mot · GR02MJ401 · 2003-10-07 00:00:00 — Flexmex 2-delegationens betänkande Handla för bättre klimat skrev att den handlande sektorns behov av utsläppsrätter kan komma att uppgå till , vilket av nästan samtliga remissinstanser och medier tolkades som att den tog ställning för en sådan tilldelning, även om sanningen var att det fanns en djup oenighet bakom den citerade formuleringen. Delegationens majoritet valde också att betrakta torv som ett förnybart bränsle, i strid med EU, och klimatpanel IPCC, vilka bedömer torv som ännu mer koldioxidemitterande per energienhet än stenkol och brunkol. Om torv räknas efter internationella regler så innebar en tilldelningsplan på denna nivå en nästan 75-procentig ökning av sektorns utsläpp jämfört med . Det är djupt oansvarigt inte bara mot klimatet utan också mot hela det europeiska samarbetet. Transportsektorn har ökat sina utsläpp med ungefär 19902001, en ökning med . Det är en trend som kan vändas med åtgärder som till stor del faller utanför skatteväxlingen. Exempelvis skulle förbättrad hastighetsövervakning leda till många sparade människoliv men också till minskade utsläpp av koldioxid. Även andra åtgärder som främst motiveras av trafiksäkerhet leder också till minskade utsläpp, om inte annat så genom att de som bryter mot många trafikregler oftare förlorar körkortet. Eco-driving (effektiv körstil) kan bli obligatorisk på körskolorna. Upphandling av bilar till stat och kommun kan styras mer av energieffektivitetskrav. Inför budgetpropositionen ska Socialdemokraterna, och göra budgetöverenskommelsen att en viss procent av statligt upphandlade bilar ska vara miljöbilar, vilket bland annat bör innehålla tydliga krav på energieffektivitet. I storstäder styrs bilanvändningen i betydande utsträckning av om det finns möjlighet att parkera gratis, och denna förmån som enligt lagen ska vara beskattad är det sällan. I budgetöverenskommelsen utlovades dock en ökad kontroll. Trängselavgifter ger inga stora minskningar av koldioxidutsläppen, men däremot är det ett extremt samhällsekonomiskt sätt att minska dem. Om försök i faller väl ut kan metoden användas på fler håll. Tung trafik är inblandad i många olyckor, bidrar starkt till trängsel och växer snabbt. Detta beror, i ekonomiska termer, på att vägtransporterna inte bär sina marginalkostnader; det är för billigt att transportera gods på väg. Detta kan motarbetas genom ett system med kilometerskatt och även genom bättre trafikövervakning. De billiga transporterna blir ännu billigare med för tung last, för korta raster och för hög fart. Målet måste vara att minska antalet transporter på landsväg i absoluta tal. Ett viktigt sätt att minska koldioxidutsläppen från transportsektorn, särskilt för personbilar, är att öka deras effektivitet. Vikten av bränsleeffektivitet är central för att minska utsläppen från fossila bränslen och i ett längre perspektiv för att begränsa användningen av biodrivmedel. Utan en effektivisering räcker inte råvarubasen för att ersätta oljebaserade drivmedel. Det är också viktigt att minska beroendet av fossilbaserade drivmedel. har 2003 kommit överens med regeringen och om att förnybara drivmedel ska få permanent skattebefrielse. Enligt överenskommelse mellan , och skall förutsättningar för ett nytt avdragssystem för resande mellan bostäder och arbetsplats, som bättre stimulerar till nyttjande av kollektivtrafik och beaktar de problem som finns i glesbygden prövas. Dessutom testas miljöstyrande vägavgifter. anser att miljöstyrande landningsavgifter och farledsavgifter bör införas för flygtrafiken respektive sjöfarten. För att ytterligare främja en övergång från fossilbaserade drivmedel har , och enats om att sätta upp ett nationellt mål för försäljningen av förnybara bränslen. Vi vill ålägga bensinmackar att tillhandahålla alternativa bränslen . Någon form av dispensmöjligheter krävs. vill att krav på miljöanpassade fordon och arbetsmaskiner ställs vid all offentlig upphandling. Kommuner kan, genom att koppla parkeringsförmåner till miljöanpassade fordon, öka antalet sådana fordon. Definitionen av miljöanpassade fordon bör skärpas och justeras allteftersom utvecklingen går framåt. Utsläppskraven bör utvidgas för att även omfatta arbetsmaskiner och fritidsbåtar. , och regeringen har enats om en översyn av kollektivtrafik i glesbygd, för att öka kollektivtrafik i hela landet. vill särskilt främja en övergång av gods- och persontrafik till järnvägen. bör fastställa mål för andel gods- och persontrafik som går på järnvägen. Regeringen bör överväga att anta som målsättning att kapaciteten för väg- och flygtransporter inte bör ökas. Möjligheten till omlastning mellan järnväg och vägar för kortare lastbilstransporter bör förbättras. Priserna för person- och godsbefordran på tåg måste sänkas relativt bil och flyg. Ökade transportkostnader har för många låginkomsttagare i glesbygder mer än kompenserats av lägre fastighetsskatter, ökade grundavdrag och andra skattelättnader inom ramen för den generella skatteväxlingen. Åter andra kan själva påverka sina transportkostnader genom bättre underhåll av sina bilar och mer ekonomiska och miljöanpassade körvanor. Ändå finns hushåll, där den sammantagna effekten åtminstone på kort sikt blir negativ. Problemet bör dock också ses i ett bredare sammanhang, där också andra för- och nackdelar för glesbygder tas med. vill ha en utredning för att kartlägga för hur många människor nettoeffekten blir klart negativ och föreslå åtgärder för att mildra de sociala konsekvenserna av höjda koldioxidskatter för denna grupp, utan att miljöstyrningseffekten går förlorad. Jordbrukssektorn stod för en åttondel av de rapporterade utsläppen av växthusgaser 2001. En stor del av dessa utsläpp är svåra att göra någonting åt, men en del hänger samman med handelsgödselanvändning. En höjning av handelsgödselskatten skulle kunna tas in i den gröna skatteväxlingen på ett sätt så att intäkterna återförs till jordbruket. En sådan skattehöjning skulle inte bara minska kväveoxidutsläppen utan också bidra till att minska övergödningen och till att öka Krav-jordbrukens konkurrenskraft, vilket ligger i linje med jordbrukspolitiska mål. Metanutsläppen från stallgödselhantering kan minskas genom mer biogasproduktion på gårdarna. Det bör utredas hur staten kan stimulera detta. Information om klimatfrågor är viktig för att öka förståelsen för olika åtgärder och för att öka kunskapen om vilka åtgärder som olika parter i samhället kan vidta. har företagens ekonomiska redovisning diskuterats. Men företagen har andra intressenter än aktieägare. Vi har alla relationer till företag som anställda, kunder, leverantörer, grannar med mera och behöver också bättre information om företagen i andra avseenden än den rent finansiella. Försäkringsbolaget problem med att få uppgifter från börsbolagen om deras klimatutsläpp visar att det inte räcker med frivilliga åtgärder. Internationellt driver miljörörelsen och andra frågan om en konvention för att ta fram en internationell stadga om storföretagens skyldigheter, en fråga som vi utvecklar närmare i annat sammanhang. anser att företag verksamma i bör bli skyldiga att i sin årsredovisning ange koldioxidutsläppen från sina anläggningar, både i och utanför , i absoluta tal och i relation till företagets omsättning. bör ta upp motsvarande krav i lämpliga internationella sammanhang, både inom och utanför EU. De alternativ som presenteras vid olika scenarion i offentliga rapporter påverkar människors och organisationers uppfattningar om vad som är möjligt eller rimligt. anser därför att i de räkneexempel på olika scenarion som tas fram bör också finnas alternativ där halten av växthusgaser i atmosfären ligger ungefär vid dagens nivå (koldioxidhalt på 370 ppm). Det finns en rad andra åtgärder som kan förbättra klimatrelaterad information. Vi politiker behöver bättre, mer beslutsrelevant och aktuell statistik. bör ges i uppdrag att ta fram utförligare klimatrelaterad statistik, bland annat som underlag för informationskampanjer och debatt. Klimatpåverkande effekter av utredningsförslag ska tydliggöras och relateras till klimatmålen. Information bör lämnas om uppfyllelsen av sektorsmål på nationell nivå och om lokala och regionala mål. Information till kommuner om möjligheter att ställa klimatrelaterade krav i upphandling bör förbättras. Staten bör öka stödet till lokal energi- och klimatrådgivning. Krav bör ställas på uppgift om energianvändning för hemelektronik, på säljstället och i marknadsföring. Övriga statliga åtgärder för att minska utsläppen , regeringen och har enats om att klimatinvesteringsprogrammet skall utökas . Resurser skall satsas på att göra solceller kommersiellt gångbara. Detta har visserligen ingen betydelse för att minska utsläpp av växthusgaser , men är ofta det bästa hoppet för de två miljarder människor på jorden som saknar tillgång till elnät. Om solceller kan göras bättre och billigare ökar den möjligheten. Solceller kan också bli av enorm betydelse för att ersätta fossil kraft i länder där solinstrålningen är starkare och relativt väl sammanfaller med elförbrukningen. Där bor större delen av jordens befolkning, bland annat i södra och större delen av och givetvis länder som och . Bebyggelsesektorn är av stor betydelse från klimatsynpunkt. föreslår att , i enlighet med förslag, får i uppdrag att utforma skärpta regler avseende energianvändning för nybyggnation och regler som hindrar att nya fastigheter byggs med direktverkande el som enda uppvärmningssystem. Regeringen bör också ge i uppdrag till berörd myndighet att utreda och ta fram förslag på komplettering av regelverket för den obligatoriska besiktningen av ventilationssystemet för att även omfatta klimathänsyn. Samarbete med den lokala energirådgivningen kan därvidlag vara lämpligt. bör ges ett uppdrag att med prioritet utreda och komma med förslag för att motverka snedvridande konkurrensbegränsning på energi- och byggmarknaderna som får negativa konsekvenser för uppfyllelsen av klimatmålen. Erfarenheter visar att planerare och beslutsfattare allt för ofta nöjer sig med att konstatera att föreslagna åtgärder motverkar klimatmålen. Översynen av bör leda till en skärpning så att krav ställs på minskade koldioxidutsläpp vid såväl översiktsplanering, detaljplanering som vid bygglov. Vid beslut som resulterar i ökade utsläpp av koldioxid bör redovisas hur kompenserande minskning kan ske. Parallellt med detta bör ges i uppdrag att ta fram underlag som underlättar för den kommunala och regionala planeringen att bidra till en minskning av behovet av koldioxidutsläpp och transportarbetet totalt sett. Stelheter och andra störningar i det ekonomiska systemet hämmar utveckling, införande och användning av innovativa energibesparande lösningar. Under en övergångstid kan det därför vara motiverat med statliga åtgärder för att luckra upp dessa låsningar. Miljövårdsberedningens dialogprojekt med bygg- och bobranschen lyfte fram teknikupphandling som ett centralt område. framgångsrika statliga insatser för att främja energibesparande teknikupphandling har försvagats. Dessa insatser bör utvecklas till ett stöd för upphandling av el- och klimateffektiv teknik och förläggas till eller till en ny energieffektiviseringsmyndighet under . Striktare föreskrifter för gödselhantering, i syfte att minska lustgasutsläppen, bör utfärdas. NOx-avgiften bör breddas till att också omfatta lustgas, N2O, i anläggningar som omfattas av systemet. Eftersom mätutrustningen är ganska dyr bör det finnas en schablon som alternativ för mindre anläggningar. Detta bör utredas. Ännu bättre är det om NOx-systemet omformas till en skatt, och att även lustgas beskattas. Detta är principiellt att föredra framför det nuvarande systemet att det är gratis att förorena, medan en del av dem som inte gör det får subventioner, däribland solvärme och vindkraft. Åtgärder för att anpassa till ändrade klimatförhållanden Som framgått har det redan börjat märkas tecken på klimatförändringar. Detta kan bland annat leda till ökad förekomst av extrema väderfenomen som översvämningar. Situationen kommer att förvärras innan det blir bättre. Vi börjar vänja oss vid årligt återkommande översvämningskatastrofer i vårt eget land. Den stora osäkerheten nu blir vilka orter som kommer att dra nitlotter och drabbas. anser att det behövs ett klimatsekretariat i med ett övergripande ansvar för att komma med förslag till åtgärder för att bromsa, motverka och förebygga konsekvenserna av klimatförändringarna. Det sistnämnda kan gälla till exempel uppdrag till och försvaret att hålla en ökad beredskap för hjälp i samband med översvämningar och till och att kartlägga eventuella åtgärder som med anledning av ökad risk för översvämningar kan behövas för att säkerställa transporter. Det kan också handla om att komma med rekommendationer och stöd för kommunernas planering av bebyggelse, så att större hänsyn tas till risken för översvämningar och erosion. bör även få ansvar för en klimatakut där kommuner som drabbats av extrema väderfenomen kan få ersättning för skador. Akuten ska inte enbart i efterhand reglera skador, utan fungera så snabbt och fritt från byråkrati att den också kan bli en reell hjälp att hålla skola, sjukvård och annan essentiell medborgerlig service öppen av översvämningar. Hur akuten ska utformas närmare och finansieras bör utredas. Grunden för det internationella klimatarbetet är om klimatförändringar från , vilket preciserats i Kyotoprotokollet . Protokollet innebär att utsläppen av växthusgaser i industriländerna ska minska års nivå till perioden 20082012. Åtagandet har efter 1997 successivt urholkats, så att det nu är osäkert om någon reell minskning av utsläppen överhuvudtaget är nödvändig för att protokollet ska uppfyllas. Möjligheten att tillgodoräkna sig skogstillväxt som koldioxidsänkor och det faktum att den internationella sjö- och luftfarten inte ingår är de största osäkerhetsfaktorerna. ska arbetet med att sätta upp mål för åtagandeperioden påbörjas. sker också arbete inom EU för att upprätta en gemensam klimatpolitik. Det är viktigt att engagerar sig i det internationella arbetet med en tydlig ambition att förmå alla världens länder att ta sin del av ansvaret för att minska klimatförändringarna. bör arbeta för att det införs en miniminivå på koldioxidskatt inom EU. Vi bör också stödja majoritetsbeslutsfattande om en miniminivå på koldioxidskatten inom EU. Tills dess det finns en koldioxidskatt inom EU bör ta initiativ till att likasinnade nationer i första hand i vår närhet enas om en samordnad successiv upptrappning av de nationella koldioxidskatterna. bör också verka för bättre samordning med grannstaterna. Exempelvis beslutade om en koldioxidskatt på el 1995, men tvingades snabbt ge upp den, då inte följde efter, vilket kan betraktas som miljödumpning. beslutade om en kvotering av koldioxidutsläpp från kraftsektorn, vilket borde ha lett till någon typ av svenskt svar. I några grannländer är dieseln betydligt lägre beskattad än i , vilket i viss mån fungerar som miljödumpning. Så ska det inte behöva fungera mellan länder med annars goda relationer. De diplomatiska och politiska kanaler som finns bör användas mycket mer för att uppnå miljömål, och särskilt klimatmål. bör verka för att EU:s mineraloljedirektiv ändras så att alla biobränslen gynnas. Undantaget för beskattning av biobränslen, exempelvis etanol, ska förlängas till 2015. Klimatstörande subventioner, exempelvis subventioner till kolbrytning, bör avskaffas inom EU. Som nämnts ovan bör påverka EU:s planerade system för handel med utsläppsrätter och utreda förutsättningar för ett system på EU-nivå med en gränskorrigerad koldioxidskatt eller koldioxidrelaterad importavgift för produkter från industriländer som inte ratificerat Kyotoprotokollet. Den amerikanska regeringens vägran att ratificera Kyotoprotokollet är ett stort problem i det internationella klimatarbetet. Det bottnar delvis i en allmän motvilja mot att göra något åt slösaktiga vanor och hänsyn till mäktiga industriintressen. Detta förstärks av en misstro mot andra stater som anses berättiga egenmäktigt amerikanskt agerande samt av sakliga invändningar. hävdar att länder i gärna skriver under internationella åtaganden för att sedan strunta i dem. I finns däremot mekanismer där medborgare och medborgarorganisationer kan driva rättsprocesser mot myndigheter som inte fullföljer sina åtaganden. menar därför att man är mer försiktig med att ta på sig förpliktelser, för att man har för avsikt att uppfylla dem. Sakliga invändningar är att Kyotomålen inte räcker för att stävja klimatförändringarna, att de rika ländernas blygsamma minskningar kan mer än ätas upp av ökningar i fattiga länder varför dessa också måste med i processen och Kyotosystemet för handel med utsläppsrätter ger oförtjänta fördelar till länder som och eftersom kvoterna baseras på utsläppsnivåer som är relevanta på grund av den ekonomiska utvecklingen. Särskilt den sista invändningen är ihålig, eftersom i samband med Kyotoförhandlingarna såg handel med utsläppsrätter som ett sätt att slippa vidta åtgärder på hemmaplan, och det har länge varit känt att en betydande del av utbudet av utsläppsrätter skulle bestå av just sådana luftminskningar eller som det kallats hot air. Det är rättvisare att basera utsläppskvoter på landets befolkning än på historiska utsläppsnivåer. Varje invånare har då sitt utrymme, och allt därutöver tas från någon annan. Detta skulle vara ett sätt att dra in också fattiga länder på ett naturligt sätt och ge en rättvisare ordning som för en bredare uppslutning och en långsiktighet. Under förhandlingarna om nästa åtagandeperiod bör driva att mål om sammanlagda utsläppsnivåer ska kompletteras med mål om genomsnittliga utsläpp per person. Utsläppskvoter bör utvecklas för att också omfatta utsläpp från bunkerbränslen vid internationella transporter (både sjöfart och flyg). ska ta en aktiv och pådrivande roll för att verka för att en process inleds i syfte att resultera i en internationell koldioxidskatt som omfattar bunkerbränslen, t. ex. genom initiativ riktade mot . SWECLIM var ett nätverk av svenska forskargrupper inom meteorologi, oceanografi och hydrologi vid fram .