mot · GR02A258 · 2003-10-07 00:00:00 — Vårt jämställdhetsideal är frihet för alla individer. Kvinnors och mäns liv skall inte bestämmas av traditionella könsroller. Ingen skall behöva känna ett tvång att vara det ena eller det andra beroende på förväntningar som omvärlden har. Varje individ har rätt att själv skapa sitt livsprojekt. Frihet ger jämställdhet för alla. Vi anser att jämställdhet utgår från alla människors lika värde och rätt till respekt för sin person, sina val och sina känslor vilka dessa än må vara. Det är en fråga om rättvisa att ingen skall särbehandlas negativt eller positivt på grund av sitt kön eller av andra orsaker. All form av diskriminering och generalisering måste motverkas. Vår strävan är en ständig balansgång. Vi vill förändra det samhälle där kvinnor och män lever efter olika villkor, där kvinnor och män har förtryckta manus som de tvingas leva efter och där handlingar tolkas olika beroende av om det är en man eller kvinna som utför dem. löper vi, varje gång vi påtalar skillnaden mellan mäns och kvinnors livsvillkor, risken att nagla fast denna skillnad ännu starkare. Vi vill inte bidra till att kvinnor och män fortsätter att uppfattas som väsenskilda, till att skillnaden mellan män och kvinnor förstärks. Tvärtom vill vi att vad vi uppfattar vara manligt och kvinnligt avslöjas som de sociala roller de ofta är. Det är inte främst biologin som socialt gör oss till män och kvinnor, det är våra kulturella normer. De normer för kvinnlighet och manlighet som finns i vårt samhälle är ett av de största hoten mot varje individs frihet att fritt välja hur han eller hon vill leva sitt liv. Dessa normer förstärks och reproduceras i det svenska samhället. I just det samhälle som är ryktbart för att vara världens mest jämställda och kvinnovänliga. Framställningen om som kvinnovänligt håller på att erodera. Jämställdhetssträvan brister, och detta blir alltmer flagrant. Kvinnor och män finns i olika sektorer, kvinnor är hänvisade till den offentliga sektorn medan män arbetar inom den privata sektorn. Detta isärhållande förstärker uppfattningen om könen som väsensskilda. Lagstiftningen som skall motverka lönediskriminering fungerar inte, vilket ger en signal om att det är lönlöst att komma åt löneskillnader. Föräldraförsäkringen är normgivande på samma sätt den gör det acceptabelt för pappor och mammor att skylla på ekonomin och att mamman därför stannar hemma utan diskussion. Det finns också en stark motvilja i mot framväxten av en tjänstesektor som handhar de uppgifter som tidigare utförts som obetalt och obeskattat arbete av kvinnor, hemmavarande kvinnor. Detta är en oacceptabel ordning. Vi vill föra en politik som bidrar till att självständiga kvinnor och män kan forma sin tillvaro efter eget huvud. 3 Förslag till riksdagsbeslut 4 4 Att vara kvinna i 5 4.2 På arbetsmarknader 5 4.3 Utan vapen mot löneskillnader 6 4.4 Den offentliga sektorn 7 4.5 I systemet 8 5 Glastaket och familjen 8 6 Myten om välfärdsstaten 10 6.1 Verkligheten bakom myten 10 6.2 I hemmet 11 6.3 Hushållsnära tjänster 11 7 Likheten inför lagen 12 8 Våra mål med jämställdhetspolitiken 13 8.1 Alla människors lika värde 13 8.2 Ekonomisk frihet 14 8.3 Personlig frihet 15 8.4 Frihet på arbetsmarknaden 15 8.5 Frihet för familjen en flexibel barnomsorg 16 8.6 En kulturell förändring 16 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den allmänna inriktningen av jämställdhetspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett höjt grundavdrag.1 beslutar avskaffa sambeskattningen av förmögenhet, i enlighet med vad som anförs i motionen.1 beslutar om ändring i reglerna om beskattning av nära anhörig till företagsledare, närstående anställda i fåmansbolag, i enlighet med vad som anförs i motionen.1 beslutar att se över familjestödet i enlighet med vad i motionen anförs.2 beslutar att avskaffa för veckoarbetstid, i enlighet med vad som anförs i motionen. beslutar att införa en skattereduktion för privatpersoners betalning av arbetskostnaden inom hushållsnära tjänster, , i enlighet med vad som anförs i motionen.1 beslutar att positiv och negativ diskriminering i grundlagen tas bort i enlighet med vad som anförs i motionen.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de fyra ombudsmännen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om Arbetsdomstolen och att resurser överförs till allmänna domstolsväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om privata alternativ i vården. begär att regeringen låter utreda effekterna av arbetsplanen för jämställdhet inom den offentliga förvaltningen i enlighet med vad som anförs i motionen. 1 Ykandena 24 och 7 hänvisade till FiU. 2 Yrkande 5 hänvisat till SkU. 3 Yrkande 8 hänvisat till KU. 4 Yrkande 11 hänvisat till SoU. 4 Att vara kvinna i omfattande välfärdsprogram för kvinnor, familjer och barn, vår höga förvärvsfrekvens samt höga andel kvinnor i politiska organ gör att internationellt sett har bedömts vara ett av världens mest jämställda länder. Men beskrivningen av välfärdsstaten som kvinnovänlig blir alltmer felaktig. Osakliga löneskillnader och öppen diskriminering är flagranta exempel på att jämställdhetssträvan inte nått ända fram. Med dagens takt kommer det att ta innan kvinnors snittlön hamnar i nivå med männens. Det finns flera orsaker som samverkar till den rådande ordningen genusstrukturen och det svenska systemet. Genussystemet är det som socialt gör oss till män och kvinnor. Systemet vilar på principen om könens isärhållande och på principen om att den manliga sfären värderas högre än den kvinnliga. Lösningen är långsiktig attitydförändring inte särbehandling. Könsdiskriminering är en viktig delförklaring till att kvinnor har mindre ekonomisk makt än män. Men denna faktor kan inte förklara varför svenska kvinnor har mindre ekonomisk makt än amerikanska kvinnor och kvinnor i andra industriländer. Tillgång på tid och ekonomiska incitament spelar en central roll. Det svenska välfärdssystemet hjälper till att reproducera könsmaktsordningen och beskär kvinnors möjligheter. Juseks arbetsmarknadsundersökning 2003 visar att nyutexaminerade kvinnor i genomsnitt får lägre lön än nyutexaminerade män. Även den kommunala sektorn uppvisar ingångslöneskillnader med till männens fördel. Löneskillnader beror till stor del på att kvinnor och män finns i skilda sektorer. Kvinnor finns ofta i låglönesektorer inom den offentliga sektorn. Dessutom är kvinnor oftare än män barnlediga eller hemma med sjukt barn. Detta kan förklaras av att barnfamiljers ekonomi ofta är trängd och att familjen ofta förlorar mindre pengar om mamman är hemma med barnen. En annan bidragande orsak till löneskillnader är att det är vanligare bland yngre kvinnor att yrkesarbeta än bland äldre. Ytterligare en anledning är att män i större utsträckning gör karriär och blir chefer oftare. Men hur man än förklarar löneskillnaderna mellan kvinnor och män återstår ändå en restpost som bara kan förklaras med könsskillnader. I tjänar kvinnor av männens löner. Siffran har varit . Förfinas beräkningen genom att hänsyn tas till skillnader i utbildning, yrke, ålder, arbetstid och sektor är skillnaden fortfarande . Det kan inte uteslutas att dessa beror på att kvinnor får lägre lön just för att de är kvinnor. Då handlar detta om lönediskriminering. 4.3 Utan vapen mot löneskillnader Försöken att med lagens hjälp motverka lönediskriminering har misslyckats. Det är uppenbart att jämställdhetslagen inte tjänar sitt syfte. Jämställdhetslagen förbjuder arbetsgivare att tillämpa olika villkor för arbeten som är att betrakta som lika eller likvärdiga. Det är stor skillnad mellan lika och likvärdiga arbeten. En jämförelse mellan två personer som har lika jobb men tjänar olika visar uppenbart och enkelt en orättvis lönesättning. En fällande dom får här effekter främst för de parter som är direkt inblandade. En jämförelse mellan två personer som har likvärdiga jobb är någonting helt annat. Här är det skilda yrken som jämförs i fråga om kunskap, förmåga och ansvar. En dom gällande likvärdiga arbeten får en helt annan genomslagskraft. Den kan användas som prejudikat för en hel yrkeskår. En sådan dom pekar på att t.ex. barnmorskor eller sjuksköterskor nedvärderas på grund av kön. Följden för en sådan dom är kostsam för arbetsgivaren och hotfull eftersom den med all säkerhet kommer att försvåra kollektivavtalsförhandlingar. Majoriteten av () ledamöter är utsedda efter livslång tjänst i arbetsgivarorganisationer och fack. Det är orimligt att parterna i princip ska döma sina egna mål själva. Det finns anledning att anta att ledamöterna inte vill bidra till konflikter med kostsamma konsekvenser. Man kan med rätta ifrågasätta om det är möjligt att få en rättvis rättegång i en partssammansatt domstol. Jämställdhetsombudsmannen är kritisk till AD. Han ifrågasätter ledamöternas oberoende och pekar på att de troligtvis är jäviga i lönediskrimineringsmål i och med sin bakgrund inom fack och arbetsgivarorganisationer. Lika lön är en fråga om mänskliga rättigheter menar , och det är följaktligen tveksamt om denna typ av mål verkligen hör hemma i AD. AD håller i och med sitt partsintresse tillbaka vår strävan mot jämställdhet. Det är oacceptabelt att vi i det jämställda låter lönediskrimineringsmål dömas av en partssammansatt domstol. har en rad delvis parallella och delvis överlappande lagar mot diskriminering. Lagstiftningen har blivit alltmer komplicerad, oöverskådlig och svårtolkad. Dessutom blir kännedom och kunskap om lagstiftning rörande diskriminering lidande såväl bland allmänheten som bland arbetsgivare och arbetstagare. När det gäller den arbetsrättsliga dimensionen är det svårt inte minst för små företag att kunna ha översikt över rådande lagstiftning. Tillsyn, uppföljning och utvärdering är mycket svårt att utföra på ett tillfredsställande sätt med nuvarande ordning. Det är problematiskt att vissa diskrimineringsärenden behandlas av tingsrätt och hovrätt medan andra behandlas av specialdomstolar respektive partssammansatta domstolar. har regeringens uppdrag att genomföra en noggrann översyn av den svenska lagstiftningen när det gäller skydd mot diskriminering. I kommitténs uppdrag ingår att analysera om en ny gemensam lagstiftning mot diskriminering skulle vara att föredra. Kärnan i all jämställdhetspolitik är att ingen ska diskrimineras på grund av kön. En förutsättning är en fungerande antidiskrimineringslagstiftning. 4.4 Den offentliga sektorn Det är inte bara arbetsmarknadens lagstiftning som inte fungerar. Själva systemet hindrar kvinnor från att ta plats på den absoluta toppen. Framför allt är många yrkesverksamma kvinnor hänvisade till den offentliga sektorn. Detta kan orsaka/förklara produktivitetsskillnader som bidrar till löneskillnader. En viktig anledning till löneskillnader mellan kvinnor och män är den könssegregerade arbetsmarknaden. Kvinnor finns ofta i yrken inom vård, skola och omsorg, vilka lyder under offentliga monopol. har fått kritik från för sin starkt könssegregerade arbetsmarknad. Uppdelningen av män och kvinnor mellan olika yrken och olika sektorer är ett stort problem för jämställdheten. Löneskillnaderna mellan män och kvinnor beror till stor del på könssegregationen, (vilket även LO uppmärksammat i en rapport om klass och kön 2001). I stort sett hela ökning i sysselsättning utgörs av ett ökat antal kvinnor anställda i kommuner och landsting. Dessa verksamheter har varit lokala monopol och inte utsatta för konkurrens. Den offentliga sektorn har kunnat erbjuda villkor som gör det enkelt att kombinera yrkesverksamhet med bibehållet ansvar för hemarbetet. Att kvinnor tar plats på arbetsmarknaden, och då främst inom den offentliga sektorn, är inte en jämställdhetsåtgärd. Inga könsmönster bryts. Tvärtom förstärks kvinnans traditionella roll i hemmet i och med att anställningen inom offentlig sektor har anpassats för att kvinnor fortfarande ska ha huvudansvaret för hushållet. Det finns starka ekonomiska incitament för att kvinnor ska förvärvsarbeta. Men höga marginaleffekter och liten lönespridning minskar incitamenten för kvinnor att bryta traditionella könsmönster och göra karriär. En hög sammantagen närvaro bland kvinnor i marknadssektorn är en förutsättning för att kvinnor ska kunna flytta fram sina positioner i marknadssektorn. Skapandet och vidmakthållandet av den offentliga sektorn säger också indirekt att kvinnor inte klarar sig på en öppen marknad. I själva verket är det snarare så att de inte klarar sig inom den offentliga sektorn. Kvinnor inom kommuner och landsting blir sjuka både av tunga lyft och av psykosociala skäl. Kvinnodominerade sektorer inom den privata sektorn har inte lika höga sjuktal. Inom vårdsektorn råder brist på kvalificerad arbetskraft, särskilt på sjuksköterskor. Allt fler sjuksköterskor säger upp sig från och tar istället anställning hos bemanningsföretag som specialiserat sig på denna sektor. När bemanningsföretagen hyr ut sjuksköterskorna till deras forne arbetsgivare är lönevillkoren plötsligt helt andra. Det uppstår en marknad inom ramen för monopolet. På en marknad kan ingen arbetsgivare ensidigt diktera lönevillkoren. De anställda, som i huvudsak är kvinnor, visar tydligt hur de vill arbeta. De vill ha kontroll över sin arbetssituation. Avregleringar ger erfarenhetsmässigt de bästa förutsättningarna för både mäns och kvinnors utveckling. Socialdemokraterna har under accepterat avregleringarna endast inom sektorer där män arbetar. Att ge kvinnor samma möjligheter att byta arbetsgivare, förhandla om lönen och arbetsvillkoren eller starta eget inom de områden de har erfarenhet av och expertis inom vill man däremot inte medge. Socialdemokraterna bromsar och förbjuder en utveckling mot mindre politisk kontroll över arbetsplatser där företrädesvis kvinnor arbetar. Det är talande att som börsintroducerades och UMTS-licenser fördelades till privata bolag, så förbjöds i praktiken sjukvård i alternativ regi. Lagen om ¾ majoritet för försäljning av akutsjukhus, den s.k. stopplagen, har minskat kvinnors möjlighet att välja mellan offentliga och privata arbetsgivare. Även på EU-nivå har regeringen lyckats låsa in kvinnor. De flesta svenskar har genom EU-medlemskapet fått ta del av en inre marknad för de flesta varor och tjänster. Men undantag görs för vård och omsorg. Möjligheten för patienter att få bättre eller tidigare vård utomlands bekämpas av regeringen. Avsaknaden av en inre marknad för utbildning, vård och omsorg stänger karriärvägar, främst för kvinnor. sägs ligga långt framme när det gäller jämställdhet vid en internationell jämförelse. Men när det gäller kvinnor på chefspositioner i näringslivet ligger inte lika bra till. Vissa vill förklara glastaket med att den manliga hindrar kvinnor, att kvinnorna själva tycker vissa områden är tråkiga och att kvinnor tar huvudansvar för barnen. Svenska kvinnor har dock traditionellt haft mycket starkare ställning än kvinnor i många andra kulturer. Det gäller dock inom avgränsade områden, och samstämmiga men från varandra avskärmade mans- respektive kvinnokulturer har utvecklats. Det finns andra förklaringar än de kulturella till att hamnat på efterkälken. valde en politisk högskattelinje, där bidrag och transfereringar skulle omfatta praktiskt taget alla svenskar, inte bara de sämst ställda. Samhället skulle tillhandahålla likvärdiga tjänster åt alla inom vård, skola och omsorg. fick därmed världens största politiskt administrerade servicesektor och världens högsta skattetryck. 800.000 nya arbeten skapades i offentlig regi, och de besattes av kvinnor. arbetar närmare 900.000 kvinnor där, hälften på deltid. 5 Glastaket och familjen Det svenska systemet sägs i och med den väl utbyggda barnomsorgen göra det möjligt för kvinnor att gör karriär. Extremt stora resurser har satsats på den barnomsorg där ca 200.000 kvinnor arbetar. Efter maxtaxans intåg har dessutom familjer tillgång till full barnomsorg utan att betala mer än en liten del av de verkliga kostnaderna. Den som utnyttjar tjänsten fullt ut betalar knappast något för de sista timmarna. Kvaliteten är alltjämt hög, tillgängligheten god och kostnaden så låg att de flesta förvärvsarbeten kan finansiera platser för flera barn. Men systemet har sina begränsningar. Det finns inga möjligheter att anpassa systemet till särskilt krävande kunder. En familj med en eller två förvärvsarbetande föräldrar ställer höga krav på systemets flexibilitet. För att den anställde ska kunna svara mot kraven från jobbet måste barnomsorgen kunna anpassas efter växlande behov. Det måste vara möjligt att betala för extra på dagis när så behövs. För att kvinnor ska kunna flytta fram positioner inom marknadssektorn krävs att deras fria tid frigörs men finns ingen verklig sådan möjlighet. Den familj som skulle vilja betala extra för tilläggstjänster får inte göra detta, även om det skulle skapa en bättre ekonomi för hela systemet. Framför allt skulle det underlätta för den enskilda familjen eller den ensamstående föräldern, som borde ha rätt att välja hur det egna barnet ska ha det. Två förvärvsarbetande föräldrar i karriären förväntas efterfråga exakt samma servicenivå som alla andra föräldrar när det gäller lämning och hämtning och regelbunden närvaro. Servicen är anpassad till föräldrar med fasta arbetstider och med mindre krav från arbetsgivaren. Alla har det inte så. I det moderna samhället ser arbetssituationerna alltmer olika ut. Det är här marginaleffekter börjar tränga ut kvinnor från chefsjobb. Den som vill köpa tilläggstjänster för att orka kombinera kraven från familjen med ett krävande arbete möter inte bara kulturella föreställningar utan också världens kraftigaste skattekilar. Den ene betalar med sin beskattade lön inte bara den andres bruttolön och sociala kostnader utan också den andres moms. Steget mellan offentlig barnomsorg och privata tjänster blir så stort att det knappast blir några kunder för en fungerande reguljär marknad för privata tjänster inom hushållet. Den sista timmen på dagis kostar ingenting, medan reguljär timpenning ligger på inklusive skatt. Detta skapar stress och en svart arbetsmarknad. Det är lätt för en svensk kvinna att ta plats i arbetslivet, särskilt om hon nöjer sig med ett relativt lågavlönat och tidsreglerat arbete i den offentliga sektorn. Utanför den reglerade sektorn är förutsättningarna betydligt sämre. I det privata näringslivet väntar de riktigt höga lönerna, men först av hårt arbete. Det svenska systemet ger ingen hjälp åt de kvinnor som försöker krossa glastaket. Gällande den svenska välfärdsmodellen kan även föräldraförsäkringen väl illustrera hur systemet bidrar till att den ojämställda ordningen ständigt reproduceras. Det finns en utbredd allmän mening att det låga taket hindrar pappor från att ta ut sin ledighet. Unga pappor vill vara hemma, men det lågt satta taket försvårar ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen. Mannen är oftast den bäst avlönade och familjen förlorar därmed på att mannen stannar hemma. Detta visar tydligt på ett av de systemfel som hindrar den svenska jämställdheten. Systemet skapar en norm som gör det acceptabelt för pappor och mammor att skylla på ekonomin. Han skulle gärna vara hemma men det går inte av ekonomiska skäl tar effektivt död på barnfamiljers diskussioner om föräldraledighet. är det inte främst de unga akademikermännen som bromsar utvecklingen mot ett jämställt samhälle. Det är istället föräldraförsäkringen som verkar konserverande. Familjen får en tydlig signal från samhället om vem som borde vara hemma. 6 Myten om välfärdsstaten 6.1 Verkligheten bakom myten Sambandet mellan välfärdsstat och jämställdhet har i realiteten varit svagt, trots vältaliga officiella deklarationer. Jämställdhetspolitik och socialpolitik sammanfördes inte förrän . Jämställdhet har inte varit utgångspunkt för välfärdspolitiken, istället har arbetskraftsutbud och omfördelningspolitik mellan olika sociala och ekonomiska grupper stått i centrum. Underliggande antagande är också att om en tvåförsörjarfamilj är tillräcklig för att uppnå jämställda ekonomiska villkor för kvinnor och män. Men den könssegregerade arbetsmarknaden har bevisligen medfört könsrelaterade inkomstskillnader. Även om föräldrarna skulle ha samma lön, inkomstutveckling och veckoarbetstid så kvarstår den sociala processen, genuskontraktet, som avgör fördelningen av omsorgsansvar och -tid för barnen. Trygghetssystemet blir i och med en ojämn fördelning av sociala rättigheter och skyldigheter efter kön, genusdifferentierat. Arbete, omsorg, ansvar och tid fördelas olika mellan män och kvinnor. Detta gör att kvinnor och män har olika positioner i förhållande till sociala rättigheter och skyldigheter. Den till synes kvinnovänliga välfärdsstaten är egentligen inte alls könsneutral. Skillnaderna i försörjnings- och omsorgsmönster mellan män och kvinnor gör att välfärdssamhället i praktiken brister i jämställdhet. Att förbise det relationella beroendet inom familjen som uppstår i och med fördelningen av arbetet, omsorg, ansvar och tid begränsar den generella räckvidden av välfärdssystemet. Lösningen är naturligtvis inte en könsdifferentierad lagstiftning utan ett minskat bidragsberoende. Ett grundavdrag anpassat till hushållsinkomst och försörjningsbörda skulle minska rundgången av skatter och bidrag med därtill hörande tröskeleffekter. Familjestödet inom välfärdsmodellen saknar helhetssyn. Blandningen av individ- och hushållsbaserade förmåner leder till en mångfald av inkomstbegrepp och definitioner av hushåll. Inom varje bidragssystem förefaller bidragen vara logiska. Men det föreligger en risk att de sinsemellan motverkar varandra och att familjestödet motverkas. Systemproblemet leder till fattigdoms- och arbetslöshetsfällor. Det är hushåll med låga inkomster som har störst problem med höga marginalskatter. Den dåliga samordningen av skatter och olika typer av familjestöd innebär att marginalskatterna ibland blir så höga som för hushåll med relativt låga inkomster. I utreddes två stora städhärvor. Ekot rapporterade att svart städning omsätter tre miljarder . Det obeskattade, i regel hushållsrelaterade arbetet, är mycket omfattande och utgör i själva verket mer än hälften av allt arbete som utförs i samhället. Småbarnsföräldrar har en genomsnittlig arbetstid på ungefär eller . Den tid det tar att sköta ett hushåll motsvarar således ett heltidsjobb eller mer. Anledningen till att tiden för hushållsarbete inte har minskat i och med tidsbesparande maskiners intåg är att samhällets krav på renlighet har höjts i takt med detta. Hushållsarbetets omfattning är i stort oförändrad . står kvinnor för merparten av hemarbetet enligt SCB:s undersökning om tidsanvändning. En stor del av mäns arbete sker mot betalning. Kvinnors arbete är mer jämnt fördelat mellan förvärvsarbete och obetalt hemarbete. Mäns arbete sker i högre utsträckning och på vardagar. Kvinnors arbete är jämnare utspritt och veckan. Mäns vardagsliv kännetecknas av en tydligare åtskillnad mellan arbete och fri tid medan kvinnor har en mer fragmentisk tillvaro. Kvinnors fria tid är uppdelad på kortare episoder som ofta flätas samman med eller avbryts av episoder av hemarbete. Kvinnor ägnar dubbelt så mycket tid som män åt hushållsarbete. Tvätten är mest ojämställd. För män är mängden arbete oavsett vilken fas i livet man befinner sig i. För kvinnor däremot är skillnaderna stora. Att ha små barn får ofta tidsmässigt större konsekvenser för mamman än för pappan. Att ha små barn innebär mycket arbete och lite fri tid. Den vardagliga omsorgen om barnen sköts av mammorna, leken däremot delas lika mellan mamma och pappa. Ofta förordas att vägen till ökad jämställdhet är att hemarbetet fördelas lika mellan könen. För det första kan vi konstatera att hemarbetet är så pass omfattande att en likadelning mellan parterna, särskilt under småbarnsåren, lätt får till följd att varken kvinnan eller mannen kan göra karriär och få ekonomisk makt.