mot · GR02MJ399 · 2003-10-07 00:00:00 — menar att mer resurser långsiktigt måste satsas på forskning, inte minst när det gäller säkerhet och riskbedömningar. Dagens lagstiftning är otillräcklig. Vi vill se en förbättrad lagstiftning som innehåller krav på märkning, etisk prövning, nyttoprövning, samhällsekonomisk lönsamhet och skadeståndsmöjlighet. Risken finns att grödor med gener som gör dem motståndskraftiga mot vissa bekämpningsmedel skall korsa sig med vilda släktingar och bilda hybrider, med svåröverblickbara ekologiska följder. Om genetiskt modifierade grödor överhuvudtaget skall odlas i öppen odling måste nyttan med den genetiska modifieringen noga vägas mot risken att en spridning sker i naturen. Utsättning av sådana organismer skall inte tillåtas i öppen odling utan endast i tillståndsprövade försöksodlingar. 9.5 Det genetiska kapitalet Växt- och djurförädlingen kan också bidra till en utarmning av det genetiska kapitalet genom att konkurrera ut befintliga sorter och raser. Utarmningen av gener ger mindre variation att bygga vidare på. Vi vet inte exakt vilka betingelser som kommer att gälla . Därför är en så bred genetisk bas som möjligt en form av försäkring inför en okänd framtid. Utifrån förvaltarskapsprincipen skall EU och vara synnerligen restriktiva i att tillåta introduktion av genetiskt modifierade livsmedel. 9.6 Upphovsrätt till gentekniska uppfinningar En förutsättning för att den biotekniska industrin skall kunna växa och skapa värden för mänskligheten är möjligheten att skydda äganderätten till uppfinningar. För att främja öppenhet, forskning, utveckling och investeringar behövs patent- och växtförädlarrätt. Investeringskostnaderna är höga och risken för plagiering är stor. Det handlar om ensamrätt att utnyttja en intellektuell prestation, en uppfinning. Det handlar inte om att äga liv, enskilda gener eller organismer, växter eller djur. Det är därför viktigt att upprätthålla den grundläggande skillnaden mellan upptäckt och uppfinning. Patent skall inte beviljas på rena upptäckter av till exempel en gen, gensekvens eller ett enzym. Det biologiska material som naturen frambringat är en del av det gemensamma kulturarvet i vidare mening. Möjlighet till patent skall däremot finnas för till exempel en modifierad gen, en gensekvens eller ett enzym, vilka ingår i ett nytt biotekniskt förfarande eller i en produkt. Kriterierna skall vara de gängse som nyhet, uppfinningshöjd och industriell användbarhet. Att kunna ta patent på sådana mikrobiologiska förfaranden, d.v.s. själva processen som sådan (metodpatent) och på produkter (produktpatent), är grundläggande i detta sammanhang. Frågan om gentekniskt modifierade livsmedel får inte bli en fråga som bara angår den nationella politiken. Det måste finnas möjligheter att i den kommunala offentliga upphandlingen aktivt kunna välja ekologiska alternativ, som per definition är fria från genetisk modifiering, för att på det sättet säkerställa behovet av säkra livsmedel. En av grundpelarna i den kristdemokratiska ideologin är förvaltarskapstanken, vilken bland annat innebär att människan har ett ansvar att vårda och värna om andra levande varelser. Människan skall ta väl hand om de djur hon har i sin vård och sörja för att de får leva ett så naturligt liv som möjligt. Så långt det är möjligt skall djuren slippa att utsättas för stress, smärta, lidande och skador. Vid djurhållning skall också djurens hälsa främjas och hänsyn tas till djurens fysiologiska och beteendemässiga behov. Den svenska djurhållningen skall präglas av höga etiska ambitioner. En bra skötsel och god hygien i djurhållningen ger bättre djurskydd men också hög livsmedelskvalitet. God etik i djurhållningen har dessutom stor betydelse för hur konsumenterna värdesätter livsmedlen. Plågsamma djurtransporter har bl.a. uppmärksammats gång på gång trots att det finns djurskyddsregler för att undvika detta. I takt med att småskaliga slakterier införs, vilket är ett av många förslag, bör kraven på djurtransporter skärpas. Vi välkomnar också en översyn av djurtransporters omfattning och längd. Framför allt bör maximitiden för djurtransporternas längd skärpas i EU som har regler som inte är lika långtgående som . I ett internationellt perspektiv har en relativt sett bra djurskyddslagstiftning. Detta är givetvis bra men medför extra kostnader för bönderna i , inte minst för kyckling-, svin- och mjölkproducenter, kostnader som konkurrerande länder saknar. Detta gör att bönderna i dessa länder på sätt och vis tjänar på det egna landets dåliga djurskyddsregler. För att svenska bönder inte skall missgynnas för god djurhållning är det viktigt att regeringen driver linjen att djurskyddslagstiftningen harmoniseras inom EU på en hög nivå. Strävan måste vara att svenska bestämmelser på djurskyddsområdet skall tjäna som vägledning för arbetet inom EU. om livsmedelssäkerhet innehåller förslag om hur livsmedelsframställningen skall kunna förbättras så att konsumenterna kan erbjudas livsmedel som är säkra att äta och framställda på ett etiskt bra och hållbart sätt. Det blir uppgift att driva detta arbete framåt. 10.1 Besparingspotential inom distriktsveterinärorganisationen (DVO) () genomdrev 1995 en omorganisation av distriktsveterinärsystemet enligt en modell som i ett remissyttrande från RRV kritiserades för att bli alltför kostsam. Trots att en tredjedel av den dåvarande distriktsveterinärkåren valde att övergå till privat verksamhet förblev statsanslaget oförändrat. Det innebar att organisationen har fått ca , 2000 få , att fördela på sina då 240 anställda mot de tidigare 340 anställda distriktsveterinärerna. I budgeten för ökades åter anslaget till , med hänvisning till ett underskott i verksamheten som främst påstods bero på en kraftig förändring av semesterlöneskulden. I budgeten för var anslaget , för och föreslås . har distriktsveterinärorganisationen cirka 280 anställda veterinärer. DVO har också med undantag av 1999 redovisat ett ekonomiskt överskott för verksamheten. Regeringen konstaterar att det ekonomiska resultatet i DVO visar ett överskott på tack vare ökade uppdragsintäkter. anser att det är rimligt med en besparing på på anslaget 42:2 utan att det ger skadliga effekter på verksamheten. På förslag av revisorer beslutade föregående (2002/03:MJU10) att ge regeringen i uppdrag att tillsätta en oberoende utredning med uppdrag att lösa problemen med fördelningen av det statliga bidraget till distriktsveterinärorganisationen, statens ansvar för sällskapsdjuren och dubbla roller, dvs. distriktsveterinärernas dubbla roller som myndighetsutövare och praktiserande veterinärer. Vidare beslutade att en oberoende utredning bör ges i uppdrag att redovisa hur omfattande bristerna i djursjukdata är, vad de beror på och vad bristerna har inneburit för statistikens användbarhet. Det är anmärkningsvärt att enhälliga beslut med tillkännagivande till regeringen om att tillsätta dessa utredningar inte nämns i regeringens budgetproposition. Däremot konstaterar regeringen att det ekonomiska resultatet i DVO visar ett överskott på 11 miljoner tack vare ökade uppdragsintäkter. har i tidigare motioner föreslagit att distriktsveterinärorganisationen (DVO) avskaffas och att resurser för myndighetsutvöning förs till länsveterinärorganisationen. På tillsynsenheterna skall kompetensen vara stor och veterinärerna förbjudna att ha egen praktik, åtminstone för djur som finns inom tillstånds- och tillsynspliktig verksamhet. 10.2 Bekämpande av djursjukdomar har staten investerat mycket i att förebygga, kontrollera och bekämpa inhemska djursjukdomar och zoonoser. I och med dessa program kan den direkta bekämpningen vid akuta sjukdomsutbrott hållas nere, därmed också statens långsiktiga kostnader eftersom djurägarna har lagbunden rätt till ersättningar vid sådana utbrott. Dessa uppbyggda kontroll- och bekämpningsprogram är grunden i den svenska modellen för god djurhållning och livsmedelssäkerhet. Under ordförandeskapet drev den förebyggande och proaktiva linjen. Det finns såväl djurskydds- som folkhälsoaspekter. I djurskyddslagstiftningen är djurhälsa en viktig del. Våra djur skall skyddas mot lidande och sjukdom. Ju högre smittryck i djurpopulationen ju större användning av läkemedel (antibiotika). Resistensproblem ökar i alla led, djur, livsmedel, människor. Övervakningen av sjukdomar som kan smitta till människa, s.k. zoonoser, har direkt betydelse för humanhälsan och för statens kostnader inom humanhälsovården. Detta gäller framförallt för tuberkulos och campylobacter där kontrollen till stor del finansieras via detta anslag. är inom EU officiellt tuberkulosfritt vad avser nötkreatur. Sjukdomskontrollen i landet byggs upp av klinisk övervakning, kontroll- och bekämpningsprogram samt övervakningsprogram. Kontroll- och bekämpningsprogram inrättas främst för sjukdomar som finns i landet. Syftet med kontrollprogrammen kan vara olika. För vissa sjukdomar vill man utrota smittämnet från t ex tuberkulos, enzootisk bovin leukos och BVD. I andra fall är syftet att göra avelsbasen fri från en viss sjukdom t.ex. Maedi-Visan eller att hålla förekomsten av smittämnet på en låg nivå t.ex. salmonella och campylobacter. Epizootisjukdomar är allmänfarliga djursjukdomar som kan spridas genom smitta bland djur eller från djur till människa. Dessa sjukdomar bekämpas som sagt med statliga medel och skall normalt sett inte finnas i landet. Flera av de sjukdomar för vilka programmen finansieras under den aktuella anslagsposten lyder under epizootilagen. Detta gäller tuberkulos, paratuberkulos, Aujeszkys sjukdom och IBR/IPV. Eftersom staten i dessa fall betalar kostnaderna för bekämpning samt ersättning till djurägare har staten ett särskilt intresse av att kontrollera och förebygga sjukdomsförekomsten. I andra fall är förpliktigat att dokumentera frihet från sjukdomar, där vi är officiellt friförklarade och ansökt eller erhållit s.k. tilläggsgarantier från EU. Handel med levande djur är en stor riskfaktor vad gäller spridning av smittsamma sjukdomar. Erhålls tilläggsgarantier kan ställa krav på provtagning avseende vissa sjukdomar. Vid ett bortfall av dessa kan sjukdomssituationen för mycket allvarliga sjukdomar förändras snabbt. Detta kan komma att medföra kraftigt ökade kostnader för staten. Sommarens utbrott av salmonella innebär en påminnelse om att vi i alltid måste ha en hög beredskap mot djursjukdomar. Utgiftsprognosen tyder på att kostnaderna överskrider anslaget med . Riskerna med att anslå för lite pengar till bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar är följande: Djurhälsoprogrammen hotas läggas ner helt eller delvis då kostnaderna är höga för testning och analys. Minskad sjukdomsövervakning leder till försämrad djurhälsa och försämrat djurskydd. Försämrad djurhälsa leder till ökad antibiotikaanvändning och i förlängningen ökad resistensutveckling hos fä och folk. Smitta kan förbli oupptäckt, sprida sig till andra besättningar och även drabba andra djurslag och vad gäller ex. tuberkulos sprida sig till den vilda faunan. Zoonoser till människan. Arbetet med mycket kostsam bekämpning av flera sjukdomar riskerar spolieras. får svårt att uppfylla sina åligganden gentemot EU vad gäller sjukdomsövervakning. klassning som sjukdomsfri för vissa sjukdomar förloras. Åligganden i samband med tilläggsgarantier kan ej uppfyllas och redan erhållna garantier kan förloras. Liggande ansökningar förlorar sitt värde. Ny smitta kan föras in i landet när tilläggsgarantierna förloras. Slutsatsen måste bli att resurser för djurhälsoprogrammen måste säkerställas. Därför föreslår att anslaget 42:4 Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar ökas med . utvecklar sin djurskyddspolitik i motionen Djurskydd. anser att människan har ett ansvar att värna om andra levande varelser. Det innebär att människan skall ta väl hand om de djur som hon har i sin vård och sörja för att dessa djur får leva ett så naturligt liv som möjligt. Utgångspunkten för människan i sitt umgänge med djur bör vara att så långt det är möjligt undvika stress, smärta, lidande och skador för djuren. Vid djurhållning skall också djurens hälsa främjas och hänsyn tas till djurens fysiologiska och beteendemässiga behov. Djurskyddslagen är en bra utgångspunkt för att anpassa pälsdjursnäringen till dessa krav. I 4 § djurskyddslagen anges att djur skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. () presenterade rapport om hållande av mink för pälsproduktion, i vilken det finns ett antal förslag/åtgärder för hur villkoren för minkarna kan förbättras. instämmer i stort, enligt egen utsago, med SJV om vilka förbättringsåtgärder som skulle vara lämpliga att vidta. SJV ansåg att det dock inte är möjligt att avgöra om 4 § djurskyddslagen kan anses vara uppfylld då dessa krav är införda. Det krävs enligt mer forskning. En statlig utredning har tillsatts för att se över möjligheten att anpassa pälsdjursnäringen till djurskyddslagen och belysa vilka konsekvenser det skulle få för näringen, samt analysera hur en avveckling av hållande av djur för produktion av päls skulle kunna genomföras. Utredningen skall vara klar . avvaktar utredningens slutsatser. Av den information som framkommit och det sätt varpå pälsdjursnäringen bedriver sin verksamhet finns inte skäl att införa förbud eller ytterligare långtgående restriktioner för näringen. 11.1 Ersättning för viltskador beslutade vid behandlingen av proposition 2000/01:57, Sammanhållen rovdjurspolitik, att rennäringen skall erhålla full ekonomisk kompensation till följd av rovdjursangrepp. Miljö- och jordbruksutskottet betonade i sitt betänkande att man utgår från att regeringen i sin anslagsberäkning utgår från faktiska förhållanden enligt de principer lagt fast för rovdjursersättningen. beslutade i enlighet med utskottets förslag. , liksom regeringens expertmyndighet , anser inte att dagens ersättningar motsvarar full kompensation enligt resultatet av rovdjursinventeringen . Det behövs också ökade bidrag till uppsättning av stängsel till skydd för tamboskap. Det är mot denna bakgrund välkommet att regeringen nu tillmötesgår det krav på ökad ersättning för viltskador som drivit. Arbetet med att kombinera en levande renskötsel och boskapsskötsel med livskraftiga rovdjursstammar bör nu fortsätta. Enligt , som är regeringens expertmyndighet, motsvarar budgetens föreslagna anslagsnivå ännu inte full kompensation för de skador rovdjuren orsakar på renskötseln. För att minska friktionen mellan människa och rovdjur bör djurägare kompenseras fullt ut för rovdjursskador som inträffar även för tamdjur som inte är kopplade till näringsverksamhet. föreslår därför att anslaget till ersättning för viltskador ökas och att en modell tas fram för ersättning till tamdjur som inte är kopplade till näringsverksamhet. Regeringen har genom beslut uppdragit åt att redovisa ett förslag till förstärkta informationsinsatser om stora rovdjur. avlämnade en redovisning med förslag på sådana informationsåtgärder. Däribland föreslås att skall tillföras viltskadeanslaget för att täcka det ökade behovet av informationsinsatser som bör genomföras av Viltskadecenter. Några pengar har ännu inte betalats ut från regeringen. anslår utöver regeringens anslagsnivå till anslaget 42:5, varav skall täcka det ökade behovet av informationsinsatser som bör genomföras av Viltskadecenter. En ändring bör göras av 28 § jaktförordningen så att det blir möjligt att direkt skydda sina tamdjur vid rovdjursangrepp utan beslut av en myndighet. Det bör därför finnas möjlighet att skjuta rovdjur som vållar problem för ägare av tamdjur. Det är oacceptabelt att ha en lagstiftning som tvingar djurägare att overksamma stå och se hur exempelvis en varg eller lo river deras tamboskap. För att få förståelse för en varsam tillväxt av vargstammen bör det vara möjligt att lokalt bedriva reglerad jakt på varg i någon form. i län med hög vargtäthet bör ges befogenhet att besluta om skyddsjakt på enskilda individer enligt samma princip som gäller för björn och lo. Jaktförordningen bör därför ändras så att även varg inkluderas i 27 §. Detta bör ges regeringen till känna. 11.3 Sjukdomar hos vilda djur En okänd sjukdom har slagit ut minst hälften av mås, trut och tärna i . Sjukdomen upptäcktes , men dess orsak är ännu okänd. Ett problem i sammanhanget är att ingen myndighet har ansvar för sjukdomar hos vilda djur. ansvarar för de vilda friska djuren och för sjukdomar hos tamdjur. På () uppskattar man att minst hälften av vitfåglarna längs Sveriges kuster och är borta och i har beståndet minskat med två tredjedelar. Det är angeläget att SVA tilldelas de medel som behövs för forskning kring sjöfågeldöden. Ansvaret för sjukdomar hos vilda djur behöver också tydliggöras genom lämplig förordning. 12 Utbildning och forskning I utredningen 1997:167 redovisas förslag om ökade satsningar på forskning och utveckling inom jordbruksområdet. Bland annat bör forskningsinsatserna kring vidareförädling stärkas. Vid för Miljö- och utveckling , förband sig i-länderna att gå före och utveckla hållbara produktions- och konsumtionsmönster. Forskning och utveckling av ett resurs- och energieffektivt jordbruk måste därför ges hög prioritet. En vidareutveckling av kunskaperna inom ekonomi för lantbruks- och livsmedelssektorerna sker bäst genom en stark forskning på dessa områden. För att denna forskning skall ge ett för optimalt resultat krävs en förstärkning av forskningsområdet. Utveckling av ett mer energisnålt jordbruk är nödvändig, forskning och utveckling pågår inom många områden. Exempelvis produktion på gårdsnivå av biogas från vallgrödor, mer energisnåla metoder för jordbearbetning, ogräsbekämpning, konservering och hantering av grödor. I den nya forskningsorganisationen har det tidigare anslaget för Skogs- och jordbrukets forskningsråd bytt namn till för miljö, areella näringar och samhällsbyggande: Forskning och samfinansierad forskning. Medlen till stöd för denna forskning ligger under utgiftsområde 23 och ingår som en del i politikområdet Forskning. Verksamheten inom området utgör ett viktigt medel för att förverkliga målen inom livsmedelspolitiken, landsbygdspolitiken, djurpolitiken, samepolitiken och skogspolitiken. Vid () finns en stark kompetens inom såväl livsmedels- som lantbruksekonomi. Denna kompetens kan rätt använd utvecklas vidare inom värdefulla områden för svensk livsmedelsproduktion. Regeringens föreslagna nedskärning på till SLU framstår som omotiverad och småaktig. motsätter sig denna nedskärning och anvisar därför mer än regeringen till anslaget 25:1. En inhemsk produktion av trädgårdsprodukter och potatis är en förutsättning för att svenska konsumenter skall kunna erbjudas produkter av hög kvalitet baserade på uthålliga och miljövänliga produktionsförhållanden. Antalet företag inom den gröna sektorn är ca 2 000 med frilandsodling av bland annat frukt, bär, grönsaker och prydnadsväxter och ca 1 200 med växthusodling av grönsaker och prydnadsväxter. Dessutom finns 5 600 företag med potatisodling. Inom dessa sektorer är företagen väl spridda över landet och utgör en väsentlig resurs för att bibehålla en levande landsbygd och för att skapa sysselsättningstillfällen i hela landet. Inom sektorn arbetar flera tiotusentals anställda och företagare. En väsentlig del av dessa är deltidssysselsatta i skörde- och andra säsongsbetonade arbetsuppgifter. Att en mycket stor andel av de sysselsatta finns inom säsongsbetonade arbetsuppgifter måste beaktas när det gäller att skapa bättre konkurrens- och lönsamhetsförhållanden för näringen. som det gäller att slå vakt om marknadsanpassningen av produktions- och marknadsförhållandena innebär småskaligheten inom dessa sektorer att företagen har relativt sett svårare att möta de ojämlika konkurrensförhållanden som i många avseenden råder i relation till de viktigaste konkurrentländerna. Trädgårds- och potatisodlingen bär liksom jordbruket på konkurrenshämmande skatter och regleringar. I ett flertal statliga utredningar har slagits fast att växthusodlingen är en mycket energiintensiv näringsgren och är utsatt för en stark internationell konkurrens. I de flesta växthusföretag ligger energikostnaden i intervallet av produktionsvärdet (SOU 2003:38). I enskilda växthusföretag med speciell produktionsinriktning kan till och med den samlade energikostnaden inklusive energiskatter överstiga av den samlade kostnadsbelastningen i företaget. Det nuvarande energibeskattningssystemet dränerar växthusföretagen på viktigt kapital som bättre behövs för att stärka lönsamheten och öka förutsättningarna att vidta energibesparande och energieffektiviserande investeringar. För att kompensera för växthusnäringens skatt på bränsle föreslår att ett nytt anslag inrättas och att anvisas för detta ändamål. vidareutvecklar sin politik avseende växthus- och trädgårdsnäringen i motionen Trädgårdsnäringens situation. Fisket är en viktig del av en levande skärgård. vill ha ett starkt och ekologiskt hållbart yrkesfiske som tar hänsyn till den unika havsmiljön. Det är därför viktigt att stimulera fiskenäringen genom en långsiktig politik som tar hänsyn till havsmiljön. Utan en sund miljöpolitik som kontrollerar havsmiljön och fiskeuttaget är näringen inte livskraftig. Överfiskning gynnar ingen utan resulterar, på lång sikt, i att näringen dör ut. Det är viktigt att villkoren för näringen är konkurrensneutrala gentemot kringliggande konkurrentländer. I och ser man på näringen som en basnäring som bör gynnas ur skattesynpunkt. Svenska fiskare har länge pekat på den orimlighet som ligger i att man fiskar i samma vatten, säljer till samma uppköpare men beskattas olika beroende på vilket land man utgår ifrån. Regeringen bör därför lägga fram ett lagförslag som ger svenska fiskare samma förutsättningar som yrkesfiskarna i våra grannländer beträffande skatteavdrag och beskattning. vill därför införa ett yrkesfiskaravdrag. I skattepolitiska motion avsätts för detta ändamål. Fiskarnas inkomst är beroende av fångsten vilket kan medföra stora variationer i inkomst. kräver därför att regeringen inför ett fiskekonto för yrkesfiskarna, enligt den modell som gäller för skogsbrukets skogskonto. Vidare anser vi att s.k. negativa saldon för inventarietillgångar måste tillåtas. En annan inkomstmöjlighet för fiskarna är att fiska upp förlorade fiskegarn, s.k. spökgarn. Spökgarnen fortsätter att fiska och är en stor bidragande faktor till utfiskningen. Fiskarna bör alltså få statlig ersättning för att fiska upp dessa garn under de perioder de inte ligger ute. har erhållit ökade anslag . föreslår en besparing på av myndighetens anslag för . utvecklar sin fiskepolitik i motionen Hav i balans och hållbart fiske. Skogsbruket och den därmed sammanhängande förädlingsindustrin är en viktig svensk basnäring. Skogsnäringen är den bransch som svarar för de största nettoexportinkomsterna i vårt land. För att ett svenskt skogsbruk och svensk skogsindustri skall kunna utvecklas krävs övergripande långsiktiga och hållbara spelregler som befrämjar såväl produktions- som miljömål. Det är angeläget att dessa mål har samma prioritet och dignitet vid utformningen av den övergripande skogspolitiken. anser att det enskilda ägandet skall stimuleras i förhållande till ett ökat storbolagsägande. Staten bör sälja ut de företag som är verksamma på den konkurrensutsatta marknaden och äga så lite som möjligt av den produktiva skogsmarken, utöver vad som krävs för att på ett ändamålsenligt sätt skydda särskilt värdefulla miljöer, arter och rekreationsintressen. Statens uppgift är att ta hand om områden med höga naturvärden som undantas brukning samt att införskaffa och hålla viss produktionsmark som bytesvara när allmänintresset kräver att privata skogsägares marker inte längre brukas. Luftförorening orsakar ökad försurning av mark och vatten, vilket påverkar skogen negativt i många avseenden.