mot · GR02MJ431 · 2003-10-07 00:00:00 — En liberal jordbruks- och landsbygdspolitik Målet för jordbruks- och landsbygdspolitiken är ett ekonomiskt och miljömässigt hållbart jordbruk vars produktion styrs av konsumenternas efterfrågan och som uppfyller krav på biologisk mångfald, öppna landskap samt ett bevarande av vårt kulturhistoriska arv. anser att ekologisk och miljömässigt hållbar konventionell odling kompletterar varandra. De miljömässiga satsningar som görs vid konventionell odling bör uppmärksammas, eftersom de insatserna har stor betydelse för att uppnå miljömålen. Vårt mål med en gemensam jordbrukspolitik i EU är en ekonomisk och miljömässig produktion av varor som konsumenterna efterfrågar på en avreglerad marknad präglad av frihandel mot resten av världen. Den bör också ses tillsammans med FN:s millenniemål om halverad fattigdom i tredje världen . Intresset och engagemanget för djurskyddsfrågor har ökat. De viktigaste uppgifterna för är att minimera tiden för slakttransporter och att slakt av djur skall ske så nära uppfödningsplatsen som möjligt. Vi vill också förenkla regelverket så att det blir lättare att etablera småskaliga slakterier. Exportbidragen, som bidrar till att göra djurtransporter inom EU lönsamma, måste bekämpas. En levande landsbygd förutsätter ett bra företagarklimat. Vi liberaler anser att jordbruksföretagarna, liksom andra företagare, skall befrias från onödigt krångel och snårig byråkrati. Vår målsättning är att komma ifrån ett bidragsberoende och avreglera jordbrukssektorn. I linje med vår företagarsyn anser vi därför att företagarfrågorna inom jordbruket skall hanteras under näringsutskottet och livsmedelsfrågorna under konsumentutskottet. Förslag till riksdagsbeslut 3 En offensiv, framsynt och hållbar jordbrukspolitik 5 En gemensam europeisk jordbrukspolitik 6 Areella näringar och miljöfrågor 7 Jordbruket är en integrerad del av det moderna samhället 7 Djurtransporter och slakt 9 Obligatorisk utbildning för djurskyddsinspektörer 9 , förädling och genteknik inom de areella näringarna 12 Jordbrukets miljö- och ekonomistyrning 14 Jordbrukspolitiken en del av företagarpolitiken 14 Byråkrati måste förenklas 15 En levande landsbygd en grundbult i jordbrukspolitik 15 Jämställdhet en del av landsbygdspolitiken 16 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om omstruktureringen av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det beslutade reformarbetet inom den gemensamma europeiska jordbrukspolitiken, (CAP), blir kraftfullt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förenkla det regelsystem som inbegriper jordbrukspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arealersättning och miljövallstöd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bättre djurhållning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att minimera tiden för slakttransporter och om borttagande av exportbidrag av levande djur. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om orättvisa slakteriavgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att konkurrenssituationen blir likvärdig mellan privatpraktiserande veterinärer och distriktsveterinärer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ny lagstiftning inom EU vad avser växtförädling och avel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i EU skall verka för att separata miljömål för jordbruket skapas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om styrmedel för att minimera övergödningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vidta åtgärder för att förbättra lantbrukets konkurrenssituation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om styrmedel och forskning om miljövänliga alternativa bränslen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillräckliga resurser ges till utbildningsinsatser kring skogsfrågor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillförsäkra återplantering av skog. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärdsprogram mot markförsurning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att beskatta kväveläckage enligt ett växtnäringsbalanssystem.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sektorsansvaret för SLU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett företagarperspektiv i landsbygdspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU satsar mer på miljö- och landsbygdsåtgärder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa ett jämställdhetsperspektiv i jordbrukspolitiken. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar enligt uppställning: 42:2 Bidrag till distriktsveterinärorgani- 42:3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder 42:5 Ersättning för viltskador 44:3 Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket 44:4 Stöd till jordbrukets rationalisering m.m. 44:6 Återföring av skatt 1Yrkande 131 hänvisat till NU. 2Yrkande 17 hänvisat till SkU. Navet i en levande landsbygd är livskraftiga företag inom jord- och skogsbrukssektorn. Grunden för den liberala skogs- och jordbrukspolitiken är därför en aktiv näringspolitik som gynnar framför allt småföretagare. har de areella näringarna en mycket stor roll att spela när det gäller samspelet mellan företagande och god miljö. Svenskt jordbruk har därför ofta speciella villkor som inte gäller i hela , vilket ställer ökade krav på näringen men som kan leda till konkurrensfördelar . är exempelvis ledande vad gäller god djuromsorg. Klimatet påverkar odlingsmöjligheterna i både på ett negativt och positivt sätt. Vi har kortare odlingssäsong än flera andra länder men också tjälade jordar som minskar behovet av kemisk bekämpning, vilket ger bättre livsmedel. Målet för landsbygds- och jordbrukspolitiken bör vara ett ekonomiskt och miljömässigt hållbart jordbruk vars produktion styrs av konsumenternas efterfrågan och uppfyller de av ställda kraven på biologisk mångfald, öppna landskap samt ett bevarande av vårt kulturhistoriska arv. glöms de stora fördelarna med ett varierat jordbruk bort. Det småskaliga jordbruket medför i synnerhet miljöeffekter som har positiv inverkan. Jordbrukarens ställning i miljöarbetet bör stärkas och jordbruksstödet ges en tydligare miljöinriktning där näringen ersätts för sina miljötjänster. Jordbrukaren måste likaså få en tydligare ställning som företagare och jordbruket skall i större utsträckning betraktas som likställt med andra näringar. Det naturligaste torde vara att jordbruksfrågorna hanteras av näringsutskottet samt att livsmedelspolitiken sorterade under ett konsumentutskott. Vi går förhoppningsvis mot ett paradigmskifte i synen på stöd till jordbruket, bort från direktstöd och mot ett system där samhället betalar för de nyttigheter som jordbruket producerar i form av miljö och kulturvärden. I detta läge borde regeringen se över myndighetsstrukturen inom jordbruksområdet. Vi anser att bör omvandlas till en mindre enhet med fokus på en bred landsbygdsutveckling. bör ta över merparten av livsmedelssäkerhetsfrågorna, t.ex. vad avser foder och salmonella. Det senare skulle ge en mer sammanhållen syn på livsmedelssäkerheten från jord till bord. I samband med denna strukturförändring borde man också granska samspelet med länsstyrelserna och övriga verk som är viktiga för landsbygdsutvecklingen, såsom och skogsstyrelserna. En offensiv, framsynt och hållbar jordbrukspolitik liberalernas syn på EU:s jordbruksreform samt WTO:s reformförslag utgår från ett konsument- och tredjevärldenperspektiv. betonar företagandet samt har en helhetssyn på hållbarhets-, miljö- och djuromsorgsfrågor. Den jordbrukspolitik som hitintills har förts inom EU och WTO är fattigdomsfrämjande på grund av i-ländernas överproduktion som medför dumpade priser, handelshinder som möter export av jordbruksprodukter och livsmedel samt konkurrenssnedvridande subventioner till jordbrukare i ekonomiskt starkare länder. EU:s och jordbrukspolitik bör ses tillsammans med FN:s millenniemål om halverad fattigdom i tredje världen . Ur liberal synvinkel är de flesta subventioner av ondo. De snedvrider konkurrensen och skapar överproduktion. Vårt mål med en gemensam jordbrukspolitik i EU, och som starkt skiljer sig från dagens politik, är en ekonomisk och miljömässig produktion av varor som konsumenterna efterfrågar på en avreglerad marknad präglad av frihandel mot resten av världen. Höga krav på minimerad miljöbelastning samt god djuromsorg skall genomsyra politiken. En kraftfull förenkling av jordbruksbyråkratin är viktig för jordbruksföretagaren. anser dessutom att ett hållbarhetsmål skall vara ett övergripande mål för EU:s och jordbrukspolitik. Ett miljömässigt hållbart jordbruk rymmer liberala grundtankar som att förorenaren betalar, vikten av biologisk mångfald, kulturvärden samt landsbygdsutveckling. anser att människor som arbetar med allmänna nyttigheter skall ersättas för sina insatser via en gemensam finansiering. Det kan innebära att hålla odlingslandskapet öppet i skogs- och mellanbygder samt åtgärder för att säkerställa den biologiska mångfalden eller att bevara vårt kulturlandskap. Ett för konsumenterna hållbart jordbruk producerar bra och säkra varor. Valfrihet bland prisvärda produkter av god kvalitet bör vara en självklar utgångspunkt. Eftersom av alla sjukdomar kan relateras till vår föda (hjärt- och kärlsjukdomar, diabetes, cancer, allergier, matförgiftningar etc.) är det angeläget att hälsoaspekterna och livsmedelssäkerheten får en central roll. Alla konsumenter skall ha rätt till saklig information. Även etiska frågeställningar är av stor vikt för en hållbar produktion. liberalerna kräver därför skärpta regler för europeisk matproduktion: nej till långa djurtransporter, nej till antibiotika i djurfoder samt högre avgifter på bekämpningsmedel med miljöpåverkan. I en särskild livsmedels- och konsumentmotion tas dessa frågor upp ytterligare. En gemensam europeisk jordbrukspolitik En central aspekt av EU:s och medlemsländernas ekonomier är den gemensamma jordbrukspolitiken (Common Agricultural Policy), CAP. vill tydligt poängtera att om EU nu och skall fungera som en motor för ekonomisk utveckling och välfärd i , och om utvidgningen skall få framgång, krävs omfattande reformer av unionens jordbrukspolitik. Det viktigaste är att skapa förutsättningar för att jordbrukaren, som vilken annan företagare som helst, ges möjlighet och frihet att på likvärdiga villkor konkurrera med sina produkter på en konkurrensutsatt marknad. Konsumentens val skall vara avgörande för jordbruksproduktionen, och konsumenternas förtroende för europeiska livsmedel måste ytterligare stärkas. Problemen med den förda europeiska jordbrukspolitiken är många. Den präglas av kraftig överproduktion. Detta medför dumpande världsmarknadspriser, som därmed slår ut jordbruk i och omöjliggör framväxten av en livsmedelsproduktion för lokal försäljning och export i dessa länder. EU:s handelsministrar har visserligen beslutat att successivt avskaffa tullhinder för import av varor från de 48 minst utvecklade länderna i världen. Men först skall importen för samtliga jordbruksvaror vara tullfri, och överenskommelsen innefattade inte alla . Vi menar att mer marknad och mindre reglering är en nödvändig grundläggande princip för att lösa svåra jordbruksproblem och ett viktig steg för att lyfta ur fattigdomen. Omfattningen av EU:s jordbrukspolitik är också ett stort problem för unionens angelägna östutvidgning. Jordbrukspolitiken omfattar drygt hälften av hela unionens budget. Den gemensamma jordbrukspolitiken har utvecklats till en bidragsdjungel som är föga ändamålsenlig. Jordbrukspolitiken måste av den anledningen avregleras och förändras så att den tar större hänsyn till jordbrukets roll i det naturliga kretsloppet och dess konsekvenser för djur, miljö och biologisk mångfald. Men som allt företagande kräver även jordbruket tydlighet och en viss långsiktighet när det gäller regelsystem. Kvoter, regleringar och omständlig administration underlättar inget företagande. Denna tydlighet är lika viktig för de nuvarande medlemsländerna som för de nya medlemmarna. Länderna måste ges tid och förutsättningar att planera för en kraftigt reformerad jordbrukspolitik. liberalerna förordar en uppgörelse inom världshandelsorganisationen, WTO, om avreglering av och jordbruksmarknader med slopade skyddstullar, fritt marknadstillträde för exportörer från fattiga länder och en minskning av jordbrukssubventioner . Övriga bör användas till stödåtgärder för miljöinsatser. Areella näringar och miljöfrågor En liberal miljöpolitik handlar om att skydda människans livsmiljö och förvalta den för framtida generationer. En liberal miljöpolitik tar sin utgångspunkt i det personliga engagemanget och syftar till att uppmuntra näringarnas miljösatsningar där man i öppen dialog, kunskapsinhämtande, överenskommelser och samförstånd söker lösningar på många miljöproblem. kommer att lägga en särskild partimotion om miljöfrågorna. Jordbruket är en integrerad del av det moderna samhället Jordbruk och livsmedelsproduktion är viktiga för folkhälsa och miljö, då vår överlevnad är beroende av vad naturen och jorden ger. En miljöanpassad jordbrukspolitik kommer att ha positiva effekter på folkhälsan. En hög kvalitet på våra livsmedel bidrar till en bättre miljö och friskare konsumenter. En god hygien på gårdarna, i slakterierna och inom livsmedelsindustrin har direkt samband med kvaliteten på maten. Det är därför angeläget att frågan om vilka miljöeffekter och miljökostnader som kan kopplas till jordbruket utreds vidare och läggs till grund för en fortsatt reformering av jordbrukspolitiken. Utgångspunkten skall vara EU:s miljömål samt att särskilt lyfta fram sektorsansvaret, försiktighetsprincipen liksom principen att förorenaren betalar. Framtidens landsbygdsstöd bör inriktas än mer mot ett hållbart och miljövänligt jordbruk. Vårt kulturlandskap står inför snabba förändringar då ängs- och hagmarkerna växer igen på grund av brist på betesdjur. Våra ängs- och hagmarker rymmer många hotade arter. Många av vårt lands viktigaste rekreationsområden och mest attraktiva miljöer finns i mellanbygder, små gårdar, småskuren sjörik skogsmiljö i och . anser att det är viktigt att resurser styrs över till miljöinsatser för att slå vakt om den biologiska mångfalden och förhindra en utarmning av vårt kulturhistoriska arv. anser att det är viktigt att man tillvaratar de naturliga förutsättningar som finns vad gäller odlingsbetingelser i . är också positivt till att fler naturreservat inrättas. Vi anser dock att skötselplaner skall inrättas snabbare. I saknas exempelvis 88 av 315 naturreservat skötselplaner. Detta riskerar att undergräva förståelsen och acceptansen för nyinrättning av naturreservat. Det är därför av stor vikt att skötselplaner inrättas som ett naturreservat bildas. har ett ökat engagemang och intresse för djurens väl vuxit fram, vilket bidragit till att fler konsumenter blivit medvetna om djurhållningsfrågor. Det är ett viktigt styrmedel. Medvetna och upplysta konsumenter har stora möjligheter att utöva påtryckning genom att köpa varor som säljs av producenter som har en god djurhållning. Konsumentmakt är både en följd av och en förutsättning för en väl fungerande marknadsekonomi. Andra styrmedel för ett bättre djurskydd är lagar och förordningar. När det gäller djurskydd är djurskyddslagen och lagen om djurplågeri mest aktuella. Det är viktigt att dessa lagar är utformade så att de kan respekteras och följas. Vid överträdelser av djurskyddslagen måste en större effektivitet komma till. För att kontrollera att lagar och regler följs är det viktigt med en kontrollinstans. Därför vill under utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar, anslag 42:3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder avsätta utöver regeringens förslag. Ett annat viktigt styrmedel är och direktiv för djurhållning. Dessa bör implementeras och efterlevnaden kontrolleras såväl i som i övriga nationer inom EU. Djurhållningen måste garantera djuren ett värdigt liv och en anständig död. I samband med slakt måste kraven på renhet och god hygien samt god djuromsorg iakttas. Djur bör i första hand inte betraktas som handelsvaror utan som de levande varelser de är. En dålig djurhållning är inte bara etiskt oförsvarbart utan innebär även en hälsorisk för konsumenten. Viktiga uppgifter att driva är att minimera tiden för slakttransporter samt att arbeta för att slakt sker nära djurens uppfödningsplatser. Regelverket behöver ändras för att underlätta etablering av småskaliga slakterier. Ett problem är livsmedelskontrollen där de ibland mycket orättvisa kontrollavgifterna vid slakt missgynnar små slakterier. Dagens regelverk för tillsynsavgifter drabbar de allra minsta slakterierna och gör det omöjligt att konkurrera på liknande villkor och bör därför ses över. Ett avgiftssystem skall ha fler funktioner. Säkerhetssystemet skall finansieras, den skötsamma gynnas och samma möjligheter ges åt liten som stor. Ansenliga belopp betalas ut i bidrag till export av levande djur. menar att inom EU bör verka för ett borttagande av exportbidragen. Det är bland annat dessa subventioner som gör djurtransporterna lönsamma. Som ett första steg bör att djurskydds- och transportdirektiven skall följas innan bidrag utbetalas efterlevas av samtliga medlemsstater. Obligatorisk utbildning för djurskyddsinspektörer Det är djupt tragiskt att djurplågeri och vanvård förekommer. För att ett brott, i lagens mening, skall bedömas som djurplågeri måste djuret ha lidit svårt. Vanvården eller misshandeln måste dessutom ha skett uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Detta är, enligt veterinärer och djurskyddsinspektörer, svårt att dokumentera och bevisa på ett sätt som tillgodoser de krav som ställs i en rättslig instans. ser med tillfredsställelse på att de livsmedelsproducerade djuren nu omfattas av den nyinrättade , då de är en del av livsmedelskedjan och deras välbefinnande i högsta grad är en folkhälsofråga. Det finns fortfarande ingen obligatorisk utbildning eller krav på utbildning för kommunernas djurskyddsinspektörer. vill stärka kravet på utbildning som vi vill öka samverkan över kommungränserna. En väl fungerande veterinärorganisation är en hörnsten i djurskydd men också i livsmedelssäkerhet. Det har väckts stark kritik dels mot hur distriktsveterinärsorganisationen fungerar, dels mot att hästakuten på SLU temporärt har stängts. När det gäller den första frågan anser att det är av yttersta vikt att konkurrenssituationen blir likvärdig mellan privatpraktiserande veterinärer och distriktsveterinärer. Vi anser vidare att distriktsveterinärsorganisationen skall effektiviseras. Utredningen av veterinärsorganisationen och djursjukdomsdataregistret bör bl.a. arbeta fram alternativa organisatoriska lösningar för den fältveterinära verksamheten, se hur behovet av veterinärkompetens för myndighetsutövande uppgifter ser ut samt se till att beredskap mot smittsamma djursjukdomar inom det veterinära området kan tillgodoses i hela landet. Det innebär att även länsveterinärernas arbetsuppgifter bör ses över. Vidare bör tillsynen över veterinärers yrkesutövning ses över för att se om den kan förbättras. Vi anser att man måste kartlägga hur omfattande bristerna i djursjukdata är, vad bristerna beror på, vad bristerna har inneburit för statistikens användbarhet, hur bristerna kan åtgärdas samt hur man kan åstadkomma en fullständig och kvalitetssäkrad rapportering från alla veterinärer. Problemen kring hästakuten vid , , måste lösas. Regeringen måste ge riktlinjer om hur man skall säkerställa veterinärstuderandes behov av praktik, speciellt vad avser jourverksamhet. Vidare måste man säkerställa att forskningen inom det veterinärmedicinska området har tillräckliga resurser. Däremot kan det inte vara huvudsakliga ansvar att se till att tillhandahålla veterinärmedicinsk akutsjukvård. Hästakutens villkor måste styras av utbildnings- och forskningsbehoven. En annan viktig näringsgren är fisket. Fisket utgör basen för ett flertal förädlingsindustrier som i sin tur genererar många arbetstillfällen. Fisket har också stor betydelse för att bibehålla levande kustsamhällen året runt och bidrar även i hög grad till kustsamhällenas attraktionskraft vad gäller turistverksamheten. För att denna näringsgren inte skall slås ut är det viktigt att samma förutsättningar och regler gäller för fiskande länder i och . Hotet mot bl.a. torsken måste snabbt lösas genom internationella överenskommelser. linje i fiskefrågan har varit densamma. Det är inte det traditionella kustfisket som hotar eller till och med utplånat fiskbestånden längs de svenska kusterna. Problemet är den storskaliga industriella rovdriften. anslår i sin budget ytterligare medel till . liberalerna bejakar både ekologiskt och miljöanpassat konventionellt jordbruk. Arealersättningen för spannmål bör minska. En riktad miljösatsning innebär bl.a. en satsning på vallodling. På våra bättre jordar i Syd- och , där näringsläckage till havet kan befaras vara störst, har svag ekonomisk konkurrenskraft gentemot spannmål och sockerbetor. En förnuftig jordbrukspolitik bör därför växla arealstöd mot en miljöstödsvallodling, fånggrödor etc. för att minimera kväveläckaget. ser positivt på den utveckling som ekologisk odling och djuruppfödning haft. Måluppfyllelsen ekologisk odling och djuruppfödning ser ut att uppfyllas . Man kan dock notera den regionala skillnaden som råder vad gäller genomslag för ekologisk odling. Efterfrågan på ekologiska produkter i och har exempelvis sjunkit. anser att ekologisk odling och miljömässigt hållbar konventionell odling kompletterar varandra. De miljömässiga satsningar som görs vid konventionell odling genom exempelvis Greppa näringen och Odling i balans bör uppmärksammas. För att nå miljömålen är det därför viktigt att av bondekåren, som är konventionella odlare, stimuleras att gå i en mer miljömässigt hållbar riktning. anser att konsumenternas kvalitetskrav skall styra produktionen. Den svenska skogen är en guldgruva. Nationalekonomiskt svarar skogen för ett nettoexportvärde på . Det utgör av export. Skogens ekosystem utgör grunden för många arters överlevnad. Deras skyddsbehov måste på ett avgörande sätt påverka avverknings- och reproduktionsreglerna. Skogsbruk skall bedrivas så att den biologiska mångfalden inte hotas. All svensk skog bör vara internationellt certifierad. Lagstiftningen, inklusive skogsvårdslagen, bör ses över utifrån miljömålet. Skogsvårdslagen skall inarbetas i den övriga miljölagstiftningen. Offentligt ägd mark skall kunnas användas som utbyte mot den mark som den enskilde skogsbonden avsätter som naturreservat. Likaså behöver styrmedlen förstärkas i form av bl.a. bidrag till naturvårdsinriktad skötsel. Principen skall vara att brukaren skall hållas skadeslös och intrångsersättning skall utgå. Stor flexibilitet krävs för att finna optimala lösningar på inlösen samt skötsel av naturreservat och naturvårdsområden. är frågande till att så liten del satsats på kompetensutveckling inom skogssektorn. De projekt som genomförts är långt ifrån tillräckliga. Utbildningsinsatserna kring miljömålet Levande skog avbryts nu eftersom projektet avslutas. Det råder ett akut röjningsbehov i plant och ungskog. Det finns ett röjningsberg på 1000 000 ha skog som behöver röjas för att inte kvaliteten på timmerdimensionerna skall försämras. Det behövs medel till produktionsrådgivning med syfte på röjning. anser att det är av största vikt att information och utbildningsinsatser inom skogssektorn prioriteras.