mot · GQ02Fi16 · 2003-05-05 00:00:00 — anser att kommunsektorn i det korta perspektivet bör tillföras resurser från staten för att kunna uppnå en bättre kvalitet i vården, skolan och omsorgen. Vår inriktning är att kommuner och landsting ska få i ytterligare resurser jämfört med regeringens förslag. Dessutom bör landstingen tillföras ytterligare till den nationella vårdgaranti som vill införa. Förslaget om vårdgarantins utformning och omfattning är gemensamt med , . Den centralstyrda skolsatsning som regeringen föreslår anser vi i stället bör utformas som en höjning av de generella statsbidragen så att kommunerna själva kan bestämma över resurstillskottets användning. Det måste bli mer attraktivt att studera vidare efter . Studiebidragen bör därför höjas för gymnasiestuderande. För högskolestuderande bör bidragsandelen av studiemedlen höjas och det s.k. fribeloppet för heltidsstuderande slopas. Den som har extrainkomster ska inte straffas för detta genom studiemedelssystemet De skenande ohälsotalen och bristen på en fungerande rehabilitering är ett akut problem, såväl mänskligt som offentlig-finansiellt. anser därför att en helt ny rehabiliteringsförsäkring måste införas, i huvudsak enligt den modell som föreslagits i rehabiliteringsutredningen (SOU 2000:78). räknar preliminärt med att anslå till denna reform för att nedbringa de extremt höga ohälsotalen. samlade politik och bedömning vad gäller kommunsektorns resurs- och reformbehov presenteras mer utförligt i en särskild motion med anledning av regeringens skrivelse om utvecklingen i den kommunala sektorn (2002/03:102). Tabell 8.3 Översikt. inriktning på satsningarna för en bättre vård, skola, omsorg och rehabilitering Förbättringar för kommunsektorn, vård, omsorg och skola Höjda generella statsbidrag till kommuner och landsting varav höjning tfa tvåårig satsning på kompetenslyft inom vård- och omsorgssektorn Ytterligare höjt generellt statsbidrag till kommuner i stället för statligt styrd skolsatsning Avgår: Socialdemokraternas s.k. tillgänglighetspengar till vårdgaranti Avgår: Socialdemokraternas öronmärkta skolpengar till kommunerna (generellt statsbidrag i stället) Bibehållen längd på sjuklöneperioden (effekt för kommunsektorn) Krafttag mot ohälsan genom utbyggd rehabiliteringsförsäkring Ny och utbyggd rehabiliteringsförsäkring Extra medel till försäkringskassorna och RFV för ökad kvalitet i beslut och snabbare handläggning På är det endast en ökad tillväxt som kan ge kommunsektorn bättre möjligheter att klara sina uppgifter inom framför allt vården, skolan och omsorgen. Utan tillväxt finns det bara nedskärningar att fördela. På lång sikt kan kommunsektorn inte hjälpas av höjda statsbidrag. Detta är ett viktigt skäl till att prioriterar just tillväxtpolitiken så högt. På bör också kommunernas bidragsberoende från staten minska. Förutom genom en bättre tillväxt kan detta ske genom att kommunerna ges förutsättningar att stå på egna ben genom att staten låter kommunerna själva i högre grad än förfoga över sina skatteinkomster. I detta avseende spelar både utjämningssystemet och effekten av nuvarande grundavdrag in. Det kan också ske genom att som föreslår låta kommunerna ta ut en avgift för sina fastighetsanknutna kostnader som statsbidraget minskar i motsvarande storleksordning. Kommunerna har själva uttryckt ett önskemål att växla bort delar av statsbidragen mot att de själva får förfoga över en ökad andel inkomster och avgifter, bl.a. i den s.k. skattebasberedningen som presenterade . 8.6 Ett återupprättat rättsväsende har motsatt sig de nedskärningar som skett inom rättsväsendet . anser att rättsväsendet måste stärkas, framför allt måste antalet anställda poliser öka. Inriktningen beskrivs översiktligt i det följande: Närpolisverksamheten ska säkerställas och utvecklas. Personalförsörjningen inom polisen kräver utökade resurser. För att säkerställa den fastlagda ambitionsnivån för polisens verksamhet måste antalet utbildningsplatser utökas kraftigt. Vårt mål är att senast till 2008 uppnå en nivå där antalet poliser uppgår till 19 000. Åklagarväsendet behöver stärkas. En beredskap måste finnas för ett ökat antal ärenden till följd en förbättrad personalsituation inom polisen. ska förstärkas med nya miljöåklagare, ekobrottsåklagare, åklagare med särskild internationell kompetens samt nya åklagare i syfte att skapa en arbetsorganisation med åklagarstöd för vardagsbrotten. ska framför allt ansvara för avancerad ekonomisk brottslighet och annan allvarlig brottslighet som kan kopplas till denna, till exempel grova miljöbrott. Domstolsväsendet bör tilldelas ytterligare medel. En process bör inledas med sammanläggning av tingsrätt och länsrätt. En fungerande kriminalvård kräver utökade resurser. Målet är att meningsfulla insatser genomförs för att möjliggöra ett liv utan brottslighet. Trestegsanstalter ska införas med motivationsavdelningar och kvalificerade påverkansprogram. Utbildningsinsatser för personalen är nödvändigt. Frigivningssituationen är på många håll oacceptabel. För att frigivningssituationen ska bli bättre måste rehabiliteringsarbetet börja och fortsätta efter frigivningen. Det brottsförebyggande arbetet måste intensifieras. Det brottsförebyggande arbetet ska ses som en del av kriminalpolitiken; att förebygga brott är också att bekämpa brott. 8.7 Upprustad infrastruktur och ökat bostadsbyggande anser att betydande satsningar behöver göras på det snabbt förfallande svenska väg- och järnvägsnätet. Detta har blivit än mer nödvändigt efter det att Socialdemokraterna i den nu föreliggande vårpropositionen föreslagit en neddragning av infrastrukturanslagen med 2003 och med 2004. Av regeringens totala besparing på görs , eller , på vägarna. Trovärdigheten för den planeringsprocess som pågår i trafikverken är därmed allvarligt hotad. Återverkningarna kommer att bli omedelbara i form av försämrad trafiksäkerhet och minskade förutsättningar för samhällsekonomisk och regional utveckling, när allt från nyinvesteringar i Europavägar till underhållet av de enskilda vägarna får stå tillbaka. Upprustad infrastruktur är en tillväxtmotor som Socialdemokraterna väljer att ha på tomgång. Eftersläpningen i vägunderhållet uppgick till . Beskeden i vårpropositionen kommer enligt sannolikt att leda till en kraftig minskning av anslaget för att tjälsäkra och höja bärigheten på de mindre vägarna. har upprättat ett förslag till nationell vägplan för åren 20042015. De ekonomiska ramar som tidigare givits innebär att många samhällsekonomiskt lönsamma objekt inte kan genomföras . Det finns en senareläggning på av angelägna vägobjekt. Dessa försenas nu ytterligare när gapet mellan behoven och de ekonomiska möjligheterna att tillgodose dem ökar alltmer. För framstår det som särskilt allvarligt att den långsiktiga planeringen av underhåll och investeringar i vägar och järnvägar försiggår under så osäkra förhållanden. Planeringsramen om sammanlagt för åren 20042015 saknar till stor del finansiering. infrastrukturproposition identifierades, med utgångspunkt i den då planerade anslagsnivån , ett kvarstående finansieringsbehov på . Den beräkningen förutsatte dock att det skulle göras en årlig anslagsförstärkning med . Denna anslagsförstärkning har regeringen nu försvagat med . Beräknat anslag har därmed infrastrukturpropositionens kvarstående finansieringsbehov ökat . Detta kvarstående behov måste täckas med en årlig anslagsökning på 20052015, jämfört med nivå. Med utgångspunkt i de prioriteringar Socialdemokraterna gjort i vårpropositionen, finns ingen som helst trovärdighet i denna ambition. Med socialdemokratiskt styre kommer åtskilliga fler utlovade infrastrukturprojekt att försenas och dras tillbaka. Som ett långsiktigt alternativ till regeringens ryckiga politik är det inriktning att, vid sidan av höjda anslag, införa ett omfattande program för investeringar i partnerskap med den privata sektorn (PPP Public Private Partnership). Genom en utvecklad kommersiell kompetens, en effektivare riskfördelning och ett mer sammanhållet anläggningsansvar kan projekt i partnerskap genomföras snabbare, billigare och med bättre kvalitet. alternativ till infrastrukturpropositionen inkluderade alternativ finansiering i form av PPP om , för att skapa reella förutsättningar för en sammanlagd planeringsram om . En fungerande bostadsmarknad är nödvändig för en god samhällsutveckling både ekonomiskt och socialt. råder dock bostadsbrist i 100 kommuner. Det är en ökning . De drabbade finns på alla nivåer: från enstaka familjer till hela storstadsregioner som av bostadsskäl inte kan ta emot den arbetskraft de behöver. Prognoserna för antalet nya bostäder har sjunkit dramatiskt och i takt med att Socialdemokraterna presenterat nya regelverk för sina investeringsbidrag. Bostadspolitiken befinner sig i en akut förtroendekris. Socialdemokraterna har redan givit upp sitt vallöfte om 120 000 nya bostäder . Det krävs nu att politiken orienteras bort från kortsiktiga investeringsbidrag till att genom grundläggande förändringar göra det mindre problematiskt och mer lönsamt att bygga och äga alla typer av bostadsfastigheter. Bostadsbyggandet har trotsat generella marknadsmekanismer och legat kvar på en mycket låg nivå trots en positiv ekonomisk utveckling och en kraftigt ökad efterfrågan på bostäder. Trots de långsiktiga och grundläggande bristerna i bostadsbyggandet, begränsar sig Socialdemokraternas bostadspolitik till tidsbegränsade och engångsvisa insatser som skapar osäkerhet och ovilja att investera i nya bostäder. Socialdemokraterna sätter nu hela sitt hopp till ett synnerligen utskällt fyraårigt investeringsstöd, med strikta begränsningar för såväl bostadsyta som hyresnivå. anser att det behövs en helt ny inriktning för bostadspolitiken med sänkt skattetryck och långsiktiga, förutsägbara spelregler. Fastighetsskatten bör avskaffas, byggmomsen halveras för flerbostadshus, planprocessen förenklas och en friare hyressättning införas i nyproducerade fastigheter för att stimulera bostadsinvesteringar. Bostäder beskattas med dagens regler som både konsumtions- och kapitalobjekt, vilket inte sker för någon annan vara eller tjänst. av kostnaderna för en bostad är skatter, när full fastighetsskatt betalas. Skattetrycket på bostadsbyggande och innehavet av en bostad måste ner för att främja nyproduktion. Byggmomsen bör därför halveras, inledningsvis för flerbostadshus. EU-regler medför svårigheter att införa en lägre moms på byggande. Tillsvidare bör därför skattesänkningen på byggande lösas genom en skattereduktion som motsvarar hälften av den erlagda byggmomsen, dvs av byggkostnaden. En sådan skattereduktion skulle fungera på samma sätt som sänkt moms genom att den gäller all nyproduktion av flerbostadshus, är utan tidsbegränsning samt är obyråkratisk och inte förutsätter ett i förväg ovisst beslut om tilldelning. 9.1 Tillskott på på två år anser att kommunsektorn behöver ett tillskott utöver det Socialdemokraterna föreslår i vårpropositionen. Ett tillskott är viktigt för att snabbt kunna täcka in den högre ambitionsnivå som har för vården, skolan och äldreomsorgen. Detta gäller bland annat en långsiktig utökning av antalet vårdplatser inom äldreomsorgen och sjukvården, och möjligheten för kommunerna att skapa kvalitetsförbättringar inom andra viktiga områden, som förskolan och skolan. Kommunerna bör fritt få använda pengarna i stället för den centralstyrda skolsatsning som regeringen vill genomföra. Tillskottet i resurser till kommunsektorn bör inriktningsvis vara . Av detta tillskott bör användas till ett kvalitetslyft inom vård och omsorg genom kompetensutveckling för vård- och omsorgspersonal. Dessutom bör läggas, utöver Socialdemokraternas anslagna s.k. tillgänglighetspengar, till en nationell vårdgaranti. Netto innebär inriktningsförslag därmed en resursökning för kommunsektorn med jämfört med Socialdemokraternas förslag. Därtill bör primärkommunerna, som påpekats ovan, få använda Socialdemokraternas centralstyrda skolpengar helt fritt i form av generella statsbidrag. I en särskild motion med anledning av regeringens skrivelse om utvecklingen i den kommunala sektorn utvecklas syn på kommunsektorns resurs- och reformbehov och utmaningar mer utförligt. Se även avsnitt 8.5 i denna motion. 9.2 Regleringar enligt finansieringsprincipen Kommunsektorn kommer indirekt att påverkas av en rad förändringar som avser att genomföra på olika budgetområden. Samtliga dessa effekter ska regleras i enlighet med den s.k. finansieringsprincipen. 10.1 Inriktningen på kort sikt Huvuddelen av inriktningen på förslag på skatteområdet i det korta perspektivet framgår av avsnitt 8.1 och 8.2 tidigare i denna motion. Precis som för de ändrade utgifter vi föreslår i denna inriktningsmotion bygger vår skattepolitik i allt väsentligt på de förslag som presenterades i detalj . Då beskrevs samtliga förslag utförligt i en särskild motion om skattepolitikens inriktning för 20032004 samt i särskilda motioner om inkomstskatter, företagsskatter och fastighetsskatt. Till följd av den nya budgetordningen presenteras endast den ekonomiska politikens inriktning , medan ett komplett budgetalternativ för kommande budgetår endast läggs fram . Då läggs förslag fram om utgiftstak för staten . På grund av att Socialdemokraterna vid de två senaste tillfällena inte har följt denna ordning lägger vi dock fram ett motalternativ till deras förnyade förslag till utgiftstak , eftersom omräkningen till stora delar endast beror på ett trixande med utgiftstaket, och inte är några genuina tekniska justeringar. Därmed bör även inriktningen för statens inkomster presenteras . I tabell 10.1 sammanfattas vad dessa skatteförslag preliminärt beräknas få för kassamässiga budgeteffekter , tillsammans med effekten av de försäljningar av statligt hel- eller delägda företag vi vill genomföra. Motiven för försäljningen av statligt ägda företag utvecklas i avsnitt 10.1.1 nedan. Tabell 10.1 Sammanfattning av inriktningen på skattesänkningar och inkomstförändringar i förhållande till beräknade inkomster i vårpropositionen Bättre investerings- och företagsklimat samt sänkta inkomst- och boendeskatter -28,4 Korrigering till statsbudgetinkomsteffekt (skattesänkningar via UO25) Summa inkomstförändringar på statsbudgeten -6,4 Summa totala inkomstförändringar inklusive försäljningsinkomster Tillsammans med en minskning av övriga statsbudgetutgifter som preliminärt beräknas till ca , blir resultatet ett finansiellt sparande som är ca starkare än det Socialdemokraterna räknar med i vårpropositionen. Detta innebär i sin tur en viss förstärkning jämfört med det budgetalternativ som presenterade , se avsnitt 1.7. 10.1.1 Motiv för försäljning av statliga aktier Det finns flera skäl för en försäljning av statens aktier. Det är viktigt dels för att renodla statens roll, dels för att sprida ägandet. Ett spritt ägande och sund konkurrens i en väl fungerande ekonomi skapar trovärdighet och får även riskkapitalmarknaden att fungera. Ett omfattande privat sparande i aktier är en av de viktigaste förutsättningarna för att nya företag skall kunna bildas och nya jobb skapas. Ett tredje skäl för en privatisering av det statliga ägandet är att det förbättrar förutsättningarna för de företag som det handlar om. Oklara roller gör att offentligt ägda företag lätt blir verktyg för motstridiga politiska ambitioner, vilket på lång sikt drabbar tillväxten och skapandet av nya jobb i . En ägarspridning ger företaget behövligt kapital för framtida investeringar, något som inte bör finansieras ur statsbudgeten. Försäljningarna ska ske till marknadsmässiga priser och i den takt som är möjlig med tanke på andra introduktioner på aktiemarknaden. Hänsyn ska också tas till konjunkturläget. Alla företag bör dock inte säljas. Staten ska inte avhända sig inflytandet över och ansvaret för t.ex. Systembolaget. Utifrån ett kristdemokratiskt synsätt finns det alltså anledning att gå vidare med att minska det statliga ägandet av företag, i princip enligt det program som antogs av . Utöver dessa bör ytterligare företag bli föremål för försäljning. Till de företag som kan säljas hör bl a , resterande delar av , Nordea samt OM. De företag som är aktuella är sådana som är verksamma inom konkurrensutsatt verksamhet. Monopolföretag kan inte säljas innan omstrukturering skett. Vid försäljning bör allmänheten och de anställda i företagen vara en viktig målgrupp. anser att det svenska skattetrycket, som är högst i världen, både bör och måste sänkas. Bakom ställningstagandet att det bör sänkas ligger en ideologiskt förankrad övertygelse om att människorna själva, inte statens byråkrater och politiker, ska bestämma över en större del av sina inkomster och utgifter. Men ställningstagandet motiveras också av en ekonomiskt grundad övertygelse om att den svenska ekonomin kommer att fungera bättre och tillväxtpotentialen öka om en minskad andel av de totala resurserna passerar genom den offentliga sektorn. Bakom ställningstagandet att skattetrycket måste sänkas finns en insikt om det inte obetydliga omvärldstryck som gör att våra skattenivåer helt enkelt inte kan avvika kraftigt från det som gäller i våra konkurrentländer. bör därför de statliga utgifternas andel av BNP minska. Därigenom kommer också skattetrycket att kunna minska. Skattetrycket måste dock växlas ned successivt och med en försiktighet som inte äventyrar stabiliteten i statsfinanserna eller äventyrar finansieringen av den offentliga sektorns kärnuppgifter. Vi bedömer att det främst är staten som genom omprioriteringar måste bidra till en nedväxling av skattetrycket. Kommunsektorn som helhet kommer på grund av den demografiska utvecklingen inte att ha något större utrymme för skattesänkningar, även om effektiviseringar genomförs. För vissa kommuner är detta dock en möjlighet som bör tas tillvara. Staten ska givetvis ha tillräckliga skatteintäkter för att kunna sköta sina huvuduppgifter, som exempelvis rättsväsende, försvar, fördelningspolitik och myndighetsutövning med god kvalitet. Detta sätter en gräns för hur mycket statsutgifterna kan sjunka vid en given tillväxt i BNP. Om denna tillväxt blir högre kan andelen bli lägre, även om lika mycket pengar satsas på huvuduppgifterna i båda fallen. Som ett riktmärke för statens utgifter kan därför bara anges att de tillsammans med utgifterna i den övriga offentliga sektorn ska ge utrymme för en gradvis anpassning nedåt av skattetrycket till jämförbara nivå. Med en bättre tillväxtpolitik blir detta lättare än om nuvarande stelheter och obalanser i den svenska ekonomin består. Den svenska tillväxttakten i ekonomin är därför helt central även för denna diskussion. Om nuvarande låga tillväxtpotential () består, kommer en nedväxling av skattetrycket att ta och frukterna av densamma, i form av ökat självbestämmande och bättre tillväxtförutsättningar, blir kanske svårare för den enskilde att se. Skattesänkningar riskerar i ett sådant läge att uppfattas som ett hot mot välfärden. Inte minst driver de socialistiska partierna i mot bättre vetande ofta en sådan linje när konjunkturen är dålig. När den är bättre brukar skattesänkningar avvisas för att de skulle skapa överhettning om de genomfördes. I föreliggande vårproposition anges därtill, låt vara som ett beräkningstekniskt antagande, att utgiftstakens andel av BNP ska vara framöver. Skattesänkningar är alltså i princip alltid fel för en svensk socialdemokratisk regering. Enda skälet till att vissa skatter sänkts är att den förbättring som den goda konjunkturen tidigare bidrog med inte kunde delas ut som bidrag till följd av utgiftstaken. Den nuvarande låga tillväxtpotentialen bidrar alltså i sig till att hålla fast i en ond cirkel där tillväxtfrämjande förslag till skattesänkningar kan målas ut som ett hot snarare än den möjlighet till ökat självbestämmande och tillväxt det är. Om tillväxten vore bättre skulle vi sannolikt inte ha samma typ av debatt, eftersom skatteinkomsterna då skulle öka mer, även om skatterna var lägre. Detta dödläge kan bara brytas genom en målmedveten politik för att i en väl avvägd takt minska utgifter och skatter som andel av ekonomin. Därtill behövs regelförenklingar och andra typer av strukturreformer, bl.a. för att främja en bättre lönebildning. Detta kommer successivt att bidra till en bättre tillväxt och underlätta anpassningen mot nivån i jämförbara . Det tydligaste exemplet på att denna strategi är framgångsrik är . Där har skatterna målmedvetet sänkts, vilket har lockat till sig både människor, företag och investeringar. Den mycket kraftiga sysselsättningsökning som skett har tillsammans med sänkta skatter inneburit en snabb klättring uppåt i välfärdsligan. Även om det finns olikheter mellan länder som och , finns det inget som talar för att inte skulle kunna lyckas betydligt bättre med en tillväxtinriktad politik. Ett annat land som framgångsrikt förbättrat tillväxten är , som trendmässigt har en betydligt bättre tillväxt än . I diagram 10.1 åskådliggörs resonemanget. Först har en schablonmässig framskrivning gjorts av BNP-utveckling vid den tillväxt som (fram ) anger i sitt basalternativ och därefter den tillväxtpotential som anger för . Därefter har skatteintäkterna varje enskilt år fram beräknats vid antagande om en skattekvot på av BNP. Dessa intäkter jämförs sedan i diagrammet med de skatteintäkter som uppstår vid en tillväxt på när skattetrycket gradvis växlas ned av BNP . Genom denna, som ett räkneexempel, försiktiga nedväxling av skattetrycket ser man att skatteintäkterna ändå blir högre till följd av den bättre tillväxten än i basalternativet (dvs med oförändrad politik). Det bör betonas att det i diagrammet bara är fråga om ett räkneexempel bland flera tänkbara. Vilken tillväxt som ska antas gälla som basalternativ kan exempelvis diskuteras. Poängen är att illustrera att den tillväxtökning som sänkta skatter kan bidra till (oavsett antagande om basalternativ), inte gör någon till förlorare, utan tvärt om alla till vinnare: personer och företag ges bättre förutsättningar att arbeta, konsumera, investera och producera, vilket ytterligare bidrar till ökad tillväxt. Offentlig sektor får högre skatteintäkter än vid oförändrad politik och därmed bättre förutsättningar att hålla en god kvalitet i sina verksamheter och vara en attraktiv arbetsgivare. Diagram 10.1 Sänkt skatt ger tillväxt som ger högre skatteinkomster vid lägre skattetryck Anm. Jämförelsenormen för kalkylen är ett kontant skattetryck på av BNP och tillväxt enligt basalternativ och därefter tillväxt enligt långtidsutredningens basalternativ. 11 Statens utgifter och utgiftstak Som angetts i avsnitt 10.2 om skattekvoten på bör de statliga utgifternas andel av BNP minska. Därigenom kommer också skattetrycket att kunna minska, vilket är både önskvärt och nödvändigt (se avsnitt 10.2). Skattetrycket måste dock växlas ned successivt och med en försiktighet som inte äventyrar stabiliteten i statsfinanserna eller äventyrar finansieringen av den offentliga sektorns kärnuppgifter. Vi bedömer att det främst är staten som genom omprioriteringar måste bidra till en nedväxling av skattetrycket. Kommunsektorn som helhet kommer på grund av den demografiska utvecklingen inte att ha något större utrymme för skattesänkningar, även om effektiviseringar genomförs. För vissa kommuner är detta dock en möjlighet som bör tas till vara. Staten ska givetvis ha tillräckliga skatteintäkter för att kunna sköta sina huvuduppgifter, som exempelvis rättsväsende, försvar, fördelningspolitik och myndighetsutövning med god kvalitet. Detta sätter en gräns för hur mycket statsutgifterna kan sjunka vid en given tillväxt i BNP. Om tillväxten blir högre kan andelen bli lägre, även om lika mycket pengar satsas på huvuduppgifterna i båda fallen. Som ett riktmärke för statens utgifter kan därför bara anges att de tillsammans med utgifterna i den övriga offentliga sektorn ska ge utrymme för en gradvis anpassning nedåt av skattetrycket till jämförbara nivå.