mot · GR02Ub414 · 2003-10-07 00:00:00 — Koncentrera forskningen till ett mindre antal högskolor och institutioner. Bara då kan vi skapa verkligt högklassiga forskningsmiljöer. Utveckla fackhögskolor för yrkesinriktade utbildningar. Gör klart för blivande studenter att olika högskolor kan erbjuda utbildning av olika slags kvalitet. En rankning av högskolor ska offentliggöras. Elitutbildningar måste finnas med ett mer utmanande studieinnehåll och studietakt. Ge mer makt direkt till studenter, forskare och lärosäten. Nej till sänkta förkunskapskrav. Inför en studentpeng så att studenterna avgör hur utbildningsplatserna ska fördelas. Bonus för studenter som tar examen, genom nedskrivna studieskulder. Minska ökningen av antalet högskoleplatser och för över de resurserna till kvalitetssatsningar. Lärarna måste ges tid att undervisa. Se över finansieringssystemet så att det inte leder till sänkt kvalitet i grundutbildningen. Studentkontrakt ska upprättas, där lärares och studenters rättigheter och skyldigheter anges. Inrätta ett kvalitetsinstitut som är fristående från . 3 Förslag till riksdagsbeslut 3 4 Den fria akademins tre grundsatser 4 5 Vi måste bort från utbildning(s)fabriken 5 6 Makt åt studenten 6 6.1 Inför en studentpeng 6 6.1.1 Våga visa utbildningars olikheter 6 6.2 Satsa på kvaliteten minska utbyggnadstakten 7 6.3 Se över finansieringen av utbildningen 8 6.4 Inför en examensbonus 8 6.5 Förnya antagningen 9 6.6 Inför svenska fackhögskolor (colleges) 9 6.7 Öka tillgängligheten för funktionshindrade 10 6.8 Renodla roll och inrätta ett nytt kvalitetsinstitiut 11 6.9 Skriv ett studentkontrakt 12 6.10 Avskaffa kårobligatoriet 12 6.11 Studiemedel och fler studentbostäder 13 6.12 Bejaka internationaliseringen 13 6.13 Inrätta en ny internationellt jämförbar masterexamen 14 7 Makt åt forskaren 14 7.1 Satsa på den fria grundforskningen 15 7.2 Öka anslagen direkt till universiteten 15 7.3 Avskaffa den politiska styrningen av forskningsstiftelserna 16 7.4 Tillsätt vetenskapsmän på vetenskapliga meriter 16 7.5 Koncentrera forskningsresurserna 16 7.6 Riv upp doktorandreformen 17 7.7 Stoppa könsdiskrimineringen 18 8 Autonomi för högskolan 19 8.1 Återupprätta det akademiska självstyret 20 8.2 Uppmuntra stiftelsedrivna högskolor och privata universitet 21 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av en studentpeng. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda ett nytt finansieringssystem för grundutbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda en examensbonus för studenter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att återställa förkunskapskraven för de utbildningar som fått sänkta förkunskapskrav. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att minska centraliseringen av platstilldelningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa svenska fackhögskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka tillgängligheten för funktionshindrade högskolestuderande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett renodlande av roll. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättandet av ett oberoende kvalitetsinstitut. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättandet av ett studentkontrakt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett avskaffande av kårobligatoriet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett ökat internationellt utbyte vid universitet och högskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättandet av en ny internationellt jämförbar masterexamen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ingen av ledamöter skall tillsättas politiskt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det tidigare beslutet att slå samman de naturvetenskapliga och tekniska forskningsråden till ett ämnesråd skall utvärderas och eventuellt omprövas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den politiska styrningen av forskningsstiftelserna skall avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vetenskapsmän skall tillsättas på vetenskapliga meriter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en koncentration av forskningsresurserna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den s.k. doktorandreformen skall ersättas med ett friare system. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stoppa könsdiskrimineringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett återupprättande av det akademiska självstyret. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppmuntra stiftelsedrivna högskolor och privata universitet. 4 Den fria akademins tre grundsatser Varför finns universitet och högskolor? Vilka är de till för? Högskolan är till för samhället, den ska tjäna staten eller den ska tillgodose näringslivets behov, är några av de varierande och motstridiga svar som kan utläsas ur den utbildningspolitiska debatten i . Men det finns ett enkelt, liberalt, besked: Universitet och högskolor är till för dem som ägnar sig åt högskolans huvuduppgift att söka kunskap. När framtidens utbildningsväsende formas måste studenter och forskare sättas i centrum. Denna motion tar strid för idén om den fria akademin och innehåller en tydlig agenda med reformer. Den fria akademin är en vision sprungen ur tanken om kunskapen som redskap för personlig utveckling, ur det klassiska bildningsidealet och ur idén om det fria, kritiska kunskapssökandet. Det är en vision med djup förankring i den liberala idétraditionen en radikal kraft för förnyelse och förändring av den högre utbildningen och forskningen i . Den fria akademin bygger på tre grundsatser: Kunskap som egenvärde. Det måste bli ett slut på uppdelningen i nyttig och onyttig kunskap. Förmedlandet och utvecklandet av kunskap kan inte mätas i kortsiktiga nyttotermer. Studenter som lär sig klassiska språk eller forskare som ägnar sig åt naturvetenskaplig grundforskning kan sällan peka på hur deras verksamhet kan omsättas i högre BNP-tillväxt. Men de nya insikter som kunskapssökandet genererar berikar de enskilda människorna och bidrar till att stärka det gemensamma intellektuella kapitalet. Ett samhälle som inte tar till vara och uppmuntrar människors strävan efter kunskap förtvinar. Liberaler tar strid för kunskap som egenvärde och mot en nyttofixerad kunskapssyn. Den fria akademin är samhällets självkritiska spegel. Det måste bli ett slut på centralstyrning och politiska pekpinnar gentemot universitet och högskolor gentemot lärare, studenter och forskare. Studenternas val måste få större genomslag när det gäller tilldelning av platser både mellan olika högskolor och mellan skilda ämnesdiscipliner. Forskarnas rätt att själva bestämma vilka vetenskapliga frågor som ska undersökas måste vara självklar; den ska inte inskränkas av politiska modenycker eller kortsiktigt marknadstänkande. Högskolornas möjligheter att bestämma över det egna lärosätet måste stärkas; lärare, studenter och forskare ska ha ett avgörande inflytande i universitetsstyrelserna. Liberaler tar strid för den akademiska friheten och mot politisk centralstyrning. Det måste bli ett slut på en ordning som ensidigt premierar uppfyllandet av kvantitativa planmål, i form av exempelvis hur många studenter som utexamineras eller hur många personer som disputerar. Högskolan är ingen utbildningsfabrik. I stället måste den vetenskapliga kvaliteten sättas i främsta rummet. Kvaliteten i undervisning och forskning ska utvärderas genom såväl inre som yttre, oberoende, granskning. Utbyggnaden av högskolan ska ske i en sådan takt att det är möjligt att erbjuda studenterna en akademisk utbildning till innehållet, inte enbart till namnet; det kräver kvalificerade, disputerade, lärare och tillräckligt med tid för undervisning. Liberaler tar strid för den vetenskapliga kvaliteten och mot ensidigt kvantitetstänkande. I denna motion presenteras syn på högskolepolitiken. ekonomiska förslag på detta område redovisas i en särskild budgetmotion för hela utbildningsområdet. 5 Vi måste bort från utbildning(s)fabriken Regeringen använder ofta som mått att många i en årskull börjar högskolan. Det verkar regeringen nöja sig med. Om detta kan man säga så här: Att endast fokusera på inflödet och antalet studenter leder till en kraftig överskattning av vad den högre utbildningen producerar. Citatet är hämtat från . Den beskriver tillståndet i den högre utbildningen: av dem som började studera /98 har nått 120 poäng , vilket är normal studietakt. Av högskolenybörjarna /94 saknar examen . Det råder stor brist på forskarutbildade. I genomsnitt genomförs bara ungefär hälften av all undervisning av personer som har minst en licentiatexamen. Resurserna till studenternas grundutbildning har minskat med . I utredningen styrning (SOU 2000:82) konstaterades allvarliga kvalitetsbrister inom grundutbildningen. Lärartätheten var låg på många håll, och vid vissa institutioner, främst inom humaniora och samhällsvetenskap, hade antalet undervisningstimmar sjunkit till 34 . Annan tillgänglig statistik visar också att andelen disputerade lärare vid landets lärosäten vid åtskilliga högskolor understiger . Siffrorna talar sitt tydliga språk. Den socialdemokratiska regeringen har förvandlat den högre utbildningen till en utbildningsfabrik. Studenter får inte läsa den utbildning de vill, på den ort de vill, för att planerat att de ska läsa något annat, någon annanstans. Högskolelärare får alltfler studenter att undervisa och räcker inte till. Forskare tvingas ägna större delen av sin tid till att skriva bidragsansökningar i stället för att forska. anser att det viktiga är att studenter har med sig den kunskap som krävs när de lämnar högskolan, inte att så många som möjligt går in i högskolan och att tempot i produktionen kan hållas högt. I utbildningsfabriken är endast det värdefullt som kan mätas. I den fria akademi som vill skapa reduceras inte kunskapen till något som är enkelt att kvantifiera. Utbildning handlar främst om innehåll, kunskap om kvalitet. 6 Makt åt studenten Studenten är utgångspunkten för den liberala politiken för högre utbildning. Grundutbildningen vid landets universitet och högskolor måste byggas upp med studentens perspektiv i förgrunden. 6.1 Inför en studentpeng Antalet platser på olika utbildningar matchar inte alls studenternas intresse. Till många högskolor och universitet är sökandetrycket mycket högt. står åtskilliga föreläsningssalar och seminarierum tomma. Det beror på att staten i hög utsträckning styr resurser till ämnen och kurser som den anser att studenterna bör ägna sig åt utbildningar som staten anser vara nyttiga. Men kunskap har ett värde i sig. Människors strävanden efter nya lärdomar ska alltid uppmuntras, inte klandras. Det är den enskilde studenten som bäst vet vad han eller hon är lämpad att läsa. vill därför införa en studentpeng. Med en studentpeng är det studenternas val som avgör fördelningen av platser både mellan skilda ämnesdiscipliner och mellan olika lärosäten. Högskolorna måste ha större rätt att anpassa kursutbudet efter studenternas val och inte vara bundna av att antal platser på olika utbildningar har fastställts av för varje enskild högskola. Staten måste visserligen fastställa en totalram för kostnaderna för grundutbildning, men inom denna ram ska pengar kunna föras över mellan olika utbildningar med hänsyn taget till vilka kurser studenterna väljer. Denna valfrihet måste även gälla de studerande som väljer en mera yrkesinriktad högre utbildning. Valfriheten ska gälla också i fråga om studieort. Resursfördelningssystemet måste utformas så att högskolor som har ett högt sökandetryck tillförs mer resurser, om de har möjlighet och är intresserade av att utöka för att möta ett sökandetryck. 6.1.1 Våga visa utbildningars olikheter anser att högskolorna borde specialisera sig mer och i samarbete med varandra skapa utbildningsprogram med tillräcklig kvalitet. saknar den typ av extraordinära utbildningsmiljöer som finns i en del andra länder. Även behöver elituniversitet. En högskola kan utgöra en elit inom ett litet område. Ett par exempel är som är specialiserad på småföretagande och med inriktning mot IT. Att skaffa sig en utbildning är ett sätt att signalera vilken förmåga man har. Många studenter strävar efter att visa att de kan prestera något extra. Det finns nästan bara ett enda sätt att visa det , och det är att läsa fler poäng än de flesta, ibland två eller t o m tre utbildningar. Det är dock sällan man har nytta av både en juristutbildning och en läkarutbildning. Detta är inte särskilt fruktbart, vare sig samhällsekonomiskt eller ur ett individuellt perspektiv. finns stora skillnader i vetenskaplig kvalitet mellan olika högskoleutbildningar. har t.ex. en markant högre andel forskarutbildade lärare än andra universitet och högskolor. Samma skillnader finns mellan ämnesinstitutioner vid olika universitet och högskolor. Det vore ärligare mot dem som studerar att dessa skillnader erkändes och att de studerande själva fick välja efter intresse. För att studenter ska kunna göra välgrundade val om sina studier, krävs att de ges bättre information om de utbildningar som finns. Studenterna ska ges kunskap om innehålls- och kvalitetsskillnader mellan olika utbildningar. En jämförelse mellan olika utbildningar bör genomföras mer systematiserat . En sådan rankning görs i många andra länder. Sådana rankningslistor presenteras i , och de har ett värde genom att de håller diskussionen om högskolornas kvalitet vid liv. Förvisso innebär sådan rankning ibland förenklingar, men genom att resultaten diskuteras offentligt tvingas enskilda lärosäten att ifrågasätta, försvara och förändra sin verksamhet. utvecklas rankningsprinciperna genom en dialog där alla inblandade är aktiva. Ett klimat måste skapas där det är självklart att offentligt mellan högskolorna diskutera och jämföra uppgifter om lärarnas kvalitet, om examensarbetenas nivå, om studieresultat och om internationell uppmärksamhet av forskning. tanke är att rankningen dels ska jämföra de akademiska utbildningarna, dels jämföra de yrkesinriktade utbildningarna med varandra. En viktig utgångspunkt i utvärderingen av yrkesutbildningarna ska vara deras relevans för yrkeslivet. Oberoende utvärderingar, exempelvis i form av rankningslistor, är ett viktigt instrument i de liberala strävandena att sätta studenten i centrum. Det skärper konkurrensen mellan högskolor och universitet när det gäller att främja kvaliteten. Tillsammans med tanken att det är de studerandes val som ska avgöra utbyggnad och platstilldelning lägger den makten över utbildningen i den enskilde studentens händer. 6.2 Satsa på kvaliteten minska utbyggnadstakten Högskolan har expanderat kraftigt . 19972003 byggs den högre utbildningen ut med 100 000 nya utbildningsplatser. Att en utbyggnad sker är både naturligt och nödvändigt. Om ska kunna utvecklas till en framgångsrik kunskapsnation behöver fler personer genomgå högskoleutbildning. Men utbyggnaden måste ske i en takt och i en omfattning som gör att kvaliteten kan upprätthållas. Landets studenter har rätt att kräva en utbildning som är akademisk inte bara till namnet utan också till innehållet. Mycket tyder på att den nuvarande utbyggnadstakten medför risker för standarden i svensk högskoleutbildning. förslag innebär att utbyggnaden av högskolan fortsätter men sker i en takt som gör det möjligt att satsa resurser på att förstärka kvaliteten. De finansiella medel som en, i förhållande till regeringen, något lägre utbildningsvolym frigör bör, enligt mening, användas till att höja den så kallade prislappen ersättningen per student. En annan viktig faktor för att upprätthålla kvaliteten i högskolans utbildningar är att studenterna har tillräckliga förkunskaper när de påbörjar utbildningen. Högskolan kan inte ägna sig åt att repetera gymnasiekunskaper, det förlorar såväl studenter som samhälle på. har länge drivit en konsekvent politik för att få fler att gå ut gymnasiet med godkända kunskaper. Regeringen väljer att gå motsatt väg: har på uppdrag av regeringen kraftigt sänkt förkunskapskraven till rader av akademiska utbildningar i . Kraven på kunskaper i fysik och matematik har antingen sänkts eller slopats till utbildningar till lärare, läkare och civilingenjör. anser att förkunskapskraven måste återinföras. Det går inte att utbilda sig till en bra matematiklärare om man inte först har de rätta förkunskaperna. 6.3 Se över finansieringen av utbildningen En faktor, som skapar stora svårigheter för våra högskolor, är hur studieplatser finansieras. infördes ett system där högskolorna får ersättning dels utifrån hur många studenter som börjar, dels utifrån hur många som uppnår ett visst antal poäng. Detta system har sedan accepterats av alla partier, men vi menar nu att det är dags att se över systemet. För högskolornas del har det kommit att innebära en stor osäkerhet, eftersom endast hälften av studenterna avlägger examen. Dessutom är systemet inte anpassat till att många studenter bara läser kortare kurser. Högskolan vet aldrig i förväg hur många lärare den har råd att anställa. Dessutom finns en inbyggd risk att högskolorna i längden frestas att sänka kvalitetskraven för att få full ersättning. Det blir viktigare att så många studenter som möjligt kommer ut än vilka kunskaper de har med sig. Till och med studenterna själva har protesterat mot att tentamina har gjorts alldeles för lätta. är tveksamt till det nuvarande systemet för finansiering eftersom nackdelarna har visat sig vara så stora. Men att förändra finansieringssystemet kräver ett stort arbete, och det går inte att låsa sig vid detaljerade, tekniska lösningar i förväg. Därför anser att en utredning om ett nytt finansieringssystem ska tillsättas. 6.4 Inför en examensbonus Det är mycket viktigt för samhället, och inte minst för den studerande själv, att inledda högskolestudier avslutas med en examen. menar att studenter borde få en extra stimulans att vara flitiga och fullfölja sina studier. En möjlighet är att införa en examensbonus i form av viss nedskrivning av studieskulder. Motsvarande system kan införas också för doktorander som disputerar. Det skulle främja effektivitet i utbildningen utan att högskolorna tvingas tumma på kvalitetskraven. föreslår att möjligheterna att införa ett sådant system utreds. Högskolorna måste tillåtas att i större utsträckning själva använda sig av antagningstester och intervjuer för att avgöra om studenten har förutsättningar för en viss utbildning. När högskolan har att välja mellan fler sökande med grundläggande och särskild behörighet än det finns platser ska den på egen hand kunna utforma regler för hur urvalet ska gå till. Den möjlighet till variation över landet som det medför skapar förutsättningar att exempelvis pröva olika lösningar i kampen mot den sociala snedrekryteringen trenden att ungdomar från mindre studievana familjer drar sig för att fortsätta till högskolan. anser inte att kvoter är rätt väg att gå för att komma till rätta med snedrekryteringen. Att skapa ett gymnasium där avhoppen minskar och ett mer rättvist studiemedelssystem är ett bättre sätt att få studerande från olika grupper i samhället. Mer om våra förslag på dessa områden finns att läsa i gymnasiemotion och studiemedelsmotion. träder en bestämmelse i kraft som innebär att en fri kvot skapas på av platserna som högskolan får använda för att prioritera vissa grupper. anser att de lokalt bestämda antagningsprinciperna ska vara lika för alla individer och inte utgå från vilken grupp individen tillhör. Alla kvoter leder till att det blir ännu svårare att gå direkt från gymnasiet till högskolan. har vi byggt in långa omvägar i utbildningssystemet som leder till att studenterna är allt äldre när de är färdigutbildade. Antagningssystemet gör t.ex. att många personer går direkt från gymnasiet till komvux för att läsa upp betyg i ämnen som antingen inte är viktiga för högskolestudierna eller som de egentligen redan har tillräckliga kunskaper i. beskriver i sin motion Sinka inte studenterna hur de ofrivilligt långa utbildningsvägarna kan kortas. 6.6 Inför svenska fackhögskolor (colleges) Utbildningen inom dagens högskola har vitt skilda uppgifter. All grundutbildning syftar i verkligheten inte till att förbereda forskning på högre nivå. Det finns tvärtom ett allt större behov av eftergymnasial utbildning som inte hör hemma i den gamla akademiska traditionen. Den kvalificerade yrkesutbildningen (KY) måste därför öka. Enligt Företagarna behöver hela 30 000 småföretag rekrytera medarbetare med kvalificerad yrkesutbildning men endast mellan 1 000 och 2 000 elever genomgår KY . Inom skilda områden som teknik, social omvårdnad och informationsteknik finns ett stort behov av kvalificerad, välutbildad arbetskraft. måste överge dagens verklighetsfrämmande modell enligt vilken alla nya högskolor ska betraktas som blivande universitet. Utbildningssystemet måste bli mer differentierat där varje lärosäte genom sin specifika inriktning (bred grundforskning, spjutspetsforskning inom en viss nisch, akademiska grundkurser, kvalificerad yrkesutbildning) bidrar till en mångfald i utbildningsutbudet. Fördjupad specialisering ger ökad valfrihet och kvalitet för studenten. Det finns ingen anledning att fixera sig vid begreppet akademisk och påstå att alla utbildningar har samma vetenskapliga innehåll. Tvärtom måste statusen på kvalificerad yrkesutbildning höjas. En kvalificerad yrkesutbildning har startat, och även om den är ett steg i rätt riktning måste den betraktas som en halvmesyr. Den så kallade yrkeshögskola som regeringen nu inför har svagheten att den ska rymmas inom det traditionella akademiska systemet med forskningsanknytning. Men det finns ett stort behov hos ungdomar av vidareutbildning utan renodlat akademisk inriktning. Resultatet av regeringens modell blir i längden en kvalitetssänkning av den akademiska utbildningen och en dåligt specialiserad yrkesutbildning. vill att riktiga, reguljära fackhögskolor en svensk variant av de amerikanska colleges ska införas. Fackhögskolorna ska erbjuda kvalificerad yrkesutbildning och viss förberedelse för högre utbildning. Efter genomgången kvalificerad yrkesutbildning ska studenten sedan ha möjlighet att vid ett universitet tillgodoräkna sig en del av poängen i kurser inom ett ämnesområde. Det finns redan folkhögskolor som har en liknande inriktning på sin utbildning. Journalistutbildningen på är ett exempel på utbildning som ger högre utbildning än gymnasienivå men ändå inte är strikt akademiskt inriktad. Vård, social omsorg och jordbruk är andra exempel på utbildningar som skulle passa för en kvalificerad eftergymnasial utbildning. Lärarna på en fackhögskola ska uppmuntras att både bedriva forskning och delta i aktuell vetenskaplig debatt samt ha regelbunden kontakt med forskarmiljöer. 6.7 Öka tillgängligheten för funktionshindrade är det av högskolornas byggnader som uppfyller kraven på grundtillgänglighet, d v s de mest grundläggande kraven som innebär att en funktionshindrad ska kunna komma in i lokalerna och kunna gå på toaletten. Hur många funktionshindrade som hindras från att gå i högskolan av dessa skäl vet vi inte, men andelen funktionshindrade som studerar på högskolenivå är låg. Även om de flesta högskolor gör ett mycket bra arbete för att skapa tillgänglighet, är det viktigt att rätta till de problem som återstår. Det är utmärkt att det nu finns en lag mot diskriminering av studenter på grund av bland annat funktionshinder.