mot · GR02Sf257 · 2003-10-07 00:00:00 — 2 Förslag till riksdagsbeslut 3 4 Utvecklingen i Europeiska unionen 8 4.1 Hoten mot de mänskliga rättigheterna, i synnerhet asylrätten från kampen mot terrorismen 9 4.2 Amsterdamfördragets asylprotokoll 10 4.3 Rådsdirektivet om transportörsansvar 10 4.4 Rådsdirektiv och rambeslut om straff för den som underlättar icke auktoriserad inresa, eller icke auktoriserad vistelse i medlemsstat 11 4.5 Handlingsprogram för att bekämpa illegal invandring 11 4.6 Antagande av en förordning om kriterier för fastställande av vilken stat som är skyldig att pröva en asylansökan 12 4.8 Förslag till rådsdirektiv om miniminormer för när medborgare och statslösa personer ska betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd (skyddsgrundsdirektivet) 13 4.9 Förslag till rådsdirektiv om miniminormer för medlemsstaters förfaranden för att bevilja eller återkalla flyktingstatus 14 5 Den svenska utlänningslagstiftningen 14 5.2 Uppehållstillstånd efter inresa 15 5.3 Utländska kvinnors stryktålighet en översyn av 2 kap. 4 § utlänningslagen 15 5.4 Förföljelse på grund av genus eller sexuell läggning 17 5.5 Handläggningstiderna hos och 21 5.6 Visumkrav som medel att utestänga flyktingar från och EU 21 5.7 Praxis vid besöksvisum 21 2 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett stopp för svensk vapenexport till länder där grova kränkningar av mänskliga rättigheter äger rum.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett svenskt initiativ i FN till en konferens för att påbörja arbetet med ett internationellt fördrag om restriktioner i vapenexport och vapenhandel.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka svenska myndigheters respekt för asylrätten och . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fortsatt tillbakavisande av förslag att lägga asylprövningsförfarandet utanför EU beträffande människor som rest in i EU för att söka asyl. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fördömande av betraktande av asylrätten som nådegåva och inte en rättighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nödvändigheten av att asylprotokollet elimineras i det nya fördraget.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om påkallande av nya förhandlingar om direktivet om transportörsansvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om påkallande av nya förhandlingar om direktivet och rambeslutet om underlättande av icke auktoriserad inresa eller icke auktoriserad vistelse i medlemsstat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör använda sin vetorätt mot ytterligare repressiva förslag inom området asyl och immigration innan direktiv som syftar till att garantera vissa miniminivåer för skyddsregler och mottagandevillkor antagits. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om initiativ till en översyn av förordningen om fördelningskriterier för ansvaret för asylsökande i syfte att deras eget val skall vara styrande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör påkalla omförhandling av familjeåterföreningsdirektivet för att rättigheterna skall överensstämma med vad beslutade i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör inlägga veto mot förslaget till skyddsgrundsdirektiv om inte flyktingkommissariatets vädjan tillgodoses i direktivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skyddsgrundsdirektivet inte bör antas om det inte omarbetas grundligt för att åstadkomma ett godtagbart skydd för flyktingar och andra skyddsbehövande och som inte strider mot internationella normer om skydd för de mänskliga rättigheterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att direktivet om förfarandet för att bevilja och återkalla flyktingstatus måste omarbetas grundligt för att tillgodose de mest fundamentala rättssäkerhetskraven. begär att regeringen förelägger en proposition om mindre restriktiva regler för anhöriginvandringen enligt vad i motionen anförs. begär att regeringen lägger fram förslag till lagändring för att undantag skall kunna göras från huvudregeln om ansökan från utlandet när utlänningen har barn i , kvinnan i förhållandet väntar barn eller sökanden med all sannolikhet skulle få sin ansökan beviljad enligt vad i motionen anförs. begär att regeringen förelägger förslag om lagändring för att komma till rätta med de fortsatta missförhållandena med avvisningsbeslut av kvinnor som misshandlats eller kränkts under den tvååriga prövotiden enligt vad i motionen anförs. begär att regeringen förelägger förslag om sådan ändring av utlänningslagen att välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning blir grund för flyktingstatus enligt vad i motionen anförs. begär att regeringen lägger förslag om sådan ändring av utlänningslagen att den som väntat än 18 månader på ett lagakraftägande avlägsnandebeslut automatiskt skall beviljas permanent uppehållstillstånd om det inte finns synnerliga skäl som talar däremot. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen i EU bör verka för att korta ned listan över visumpliktiga länder och för att visumkrav inte används för att stänga ute flyktingar och kortsluta . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör utfärda tydliga riktlinjer för handläggning av ärenden som gäller besöksvisum för att den skall genomsyras av en inställning som grundas på icke-diskriminering och humanism. begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att lägga fram förslag om en procedur för utfärdande av asylvisum enligt vad i motionen anförs. begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att se över 6 kap. 2 och 4 §§ utlänningslagen utifrån de i motionen angivna utgångspunkterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör lägga fram en proposition till om ny instansordning i utlänningsärenden med överförande av dessa ärenden till förvaltningsdomstolarna. 1Yrkandena 1, 2 och 6 hänvisade till UU. Majoriteten av världens flyktingar har flytt från våld, krig och politiskt förtryck. Den direkta orsaken till att nio av tio fördrivna människor tvingats fly är politiskt förtryck och väpnade konflikter. Dessa konflikter utkämpas till största delen med vapen som tillverkats i de rika industriländerna. Vapenhandeln har där genererat stora vinster för vapenindustrin som den orsakar död, förstörelse och massflykt. Även bidrar mycket aktivt till att människor tvingas fly genom att exportera vapen till länder som kränker grundläggande mänskliga rättigheter. Åren 19982000 exporterade enligt en rapport från krigsmateriel för mer än till tio stater som gjort sig skyldiga till omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter eller där krig eller inbördeskrig pågår. publicerade en rapport med titeln of Failures: G 8 Rights Violations. I rapporten konstateras att kortsiktiga vinstintressen och politiska fördelar styr merparten av den internationella vapenhandeln. G 8-länderna tillåter företagen att engagera sig i hemlig, svagt reglerad internationell handel i vapen, teknologi och utbildning. Under åberopande av affärshemligheter hindras meningsfull information till lagstiftare, media och allmänhet och undermineras parlamentarisk insyn och offentligt ansvarsutkrävande för handeln. Dessutom har en del G 8-länder tillåtit etablerandet av utländska produktionsenheter under licensavtal utan några klausuler om respekt för mänskliga rättigheter. Detta innebär att G 8-företag tillåts kringgå nationella regler om restriktioner för vapenhandeln genom att etablera produktion i länder med svagare kontroll av vapenexport. i G 8-länderna har varit inblandade i export av säkerhetsutrustning som lätt kan användas för tortyr och misshandel. Det finns t.ex. amerikanska, ryska, franska och tyska företag bland de 230 företag i 35 länder som säljer elektrochockvapen. Det saknas effektiv lagstiftning i G 8-länderna för att förhindra export av sådan utrustning till utländska säkerhetstjänster som är kända för att använda legitim utrustning för att utöva tortyr Amnesty föreslår att alla regeringar, framför allt de i G 8-länderna, inleder förhandlingar om ett fördrag om global vapenhandel. De fördragsslutande parterna ska enligt Amnestys förslag bl.a. förbinda sig att inte tillåta internationella överföringar av vapen, om de skulle innebära brott mot deras förpliktelser enligt internationell rätt inklusive , vapenembargon och andra beslut av och internationella fördrag som förbjuder urskillningslösa vapen eller vapen som förorsakar onödigt lidande, om vapnen sannolikt skulle komma att användas i strid med eller internationell sedvanerätt, särskilt när det gäller hot om våld eller användande av våld i internationella relationer, för att begå allvarliga brott mot de mänskliga rättigheterna, för att begå allvarliga brott mot den internationella humanitära rätten i internationella konflikter eller för att begå folkmord eller brott mot mänskligheten. En utredning som gjort för visar att inte står G 8-länderna långt efter när det gäller tvivelaktig export av krigsmateriel. exporterades svensk krigsmateriel till 33 krig eller väpnade konflikter. I 27 fall hade exporten godkänts av regeringen, i sex fall var det fråga om smuggling eller vidareexport. Enligt innehade 14:e plats bland världens största exportörer av vapensystem . Regeringen brukar tala om att det är viktigt att anlägga en helhetssyn på flyktingpolitiken och att politiken bör inriktas mer på åtgärder ägnade att förebygga uppkomsten av flyktingströmmar. Eftersom genom den nuvarande vapenexportpolitiken i hög grad bidrar till att skapa nya flyktingströmmar med åtföljande humanitära katastrofer, är den mest brådskande förändringen av svensk flyktingpolitik ett stopp för den svenska vapenexporten till länder där grova kränkningar av mänskliga rättigheter äger rum. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Även i övrigt bör regelverket för vapenexporten ändras så att uppfyller de krav ställer i de rekommendationer som berörts ovan. bör också i FN ta initiativ till en konferens för att påbörja arbetet med ett internationellt fördrag om restriktioner i vapenexport och vapenhandel i enlighet med det förslag som presenterat. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Konkurrens om diamanter, , olja eller råvaror mellan stater eller företag är en viktig orsak till flera pågående krig, t.ex. i och . I det senare fallet har svenska intressen varit involverade genom oljeutvinning som bedrivits av det numera till det kanadensiska bolaget sålda . Det är en verksamhet som bidrar till att förlänga och förvärra pågående krig och till folkfördrivning genom nedbränning av byar. Det är viktigt att ha dessa fakta i minnet när ledande politiker i och andra västländer i högtidliga ordalag talar om vikten av att förebygga uppkomsten av flyktingströmmar. Konflikter mellan och förföljelse av folkgrupper är vanliga orsaker till att människor drivs på flykt. Men också rent inhemskt förtryck där grundläggande demokratiska rättigheter satts ur spel, ofta med politiska strider och inbördeskrig som följd, befrämjar uppkomsten av flyktingströmmar. De åtgärder som och andra västländer vidtagit efter terrorattacken för att förebygga nya terrordåd har inneburit att mänskliga rättigheter allvarligt kränks, i synnerhet i och . och har tagit detta till förevändning för att ostört genomföra oerhörda övergrepp mot dessa rättigheter i respektive mot den uiguriska folkgruppen. Det görs ofta, också bland ledande politiker som borde veta bättre, gällande att flertalet asylsökande inte har några verkliga asylskäl utan att det snarare är fråga om en ekonomisk och social migration, människor söker sig en bättre framtid i . Men den som hävdar något sådant bör studera närmare från vilka länder de asylsökande kommer. Det kan då konstateras att nästan alla kommer från länder där det antingen pågår krig eller väpnad konflikt eller grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Det finns ingen som helst koppling mellan ursprungsländers fattigdom och ett migrationstryck mot . Ett annat argument som ofta anförs är att det ju är så få riktiga flyktingar bland dem som söker asyl i , närmare bestämt var det som fick flyktingstatus 2002. Det kan vara intressant att i detta avseende göra en jämförelse med några andra rika industriländer. I fick flyktingstatus, i , i , i och i . Det finns inga som helst skäl att tro att de som söker asyl i generellt åberopar svagare skäl än asylsökande i de uppräknade länderna. Förklaringen är helt enkelt att i praktiken upphört att tillämpa . Man kan särskilt notera siffran för , som allmänt betraktas som särskilt flyktingfientligt. Trots det är andelen asylsökande som får flyktingstatus mer än 15 gånger så hög som i . Ett lands asylpolitik fungerar som ett lackmustest för dess inställning till försvaret av mänskliga rättigheter. Om inte de människors mänskliga rättigheter respekteras som har minst möjligheter och resurser att föra sin talan kommer senare även andra gruppers rättigheter att erodera. Därför är det av största vikt att stärka svenska myndigheters respekt för asylrätten och . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4 Utvecklingen i Europeiska unionen I Amsterdamfördraget överfördes flyktingpolitiken från det mellanstatliga samarbetet i tredje pelaren till överstatligheten i första pelaren. beslutades att EU-länderna skulle enas om gemensamma miniminivåer. var motståndare och starkt kritiskt till överförandet. garanterades från den och att även i fortsättningen skulle föra en human och solidarisk flyktingpolitik och att i EU skulle verka för att en sådan politik skulle föras. Vi har haft möjlighet att följa arbetet med harmoniseringen av flyktingpolitiken under de år som den pågått. Vad vi kan se är att EU ägnar sig åt att bygga murarna runt allt högre istället för att genom mellanstatligt samarbete ta ansvar för de flyktingar som söker skydd undan förföljelse. Istället för att använda sig av den vetorätt som varje regering har, har den ägnat sig åt till att medverka till att sätta ur spel genom t.ex. transportörsansvaret och genom att acceptera att asylansökningar från EU-medborgare skall anses uppenbart ogrundade. De direktiv som antas inom unionen är minimidirektiv vilket innebär att medlemsstaterna, om de har mer generösa bestämmelser, kan bibehålla dem. Det står också medlemsstaterna fritt att upprätta mer generösa bestämmelser. Denna möjlighet har den i det stora hela inte utnyttjat. är fortsatt starkt kritiskt till EU:s flyktingpolitik eftersom den är uppenbart inhuman och mycket restriktiv. Vi är också fortsatt starkt kritiska till regeringens flyktingpolitik. Vi varnade för att ett system med minimiregler skulle innebära en dragning mot en harmonisering nedåt i riktning mot den sämsta tillåtna nivån på rättssäkerhet och behandling. Regeringen påstod motsatsen och att vi hade fel. kan vi med sorg konstatera att vi hade rätt och regeringen fel. I följande avsnitt specificerar vi vår kritik både vad gäller det överstatliga samarbetet och den svenska flyktingpolitiken. 4.1 Hoten mot de mänskliga rättigheterna, i synnerhet asylrätten från kampen mot terrorismen De flesta direktivförslag från kommissionen som syftar till att tillförsäkra asylsökande och immigranter minimirättigheter har efter en utdragen behandling av rådet och dess arbetsgrupper blivit tömda på nästan allt positivt innehåll. Däremot har man snabbt kunnat enas om genomförande av repressiva åtgärder riktade mot flyktingar och invandring från tredje land. Det gäller förstärkta gränskontroller vid EU:s yttre gränser, hårda krav riktade mot de nya medlemsstaterna för att förhindra att flyktingar tar sig in i EU via dessa, steg mot en gemensam gränspolis för EU, hot mot tredje länder för att tvinga dessa att ta emot, inte bara egna medborgare, utan även medborgare i andra stater. Denna utveckling visar med all önskvärd tydlighet det problematiska och olämpliga i att göra asylpolitiken till föremål för överstatliga beslut inom EU. kritik mot EU:s flyktingpolitik grundar sig såväl på den restriktivitet som blivit kännetecknande för innehållet som det faktum att dessa frågor beslutas på överstatlig nivå inom EU. premiärminister har gått så långt att han offentligt framfört som ett alternativ att frånträda om detta visar sig vara den enda möjligheten att minska antalet asylsökande. har försökt att i EU få stöd för tanken att upprätta mottagningsområden för asylsökande i närheten av ursprungsländerna och dessutom upprätta särskilda transitläger i länder som , och . Avsikten är att asylsökande vid ankomsten till utan någon som helst utredning i sak skall sändas till ett s.k. transitläger för att där få sin ansökan prövad. Även har tyvärr i en missriktad iver att vara flyktingfientliga regeringar till lags lagt fram ett liknande förslag. Expertis på internationell rätt framhöll att en sådan ordning skulle utgöra brott mot internationell rätt i flera avseenden och efter kraftiga protester både från NGO och vissa stater har genomförandet av idéerna åtminstone tillfälligt bromsats upp. bör fortsätta att kraftfullt tillbakavisa förslag som i likhet med det brittiska förslaget syftar till att förlägga asylprövningsförfarandet utanför EU beträffande människor som rest in i EU för att söka asyl. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I slutsatserna från Europeiska rådets möte i intas en framträdande plats av utvecklandet av en gemensam politik beträffande illegal invandring, yttergränser, återsändande av illegala invandrare och samarbete med tredje länder. I slutsatserna talas om nödvändigheten av att skapa nya institutionella mekanismer, inklusive det möjliga tillskapandet av en operationell struktur på gemenskapsnivå, för att stärka det operativa samarbetet beträffande förvaltningen av de yttre gränserna. Mycket oroande är det när man i en slutsats talar om vikten av mer välordnade och styrda inresor i EU av personer i behov av internationellt skydd. Det avslöjar en syn på asylrätten inte som en rättighet för den enskilde, utan en nådegåva från regeringarna att utdela i enlighet med politiska konjunkturer och folkliga opinioner. Detta sätt att betrakta asylrätten måste med kraft fördömas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det asylprotokoll som antogs i samband med Amsterdamfördraget och gjordes till en del av fördraget innebär bl.a. att en asylansökan från en medborgare i ett EU-land ska anses vara uppenbart ogrundad samt att ska underrättas när en sådan ansökan prövas. har förklarat att protokollet inte står i överensstämmelse med de förpliktelser som följer av och innebär en otillåten geografisk begränsning av konventionens tillämpningsområde. har rapporterat att 12 av EU:s 13 kandidatländer genererar asylsökande till . Med tanke på detta och det faktum att det förekommer allvarliga och omfattande kränkningar av de mänskliga rättigheterna i flera kandidatländer är det en absolut nödvändighet att asylprotokollet elimineras i det nya fördraget. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.3 Rådsdirektivet om transportörsansvar Tyvärr har regeringen under den franska ordförandeskapsperioden godtagit direktivförslaget om ett skärpt transportörsansvar, trots att man skulle haft möjlighet att lägga ett veto mot detta generalangrepp på och asylrätten. Direktivet har både till syfte och effekt att kortsluta rätten till asyl och göra oanvändbar. Det utgör ett grovt angrepp på den mänskliga rättigheten att söka och åtnjuta asyl, som finns upptagen i artikel 14 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Transportörsansvar innebär i praktiken att myndighetsutövning läggs ut på privata rättssubjekt, vilka självfallet har vinstsyftet som främsta ledstjärna. SAS har i sitt remissvar över departementspromemorian Transportörsansvaret i utlänningslagen (Ds 2001:74), bl.a. yttrat följande: I och med att SAS har rätt att neka ombordstigning på grund av att inresehandlingarna (inte själva flygbiljetten) inte är i ordning kan passagerarna sägas stå i ett slags beroendeförhållande till transportören. Därför är transportörens kontroll att likställa med myndighetsutövning och därmed i strid med regeringsformen. delar den uppfattningen. Transportörsansvaret har också som oundviklig följd att transportföretagen inför rasprofilering av sina passagerarkontroller. Detta är fullständigt oacceptabelt och försvårar en effektiv kamp mot främlingsfientlighet och rasism. anser att regeringen bör påkalla nya förhandlingar om direktivet om transportörsansvar och därvid verka för att alla bestämmelser i direktivet som sätter asylrätten ur spel eller leder till diskriminering grundad på hudfärg eller etniskt ursprung tas bort. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.4 Rådsdirektiv och rambeslut om straff för den som underlättar icke auktoriserad inresa, eller icke auktoriserad vistelse i medlemsstat antogs direktivet och rambeslutet om straff för den som underlättar inresa eller vistelse i medlemsstat och som inte är auktoriserad. I direktivet finns en rätt, men inte en skyldighet, för medlemsstaterna att från straffbarhet undanta den som underlättar inresan eller vistelsen av humanitära skäl. framförde i en motion att en sådan humanitär klausul var helt otillräcklig eftersom bevisbördan för att det varit fråga om humanitära motiv läggs på underlättaren. Vidare påpekades i motionen att det var fullständigt orimligt att låta varje medlemsstat avgöra om den humanitära klausulen skulle införas, något som skulle leda till en tävlan om att bygga högre murar mot flyktingarna. är denna farhåga på väg att besannas vad avser . föreslår i sitt slutbetänkande (SOU 2002:69) att straffet för att hjälpa en utlänning att olovligen resa in i ska vara fängelse i två till . Något humanitärt undantag ska inte finnas. Som en fördel med den stränga straffskalan anförs bl.a. att det ger möjlighet till hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning vid brottsutredningarna. Här håller grunden på att läggas för en framtida fängelsepopulation av samvetsfångar i . bör omgående kräva att direktivet och rambeslutet omförhandlas för att eliminera alla inslag som försvårar för dem som är i behov av asyl att ta sig till ett EU-land. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.5 Handlingsprogram för att bekämpa illegal invandring antog rådet en aktionsplan för att bekämpa illegal invandring. I planen ges högsta prioritet för åtgärder syftande till att täppa igen återstående sprickor i murarna runt . Bortsett från en generell hänvisning till internationella åtaganden om att ge skydd, saknas varje tanke på att det finns asylsökande och flyktingar bland dem som gör irreguljära förflyttningar, smugglas eller är utsatta för människohandel. Andra åtgärder som man enats om avser t.ex. riktlinjer för den yttre gränskontrollen och slutande av återtagandeavtal med tredje länder som , , , , och identifiering av nya länder (, , och ) med vilka sådana avtal borde slutas. Därtill kommer bl.a. rådets slutsatser om åtgärder mot olaglig invandring sjövägen, samarbete med tredje land för att bekämpa olaglig invandring, samarbete med kring visering, återtagande, flygplatskontroller etc. och ständiga förändringar och tillägg till . I stort sett allt som EU beslutat om på asyl- och immigrationsområdet, med den europeiska flyktingfonden och direktivet om tillfälligt skydd vid massflykt som undantag, har utgjort byggstenar i projektet fästning .