ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02So596 · 2003-10-07 00:00:00 — Jämställande av gifta och sambos vid uträkning av äldreomsorgsavgifter tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att överväga en översyn av socialtjänstlagen i den del som gäller vuxna som bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden men inte likställs med gifta par vid bestämmelser om avgifter inom äldre- och handikappomsorgen. I lagstiftning om bostadsbidrag, bostadstillägg för pensionärer, ekonomiskt bistånd och barnomsorgsavgifter används begreppet hushåll för två personer som är folkbokförda tillsammans och lever under äktenskapsliknande förhållanden. Med utgångspunkt i hushållets gemensamma inkomster räknas storleken på bidraget eller avgiften fram. När det gäller äldreomsorgstaxa för makar är principen densamma. Avgiften baseras på den gemensamma inkomsten delat med två. Då två äldre lever under äktenskapsliknande förhållanden utan att vara gifta avviker däremot lagen med motiveringen att de två inte har lagreglerad inbördes underhållsskyldighet. Detta kan naturligtvis ha mycket stor betydelse för avgiftens storlek och upplevs ofta som orättvist. Det är inte bara enstaka äldre som bor tillsammans under äktenskapslika förhållanden. Det finns ingen anledning att deras villkor inte skulle likställas med giftas. Att tillämpa olika utgångspunkter för uträkning av taxor och bidrag är också inkonsekvent. Därmed bör den delen av avgiftsbestämmelserna i socialtjänstlagen ses över med utgångspunkt i att likställa gifta med andra som lever under äktenskapslika förhållanden.
mot · GR02So597 · 2003-10-07 00:00:00 — Jämkning av kostavgifter i äldre- och handikappomsorgen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att överväga att utforma förändringarna i socialtjänstlagen så att jämkning av kostavgifter sker i landets samtliga kommuner. gäller en ny lagstiftning (SoL) för kommunernas möjligheter att ta ut avgifter. /2003 genomförde en landsomfattande uppföljning av hur taxesystemen i landets kommuner hade förändrats och konstaterade att det fanns delar som hade försämrats sedan den nya lagen trätt i kraft. Många kommuner jämkade inte längre avgifterna för kost inom äldre- och handikappomsorgen. föreslås ändringar i socialtjänstlagen på denna punkt . Syftet är att öka kommunernas möjlighet att jämka även avgifter för kost. Men förslaget är inte tvingande, vilket sannolikt kommer att leda till godtycklighet och stora skillnader mellan landets kommuner. Att utforma ändringen i socialtjänstlagen så att samma regler gäller för jämkning av kostavgift oavsett var i landet man bor bör övervägas innan de nya förändringarna träder i kraft.
mot · GR02So600 · 2003-10-07 00:00:00 — Äldreomsorg för den finsktalande minoritetsgruppen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om äldreomsorg för den finsktalande minoritetsgruppen. riksdag beslutade enhälligt om en samlad minoritetspolitik till skydd för de nationella minoriteterna i . Beslutet innebär att genom att underteckna och ratificera två av antagna konventioner åtagit sig att stärka de nationella minoriteterna i . Det innebär också att deras möjligheter till inflytande skall stärkas och deras språk ges det stöd som behövs för att de skall hållas levande. äldre befolkning kommer att öka och att ett ökat antal äldre kommer att efterfråga finskspråkig äldreomsorg. Den finskspråkiga äldreomsorgen kan vara avgörande för om enskilda vill ta emot insatser. De finska föreningarna är viktiga aktörer och stöd för deras sociala verksamhet är viktig. Dessutom kan äldreomsorg med finsktalande personal ofta ordnas utan ökade kostnader. För att garantera äldreomsorg med kvalitet för den finskspråkiga minoriteten anser vi att de äldre borde få lagstadgad rätt till finskspråkig äldreomsorg i hela landet, inte bara inom förvaltningsområdet. Det är också viktigt att kommunerna ge ekonomiskt stöd till ny- eller ombyggnad för dem som vill starta senior- eller äldreboende för finsktalande äldre. Eftersom det fortfarande finns mycket okunskap bland biståndshandläggare i olika kommuner om de äldres situation, som har ett annat modersmål än svenska, är det viktigt att öka informationsinsatserna. Det behövs ett speciellt statligt stöd alternativt projektmedel för att arbeta för utökad äldreomsorg för finsktalande, utbilda sverigefinska pensionärer om svensk äldreomsorg samt anordna temadagar om behovet av finskspråkig äldreomsorg för politiker och tjänstemän. och har ett stort ansvar och en avgörande roll för att ge information om ökat behov av finskspråkig äldreomsorg, hemsjukvård, rehabilitering, demensutredningar samt psykiatrisk vård. De har också möjligheter att underlätta och uppmuntra till ett ökat samarbete mellan kommuner i äldrefrågor samt öka informationen till äldre sverigefinnar. För att uppmuntra kommuner att ordna äldreomsorg för sina finskspråkiga invånare bör statliga medel ges till projekt för sverigefinska ideella föreningar/stiftelser eller andra organisationer samt kommuner eller landsting som arbetar för att erbjuda hemtjänst, hemsjukvård, rehabilitering av finskspråkiga äldre. I minoritetspolitiska beslut betonas betydelsen av inflytande som berör de nationella minoriteterna. Detta borde innebära att de nationella minoritetsorganisationerna inte volymmässigt jämställs med organisationer för majoritetsbefolkningen. De tak som fastställts med utgångspunkt för de stora pensionärsorganisationerna hindrar minoritetsorganisationerna att få en möjlighet att delta i den demokratiska processen och få inflytande i frågor som berör äldre.
mot · GR02So601 · 2003-10-07 00:00:00 — Personalens betydelse inom psykiatrin tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om personalens betydelse inom psykiatrin. har vi blivit mer än vanligt uppmärksamma på brister inom psykiatrin. Om vården inte fungerar slår det extra hårt mot personer med psykiska funktionshinder. Dessa människor är en av samhällets mest utsatta grupper. En bättre samordning mellan psykiatrin, primärvården och är säkert viktig för att förbättra förhållandena. Men vi vill sätta fokus på en annan viktig fråga: personalen inom psykiatrin. Personalen, alltså all personal som har kontakt med patienterna, är själva en av de viktiga resurserna i behandlingen. Personalen är ju själva instrumenten i återhämtningsprocessen vid sidan av medicineringen. Det handlar om hur vården är organiserad. Hierarkier måste ifrågasättas. Hierarkiskt uppbyggda organisationer missar mycket av den potentiella kompetens som personal längre ner i hierarkin besitter i form av täta och förtroendefulla relationer till patienterna. Vårdare och andra som har kontakt med patienterna måste ges möjlighet att i större utsträckning delta i vården. Många människor som återhämtat sig från psykisk ohälsa kan vittna om hur betydelsefullt det varit att de lyckats skapa ömsesidiga förtroendefulla relationer till någon/några andra människor. Tyvärr är det så att det inte är helt lätt att rekrytera personal till psykiatrin. I ett sådant läge är det extra svårt att rekrytera de absolut mest passande. Ett sätt att höja statusen och därmed underlätta rekryteringen är att involvera all vårdpersonal i själva vården. kommer regeringen att tillsätta en särskild psykiatrisamordnare. Samordnaren skall bland annat ge förslag till regeringen för att utveckla psykiatrins former. Det är angeläget att samordnaren även ges uppdraget att se över innehållet i vården. Framför allt vad gäller psykiatrins förmåga att använda alla personalgrupper i själva vården.
mot · GR02So602 · 2003-10-07 00:00:00 — Sverigefinska Pensionärers möjlighet till inflytande och stöd i samhällslivet tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om organisationen möjlighet till inflytande och stöd i samhällslivet. Sverigefinska Pensionärer, är en organisation som sammanför och aktiverar många äldre inom samhälls- och kulturlivet och väntjänsten men kan inte mäta sig med majoriteten. Detta faktum medför att sverigefinska pensionärsorganisationer oftast inte uppfyller de villkor som centralt och lokalt ställs för organisationer som är berättigade att delta i pensionärsråd. För att öka de finskspråkiga pensionärernas möjligheter att påverka i viktiga frågor som berör våra nationella minoriteter och pensionärer föreslår vi att organisationen får ett statligt stöd och får möjlighet att utse en representant till regeringens pensionärskommitté. För att öka möjligheterna att påverka på regional och nivå bör och ta upp frågan om stöd till Sverigefinska Pensionärers distrikts- och grundorganisationer och att dessa skall får utse representanter till kommunernas och landstingens pensionärsråd.
mot · GR02So603 · 2003-10-07 00:00:00 — tillämpning i kommuner och landsting tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att alla kommuner och landsting skall få hjälp att utarbeta riktlinjer för hur skall omsättas i praktiken och hur den skall tillämpas. Om i vår framtid barnen skall få de bästa livsvillkoren kräver detta att vi skapar bra strategier och handlingsplaner utifrån . En enkät som () skickade ut till landets kommuner 2001 visade att 169 kommuner hade fattat något beslut om i kommunfullmäktige eller kommunstyrelsen. uttrycker många kommuner att mer stöd behövs i arbetet att omsätta i praktiken. I undersökningen framgår det att en klar majoritet, , av kommunerna vill ha hjälp med att påbörja eller utveckla arbetet med . Utredningen kom till slutsatsen att kommunerna redan har grundläggande kunskaper om och att behovet är störst när det gäller kunskaper om hur den skall omsättas i praktiken. När det gäller landstingen genomförde en enkätundersökning. Den visade att alla landsting har diskuterat på olika sätt. 15 av landstingen uttrycker dock ett behov av stöd för att påbörja eller utveckla arbetet med . Lika många vill ha stöd i form av skriftlig eller muntlig information om metoder för att förverkliga . 2001 färdigställdes en bok, Med som karta och kompass. Syftet med boken är att beskriva hur kan omsättas i kommuner och landsting. Det är ett mycket bra initiativ från BO, men vi tror inte att det räcker. Användandet av i kommuner och landsting är ett ständigt pågående arbete som måste uppmärksammas och uppdateras. Risken är annars att det glöms bort i det dagliga arbetet. Kommunerna och landstingen är de delar i vårt samhälle som ansvarar för de flesta frågor som direkt rör barn och ungdomar. Därför är det viktigt att beslut i dessa frågor utgår från FN:s konvention om barnets rättigheter. Det handlar inte om att lagstifta om att kommuner och landsting skall utarbeta handlingsprogram utifrån utan att det finns möjligheter för kommuner och landsting att få den hjälp och det stöd man efterlyser. Det här är viktigt. Ett handlingsprogram på lokal och regional nivå för barn och ungdomar kan skapa nya möjligheter att på ett tidigt stadium identifiera problem som finns i samhället och även skapa möjligheter att sätta in hjälp och stöd till barn och ungdomar som riskerar att hamna i svåra situationer. Målet måste vara att alla beslut som rör ungdomar och barn skall utgå från . Rezene Tesfazion (s)
mot · GR02So604 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett nationellt för fibromyalgi. Trots att diagnosen fibromyalgi nu är mer än finns en stor okunskap i om hur patienter med den sjukdomen skall tas emot och behandlas. 100 000200 000 personer i lever med den konstanta och kroniska värk som fibromyalgi innebär, och av dessa är kvinnor. Den stora okunskap som finns om hur fibromyalgipatienter skall behandlas leder inte bara till ett ökat fysiskt och psykiskt lidande för patienterna. Den innebär också att kostnaderna skjuter i höjden. beräknas fibromyalgipatienter kosta samhället nästan ! Och av dessa pengar är indirekta kostnader som sjukskrivningar, förtidspensioner o.s.v. På flera håll i landet pågår forskning och utveckling av nya och bättre behandlingsmetoder för fibromyalgipatienter. Ett exempel är det arbete som pågått vid enda specialistavdelning för fibromyalgi vid . Denna har man dock valt att lägga ner av besparingsskäl. Men i de flesta landsting finns inte något övergripande vårdprogram för att behandla fibromyalgi. Bara , , och har ett sådant vårdprogram för att behandla en av största och dyraste folksjukdomar. I linje med regeringens strategi för att minska ohälsan bör man mot den bakgrunden uppmana landstingen att utveckla vårdprogram mot fibromyalgi. Det finns heller ingen samordning av den fibromyalgi- och smärtforskning som bedrivs i , och det är närmast en slump om två patienter i olika delar av landet får tillgång till samma behandling. Det som saknas är en central institution som kan samla aktuell kunskap och erfarenhet inom området. Ett nationellt för fibromyalgi skulle göra att forskningen kan samordnas och den senaste kunskapen också föras ut i vården.
mot · GR02So605 · 2003-10-07 00:00:00 — Daglig verksamhet också för funktionshindrade tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att arbeta för att fördela resurserna inom LSS med målet att kunna erbjuda daglig verksamhet även för de personer som omfattas av lagens tredje personkrets, personer med fysiska eller psykiska funktionshinder. Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) är i många stycken alldeles utmärkt. Dess införande har betytt ökad livskvalitet för oändligt många människor. Behoven av insatser är stora och växande, och det är givetvis oerhört viktigt att fördela resurserna rättvist. Lagens tredje personkrets omfattar personer med fysiska eller psykiska funktionshinder. För just dessa grupper ingår inte rätten till daglig verksamhet. LSS är avsedd att främja jämlikhet i levnadsvillkor och möjliggöra full delaktighet i samhällslivet. Rätten till en meningsfull daglig verksamhet i gemenskap med andra torde vara en förutsättning för att nå lagens syfte. Denna rättighet borde därför fogas in i lagen och gälla samtliga inom de personkretsar lagen anger. Denna utökning av LSS måste möjligen ske . En lagparagraf utan förankring i verklighetens resurser är till ingen nytta. Ett arbete bör dock påbörjas för att fullfölja lagens intentioner.
mot · GR02So607 · 2003-10-07 00:00:00 — Vitesavgift för icke verkställda beslut om LSS-insatser tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa särskild avgift för kommuner och landsting som inte verkställer en beslutad LSS-insats. Enligt 28 a § i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ska en kommun åläggas att betala en särskild avgift, om de inte verkställer en LSS-insats som någon har rätt till enligt en dom. De kommuner som inte följer domstolarnas domar får alltså betala vite för detta. Men det kostar inget för kommunen att inte följa sina egna beslut om LSS-insatser. Eftersom besluten är gynnande kan de inte överklagas. Det kan därmed aldrig bli några domar, och kommunen kan lugnt låta bli att ge personer med funktionshinder de stödinsatser de har rätt till enligt lagen, utan att riskera vite. En rapport från visade att det fanns 2 571 ej verkställda beslut om LSS-insatser i landets kommuner. skriver i rapporten att man ett flertal gånger påtalat problemet med att beslut inte verkställs. Personer med funktionshinder förnekas alltså de insatser de har laglig rätt till, utan att de har någon möjlighet att överklaga. Det är inte rimligt att lämna människor rättslösa. Därför bör avgiftsbestämmelsen i 28 a § LSS även gälla beslut om LSS-insatser, och inte bara domar.
mot · GR02So608 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad motionen anförs om boendestöd som en stödinsats i 9 § LSS. Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, innehåller en lista på tio stödinsatser som ska ge personer med funktionshinder goda levnadsvillkor. Insatserna ska anpassas till mottagarens individuella behov, vara lättillgängliga för den som behöver dem och stärka förmågan till ett självständigt liv. En av de viktigaste stödinsatserna för t.ex. psykiskt funktionshindrade är hjälp med de dagliga sysslorna i hemmet. Med hemtjänst eller boendestöd kan man klara av att bo som andra människor och få ett individanpassat stöd som uppmuntrar till självständighet. Men boendestöd finns inte i listan över stödinsatser i LSS, trots att det rör sig om ett av de vanligaste behoven hos de personer med funktionshinder som LSS riktar sig till. kan boendestöd endast beviljas med stöd av socialtjänstlagen. Det leder till sämre rättssäkerhet, eftersom de sökande inte har lika starka rättigheter enligt socialtjänstlagen som de har enligt LSS. Det leder till större orättvisor mellan olika kommuner, eftersom kommunens ekonomi får styra mer i beslut enligt socialtjänstlagen. Det leder till lägre kvalitet i stödinsatserna, eftersom målet i socialtjänstlagen bara är en skälig levnadsnivå, inte goda levnadsvillkor som i LSS. Det leder till större kostnader för personer med funktionshinder, eftersom stödinsatser enligt LSS är avgiftsfria medan insatser enligt socialtjänstlagen kan vara avgiftsbelagda. Som rättighetslag är LSS bristfällig så länge den inte innehåller en av de vanligaste stödinsatserna personer med funktionshinder behöver. Därför bör en översyn av boendestöd som en stödinsats i LSS göras.
mot · GR02So609 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vid översyn av bilstödet beakta 65-årsgränsen. Bilstöd till personer med funktionshinder infördes för att underlätta resor till och från arbetet och i samband med vissa yrkesinriktade studier. Enligt den nya handlingsplanen Från patient till medborgare ska bilstödet inte enbart ses som ett medel att försörja sig utan också möjliggöra ett självständigt liv med sociala kontakter. Tyvärr präglas bilstödet fortfarande i hög grad enbart av det ursprungliga syftet och missgynnar personer som inte deltar i arbetslivet. Ett exempel på detta är den 65-årsgräns, som gäller för att kunna erhålla bilstöd. För den som lever med rörelsehinder är bilen ett mycket viktigt hjälpmedel. Bilen ersätter benen och har ytterst stor betydelse för att personer med funktionshinder ska kunna leva ett självständigt liv och det minskar beroendet av andras hjälp. Bilen behövs även för mycket korta sträckor sträckor dit personer utan funktionshinder kan promenera eller cykla. Bilen ger också en helt annan frihet än färdtjänsten, som oftast måste beställas långt i förväg. När man fyller upphör inte behovet av att leva ett självständigt liv, behovet av sociala kontakter att kunna besöka vänner utan att i förväg bestämma med färdtjänsten när det är dags att åka hem, att kunna delta i kulturlivet etc. Att köpa en ny bil är mycket kostsamt med tanke på, att bilen oftast måste vara en större, dyrbarare modell med plats för rullstol alternativt en så kallad vanbil. Till detta kommer dyrbar anpassning, specialutrustning och ombyggnad av bilen. Endast den som har mycket god ekonomi har denna möjlighet. För majoriteten av rörelsehindrade personer är det en omöjlighet att skaffa en bil utan bilstöd. 65-årsgränsen för erhållande av bilstöd medför att många hänvisas till en isolerande och ofri tillvaro. har på uppdrag av regeringen genomfört en s.k. effektivitetsrevision av bilstödet (RRV 1999:24). De skriver: Varför funktionshindrade inte bedöms ha samma behov av bilstöd och de möjligheter till förflyttning detta medför, som de som är är svårt att motivera utifrån gällande handikappolitik. Vi instämmer i detta och anser, att handikappreformens definition av funktionshinder skall gälla, dvs. funktionshinder som ej beror på normalt åldrande skall beaktas. Behovet och ej åldern skall vara avgörande vid beslut om bilstöd.
mot · GR02So610 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om och vikten av statsbidrag för verksamheten. En hållbar utveckling för familjer till barn och ungdomar med en sällsynt diagnos förutsätter att familjens alla medlemmar och nära anhöriga får tillgång till anpassad och aktuell kunskap. Detsamma gäller även för de yrkesgrupper som möter dessa. Familjeverksamheten som bedrivs vid är ett viktigt och nödvändigt komplement till den verksamhet som bedrivs inom hälso- och sjukvården i . starten har mer än 2 200 familjer och närmare 3 000 barn med sällsynta diagnoser. Dessa barn har representerat närmare 170 olika diagnoser. Under de år som har arbetat med familjer vars barn har en sjukdom som hör till kategorin sällsynta diagnosgrupper har man haft som en grundläggande strategi att genom sina insatser söka bidra till familjernas möjligheter att leva ett så fullvärdigt samhällsliv som möjligt. I detta ingår att minska känslan av att vara utanför, att arbeta för att behålla eller kanske till och med våga vidga de sociala kontakterna och att så långt det går kunna hantera en ofta okunnig eller oförstående omvärld. Alla de utvärderingar och uppföljningar som har gjorts visar att har nått långt. Känslan av utsatthet har minskat hos många av de besökande familjerna. Detta gäller såväl för barnen med diagnosen som för övriga familjemedlemmar. Statsbidraget är ett mycket viktigt ekonomiskt bidrag för denna nationella verksamhet. Bidraget gör det inte bara möjligt för att genomföra verksamheter för barnen, utan också att finna nya vägar i strävan att utveckla kunskap och kunskapsspridning för familjer som får ett barn med en sällsynt diagnos. Det är viktigt med statsbidrag för en så smal verksamhet som , eftersom de olika hemlandstingen och hemkommunerna har svårt att ensamma stå för den övergripande merkostnaden. Flera av varandra oberoende studier visar tydligt att det är stor skillnad mellan familjer som har barn/ungdomar med samma diagnos som har deltagit i en familjevistelse på och de som inte deltagit. Skillnaden visar sig i vardagslivet för alla familjens medlemmar och man ser det i hur ofta samhällets resurser, exempelvis sjukhus, utnyttjas. Det visar sig också i att föräldrarna får en förändrad syn på sin föräldraroll och inte minst i den ökande självkänslan hos alla i familjen. Sammantaget betyder detta att om fler familjer fick tillgång till den information och det kunskaps- och erfarenhetsutbyte som sker i Ågrenska stiftelsens regi, skulle exempelvis köerna till många samhällsinstitutioner kraftigt minska, med allt positivt som det medför. Behovet av ett nationellt kompetenscenter för sällsynta diagnoser är uppenbart efter att ha frågat besökande familjer. Skillnaden mellan att få ett barn med ett sällsynt funktionshinder jämfört med ett mer vanligt funktionshinder är tillräckligt stor för att motivera statsbidrag för familjverksamhet.
mot · GR02So611 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om obligatorisk hälsoundersökning för att upptäcka prostatacancer i ett tidigt skede. fick cirka 22 500 kvinnor och 23 800 män en cancerdiagnos. För kvinnor är bröstcancer den vanligaste cancerformen, men lyckligtvis är diagnosen cancer inte längre detsamma som en dödsdom och trots att antalet fall av bröstcancer ökar, blir allt fler kvinnor friska från sjukdomen tack vare tidig upptäckt och framgångsrik behandling. För män är prostatacancer den vanligaste cancerformen, och den drabbar oftast män . Att upptäcka sjukdomen i tidigt skede, innan den hunnit sprida sig till omkringliggande organ är av stor vikt för att kunna bli frisk från sjukdomen. finns möjlighet att med ett enkelt test med blodprov PSA spåra sjukdomen på ett tidigt stadium och därmed förhindra spridning till andra organ och därmed förhindra onödigt lidande för män. Vi anser att när det finns en enkel metod att upptäcka prostatacancer i ett tidigt skede borde därför tester som kan upptäcka prostatacancer införas i den obligatoriska hälsokontrollen för män .