mot · GR02U17 · 2003-11-25 00:00:00 — med anledning av skr. 2003/04:20 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det är regeringens skyldighet och plikt att reagera när mänskliga rättigheter kränks, varhelst detta sker. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör driva att metodutveckling gällande instrumenten för legitim inblandning på EU-nivå kommer till stånd samt att regeringen bör återkomma till med förslag på hur metoderna gällande legitim inblandning kan utvecklas på bilateral nivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av att regeringen inom ramen för organ, associeringsrådet och associeringskommittén, driver frågorna om mänskliga rättigheter och efterlevnad av internationella med kraft. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av tydliga rutiner samt att en handbok utarbetas för situationer då svenska medborgares mänskliga rättigheter kränks utomlands. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU bör verka för att fler dialoger med inriktning på enbart mänskliga rättigheter kommer till ståndmed enskilda länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att endast länder som inte själva bryter mot principerna de är satta att övervaka skall accepteras som ordförande i för mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av att öka kopplingen mellan arbetet för mänskliga rättigheter och arbetet för fred. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att frågan om fri abort på kvinnans egna villkor bör drivas tydligt av i internationella forum. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av att nr 169 ratificeras . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om försonings- och sanningskommissioners roll i läknings- och normaliseringsprocessen efter ett krig eller en diktatur. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall driva frågan om en i . Alla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter. Varje människas frihet och lika värde omfattar alla människor och således varje individ i världen utan åtskillnad av något slag, såsom hudfärg, kön, språk, religion, politisk eller annan uppfattning, nationellt eller socialt ursprung, egendom, börd eller ställning i övrigt. Trots detta för oss självklara sker kränkningar av de mänskliga fri- och rättigheterna. Att se på och tiga om kränkningar av de mänskliga rättigheterna, oavsett i vilken omfattning eller var någonstans i världen de sker, är att ge sitt samtycke. Kränkningar av de mänskliga rättigheterna måste alltid påtalas, kritiseras och åtgärdas oavsett var de äger rum. I regeringens skrivelse 2003/04:20 återges en av principerna för det internationella arbetet för mänskliga rättigheter: Det är legitimt att reagera kan och skall påverka andra länder att respektera de mänskliga rättigheterna. instämmer naturligtvis i det ovan sagda men vill dessutom understryka att det är regeringens skyldighet och plikt att reagera när mänskliga rättigheter kränks, varhelst detta sker. För del bör kampen för mänskliga rättigheter utgöra en mycket viktig del av vårt lands utrikespolitik. bör intensifiera sitt arbete med att försvara och förbättra skyddet för de mänskliga rättigheterna. Detta bör dels göras genom internationella organisationer, såsom exempelvis FN, EU, , och , dels genom bilaterala samarbete med andra länder. En mer omfattande diskussion om mänskliga rättigheter och olika aspekter inom området förs i kommittémotion 2003/04:U282, vilken väcktes under allmänna motionstiden. Denna motion utvecklar kompletterande ståndpunkter. Politiska kontra socioekonomiska och kulturella rättigheter Mänskliga rättigheter, i meningen civila och politiska, är absoluta. De flesta civila och politiska rättigheter kan och bör, även i fattiga länder, genomföras omgående, medan sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter kan genomföras efter hand som möjligheter skapas. I skrivelsen resoneras kring förverkligandet av ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Regeringen betonar att det inte finns något rimligt skäl till att behandla denna typ av rättigheter som mindre betydelsefulla än medborgerliga och politiska rättigheter. anser dock att en uppdelning mellan politiska och ekonomiska rättigheter ofta är på sin plats. Politiska rättigheter syftar till att skydda den enskilde från olika övergrepp. De flesta civila och medborgerliga rättigheter är absoluta och bör genomföras omgående överallt. Sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter är i högre grad processuella dvs de genomförs efter hand som möjligheter skapas. De fordrar ofta prioriteringar och är mer beroende av tillgång till förändrade ekonomiska förutsättningar. Med utgångspunkt i diskussionen ovan menar vi att det är riktigt och väsentligt att de grundläggande medborgerliga och politiska rättigheterna som rör t.ex. skydd mot övergrepp och diskriminering skall ha företräde. Det är angeläget att agerar tydligt och markerar avstånd till de länder som kraftigt bryter mot de grundläggande mänskliga rättigheterna. Till dessa länder hör exempelvis , , och . Vi har utvecklat våra ståndpunkter gällande enskilda länders brott mot mänskliga rättigheter i framför allt följande kommittémotioner: 2003/04:U328 och 2003/04:U343 . I skrivelsen påpekar regeringen att det finns all anledning att utveckla metoderna för legitim inblandning i de fall länder begår grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Regeringen specificerar emellertid inte om det som avses är instrumenten på EU-nivå eller nationellt. menar att regeringen bör driva en sådan metodutveckling på EU-nivå samt att regeringen bör återkomma till med förslag på hur metoderna gällande legitim inblandning kan utvecklas på bilateral nivå. I skrivelsen specificeras avbrott i utvecklingssamarbete som en åtgärd vilken kan brukas i det fall ett mottagarland i stor omfattning och med systematik bryter mot de mänskliga rättigheterna. Mot bakgrund av detta menar vi att bör fasa ut det bilaterala bistånd som ges till stater som och , såtillvida inte länderna börjar uppvisa trovärdig vilja att genomföra politiska reformer. Detta är regimer som gång efter annan, genom sitt agerande, deklarerat sitt ointresse för demokrati och respekt för grundläggande mänskliga rättigheter. Regeringen poängterar i skrivelsen att mänskliga rättigheter bland annat är en väsentlig del av de associeringsavtal som EU slutit med en rad länder runt och som ingår inom ramen för den s.k. Barcelonaprocessen. Ett av de länder som EU slutit ett sådant avtal med är . menar emellertid att det finns en stark motsättning mellan skrivningarna i avtalet om respekten för grundläggande mänskliga rättigheter och de demokratiska principerna (avtalets artikel 2) och verklighetens . I är regimens avsaknad av respekt för de mänskliga rättigheterna påtaglig och brotten mot de grundläggande rättigheterna pågår alltjämt. Det är övertygelse att det i grunden var oriktigt att ingå ett nytt partnerskapsavtal med ett land som i sådan omfattning och så uppenbart som , redan i utgångsläget, har brutit mot de principer som specificeras i avtalets artikel 2, vilken anges som en utgångspunkt för avtalet. understryker därför betydelsen av att regeringen i avtalets organ, associeringsrådet och associeringskommittén, driver frågorna om mänskliga rättigheter och efterlevnad av internationella med kraft. Alla svenskar vars mänskliga rättigheter kränks utomlands har rätt till likvärdig hjälp från för att skydda sina medborgerliga rättigheter. Det kan till exempel handla om fall där svenska medborgare fängslats i utlandet utan rättegång. menar att det är av yttersta vikt att UD tillämpar tydliga rutiner och att en handbok med strategier för just dessa tillfällen tas fram så att det tydliggörs vilket bistånd UD bidrar med i situationer som dessa och att alla får samma möjlighet till likvärdigt bistånd. Annars riskerar biståndet att bli mediedrivet. EU:s dialoger om mänskliga rättigheter EU för dialoger med inriktning på enbart mänskliga rättigheter med två länder och . Med har en dialog förts och med . Dialogerna äger rum . ser positivt på dessa dialoger och understryker betydelsen av att de är resultatorienterade och att det som diskuteras verkligen omsätts i praktiken. Vi anser det dock viktigt, liksom regeringen, att dessa dialoger inte ersätter övriga politiska dialoger och samtal om mänskliga rättigheter som förs på olika politiska nivåer. menar att inom EU bör verka för att fler dialoger med enskilda länder om enbart mänskliga rättigheter kommer till stånd. FN:s kommission för mänskliga rättigheter Att fungerar som ordförandeland i detta FN-organ är till stor skada för trovärdigheten i FN:s arbete för mänskliga rättigheter. Det går ännu inte att bedöma hur omfattande och långvariga skadeverkningarna kommer att bli. Vid omröstningen röstade tre länder mot valet av , 33 röstade för medan 17 lade ner sina röster. Bland dessa 17 finns . Det är en brist i skrivelsen att regeringen inte redogör för de svenska positionerna och agerandet i processen som lett fram till detta olyckliga resultat, vilka lärdomar för framtiden som regeringen drar och hur konsekvenserna skall bevakas och hanteras. menar att endast de länder som inte själva bryter mot principerna de är satta att övervaka skall agera ordförande i kommissionen. Mänskliga rättigheter fred och säkerhet Sedan FN grundades efter har skickat enskilda individer och förband på fredsfrämjande FN-uppdrag till oroshärdar runt om i världen oroshärdar där de mänskliga rättigheterna har kränkts och kränks i stor omfattning och med systematik. I syfte att öka kopplingen mellan arbetet för mänskliga rättigheter och arbetet för fred behövs beredskap för att stärka och skydda de mänskliga rättigheterna i internationella krishanteringsinsatser. De flesta internationella organisationer inklusive FN har s.k. Code of Conduct som reglerar hur anställd civil eller militär personal bör uppträda ute på internationella uppdrag. Det är av yttersta vikt att all personal informeras om dessa bestämmelser och att reglerna implementeras. Kvinnorörelsen världen över har kämpat intensivt för kvinnors rätt till sin kropp, sin sexualitet och till fri abort, nämligen det som brukar beskrivas som sexuell och reproduktiv hälsa. På flertalet FN-konferenser har frågan om fri abort diskuterats flitigt. Utifrån det dokument som undertecknades vid utgår också verksamhet. UNFPA spelar en central roll inom FN:s arbete med sexuell reproduktion och hälsa, med betoning på individens rättigheter. Frågan, som är mycket känslig i vissa länder, har lett till att man t.ex. i beslutat att dra tillbaka sitt bidrag till UNFPA. Vissa länder har också motsatt sig de principiella skrivningar om sexuell och reproduktiv hälsa som återfinns i slutdokument från FN:s kvinnokonferenser och befolkningskonferensen i . Med anledning av det som anförts ovan menar att det är av vikt att frågan om fri abort på kvinnans egna villkor drivs tydligt av i internationella forum. nr 169 innehåller bestämmelser som skall säkra ursprungsbefolkningarnas rätt till mark som de innehaft eller använt . Konventionen trädde i kraft och har undertecknats av bland annat och , men inte . Det är angeläget att ansluter sig till en konvention som har stor betydelse för vårt lands ursprungsfolk, samerna. Vår bedömning är att de åtgärder som behövs för att hantera de principiella och praktiska frågorna som uppstår vid en svensk ratificering mycket väl kan fullföljas även efter att själva ratificeringen är gjord. Det bör räcka med den viljeinriktning som visat när det gäller att lösa återstående frågor. I skrivelsen påpekar regeringen att man har för avsikt att ratificera den aktuella konventionen innan utgången av . Vi menar istället att det är av yttersta vikt att nr 169 mot bakgrund av diskussionen ovan ratificeras . Sannings- och försoningskommissionerna i och har förmått ta itu med en historia fylld med brott mot mänskliga rättigheter. Det har bidragit till att minska spänningar mellan brottsoffer och förövare och möjliggjort långsiktig fred, stabilitet och försoning istället för våld och hat. Sådana processer kan spela en viktig roll i läknings- och normaliseringsprocessen efter ett krig eller diktaturstyre. Det är vidare en brist att inte någon liknande kommission upprättats efter kriget på . Ett annat land som behöver handskas med historien och de många brutaliteter och brott mot mänskliga rättigheter som skett under är . De 260 massgravar som hittats med kvarlevorna av uppskattningsvis 300 000 människor, är bara ett exempel på regimens otroliga grymhet. Det är av stor betydelse att en skapas i för att en gång för alla reda ut de brott mot de mänskliga rättigheterna som regimen och dess representanter varit inblandade i. bör driva frågan om en sådan kommission.