i icke-deltagarens perspektiv. Utredaren skall åskådliggöra vilka grupper som inte deltar i folkbildningen. Utredaren skall även pröva i vilken utsträckning det finns önskemål som folkbildningen skulle kunna tillgodose. Uppdraget skall redovisas .