mot · GR02Bo297 · 2003-10-07 00:00:00 — Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande, Utgiftsområde 18 Den socialdemokratiska regeringens bostadspolitik har misslyckats. råder bostadsbrist i 135 av landets kommuner, som byggindustrin spår sämre tider för byggandet. Regeringens åtgärder har unisont dömts ut av bostadsmarknadens aktörer och bostadspolitiken befinner sig nu i en akut förtroendekris. Misslyckandet tydliggörs av att antalet nya bostäder som byggs i , med bred marginal, kommer understiga regeringens vallöfte om 30 000 bostäder 2003-2006. kommer 20 000 nya bostäder påbörjas, vilket innebär att byggandet ligger kvar på samma nivå som . räknar med att 90 000 nya bostäder byggs 20032006. Regeringen når alltså bara upp till tre fjärdedelar av sitt vallöfte. Istället för att lappa och laga på det nötta bostadspolitiska täcket, borde regeringen ta sig an bostadsbyggandets fundamentala problem och dra upp riktlinjer för en helt ny, långsiktig bostadspolitik. Denna måste omriktas från detaljstyrning, kortsiktiga bidrag och övergrepp på det kommunala självstyret, till en politik som erbjuder långsiktigt stabila spelregler och ett sänkt skattetryck för såväl byggande som boende. Sammantaget innebär förslag i motionen en förstärkning av bostadssektorn med 2004. Därigenom skapas förutsättningar för ett ökat byggande och ett billigare boende. Det måste göras mindre problematiskt och mer lönsamt att bygga och äga alla typer av bostadsfastigheter. Bara då kan bostadsmarknaden vara en del av den samhällsutveckling som vill se mot större frihet och trygghet. förslag i korthet: 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Bostadspolitikens mål och principer 7 3 Ökande boendeskatt, boendekostnader och bostadsbrist 8 4 Socialdemokraternas kortsiktiga bidragspolitik 9 5 En total bostadspolitisk reform 13 6 Reformerad beskattning av byggande och boende 15 7 Förenklad planprocess 19 8 Reformerat hyressättningssystem inga marknadshyror 19 9 Sänkta bygg- och markkostnader 22 10 Kommunala bostadsbolag en fråga 24 11 Stöd till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskott 25 12 Underhållsåtgärder i miljonprogrammet 26 13 Boendeformer för alla 27 14 Byggande med bättre omsorg om miljö och säkerhet 33 15 Besparingar på myndigheter 35 Skatten sänks på byggande av flerbostadshus motsvarande halva byggmomsen. Kommunerna får möjlighet att införa en avgift baserad på kommunens självkostnader om maximalt för småhus och maximalt per lägenhet. Ett nytt investeringsbidrag för byggande av studentbostäder införs. Skatten sänks vid uthyrning av del av bostad. I nyproducerade lägenheter medges en friare hyressättning som bruksvärdessystemets ursprungliga principer återupprättas. Planprocessen förenklas genom att antalet överklagandeinstanser minskas. får bättre medel att bekämpa oetiskt agerande i byggsektorn och kartellsamverkan kriminaliseras. Kommunernas självbestämmande över bostadspolitiken stärks. Möjligheten till ägarlägenheter införs. Barnfamiljernas bostadsbidrag förstärks. 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bostadspolitikens inriktning. avslår regeringens hemställan om att bemyndigas ställa ut kreditgarantier för lån till kommunala bostadsföretag intill ett belopp på 3 inklusive tidigare gjorda åtaganden. bemyndigar regeringen att ställa ut kreditgarantier för lån till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskott intill ett belopp på 3 inklusive tidigare gjorda åtaganden. avslår regeringens hemställan om att för anslaget 31:11 Investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder ingå åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför utgifter på högst 1 . avslår regeringens hemställan om att för anslaget 31:13 Omstrukturering av kommunala bostadsbolag bemyndigas ingå åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför utgifter på högst efter 2004. bemyndigar regeringen att för det av föreslagna anslaget Stöd till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskott ingå åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför utgifter på högst efter 2004. beslutar om komplettering av bostadspolitiska mål i enlighet med vad som anförs i motionen. beslutar att avveckla den tillfälliga investeringsstimulansen vid byggande av mindre hyresbostäder och studentbostäder. beslutar att avveckla anslaget 31:11 Investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avveckla räntebidragssystemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fastighetsskatten bör avskaffas och ersättas av en fastighetsavgift.1 begär att regeringen inom EU verkar för att möjliggöra en generell byggmomssänkning i Sverige.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skattereduktion vid nyproduktion av flerbostadshus motsvarande halverad byggmoms.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändrade skatteregler vid uthyrning av lägenhet i privatbostad.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett återinfört och utvidgat ROT-avdrag.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall ges ett utvidgat ansvar att bevaka konkurrensen inom byggmarknaden. begär att regeringen återkommer till med förslag till lagstiftning som innebär en kriminalisering av kartellsamverkan.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av en friare hyressättning i nyproducerade lägenheter. begär att regeringen ger i tilläggsuppdrag att utreda förutsättningarna för ett upphävande av allmännyttans hyresledande ställning. begär att regeringen ger i tilläggsuppdrag att utreda förutsättningarna för ett större individuellt inslag i hyresförhandlingslagens bestämmelser. beslutar att lagen (2002:102) om allmännyttiga bostadsföretag avskaffas. beslutar att lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd till bostadsföretag i kommuner med svag efterfrågan. beslutar om ändring i bostadsrättslagen så att ombildning av hyresrätt till bostadsrätt är giltig om mer än hälften av de boende gått med på ombildningsbeslutet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en total översyn av beskattningen av bostadsrätter.1 begär att regeringen lägger fram förslag om införande av ägarlägenheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändrade skattekrav för att öka hyresgästernas möjligheter till självförvaltning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättandet av ett nytt investeringsbidrag för byggande av studentbostäder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lagstiftning för barnsäkerhet i äldre hus. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag för anslagen under utgiftsområde 18, Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande enligt uppställning: Anslag, tusental kronor 31:10 Bidrag till bostadsinvesteringar som främjar ekologisk hållbarhet 31:11 Investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder 31:13 Omstrukturering av kommunala bostadsbolag Nytt anslag: Investeringsstöd för byggande av studentbostäder Nytt anslag: Stöd till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskott 1Yrkandena 11, 12, 13, 14, 15 och 25 hänvisade till SkU. 2Yrkande 17 hänvisat till NU. 2 Bostadspolitikens mål och principer Alla människor, familjer och hushållssammansättningar behöver en bostad som kan tillgodose de behov man har beroende på livssituationen. Att ha en bostad är en social rättighet. En balans mellan tillgång till och efterfrågan på bostäder är en förutsättning för en god samhällsutveckling. Bostadsbrist skapar liksom bostadsöverskott och ett ensidigt bestånd av bostäder stora ekonomiska och sociala problem. boendepolitik formas utifrån den enskilda personens ansvar, möjligheter och skyldigheter. Den enskildes rätt till ägande måste tillgodoses, som samhället behöver garantera en solidarisk bostadspolitik där även den som inte är köpstark har rätt till ett gott och tryggt boende. Om inte särskilda skäl föreligger, vet vi från många områden att en fri marknad oftast ger det bästa resultatet. Men bostadsmarknaden uppvisar ett flertal egenskaper som tillsammans gör att de vanliga marknadsmekanismerna inte ensam kan antas ge ett tillräckligt bra utfall. Därför är det rimligt att med politiska medel påverka marknadens funktionssätt så att den både fungerar så effektivt som möjligt och att det blir möjligt för alla medborgare att få tag på en god bostad till rimlig kostnad. En förutsättning för en fungerande bostadsmarknad är att spelreglerna är långsiktiga och förutsägbara. Bostadspolitiken måste inriktas på att utan detaljstyrning skapa förutsättningar för ett ökat byggande och ett billigare boende. Staten behöver återigen fokusera på sin uppgift i bostadspolitiken att svara för att legala och finansiella instrument finns tillgängliga för bostadsbyggandet inte som varit fallet , på hur bostadspolitiken verkställs på lokal nivå. 2.1 bostadspolitiska mål bör utvecklas Det övergripande bostadspolitiska mål som antagit lyder: Målet för bostadspolitiken är att alla skall ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Detta mål fokuserar direkt på de boende, och förbiser dem som bygger och förvaltar bostäderna. Statens möjligheter att påverka situationen för dem som har en bostad och dem som inte har en bostad går till största del genom bostadsmarknadens aktörer. Särskilt mot bakgrund av det bristfälliga bostadsbyggandet och de hot som hyresrätten står inför, finner det angeläget att komplettera målet med en formulering som tar fasta på byggandet och ägandet av bostadsfastigheter. Till bostadspolitiska mål bör fogas: Bostadspolitiken ska skapa goda och långsiktigt förutsägbara villkor för byggande och ägande av bostadsfastigheter i alla olika upplåtelseformer. Också den kvantitativa målsättningen för byggandet bör revideras. Istället för regeringens mål att bygga 30 000 lägenheter krävs det en bostadspolitik som möjliggör ett byggande av 4050 000 lägenheter . Detta är nödvändigt för att råda bot på bostadsbristen och för att förbättra standarden på bostadsbeståndet. 3 Ökande boendeskatt, boendekostnader och bostadsbrist har det lägsta bostadsbyggandet i OECD-området och de näst högsta boendekostnaderna i EU. Boendet har gått från att vara ett välfärdsområde som subventionerats kraftigt till att vara en inkomstkälla för staten. Nivån på skattehöjningar och subventionsneddragningar på bostadsområdet under det senaste dryga decenniet är svindlande. Fastighetsskatten har höjts från cirka 6 till . Räntebidragen har sänkts från som mest till . Omläggningen av bostadspolitiken medförde en kollaps i bostadsinvesteringarna som saknar motstycke i såväl internationell som historisk jämförelse. Nyinvesteringarna i bostäder sjönk från (priser) 1990 till 1995, en nedgång . Antalet påbörjade bostäder sjönk från 70 000 till 11 000 . Efter att ha legat kring den nivån har påbörjandet stabiliserat sig på en nivå kring 20 000 lägenheter. Genomsnittligt inom EU byggs knappt 6 000 bostäder per miljon innevånare. I byggs knappt 2 300 bostäder per miljon invånare. Effekterna av de vikande byggsiffrorna låter inte vänta på sig. I bostadsmarknadsenkät redovisas att det nu i 100 kommuner råder bostadsbrist i kommunen som helhet. Det är en ökning . Därutöver har 35 kommuner i stort sett balans på bostadsmarknaden som helhet men en bristsituation på centralorten/innerstan. Det råder alltså en verklig bostadsbrist i 135 av landets 290 kommuner. var motsvarande siffra 71 kommuner. Problemen på bostadsmarknaden sprider sig snabbt över landet. De flesta av kommunerna med bostadsbrist har uppgett att det saknas hyresbostäder. Bostadsbristen drabbar främst ungdomar och inflyttare till kommunerna. Bostadsbristen är därmed ett allvarligt hinder för den ekonomiska tillväxten, framförallt i . Bristen påverkar också äldres möjligheter att få tag i en lägenhet när skötseln av villan blivit för arbetsam eller bostadsytan upplevs för stor. Också boendekostnaderna sköt kraftigt i höjden . steg boendekostnaderna som andel av hushållens disponibla inkomster från . Den viktigaste orsaken var de massiva skattehöjningarna i samband med skattereformen. Det var bland annat sänkta ränteavdrag, höjd fastighetsskatt, full byggmoms samt momsbeläggning av energi, sophämtning, vatten och fastighetsskötsel. Inom EU är det endast i som boendekostnaderna utgör en större andel av hushållens konsumtion än vad fallet är i . har den socialdemokratiska regeringen skurit ned bostadsbidraget från till . 4 Socialdemokraternas kortsiktiga bidragspolitik bostadspolitik under den socialdemokratiska regeringen är uppbyggd kring ett antal mer eller mindre tillfälliga bidragssystem och en hög grad av detaljstyrning. avvisar denna bidragsorienterade politik, eftersom den bär ett betydande ansvar för att byggandet inte tar fart trots bostadsbristen. Prognoserna för antalet nya bostäder har sjunkit dramatiskt och i takt med detaljerna i det senaste stödet, med strikta begränsningar för bostadsyta och hyresnivå, presenterats. skjuter i sina prognoser kontinuerligt det positiva genomslag som regeringens åtgärder är tänkta att få. Om trenden ska kunna vändas, kan bostadsbyggandet inte fortgå under de nuvarande tillfälliga omständigheterna. En byggmarknad som är beroende av bidrag präglas av osäkerhet och ovilja att investera. Aktörerna på byggmarknaden lämnas ideligen genom nya bostadspolitiska hugskott i ovisshet om de framtida spelreglerna. Regeringens olika tillfälliga stöd blir bara ytterligare bidrag till byggkrisen. Bara för att byggandet måste vara föränderligt och anpassa sig efter omvärlden, kan inte bostadspolitiken fungera efter samma logik. De ständiga förändringarna gör byggmarknaden mer försiktig och statisk. De som avser att bygga, i synnerhet de som redan äger mark, väntar in bättre bidragstider och bostadsproduktionen avstannar. Förutsättningarna att locka till sig ytterligare aktörer till den konkurrensmässigt svaga byggmarknaden, främst från utlandet, minskar dessutom i ett system präglat av detaljer och snabba svängningar. Bostadsminister har aviserat att ett nytt, och som han beskriver långsiktigt, bostadsfinansieringssystem ska sättas i sjön 2007. Varför vänta till dess om idéer finns ? Varför vänta med att tillmötesgå det grundläggande krav om långsiktighet som alla bostadsmarknadens aktörer ställer? Det är lätt att tro att planeringen hänger samman med riksdagsvalet och med Socialdemokraternas intresse att kunna utfästa nya löften om ett ökat byggande. Bostadspolitiken har närmast reducerats till utställanden av löften och ihopsnickranden av reformer som har nästa val i sikte, inte en långsiktigt fungerande bygg- och bostadsmarknad. 4.1 Brist på analys och långsiktighet Det långsiktiga perspektiv som länge efterlyst, skulle regeringen kunna finna hos för studier i offentlig ekonomi (), egen, men talande nog nedlagda, tankesmedja. I en utreder fastighetsekonomen vad det är som gör att marknaden för bostadsbyggande inte fungerar likt andra varumarknader. Bakgrunden är att bostadsbyggandet trotsat generella marknadsmekanismer och legat kvar på en mycket låg nivå trots en positiv ekonomisk utveckling och en kraftigt ökad efterfrågan på bostäder. Slutsatsen är att det krävs en reform av samma typ som skattereformen . Regeringen behöver ägna mer kraft åt dessa grundläggande fenomen hos bostadsmarknaden och mindre åt förvirrande punktinsatser, ägnade att täcka bara de mest skriande behoven, men inte kapabla att komma åt ens dessa. 4.2 Regeringens senaste bidrag till byggkrisen Bidragspolitikens misslyckande återspeglas i att antalet nya bostäder som byggs i , med bred marginal, kommer understiga regeringens vallöfte om 30 000 bostäder 20032006. Pessimismen har särskilt tagit fart sedan regeringen i valrörelsen presenterade det nya investeringsstödet för mindre hyresbostäder. prognoser för antalet nya bostäder har därefter sjunkit dramatiskt. trodde att 22 500 nya bostäder skulle påbörjas . Efter Socialdemokraternas vaga vallöften var prognosen nere på 21 000 bostäder och efter att huvuddelen av det nya investeringsstödet presenterats nåddes siffran 20 000 nya bostäder. gjorde också en prognos , vilken tydde på att 24 000 lägenheter skulle produceras. Efter det att regeringen slutligen avlämnat sitt förslag till nytt investeringsstöd har prognoserna för antalet nya bostäder 2004 fallit ytterligare, till 22 500 och 21 500 . Också prognoserna på har skrivits ned. räknade med att regeringens löftesnivå på 30 000 bostäder skulle nås 2008. hade prognosen sjunkit till 27 500 bostäder. Särskilt allvarligt är det att nedgången finns just bland de bostäder som regeringens stöd är ämnat att stimulera lägenheter i flerbostadshus. Medan villaproduktionen bedöms stabil sjönk prognoserna produktion av lägenheter i flerbostadshus . Nedanstående diagram visar hur pessimismen tilltagit mellan varje nytt prognostillfälle. prognos för antalet nybyggda lägenheter i flerbostadshus 2003 och 2004 4.2.1 Inte bara behov av små lägenheter Regeringens nya investeringsstöd utgår för högst 60 kvm, även om lägenheterna får vara upp till 70 kvm. Det är dock långt ifrån bara små lägenheter som är en bristvara. Vad som behövs är en rörligare bostadsmarknad, flyttkedjor, och det åstadkoms inte genom byggandet av bara de allra enklaste och minsta bostäderna. har, sedan investeringsstödet för mindre lägenheter presenterades, i sin bostadsmarknadsenkät redovisat att antalet kommuner som saknar större lägenheter, tre- och fyrarummare, ökat dramatiskt . Generaldirektör kommentar till enkäten var avslöjande: Vid en uppföljning av det kommande statliga investeringsstödet är det därför viktigt att man särskilt analyserar behovet av större lägenheter. Regeringens nya stöd är alltså redan föråldrat. Åtgärderna motsvarar inte behoven. Flyttkedjor som åstadkoms genom byggandet av större lägenheter bidrar till att efterfrågan och utbud balanseras och en fungerande bostadsmarknad åstadkoms. Dessutom är en god blandning av lägenhetstyper och lägenhetsstorlekar önskvärd för att undvika ensidiga bostadsområden, vilket i sin tur leder till segregation. 4.2.2 Statligt hyrestak social housing Kravet är att byggprojekten ska till sin karaktär vara ägnat att säkerställa rimliga boendekostnader. Det anses i normalfallet inte överstiga en årshyra på per kvadratmeter i , /kvm i och respektive /kvm i övriga tillväxtområden. Osäkerheten för den som vill bygga är ändå betydande. Regeringen har slagit fast att riktvärdena inte ska tolkas bokstavligt för varje enskilt projekt. Det ska kunna medges skillnader beroende på vilka projekt som blir aktuella. Allt överlåts till att synnerligen godtyckligt, från fall till fall, besluta om. Vid sidan av den avskräckande osäkerheten, har kommunala bostadsbolag påtalat det orimliga i att regeringen villkorar bidraget med en maxhyra som kraftigt understiger den som framförhandlats för motsvarande befintliga lägenheter. har påtalat faran med att hyrestaket kommer i konflikt med bruksvärdessystemet. Dessutom har nära nog alla med insyn i bostadsmarknaden, till och med bostadsministern, insett den utomordentliga betydelsen av en sådan flexiblare hyressättning i nyproducerade fastigheter som bostadsmarknadens parter enats kring. Enligt regeringen uppfylls inte investeringsstödets krav på rimliga boendekostnader enbart av det faktum att en hyra är förhandlad mellan parterna på bostadsmarknaden eller i övrigt framstår som skälig i hyreslagens mening. Det framstår för som märkligt att en skälig hyra enligt hyreslagen inte är rimlig i regeringens ögon. Det är ohållbart att från politiskt håll göra denna distinktion, och det är mycket allvarligt om de lägenheter som staten lägger sina bostadspolitiska resurser på hyresmässigt hamnar i en egen kategori, vid av sidan av den generella hyrespolitiska utvecklingen. Det innebär ett definitivt steg mot socialt kategoriboende, "social housing", som inte minst socialdemokratin så skarpt avvisat . 4.3 Investeringsbidraget till hyresbostäder Parallellt med det nya investeringsstödet till mindre hyresbostäder existerar ett tidsbegränsat investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder som gäller . har tidigare föreslagit att detta bidrag ska avskaffas. Bidraget är ett tydligt exempel på den socialdemokratiska regeringens detaljstyrning av bostadspolitiken genom att det även i detta sammanhang uppställs kriterier på boendeyta och hyresnivåer för beviljande. Bidraget har tydliggjort hur en krånglig och kortsiktig utformning skapar osäkerhet och i förlängningen ointresse bland dem som vill bygga. Bidraget har blivit ett rejält misslyckande, trots den stora efterfrågan på hyresbostäder. innebar avsaknaden av ansökningar att lyckades fördela endast 385 av anslagna . Bidraget har också, i framförallt , visat sig otillräckligt för att skapa lönsamhet i byggandet. har bidraget haft en mycket marginell effekt i regionen. Vid de tre beslutsomgångar som genomförts samt har bidrag beviljats för 14, 193 respektive 99 lägenheter i . Det innebär 306 nya lägenheter i det län som har den mest skriande bostadsbristen och där kommunerna sagt sig ha ett gemensamt behov och intresse av att bygga 56 000 nya bostäder . Avsaknaden av bidragsansökningar från har föranlett regeringen att öronmärka av detta bidrag till länet. Det återstår att se om öronmärkningen i sig ökar intresset att bygga. De bidrag som beviljats bör betalas ut, men anser att inga nya bidrag ska beviljas. Byggandet av hyresrätter ska istället stimuleras genom en skattereduktion för motsvarande halva byggmomsen. Det ger tydliga och långsiktiga spelregler utan politiska pekpinnar. Varken statlig fastighetsskatt eller räntebidrag bör utgå för hyreslägenheter. Med regeringens modell kommer utgifterna för räntebidrag att öka betydligt i takt med att nya bidragsärenden tillkommer. Ägande och förvaltande av hyreshus är näringsverksamhet och ska därför inte beskattas utöver normal beskattning av näringsverksamhet, det vill säga när vinst uppstår. politik för ett bättre företagsklimat kommer att skapa bättre förutsättningar även för företag som förvaltar och bygger hyreshus. avvisar därför ytterligare beviljanden av räntebidrag. 4.5 Bostadsbidragen bör höjas Det bidragssystem den nuvarande regeringen byggt upp har flera anmärkningsvärda brister ur fördelningspolitisk synvinkel. Detta gäller inte minst de förändrade bostadsbidragen som missgynnat barnfamiljer. En översyn bör göras av bostadsbidragsreglerna och av de konsekvenser senare års beslut lett till. föreslår dels en höjning med per barn till de hushåll som är berättigade till bostadsbidrag, dels en förändrad inkomstgräns. Förslaget utvecklas i en särskild motion och innebär att 2003 satsar mer än regeringen på bostadsbidragen. Förslaget innebär att boendekostnaderna minskar för cirka 190 000 hushåll. 5 En total bostadspolitisk reform Istället för att lappa och laga på det nötta bostadspolitiska täcket borde regeringen ta sig an bostadsbyggandets fundamentala problem och dra upp riktlinjer för en helt ny, långsiktig bostadspolitik. Det krävs en förändring av byggandets förutsättningar, lika genomgripande som det tidiga 1990-talets skattechock och subventionsneddragning, fast i motsatt riktning. För är det uppenbart vilka förändringar i statens politik som är nödvändiga. Fastighetsskatten bör avskaffas, byggmomsen halveras för alla flerbostadshus, planprocessen förenklas och en friare hyressättning införas i nyproducerade fastigheter för att stimulera bostadsinvesteringar. Det måste göras mindre problematiskt och mer lönsamt att bygga och äga alla typer av bostadsfastigheter. Bara då kan bostadsmarknaden vara en del av den samhällsutveckling som vill se mot större frihet och trygghet.