mot · GR02Bo253 · 2003-10-07 00:00:00 — bör även ges i uppdrag att följa upp i vilken mån så kallade utvecklingsbolag, där staten och stora byggjättar äger vardera , påverkat konkurrensen. Att staten lierar sig med bolag såsom NCC och i gemensamma markutvecklingsbolag med statlig mark kan skapa svårigheter för andra byggföretag att ta sig in på marknaden. En viktig ledstjärna för försäljning av statlig mark bör vara att konkurrensförhållandena skall beaktas och att försäljning inte bör snedvrida konkurrensen. Tillgången på bostäder för studenter är mycket låg på vissa studieorter, framför allt i de större städerna. Många studenter som blir antagna till studieplatser tvingas tacka nej därför att de inte har en bostad. Den enda möjligheten är i stort sett att köpa en bostad, och det är få studenter som har en sådan ekonomisk situation att de över huvud taget kan fundera över en sådan lösning. Studenter som grupp är inte homogen. I har studenter förhållandevis hög medelålder och därmed finns även fler med familj. Likaväl som studenten kan vara en 20-åring som ska flytta till sin första bostad kan denne vara en 30-årig tvåbarnsmamma i behov av en annan typ av boende. Vi ser det som viktigt att pröva många olika lösningar i syfte att snabbt få fram fler bostäder som passar studenter. vill också stärka studenternas konsumtionsutrymme. Studenter ska ha rätt att ha inkomster vid sidan av studielånen utan att straffas ekonomiskt genom sänkta studiemedel. Många ungdomar tvingas bo kvar hos sina föräldrar. Det gör det extra angeläget att hitta nya metoder för att bygga billigare småbostäder och stimulera byggandet av specifika studentbostäder. De kan med fördel spridas ut och ingå i bostadsprojekt som genomförs i olika kommuner. SGS i har visat att det går att få fram moduler med studentbostäder . Genom att använda sig av tillfälligt bygglov kan mark snabbt tas i anspråk för uppställande av moduler. Genom att hitta billig mark kan bostadskostnaden hållas nere. Vissa moduler har uppvärmning med direktverkande el vilket också medför att dessa är lätta att uppföra samt flytta. har antalet studerande på de stora universitetsorterna ökat markant. Detta är i sig mycket bra. Utöver svenska studerande söker sig studenter från utlandet till genom olika utbytesprogram. har deklarerat att utländska studenter inte ska överväga studier i innan de ordnat sin bostadssituation. Ofta väcks förslag i om att antalet studieplatser skall villkoras med att kommuner kan ordna fram studentbostäder. liberalerna vill gå en annan väg. Vi vill att staten bidrar till en lösning i positiv anda genom att erbjuda mark för byggande av studentbostäder. I skulle tusentals bostäder vara möjliga att bygga genom ett sådant initiativ. För att detta ska vara möjligt behöver ägardirektiven kompletteras med ett sådant uppdrag. De ekonomiska konsekvenserna lägger inte hinder i vägen om valet av metod kan anpassas för en kortsiktig kontra långsiktig strategi. Marken kan ges ett annat användningsområde om behoven av studentbostäder förändras. som inte ger avkastning skulle kunna nyttjas. Genom sitt planmonopol har kommunerna ett stort ansvar att aktivt verka för en lösning av problemet med studentbostäder. En annan möjlighet är att omvandla tomma kontor och andra lokaler till studentbostäder. De allmännyttiga bostadsföretagen har i många kommuner en betydande mängd kommersiella lokaler och tomma kontor som kan bidra till att lösa bristen på studentbostäder genom att de konverteras till bostäder. Kommunerna kan också utlova ett enklare planförfarande och därmed underlätta för de privata fastighetsägare som vill omvandla sina fastigheter till bostäder. förslag om skattefrihet för uthyrning av rum i privatbostäder skulle göra det möjligt att snabbt få fram betydligt fler lagliga hyresrum. Det skulle både effektivisera användningen av det befintliga bostadsbeståndet och mildra den allra mest akuta bostadsbristen, inte minst bland studenter. Valfriheten som ledstjärna: bestäm själv Det behövs lägenheter, villor och radhus och dessa kan ägas på olika sätt eller upplåtas som hyresrätter. Proportionerna mellan de olika boende- och ägarformerna skall påverkas av efterfrågan. Att vissa människor vill bo i hyresrätt kan inte vara ett argument för att hindra andra människor att bo i bostadsrätt. liberalerna anser att måste besluta om en tillbakagång till det regelverk som gällde för ombildande av bostadsrätt tidigare, det vill säga att det räcker med att av de boende säger ja till ett ombildande. En proposition från regeringen till angående ägarlägenheter dröjer. Vi har påtalat detta upprepande gånger i riksdagsdebatterna. Vi menar att bostadskonsumenter skall ges möjlighet att köpa ägarlägenheter även i . Fler former av boende skapar mångfald. Det skapar nya möten mellan människor med olika bakgrund. Det leder till mer av integration snarare än till ökad segregation. Ägarlägenheter kan bli en ny murbräcka mot segregation. Vi har utvecklat tankegångarna om valfrihet i boendet, tredimensionell fastighetsindelning samt ägarlägenheter i kommittémotionerna Valfrihet i boendet samt Samhällsplanering för ökad valfrihet. Det ska löna sig att bygga bostäder inför ett tillväxtvänligt skatteutjämningssystem Det existerande systemet för skatteutjämning mellan kommuner utgör en hämmande faktor för bostadsbyggande. Med nuvarande bestämmelser uppstår för flera kommuner en så kallad pomperipossaeffekt, det vill säga vid en ökning av skatteunderlaget får kommunen betala en avgift till systemet som är högre än skatteinkomstökningen. För många kommunpolitiker lönar det sig inte oavsett partitillhörighet att uppmuntra till nybyggnation av bostäder för att därigenom locka nya människor, med sina skatteinkomster, att flytta till kommunen. Regelverket måste reformeras i grunden. Stora följdinvesteringar i till exempel förskolor, skolor, VA-system och kollektivtrafik anses ofta inte beaktade i utjämningssystemet. Enligt mening bör utjämningsgraden i det kommunala inkomst- skatteutjämningssystemet sänkas för att rätta till rådande missförhållanden. Principen om en skatteutjämning slår därmed vakt om; kommuner och landsting ska ha likvärdiga förutsättningar att bedriva sin kärnverksamhet. Men utjämningen ska baseras på tydligt mätbara strukturella kostnadsskillnader. Kreativa kommunpolitiker som, både bildligt och bokstavligt, vill bygga ut sin kommun ska inte straffas för det. Minska kommunernas roll som fastighetsägare Kommunernas bostadsbolag, den så kallade allmännyttan, har varit ett centralt inslag i svensk bostadspolitik . Trots att de har förlorat sin skattemässiga särställning intar de en dominerande position på hyresmarknaden. Genom bruksvärdessystemet utövar de en styrande effekt på hyressättningen även i privatägda bostäder med hjälp av sin lagfästa roll som hyresledare och referenspunkt vid bruksvärdesprövningar. Allmännyttans dominans måste brytas. Fler alternativ och ökad konkurrens leder till en bättre fungerande hyresmarknad. De bostadspolitiska målen, som syftar till att garantera alla en tillgång till bostad, har kopplats till allmännyttan. Allmännyttan anses från socialistiskt håll vara garanten för en god bostadspolitik. Så är dock inte fallet. Allmännyttan ställer höga krav för att godkänna en hyresgäst både vad gäller eventuella betalningsanmärkningar samt fast jobb. Allmännyttans särställning kan inte legitimeras uteslutande utifrån en diskussion kring de bostadspolitiska målen. Hemlösa återfinns även i kommuner där allmännyttan har lediga bostäder. En vanlig invändning mot tanken att avyttra delar av allmännyttan är att det skulle medföra att kommunerna avhänder sig möjligheten att sörja för att också socialt utsatta människor får en bostad. Det är viktigt att kommuner även har möjlighet att tillhandahålla ett kommunalt bostadsbestånd av både sociala och näringspolitiska skäl, men detta kan även ske i samarbete med övriga fastighetsägare. Att själva äga bostäder behöver inte vara det enda verktyget för kommunerna att värna de mest utsatta människornas rätt till en bostad. Kommunerna kan också träffa avtal med privata fastighetsägare som innebär att en viss del av beståndet upplåts till personer som kommunen måste ta ett särskilt ansvar för. Argumenten för att sälja ut en större eller mindre del av de kommunala bostadsbolagen är flera. har de kommunala bostadsbolagen en betydande verksamhet med kommersiella fastigheter, som medför ökade affärsrisker. Kommuner ska principiellt inte ägna sig åt att driva affärsverksamhet. De kommunala bolagen riskerar att dränera kommunernas ekonomi och därmed minska utrymmet att koncentrera sig på huvuduppgifterna skola, vård och omsorg. Att hyresgästerna erbjuds möjlighet att friköpa sina lägenheter är ett sätt att minska det kommunala bostadsbeståndet. Men fastigheter kan också bjudas ut till andra, privata, fastighetsägare för försäljning. I länder som och har i olika omfattning det tidigare kommunala bostadsbeståndet överförts till nya former av ägande och förvaltning. Här finns gott om exempel på nya lösningar med fristående stiftelser under mer eller mindre samhällelig reglering. Det är en möjlighet som också bör prövas i . Regeringen anser dock att statligt ägande av övertaliga fastigheter i kommunala bolag är lösningen på strukturproblem och använder därmed statliga bolag för att avveckla och utveckla tomma bostäder i kommuner. Varför ska staten utveckla kommunala fastigheter? Kommunerna bör rimligen ges incitament att själva sälja. Flera exempel finns på hur möjliga fastighetsaffärer förhindrats av nu löpande avtal mellan kommun och stat. Lagen om allmännyttiga bostadsföretag infördes för att ersätta den så kallade stopplagen. I båda fallen har regeringens syfte varit att inskränka den kommunala självstyrelsen på bostadsområdet och begränsa innebörden av äganderätten. Vi vill att beslutar att upphäva lagen om allmännyttiga bostadsföretag samt de övergångsregler från den så kallade stopplagen som fortfarande tillämpas. Samhällsplanering för ökad valfrihet Ett stort antal lagar och regler påverkar direkt eller indirekt den enskildes boende och rättigheter i övrigt vad gäller fastigheter. Exempel på sådana lagar är (PBL), , fastighetsbildningslagen, jordabalken, lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk (BVL), expropriationslagen, förköpslagen etc. bestämda uppfattning är att detta komplexa regelverk måste ändras så att den enskilda medborgarens ställning stärks vid en avvägning mot allmänna intressen. liberalerna har i kommittémotionen Samhällsplanering för ökad valfrihet utvecklat tankarna kring några konkreta förslag på sådana regelförändringar. ta bort hindren i den tredimensionella fastighetsbildningen för att ge möjlighet för enstaka ägarlägenheter och nya ägarformer i skiktade flerbostadshus, öka möjligheterna att friköpa tomt som upplåts med tomträtt, ge fastighetsägaren erättning till fulla marknadsvärdet vid expropriation, förenkla reglerna i PBL bland annat med fler friggebodsbeslut, enklare planförfarande och en effektivare överklagningsprocess, införa ett lokalt anpassat strandskydd som ökar den enskildes möjligheter att bo strandnära inom områden med lågt exploateringstryck utan att äventyra allmänna intressen, motverka varje form av boplikt då det ger en snedvriden bostadsmarknad med bland annat fallande fastighetsvärden på hus med boplikt, att problemet med buller så långt möjligt begränsas vid källan, exempelvis trafikleder och fläktar, men att man måste kunna tillåta nyproduktion av bostäder även i områden med bullerproblem i städer och tätorter och då med tekniska åtgärder begränsa problemen i inomhusmiljön. Beskattning av boende måste förändras bostadspolitik fokuserar på att växla över från ett missriktat och misslyckat bidragstänkande till att skapa bättre villkor och spelregler som håller långsiktigt. Ständiga förändringar i skatteregler och taxeringsvärden gör det svårt att förutse kostnadsutvecklingen. De höga skatterna är vid sidan av att den fria marknaden på många punkter har satts ur spel ett betydelsefullt skäl till att boendekostnaderna i är förhållandevis höga. Fastighetsskatten och förmögenhetsskatten bidrar till att många människor i vissa regioner, också i låga eller normala inkomstlägen, försätts i en mycket svår ekonomisk situation. liberalerna vill inleda ett arbete för bättre spelregler för boende och byggande med att i stället för investeringsbidrag med mera sänka fastighetsskatten som en början i ett flerstegsprogram för en avveckling av fastighetsskatten. Fastighetsskatten belastar även hyreshus, inte att förglömma. Fastighetsskatten är omöjlig att planera för och många har inte pengar i handen för att kunna betala den. Fastighetsskatten behöver sänkas som ett första steg i avvecklingen. Vidare ligger i förslag ett successivt avskaffande av förmögenhetsskatten. Förmögenhetsskatten är orättvis och går ej att ta ut på stora förmögenheter. Det är inte minst kombinationen av höjd fastighets- och förmögenhetsskatt som kommit att bli en tung börda för många. Särskilt gäller detta för dem som amorterat ner sina huslån. På kort sikt vill vi avskaffa sambeskattningen och höja fribeloppen i förmögenhetsbeskattningen. På så sätt skulle i stort sett ingen behöva betala förmögenhetsskatt för sin bostad. Taxeringsförfarandet, den så kallade fastighetstaxeringen, medför i sig för många stora problem och upplevda orättvisor. Miljöförbättrande åtgärder har straffat sig fastighetsskatten har höjts. Regeringen föreslår nu skattereduktion för vissa miljöförbättringar såsom isolerglas och användning av biobränsle. Vi anser inte att detta är tecken på långsiktigt tänkande. Ett bidrag ges men å andra sidan får man leva med en ökad (fastighets-)skatt eftersom man vidtagit miljöförbättrande åtgärder. liberalerna har i sin miljömotion föreslagit att en hållbarhetskommission bör inrättas med syfte att föreslå långsiktigt hållbara ekonomiska styrmedel. För flerfamiljshus finns endast några få så kallade prisutvecklingsområden, vilket medför att omvandlingar till bostadsrätter i en kommun höjer taxeringsvärdena och därmed fastighetsskatten för boende i andra kommuner utan att detta motsvaras av ökat marknadsvärde. Taxeringsvärdena beräknas på fastigheternas totala värde, vilket medför att taxeringsvärdena för bostadsrättsföreningar i många fall kraftigt avviker nedåt från det samlade marknadsvärdet för varje bostadsrätt för sig. Administrativt fastställda regler medför att taxeringsvärdet i många fall avviker från marknadsvärdet för varje enskild fastighet. Taxeringsförfarandet uppfyller dessutom inte krav på rättssäkerhet, då det inte kan överklagas. Regeringen förslår en ny dämpningregel som syftar till att fastighetstaxeringen får genomslag stegvis med en tredjedel . Detta ger ingen långsiktig sänkning av fastighetsskatten. Vi menar att detta är ytterligare ett tecken på fel i grundkonstruktionen av fastighetsskatten som i sig måste ändras. Kreditering på skattekonto byggmomssänkning Regeringen anger i budgetpropositionen att kostnaden för skattekrediteringen, den så kallade byggmomssänkningen, kommer att uppgå till minskade skatteintäkter på cirka 0,81,åren 20042006. liberalerna har sagt nej till regeringens förslag i tidigare behandling av ärendet. Staten försöker genom bidraget styra produktionen av bostäder i riktning mot små hyresrätter. Vi menar att konsumenternas behov måste påverka vad som byggs. Vi vill se en mer genomtänkt mervärdesskattepolitik, som inte skall nyttjas i konsumtions- eller produktionsstimulerande syften, utan vara så generell som möjligt till sin karaktär. Vi avvaktar resultatet av den pågående utredningen angående mervärdesskattepolitiken och avser att återkomma i denna del. Enligt liberalernas uppfattning bör bostadsbidragen reformeras. Grupper med särskilt stor försörjningsbörda, bland annat barnfamiljer, kan kompenseras genom ökade generella stöd. En sådan reform skulle få positiva effekter. Marginaleffekterna skulle minskas. Många människor fastnar i en fattigdomsfälla som det är svårt att ta sig ur. Statens roll som del av finansieringssystemet måste utredas. Även finansieringssystemens effekter behöver utredas, inte minst i ett internationellt perspektiv, där andra länder uppvisar olika former av lånesystem som bidrar till en större överblick över den kalkylerade ränterisken genom långsiktiga lån. Räntebidragssystemet innefattas i ett sådant uppdrag. Vi föreslår att beskattningen av småföretagare sänks och förenklas. Det kommer indirekt att innebära lägre kostnader och därmed i slutändan skapa möjligheter för lägre konsumentpriser i byggsektorn. säger nej till regeringens investeringsbidrag och vill att de avvecklas. Vi gör ett lägre antagande av volymerna för nyproduktion vilket innebär att vi ser en möjligt besparing på anslaget Räntebidrag. framtida uppdrag bör förändras; ett första steg kan tas . Vi vill se verksamhetens omfattning minska. Vi vill flytta verksamheter till andra organ, bland annat och till gagn för bostadskonsumenterna. Vår föreslagna neddragning av anslaget till länsstyrelserna (32:1) består av i besparing och i omfördelning till andra utskott.