mot · GR02Kr326 · 2003-10-07 00:00:00 — Regeringen bör återkomma till med förslag om hur ett nationellt Foto-Sesam bör utformas. Detta bör ges regeringen till känna. Kulturarvs-IT påbörjades som en försöksverksamhet. Syftet var att öka tillgängligheten för kulturarvet som personer med svåra arbetshandikapp kunde erbjudas arbete. Arbetet har till största delen rört digitalisering av fotografier, kartor och andra dokument. Cirka 200 personer har fått sysselsättning. Vi välkomnar att verksamheten nu föreslås bli permanent . Men när regeringen nu permanentar verksamheten avsätter de medel för att täcka arbetsledarnas löner men inte till att täcka assistenternas löner. Regeringen bör se över resurstilldelningen till kulturarvs-IT. Detta bör ges regeringen till känna. Genom församlingssammanslagningar har antalet gudstjänster som erbjuder minskats väsentligt. Detta drabbar framförallt människor som bor på landsbygden som då måste ta sig till en annan kyrka då det inte så ofta foras gudstjänst i den egna församlingskyrkan. För dessa människor kan TV-gudstjänsten vara ett alternativ. Därför är det oroande att TV i allt större utsträckning väljer att sända studiogudstjänster istället för att som tidigare skett genomföra sändningar på plats i en kyrka. TV-gudstjänsterna ses även av många äldre, sjuka och funktionshindrade som av olika anledningar inte kan besöka hembygdens kyrka. För människors andliga upplevelser spelar kyrkorummet stor roll och en studio kan inte ge samma atmosfär. De TV-sända gudstjänsterna ger även tittarna en kulturell upplevelse genom att kyrkobyggnaderna från olika tidsepoker visas och hela landet får tillgång till sändningskyrkans yttre och inre miljö. Även i besparingstider är det rimligt att TV fortsätter att sända från kyrkor i hela landet. Regeringen bör säkerställa så att TV fortsätter att sända TV-gudstjänster från kyrkor och inte från en studio. Detta bör ges regeringen till känna. Över 600 000 personer behöver text i TV och annan visuell information. I denna grupp ingår framförallt vuxendöva samt personer som bär hörapparat. Ju mer störande bakgrundsljud TV-programmen har och ju mer buller som förekommer ute i samhället desto fler behöver denna hjälp. Ett annat problem som förekommer i både SVT och SR är att ett bakgrundsljud läggs till för att förstärka vad programmet handlar om. Vid motortävlingar t.ex. hörs bilmotorerna. Det kan i och för sig vara förståeligt. Vad som däremot är oförsvarbart är att man lägger in musik i bakgrunden när resultaten läses upp. Detta är bara ett exempel på bakgrundsljud som vållar problem för hörselskadade. Det finns ca 500 0000 människor i landet som är mer eller mindre hörselskadade och dessa bakgrundsljud vållar problem för väldigt många. SVT och SR bör minska bakgrundsljud i sina sändningar. Detta bör ges regeringen till känna. Många hörselskadade utestängs från svensk TV. Endast av de svenskspråkiga programmen textas. Hörselskadade stängs därmed ute från nyheter, sportsändningar, kulturprogram, debattprogram samt barnprogram. Detta är inte tillfredsställande. Vi vill dock påminna om att SVT har åtagit sig att vid utgången av tillståndsperioden nå upp till . SVT och SR behöver förbättra sina textningar med tanke på de hörselskadade. Det är viktigt att SVT textar högre procent av de svensktalade programmen än vad som sker . SVT har ålagts av att texta av alla svensktalade program innan sändningstillståndet går ut . Det är viktigt att detta kommer att verkställas. Vi ser helst att det blir ännu högre procent av programmen som textas. Som exempel kan nämnas att det finns något som heter Video reader som är en dekoder som ansluts till TV-apparaten och videobandspelaren och som är ett stort hjälpmedel för hörselhandikappade. Med hjälp av en förkodad bildtextning framträder text under de personer som pratar, texterna rör sig från den ena sidan till den andra, så att tittarna lätta kan se vem som pratar. Vi vill också lyfta fram att det är angeläget att TV-programmen även görs tillgängliga för synskadade. Detta sker genom en uppläsning av textremsan. Uppläsning av textremsan sker då TV-programmen är på andra språk än svenska och vid andra textremsor med information av olika slag. Vid uppläsning av textremsan kan även andra personer som av olika skäl har svårt att läsa textremsorna ta del av TV-programmen. Exempelvis kan det vara fördelaktigt för invandrare som kan ha svårt att läsa svenska , likaså kan dyslektiker som av andra skäl kanske inte hinner läsa textremsorna, ta del av TV-programmen. Regeringen bör se över detta för att säkerställa uppläsning av textremsa. Detta bör ges regeringen till känna. Film i är ett stort och rikt kulturarv som är i behov av att vårdas. togs första spadtaget för inrättandet av en filmvårdscentral, för icke fiktiv film, i . planeras blir huvudman för verksamheten. har varit tveksam till om det är lämpligt att SFI ska vara huvudman. finns tre arkiv med nationellt ansvar för rörlig film och deras ägarformer är skiftande. Det finns både stiftelser och aktiebolag som är huvudmän och det innebär att det är svårt att få insyn i verksamheten. För att få en helhetssyn på vad som finns så anser att staten bör ta ett beslut om att bilda ett nationalarkiv för all film. Statens ljud- och bildarkiv skulle kunna utökas för att kunna utgöra ett verkligt nationalarkiv för rörliga bilder. Det är inte enbart behovet av en rationell hantering av befintliga personella och maskinella resurser som är stort utan också behovet av att knyta till sig teknisk kompetens, något som är extra viktigt i av hastiga teknikskiften. Det finns en stor brist på tekniskt kunnande på detta område. Filmvårdscentralen i bör få ansvar för att den tekniska och den laboratorietekniska kompetensen byggs upp och hålls vid liv. Detta bör ges regeringen till känna. Arkivmyndigheterna, våra bibliotek och museer (ABM) bedriver ett långsiktigt arbete för att bygga upp och sprida kunskap om arkivmaterialet. Härigenom skapas förutsättningar för bättre strukturer för att hitta i samlingarna. Att detta fungerar är en förutsättning för att grundläggande demokratiska värden kan garanteras. Den nya tekniken innebär goda möjligheter att öka tillgängligheten till och överblicken över arkiv och samlingar. Genom att göra arkiv, bibliotek och museer tillgängliga via Internet kan man nå fler och nya grupper av brukare av kulturarvet. Digitaliserade register och förteckningar samt referensdatabaser gör det lättare att få överblick över vilka samlingar som finns och vad de innehåller och därmed ökar sökbarheten. Regeringen bör återkomma med förslag på hur filmarkivet gemensamt med andra arkiv ska kunna samverka även med bibliotek och museer. Detta bör ges regeringen till känna. film och biografmuseum i är ett unikt museum som har intressanta och värdefulla samlingar donerade av fler olika organisationer, privatpersoner, samt av och filmbranchen. Då flera av Svenska Filminstitutets samlingar sålts eller kasserats fyller Säters biografmuseum en viktig funktion och är en nationell angelägenhet. 1989 invigdes museet och har vuxit mycket både vad gäller yta och föremålssamling.1995 tilldelades Säters biografmuseum en för kreativa insatser. Säters biografmuseum har ett stort kulturellt värde. Säters biografmuseum och Filmvårdscentralen i bör samverka och stå under gemensam huvudman. Detta skulle stärka verksamheterna och kan bidra till värdefullt utbyte. Säters biografmuseum är unikt och därför anser att museet bör tilldelas ett nationellt uppdrag. Detta bör ges regeringen till känna. 12 Kultur och jämställdhet Kulturlivet, liksom det övriga samhällslivet, bör präglas av jämställdhet mellan kvinnor och män. Det måste finnas förutsättningar för ett samhälle där både kvinnor och män får utvecklas. Systemen ska inte könsmässigt styra fördelningen av makt och resurser. 12.1 Fler kvinnliga kulturchefer Jämställdhet i kulturlivet är lika viktigt som jämställdhet i övriga samhällsområden. Det bör vara en jämn fördelning mellan kvinnor och män i kulturinstitutioner och övriga kulturella arenor. Debatten kring mäns dominans i näringslivets topp har aktualiserats ; nu är det att också uppmärksamma den manliga dominansen inom kulturområdet. I det svenska kulturlivet är det männen som innehar majoriteten av chefstjänsterna, precis som i näringslivet. Det är vanligtvis män som har tillgång till de mest strategiska nätverken och bistås uppåt i hierarkierna. Kulturområdet är inte något undantag. Även där råder en skev maktfördelning mellan män och kvinnor. På landets teatrar är 7 av 10 chefer män och inom musikområdet är av cheferna män. Däremot är en klar majoritet av de som arbetar lägre ner i de kulturrelaterade yrkena kvinnor. Så här ska det naturligtvis inte vara. Vi behöver fler kvinnliga chefer inom kulturen. Detta är viktigt av flera orsaker. När det finns övervägande manliga chefer inom kulturen går vi miste om kvinnlig påverkan av det kulturella innehållet. Med manligt dominerat chefskap går vi miste om kvinnliga förebilder i kulturlivet. Med enkönat chefskap inom kulturlivet går vi miste om den dynamik och det nytänkande som uppnås där både kvinnors och mäns kompetenser och infallsvinklar får verka. Det krävs förändringar för att bryta ojämlikhetstrenden! Att lösa problemet med manlig chefsdominans med att tillsätta fler kvinnliga chefer är inte någon ensam lösning på problemet. Likaså är kvotering av kvinnor inte någon bra lösning. Det är vanligt att kvinnliga chefer tvingas ställa upp på de kriterier som redan finns, då de manliga strukturerna är svåra att bryta. Inom kulturen har särskilt konstnärskapet historiskt sett varit knutet till mannen och manligheten. Även tituleras konstnärer som är kvinnor som just kvinnliga konstnärer, något som påvisar att den manlige konstnären är . Trots att vi har ett modernt samhälle dröjer gamla patriarkala värderingar kvar, något som inverkar på kvinnors möjligheter till högre poster i kulturlivet. Det behövs mer kvinnlig påverkan på det kulturella innehållet och det behövs fler kvinnliga förebilder i kulturlivet. Detta kan bland annat uppnås om vi får en jämnare fördelning av kvinnor och män inom kulturområdet. verkar för varje individs rätt till lika möjligheter och till fria livsval. För att kvinnor ska kunna bli chefer krävs rätt förutsättningar för detta. Det är nödvändigt att den strukturella underordningen av kvinnor bryts så att lika möjligheter för kvinnor och män kan uppnås. Det finns ett behov av en jämställd fördelning av makt och resurser. Regeringen tillsatte 2001 en genusgrupp för museer vilket bland annat har resulterat i att fler kvinnor fått chefstjänster. Det finns dock ett uppenbart behov att även låta genusperspektivet genomsyra övriga kulturinstitutioner. Inte minst är behovet stort inom teater, dans och musikområdet. önskar en jämnare fördelning av kvinnor och män inom det svenska kulturlivet. Detta löses inte med kvotering. För att bryta trenden med den manliga chefsdominansen måste ett nytt jämställt synsätt inlemmas i kulturlivet. Män och kvinnor fattar bäst beslut tillsammans. Just nu pågår ett genusarbete gällande landets museer. anser att genusperspektivet måste införlivas och praktiseras på ett tydligare sätt i samtliga kulturinstitutioner. Detta bör ges regeringen till känna. Den nya kulturpolitiken ska leda oss in i det nya årtusendet och anser att den måste innehålla tydliga signaler om att kvinnors historia och kulturella gärningar ska synliggöras. Det är helt nödvändigt inför den nya framtiden, som årtusendeskiftet symboliserar, att kvinnoperspektivet blir lika tydligt som mansperspektivet inom alla samhällsområden, varav kulturen är ett. Strukturer i samhället som inte förmår ta till vara kvinnoperspektivet lika bra som mansperspektivet bör inte höra hemma i det nya årtusendet. Museum , MAN, är ett kvinnokonstcentrum i , som invigdes . Den främsta uppgiften för museet är att skapa ett aktivt och kreativt centrum av högsta kvalitet. Ett centrum där kvinnors konstnärliga skapande finner olika uttrycksformer: samarbetsprojekt, utställningar, föreläsningar, forskarseminarier, utveckling av konstpedagogiska metoder, fortbildning osv. Museum har ett starkt kommunalt och regionalt stöd. Det är också angeläget att nå fram till ett nationellt engagemang, till exempel konstpedagogiskt utvecklingsarbete med och för barn och ungdom, konstprojekt som belyser relationerna mellan makt och kön och nordiskt nätverkssamarbete. I enlighet med vad som gjorts för andra institutioner med värdefullt arbete av nationellt intresse bör därför Museum ges ett nationellt uppdrag . Detta bör ges regeringen till känna.