mot · GR02Sf325 · 2003-10-07 00:00:00 — 2 Förslag till riksdagsbeslut 3 4 Är segregationsfrågan ny? 5 Regeringen definierar problemet fel 7 6 Ofrivillig segregation är en social situation 8 7 Politik som ger möjligheter 10 8.1 Ekonomisk välfärd 11 8.4 Högre utbildning 14 9.3.1 Högre utbildning 21 9.4 Skatter och bidragsberoende 23 10 Diskriminering och positiv särbehandling 24 10.1 Kvotering löser inte problemen 25 11 Särskilda frågor 26 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den socialdemokratiska integrationspolitikens brister. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den ofrivilliga segregationens sociala orsaker. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om problemen med regeringens vilja att använda särlösningar för att bryta segregationen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om grunderna i en generell politik för att bryta ofrivillig segregation och utanförskap. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om problemen med regeringens användning av begreppet etnisk segregation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hur arbetsmarknadens stelhet och reglering drabbar människor som är nya på arbetsmarknaden.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det så långt det är möjligt skall ställas samma krav på och ges lika möjligheter för alla som bor i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bristerna i dagens skolpolitik för barn som behöver extra stöd.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bristerna i dagens skolpolitik för barn som kommer till under skolåren.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införande av en individuell kunskapsrätt för alla skolbarn.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lärares och rektorers möjlighet att styra skolan och välja dess inriktning och profilering.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjlighet för alla barn att välja skola.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skolors möjlighet att ge tvåspråkig undervisning.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skolors möjlighet att vara värdskolor för elever från andra skolor vad gäller språk- eller ämnesundervisning.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bristerna i den nuvarande sfi-undervisningen.2 begär att regeringen låter utreda orsakerna till sfi-undervisningens svaga resultat i enlighet med vad som anförs i motionen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införande av sfi-check, som ger möjlighet till individuell anpassning av undervisningen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avsaknaden av en likvärdig skola i alla delar av landet.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheten till validering och komplettering av utländsk utbildning.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hur skatte- och bidragssystem tillsammans skapar fastlåsningseffekter som leder till utanförskap.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om barnfattigdom och bidragsberoende.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av sänkta skatter för låg- och medelinkomsttagare för att bryta bidragsberoende.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om användning av socialbidrag som ersättning för deltagande i praktik eller undervisning.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten för den enskilde av en blandning av olika upplåtelseformer i bostadsutbudet.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att diskriminering på etnisk eller annan grund inte är acceptabelt.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om positiv särbehandling och kvotering.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om regeringens användning av invandrarbegreppet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om situationen för kvinnor och unga flickor i särskilt utsatta situationer. begär att regeringen lägger fram förslag om en skattereduktion för hushållsnära tjänster i enlighet med vad som anförs i motionen.4 1Yrkandena 6, 25 och 26 hänvisade till AU. 2Yrkandena 819 hänvisade till UbU. 3Yrkandena 20, 21 och 23 hänvisade till SoU. 4Yrkandena 22 och 29 hänvisade till SkU. 5Yrkande 24 hänvisade till BoU. Tiotusentals människor i lever under betydligt sämre ekonomiska och sociala omständigheter än vad som vore möjligt. Detta är ett verkligt problem i många människors vardag. Regeringen beskriver ofta problemet såsom etnisk segregation. Vi menar att problemet snarare, av skäl som utvecklas nedan, borde definieras som ofrivillig segregation. Segregationen styrs nämligen huvudsakligen av kunskapsbrist, socialt utanförskap och maktlöshet, alldeles oavsett vilket ursprung människor har. Härutöver finns också faktorer som bristande språkkunskap och etnisk diskriminering, som för många höjer tröskeln för delaktighet i samhället. I mångt och mycket är utanförskapets orsaker generella hinder för social rörlighet, men dessa ger störst effekt för människor som är nya på arbetsmarknaden och i landet. Regeringen beskriver etnisk segregation som ett problem avhängigt av människors ursprung och försöker få bukt med detta genom riktade insatser. Vi menar att regeringens synsätt är förenklat och leder till felaktiga åtgärder. Genom att istället betrakta den ofrivilliga segregationen som en social situation blir den visserligen mer komplicerad att beskriva politiskt men erbjuds större möjligheter till förändring. 4 Är segregationsfrågan ny? där den ofrivilliga segregationen ökat år , då arbetslösheten satt sig hårt i många områden, då motsättningarna i samhället tillåtits öka då vaknar den socialdemokratiska regeringen upp och ser att integrationsfrågan måste ägnas vidare uppmärksamhet. menar nu att integrationsfrågan måste vara en av de viktigaste den kommande perioden. Frågan är verkligen inte ny. För ideella organisationer och enskilda har det varit uppenbart att problemen funnits där. Polisen har också varnat för att den ofrivilliga segregationen och socialt utanförstående i ökande utsträckning kan ge upphov till brott och våld. Den socialdemokratiska integrationspolitiken fungerar inte. En av denna politiks grunder har varit att ovanifrån betrakta samhället, såsom bestående av ett antal kollektiv vari människor har gemensamma problem och behov. En annan har varit viljan att ta människor om hand, styra deras liv och lägga till rätta deras situation, vilket har resulterat i att människor förlorat makt och möjlighet att påverka sin egen situation. Socialt och ekonomiskt utanförstående, maktlöshet, arbetslöshet och bidragsberoende i stor omfattning har blivit resultatet för många människor och deras familjer. Socialdemokraterna söker nu åtgärda detta med särskilda myndigheter och särlösningar. Vi menar att politiken i stället måste ägnas åt att skapa goda förutsättningar för människor att förverkliga sina egna drömmar. Det är generella möjligheter och generella lösningar på gemensamma problem för människor i som vi huvudsakligen talar om. Detta resonemang leder fram till slutsatsen att grunderna för integrationspolitiken måste läggas om. 5 Regeringen definierar problemet fel Segregation måste inte vara ett problem i sig. Om äldre människor väljer ett boende där personalen talar ursprungslandets språk, om många barnfamiljer väljer att bo i ett område som är särskilt lämpligt för barn, eller om människor söker sig till gemensamma stugbyar så är detta inte något problem. Likväl är det exempel på segregerade boenden. Problemet är den ofrivilliga segregationen. Det är det sociala utanförskapet och maktlösheten som måste brytas. Det är när människor hamnar i en situation där de saknar makt och möjlighet att påverka sina egna liv som problem uppstår. Regeringen talar numera om etnisk segregation, dels som ett problem i sig, dels som benämning av ett större samhällsproblem. Men också detta sätt att definiera frågan är fel. I de bostadsområden regeringen betraktar som etniskt segregerade är den etniska mångfalden större än någon annanstans i samhället. I dessa områden finns människor från dussintals etniska grupper och trots att de knappast kan betraktas som etniskt enkelriktade är det just där regeringen väljer att fokusera sina insatser för att bryta just etnisk segregation. Regeringens resonemang bygger på den felaktiga utgångspunkten att invandrare är en enhetlig grupp, som måste tas om hand på samma sätt. Så länge människor befinner sig utanför förstår de flesta att en kurdisk politiker från norra , en läkare från och en bonde från inte bara kommer från olika platser, utan också har helt olika individuella förutsättningar i livet. Men så snart de stiger över landets gränser börjar regeringen betrakta dem som en enda grupp som har mer gemensamt, än särskiljande. Då blir de till invandrare. Hade dessa människor bott tillsammans var som helst i världen utanför hade ingen sett det som exempel på etnisk segregation, utan snarare på motsatsen. Men när de kommer till samma bostadsområde i ser regeringen inte längre individualitet och skillnader, utan fastnar vid invandrarskapet. Bland dem som invandrat till finns människor av olika religioner, kulturer, åldrar och yrken. De har olika utbildning, kvaliteter, ambitioner, erfarenheter och behov. Var och en har sina egna drömmar. Ingen politik som bortser från detta kan bli framgångsrik. Bara en politik som bygger på denna insikt kan bli lyckosam. Det är tillgången till övriga samhället som ofta brister. Det är den ofrivilliga segregationen utanförskapet och maktlösheten - som måste brytas. Inte segregation i allmänhet, som kan vara både positiv och negativ, sett ur individens synvinkel. 6 Ofrivillig segregation är en social situation Den ofrivilliga segregationen är inte etniskt definierad. Det är fråga om en socialt och kunskapsmässigt betingad situation. Förutsättningen för att kunna bryta utanförskap och ofrivillig segregation är just att se det som en social situation, snarare än som en ursprungsfråga. Människors ursprung kan och ska vi inte ändra, men deras sociala situation går däremot att påverka. Den som vill minska segregationen måste se att den utgår mer från kunskapsbrist än från bostadsområde, mer från bristande möjligheter till lärande än från hudfärg, mer från bristande makt över den egna situationen än från etniskt ursprung, mer från bristen på stöd och stimulans i skolan än från klassbakgrund. Variablerna som styr utanförskap och ofrivillig segregation är gemensamma för hela samhället: Liten eller ingen egen inkomst Fastlåsningseffekter som försvårar för människor att bryta upp från bidragsberoende Tusentals infödda svenskar befinner sig i precis samma utanförskap som många invandrade gör. Maktlöshet, arbetslöshet, bidragsberoende och bristande utbildning är gemensamma problem. Språket utgör oftast ett större hinder för invandrade än infödda svenskar. Eftersom många infödda svenskar har bristfälliga kunskaper i sitt eget språk är skillnaderna emellertid inte alltid så stora som vi tror. Dessutom är det fel att tro att utländskt ursprung automatiskt ger utanförskap. En mycket stor del av dem som staten betraktar som invandrare ses av allmänheten helt och hållet som svenskar. De är fullt integrerade, de har familj och arbete i . Betraktad som en social situation blir den ofrivilliga segregationen möjlig att förändra, men också mer komplicerad att beskriva politiskt. Många av regeringens åtgärder bygger på motsatsen, en förenklad beskrivning utgående från ursprung och sedan särlösningar. Låt oss också konstatera att det finns betydande kunskapsproblem på området. Att människor från ett visst land uppges ha en viss situation säger inte att alla från detta land har samma situation. Beroende på vilken fråga man vill studera blir statistiken också mer eller mindre meningsfull. beskriver statistiken samma problem, fast med olika variabler. är det också komplicerat att avgöra vad som är orsak respektive verkan i det problem statistiken är tänkt att illustrera. Den ofrivilliga segregationen är inte en ursprungsfråga, utan en socialt betingad situation. 7 Politik som ger möjligheter Grunden för att samhället skall hålla ihop är att samma krav och möjligheter, så långt det bara är möjligt, gäller för alla människor. Vi har alla ansvar för: att försörja oss själva att ta ansvar för oss själva och våra närstående att värna om demokratin och dess grundläggande värden att respektera lagar och andra människors lika värde och rättigheter Så få politiska särlösningar som möjligt skall användas. Hela tanken att en särskild integrationspolitik kan bryta den ofrivilliga segregationen är fel eftersom den bara visar att de vanliga politiska systemen inte fungerar tillräckligt bra i Socialdemokraternas . Det som behövs är istället en bättre generell politik för att bryta kunskapsbrist, fattigdom, arbetslöshet, maktlöshet och utanförskap. Orsaken till problemen är generella, men har särskilt tydligt drabbat invandrade svenskar, delvis därför att man som nyanländ varit extra beroende av att systemen fungerat och delvis därför att den svenska arbetsmarknadens stelhet och reglering alltid drabbar nya hårdast. Till detta skall läggas att ett långsamt, kollektivistiskt mottagningssystem har bidragit till att många människor skolats in i passivitet och inlärd hjälplöshet. Identitet och självkänsla hänger för många samman med arbetet, med att kunna försörja sig själv och sin familj. När människor förvandlas till utestängda klienter förlorar de ofta också möjlighet att vara förebilder för unga människor. När vuxna med aldrig så god utbildning fastnar i arbetslöshet och låglönejobb förlorar skolan sin lockelse för ungdomar. När idoghet inte premieras riskerar förebilderna att bli de som skaffar pengar genom svart arbete eller genom brott. Alla människor bär själva ansvaret för sina egna handlingar och vägval i livet. Däremot delar vi alla ansvaret för att vårt samhälle försvarar och upprätthåller goda värderingar för att inte riskera att präglas av de dåliga. Låt barnen se att skolan är viktig så kommer intresset för lärande att öka. Låt de unga se att det lönar sig att arbeta så kommer fler att sträva framåt. Låt det vara tydligt att brott stoppas och straffas så kommer färre att frestas. Låt ingen stängas ute så kommer färre att välja att stå utanför. De värderingar vi menar att samhället skall bygga på måste sedan översättas i konkreta politiska förslag. Politiken för att bryta ofrivillig segregation måste vara inriktad på att förmå enskilda människor och göra det möjligt för dem att ta ansvar, utbilda sig och växa. Att en person är född i ett annat land är i sig en uppgift som inte säger någonting om den personens egenskaper, möjligheter eller förutsättningar. Däremot finns omfattande statistik som visar att ursprungsland har påverkat enskilda människors privatekonomi. Bland svenska medborgare i arbetsför ålder som är födda i hade en arbetsinkomst. Den genomsnittliga inkomsten var för män och för kvinnor. För svenska medborgare födda utomlands var det vid samma tillfälle bara som hade en arbetsinkomst. Den genomsnittliga inkomsten var i den här gruppen för män och för kvinnor (källa: STATIV). Siffrorna visar att det är betydligt färre svenska medborgare med utländskt ursprung än medborgare födda i som överhuvud taget har en arbetsinkomst. Medborgare med utländskt ursprung som har en arbetsinkomst tjänar dessutom mindre än människor födda i . Särskilt problematiskt är detta för kvinnor med utländskt ursprung. Ett annat sätt att mäta ekonomisk välfärd är att se till människors bostadsförhållanden. Tabellen nedan visar att relativt sett mycket få utomlands födda människor har haft möjlighet att bo i eget hus. Detta förhållande återspeglar naturligtvis både möjligheten till arbete och storleken på inkomster för utfört arbete, vilka i sin tur påverkar både sparande- och lånemöjligheter. Andel som bodde i småhus 1998 efter födelseland (i procent). Den som inte har tillräcklig kunskap för att ta första steget på arbetslivets trappa kan heller aldrig klättra vidare. I stället för arbete riskerar arbetslöshet, maktlöshet och utanförstående att vänta. Sambandet mellan låg utbildning och arbetslöshet är tydligt. Vi har inte en likvärdig skola i hela landet, varken sett till resurser eller resultat. Andelen elever som går ur skolan utan fullständiga betyg i landets kommunala skolor varierar oerhört mellan kommuner, men framförallt mellan kommunernas respektive skolor. Bristande resultat i skolan är ett av de allvarligaste välfärdsproblem står inför. Att många barn aldrig får körkortet till arbetslivet i form av fullständiga grundkunskaper är oacceptabelt. I gick mellan och av niorna ut de kommunala skolorna utan godkända betyg i matematik, svenska eller engelska. I , och finns det grundskolor där i princip samtliga niondeklassare klarar målen. Men det finns också skolor där (), () respektive () av eleverna aldrig når kunskapsmålen. Tala om kunskapssegregation! Särskilt är det skolor i så kallade miljonprogramsområden och områden med motsvarande sociala förutsättningar som visar svaga resultat. I dessa områden bor såväl infödda svenskar som invandrade. En tydlig signal man får från lärare på skolor i dessa områden är att den kanske största utmaningen för skolan handlar om att många barn har helt uppgivna föräldrar som tappat tron . De har föräldrar som inte orkar vara föräldrar. Och det gäller oavsett bakgrund och hudfärg. Klart står att skolpolitiken fungerar särskilt illa för barn med utländsk bakgrund, speciellt för dem som kommer till under skolåren. Skolan fungerar bäst för barn med genomsnittliga behov. Men bilden av en skola som har svårt att hjälpa barn med behov av extra stöd bekräftas också vad gäller invandrarbarn. Nästan 4 av tio elever med utländsk bakgrund saknar fullständiga betyg i nian. Alarmerande är även att en fjärdedel av samtliga barn inte når fullständiga betyg. Bara hälften av de barn som flyttat till efter att de fyllt får fullständiga betyg i nian. av alla elever med utländsk bakgrund saknade behörighet till gymnasiet . Det var dubbelt så många som genomsnittet, . Av de elever som började den svenska skolan under skolåren 46 saknade och av de elever som invandrade 79 saknade behörighet . Kunskap i svenska språket är avgörande för att komma in i vårt samhälle. Att bara 1/3 av alla går ut Svenska för invandrare, Sfi, med godkända betyg och att hälften av deltagarna hoppar av utan att någon vet varför är oacceptabelt. Det måste ut varför resultaten ser ut som de gör och varför så många hoppar av undervisningen. I av kommunerna bedrivs undervisningen i kommunens egen regi. Endast en femtedel av kommunerna erbjuder utbildning i svenska för högskole- och universitetsutbildade. Indelning efter t.ex. yrkesbakgrund sker sällan. Praktik i kombination med Sfi förekommer eller aldrig i mer än hälften av kommunerna. revisorer har i rapporten och arbete (RR:2000/01:3) granskat undervisningen i svenska. De påpekar bl.a. att en stor andel av lärarna själva saknar utbildning i svenska som andraspråk. I studien togs de emot? Enkätundersökning om 28 kommuners introduktionsverksamhet för nyanlända 1999, rapportserie 2002:04, är kritiken hård. Rapporten visar att många börjar svenskundervisningen sent, få får praktik, få får sin utbildning och sitt yrke värderat och att introduktionen sällan utvärderas. Den visar också att kvinnor får en sämre introduktion än män. Det har visat sig att det i praktiken är svårt för personer med utländsk utbildning att komplettera den på svenska högskolor. De kan ha svårt att komma in, även om de bara behöver några få terminers komplettering av sin utbildning. Resultatet blir att många års studier är bortkastade. Regeringen har länge utlovat förbättrade möjligheter till validering av utländska examina. Likväl förblir problemet stort och många välutbildade invandrade svenskar får inte möjlighet att praktisera sina yrken i . En del i detta förutom problem med översättning av utländska examina - är säkert bilden av invandrade som en homogen grupp, utan egna individuella kunskaper och förutsättningar. Ett faktum som understryker hur dålig den svenska arbetsmarknaden är på att dra nytta av inflyttad kompetens är att graden av högre utbildning är väl så hög bland människor från vissa ursprungsländer som bland infödda svenskar. Detta visar också vikten av att kunna diskutera i många led , vad gäller situationen för invandrade. Det finns de som saknar grundutbildning, men det finns lika självklart de som besitter avancerade kunskaper, redo att ställa dem till samhällets förfogande. Utbildningsnivå (förgymnasial, gymnasial, eftergymnasial) 1998 bland män efter födelseland, i procent Andelen invandrade svenskar med hög utbildning ökar trendmässigt, vilket torde motsäga den alltför etablerade tesen om att det måste ta tid för människor att etablera sig på arbetsmarknaden. Ju högre utbildning och ju mer studievana människor har när de flyttar till , desto snabbare torde det gå att lära sig språket och kunna söka arbete. Utbildningsnivå (förgymnasial, gymnasial, eftergymnasial) 1998 bland utrikes födda efter invandringsår, i procent Kombinationen av en arbetsrätt som gör det riskfyllt att anställa, en privat hushållstjänstesektor som är stängd för nya jobb och en stel ekonomisk struktur där alltför få nya arbeten tillkommer gör att många människor döms till ekonomiskt utanförstående. Särskilt drabbar detta dem som är nya på arbetsmarknaden. Till dessa faktorer måste läggas förekomsten av förutfattade meningar om människor med annan bakgrund och inte minst bristfälliga språkkunskaper och problem att få utländska examina accepterade i . var arbetslösheten fyra gånger högre bland utlandsfödda än bland infödda medborgare. Enligt en rapport från hade bara en större andel invandrade utanför arbetsmarknaden än . Av flyktingar som har sysselsättning arbetar i företag, enbart i offentlig verksamhet och i övriga organisationer. Detta skall jämföras med att av alla svenskfödda arbetar i offentlig sektor och i näringslivet. Den offentliga sektorn är således betydligt sämre på att anställa flyktingar. Staten har varit allra sämst på att anställa invandrade. Inom statlig verksamhet arbetade av förvärvsarbetande födda i . Bland utrikes födda var samma siffra och bland utomeuropéer . De grundläggande orsakerna till bidragsberoendet i , för såväl infödda svenskar som för invandrade, är att för få har jobb och att marginaleffekterna i skatte- och bidragssystemen låser fast människor i utanförskap. Det är för svårt att bli och vara självförsörjande i , vilket av många upplevs som förnedrande. Skattesystemet och socialbidragssystemet gör tillsammans att det lönar sig dåligt att gå från bidragsberoende till egenförsörjning. Om en av föräldrarna i en tvåbarnsfamilj, där båda har saknat inkomster, börjar arbeta krävs en lön på nästan för att nettot ska överträffa storleken på de samlade bidragen. Om den erbjudna lönen är lägre är det helt enkelt mer fördelaktigt att fortsätta att leva på bidrag. En ensamstående som tar ett deltidsjobb med en lön på får ut mindre av detta arbete än vad enbart socialbidrag skulle ge. Det är alldeles självklart att ett sådant system som kombinerar hög beskattning på låga inkomster med generösa bidragsregler verkar passiviserande på den som redan av andra skäl har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Enligt en kartläggning av var det av de flyktingar som kom till , som var självförsörjande. Regeringen skrev några månader före valet i skrivelse 2001/02:166, s. 66.: