mot · GR02Fi286 · 2003-10-07 00:00:00 — Det gäller att både finansiera verksamhetens utveckling och att garantera kompetensutveckling under stabila villkor. finns överenskommelser mellan staten, landstingen och universitet och högskolor som ger sådana villkor som vill värna om. 9.5 Mångfald för frihet och trygghet föreslår att vården och omsorgen öppnas för en mångfald av vårdgivare. Inom äldreomsorgen är det rimligt och rätt att man ska kunna välja vem som ska utföra hemtjänstinsatsen. Genom eget val bibehålls det kommunala ansvaret för finansiering och kvalitetssäkring av vården men utförandet bestäms av den som får vården. Både inom primärvård, mödravård, barnhälsovård, sjukgymnastik, tandvård och inom slutenvården bör det kunna finnas en mångfald vårdgivare som efter avtal med respektive landsting utför hälso- och sjukvården. I utredningen vården samverkan, mångfald och rättvisa har utredaren visat på ett framåtsyftande synsätt som ansluter sig till syn på mångfald inom vården. Utredningen innehåller dock en del som kräver fortsatt analys och reflektion. Här deltar gärna som aktiv diskussionspart. 9.6 Läkemedel och högkostnadsskydd Av vårdens resurser har en omfördelning skett till en starkt ökande andel läkemedel. Denna utveckling kommer sannolikt att fortsätta. Utvecklingen har inneburit att kostnaderna för läkemedel i viss mån kommit att tränga undan andra delar av vård och omsorg. I medveten prioritering kan detta vara en önskvärd utveckling, eftersom läkemedel är ett synnerligen verksamt instrument inom hälso- och sjukvården. En viktig del av välfärden är rätten för patienten till subvention av kostnader för läkemedel i ett gemensamt finansierat system. Frågan om vilka läkemedel som ska omfattas av läkemedelsförmånen ska avgöras av en nationell läkemedelsnämnd, där patienternas synpunkter och behov beaktas. I ett folkhälsoperspektiv är tillgången på läkemedel av största betydelse. Utgångspunkten bör vara att läkemedel betraktas som en medicinsk vårdresurs bland andra. Användningen kommer då att avvägas på samma sätt och på samma nivå som andra redskap i vården. Makten över och ansvaret för val mellan vårdinsatser, och därmed användning av läkemedel, placeras då tillsammans med kostnadsansvaret i patientnära verksamhet. Vi har tidigare ställt oss kritiska till utformningen av det avtal som slöts mellan staten och . Vi befarade då att fortsatta kostnadsökningar skulle kunna leda till en okontrollerad omfördelning från verksamheter till läkemedel för landstingen. Kostnadshöjningens hastighet har avtagit något. Tendensen orsakas bara till en begränsad del av finansieringsreformen. Huvudförklaringen är att patenträtten för flera stora och dyra läkemedel har gått ut . Den tidigare årliga ökningen av läkemedelskostnaderna kommer enligt en prognos att stanna vid . Den långsiktiga finansieringen av läkemedel behöver därför ytterligare belysas och debatteras. 9.7 Nytt mål för politikområdet Allmänna bidrag till kommuner nuvarande mål för politikområdet Allmänna bidrag till kommuner (se nedan) är bra i så måtto att det är förutsättningarna som staten genom de allmänna kommunbidragen ska bidra till att göra goda och likvärdiga, inte resultaten. Det nuvarande målet anger också att syftet är att kommuner och landsting ska uppnå de nationella målen inom olika verksamheter. I praktiken har vi sett att dessa dubbla syften ibland krockar. Ett exempel på det är Socialdemokraternas centralstyrda satsning på skolan i form av ett särskilt statsbidrag. Ett annat exempel på Socialdemokraternas centralstyrning är införandet av maxtaxan inom barnomsorgen. I inget av dessa två fall är det goda och likvärdiga förutsättningar som staten bidragit med. I stället är det resultatet i den kommunala verksamheten som bestämts av staten. Kommunerna får rätta sig därefter, annars får de inga pengar. Lösningen för Socialdemokraternas del har varit att lägga de centralstyrande och villkorade statsbidragen till kommunerna under ett annat utgiftsområde (utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning). Men målkonflikten har ju inte upphört för det. Inte heller kunde det kommunala självstyret vidmakthållas när dessa förslag genomfördes. Ett annat problem som uppstått vid ett flertal tillfällen är att den socialdemokratiska regeringen inte alltid följer den s.k. finansieringsprincipen. Principen säger att en statligt beslutad förändring som (indirekt) påverkar kommunernas ekonomi, t.ex. genom förändringar i skatteunderlaget, ska regleras genom det generella statsbidraget så att kommunernas ekonomiska situation inte förändras (varken till det bättre eller sämre) av den aktuella åtgärden. Till exempel reglerades aldrig den effekt på kommunernas skatteunderlag som de införda allmänna egenavgifterna (nuvarande allmänna pensionsavgift) innebär. Kommunerna har förlorat på att denna åtgärd inte reglerades enligt finansieringsprincipen. anser mot denna bakgrund att målet för politikområdet bör förtydligas. Det bör för det första framgå att statens roll gentemot kommunerna är stödjande, och inte i onödan styrande. Det som kommunerna kan och bör fatta beslut om, ska staten inte detaljstyra. Detta resonemang kan sammanfattas i den s.k. subsidiaritetsprincipen och principen om kommunalt självstyre. Om kommunerna har tilldelats det organisatoriska och finansiella ansvaret för skolan, ska staten inte försöka centralstyra de enskilda kommunerna. Statens roll är exempelvis att genom lagar och förordningar ange de yttre ramarna för skolverksamheten, men den bör enligt vårt synsätt inte vara att med villkorade centralstyrda statsbidrag försöka styra exakt hur mycket pengar som en enskild kommun ska lägga på vissa delar av skolverksamheten. För det andra bör det också framgå av målet för politikområdet att den s.k. finansieringsprincipen alltid ska tillämpas när staten () beslutar om regler som indirekt har effekter på kommunernas ekonomi (se även avsnitt 7.2). föreslår att beslutar att målet för politikområdet Allmänna bidrag till kommuner förändras enligt följande: Målet för politikområdet är att skapa goda och likvärdiga förutsättningar för kommuner och landsting att uppnå de nationella målen inom olika verksamheter. Målet för politikområdet är att utifrån subsidiaritetsprincipen, med beaktande av principen om kommunalt självstyre samt en konsekvent tillämpning av finansieringsprincipen, skapa goda och likvärdiga förutsättningar för kommuner och landsting att uppnå de nationella målen inom olika verksamheter. 9.8 Anslagen till kommunsektorn föreslår att kommunsektorn ges ett resurstillskott på den kommande treårsperioden. Därtill föreslås att de centralstyrda och villkorade skolpengarna om sammantaget frigörs och läggs in i det generella statsbidraget till primärkommuner. Vidare föreslår att en nationell vårdgaranti införs vilket netto ökar belastningen på statsbudgeten med . Denna miljard kronor tillförs landstingen. Se avsnitt 9.19.3 gällande dessa frågor. Kommunsektorn skulle även påverkas indirekt av ett flertal förslag som presenterar i annat sammanhang inom ramen för sitt budgetförslag . Dessa effekter regleras i enlighet med den s.k. finansieringsprincipen (se avsnitten 7.2 och 9.7) så att kommunernas ekonomiska situation inte påverkas netto till följd av dessa förslag. I tabell 9.1 nedan framgår samtliga förslag som påverkar kommunsektorn via utgiftsområde 25 i budgetförslag samt hur anslagsförändringen på anslag 48:1 Generellt bidrag till kommuner och landsting har beräknats. De beloppsmässigt största förändringarna är det skattebortfall på som uppstår till följd av att full avdragsrätt för den allmänna pensionsavgiften föreslås återinföras och att kommunerna ges rätt att ta ut avgifter på sammanlagt från bostadsfastigheter, kommersiella lokaler samt industrienheter för fastighetsanknuten service i samband med att den statliga fastighetsskatten helt slopas. Den utökade avdragsmöjligheten för arbetsresor, en försäkringsmässig beräkning av SGI i sjuk- och föräldraförsäkringen samt arbetslöshetsförsäkringen minskar (allt annat lika) kommunernas skatteinkomster. Den återställda ersättningsnivån i sjukförsäkringen till , det kraftigt höjda taket i föräldraförsäkringen till 11 prisbasbelopp samt den höjda övergångsvisa garantipensionen och garantipensionen innebär att kommunernas skatteinkomster ökar. Det gör även förlängningen av omställningspensionen och införandet av en generell graviditetspeng. Samtliga förslag som påverkar kommunernas ekonomi framgår i tabell 9.1 nedan. Tabell 9.1 Budgeteffekter för kommunsektorn med förslag. Beräkning av ramen för utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. Miljoner kronor, löpande priser Regeringens beräknade ram för Utgiftsområde 25 48:1 Generellt statsbidrag till kommuner och landsting Öronmärkta skolpengar blir generella statsbidrag till kommuner Garanterade deltidstaxor inom barnomsorgen Skatte-, inkomst- och kostnadseffekter som påverkar kommunsektorn Kommunala fastighetsavgifter från hushåll (ny inkomst) Kommunala fastighetsavgifter från företag (ny inkomst) Full avdragsrätt för den allmänna pensionsavgiften (skattebortfall) Utökad avdragsmöjlighet för arbetsresor Försäkringsmässig beräkning av SGI i sjuk- och föräldraförsäkringen Återställd 80-procentsnivå i sjukförsäkringen (Ingen minskning på fastställd SGI) Höjt tak till 11 prisbasbelopp i föräldraförsäkringen 1/7 2004 Ny beräkningsgrund i arbetslöshetsförsäkringen Nettoeffekt tfa andra karensdag i sjukförsäkringen Nettoeffekt av slopad tredje sjuklönevecka Skatteeffekt pga förlängd omställningspension Generell graviditetspeng (i slutet av graviditeten) Lägre socialbidragskostnader tfa höjt golv i föräldraförsäkring, höjt bostadsbidrag och sänkt inkomstskatt samt minskade kostnader pga infört barnomsorgskonto m.m. Höjt garantibelopp till /dag i föräldraförsäkringen Alternativ till ny månad i föräldraförsäkringen (skatteeffekt) Ej obligatoriskt med gratis allmän förskola dagis för arbetslösas och föräldraledigas barn Avdragsrätt för fackföreningsavgifter enligt tidigare regler Sänkt skatt på diesel Summa effekter som ska regleras enligt finansieringsprincipen Reglering av övriga effekter enligt finansieringsprincipen Summa förändring av anslag 48:1 Generellt statsbidrag till kommuner och landsting 48:5 Tillgänglighetspengar blir vårdgarantipengar (förs till uo9) Summa ramförändring på utgiftsområde 25 beräknade ram för utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner förslår också i sitt budgetförslag att grundavdraget beräknat mot kommunalskatten höjs till samt att ett nytt statligt förvärvsavdrag, också beräknat mot kommunalskatten, införs på av förvärvsinkomster år upp till 8,07 inkomstbasbelopp. Båda dessa förslag föreslås utformas som statliga skattereduktioner, varför skattebortfallet till följd av dessa förslag helt kommer att belasta statsbudgeten och inte påverka kommunsektorn. Motivet för denna utformning är att kommunerna blir underkompenserade om förslagen i stället skulle ha tillåtits påverka de kommunala skatteinkomsterna och en nominell nivåjustering av det generella statsbidraget gjorts. Dessvärre har den socialdemokratiska regeringen vid ett flertal tillfällen gjort sådana regleringar i det generella statsbidraget som urholkats . Det gäller till exempel den nivåjustering som gjordes i det generella statsbidraget när Socialdemokraterna höjde grundavdraget något inom ramen för en s.k. grön skatteväxling. Denna reglering blir mindre och mindre värd för kommunerna i takt med att prisbasbeloppet ökar och därmed även det nya grundavdraget. Nettoeffekten för kommunsektorn av budgetförslag är en resursökning på den kommande treårsperioden, varav . Till detta ska som tidigare nämnts läggas ytterligare till den nationella vårdgaranti föreslår ska införas. Växlingen från centralstyrda och villkorade skolpengar till fria pengar i det genrella statsbidraget innebär redovisningsmässigt ingen nettoförändring för primärkommunerna, men i praktiken har det stor betydelse att kommunerna får använda dessa pengar fritt. Ett fritt bidrag utan central- och detaljstyrda villkor är mer värt än om samma belopp enbart kan erhållas under vissa specifika förutsättningar. Kommunernas ekonomiska läge, Aktuellt om äldreomsorgen, 2002