mot · GR02Sf397 · 2003-10-07 00:00:00 — Förutom att den uppenbara orsaken till detta förslag främst är att rädda statsbudgetens utgiftstak vittnar det även om regeringens dogmatiska syn på vad som orsakar ohälsa och därmed vem som ansvarar för den. Vi menar att långt ifrån all ohälsa kan relateras till arbetslivet eller arbetsplatsen. Det är hela livssituationen som påverkar hur man mår. Därför är det helt orimligt att ensidigt belasta arbetsgivare för alla ohälsoproblem som kan tänkas drabba olika personer. Det mest märkliga med förändringen kanske ändå är att den socialdemokratiska regeringen redan med misslyckat resultat prövat att förlänga sjuklöneperioden! förlängdes sjuklöneperioden från 14 , men togs det tillbaka med bl.a. följande motivering: Enligt vad som anförts av i och förväntas en förkortad sjuklöneperiod underlätta nyanställningar i framförallt små företag.1 Den socialdemokratiska regeringen skrev då själva: I samband med att sjuklöneperioden förlängdes från 14 fr.o.m. uppstod emellertid en tvist kring frågan om den högre avtalsreglerade ersättning som utbetalas under dag 15 till och med dag 28 i sjukperioder skulle kunna utbetalas även fortsättningsvis. för arbetsmarknadsförsäkringar och Arbetsdomstolen fann att rätt till ersättning från avtalssjukförsäkringen respektive kollektivavtalet inte förelåg under den utsträckta sjuklöneperioden. Detta innebar att den totala ersättningen till en anställd sänktes under den förlängda sjuklöneperioden. /.../ Med anledning av den situation som uppstått har regeringen övervägt olika åtgärder för att neutralisera effekterna på ersättningen av den förlängda sjuklöneperioden. Regeringen har stannat vid att föreslå en återgång . I vårbudgetpropositionen 2003 när den förlängda sjuklöneperioden föreslogs skriver man endast: Regeringen är medveten om att förslaget att förlänga sjuklöneperioden till dag 21 innebär att denna ersättning kan påverkas av nu gällande kollektivavtal. Regeringen förutsätter dock att avtalen anpassas till den utökade sjuklöneperioden. Det största problemet med en förlängd sjuklöneperiod är dock att det riskerar att medföra en ökad selektering på arbetsmarknaden med indelning av arbetssökande i ett A- och B-lag efter deras fysiska förutsättningar. utredning har prövat förslaget om en förlängd sjuklöneperiod. Han fastslog att förslaget slår mot handikappade och mot kvinnor. Han menade även att det varken i andra länder eller i gett någon effekt. Även svenska nationalekonomer tillsammans med AMS konstaterat att det saknas forskning som tyder på att ett utvidgat arbetsgivaransvar har någon som helst effekt på sjuktalen. menar att förslaget snarare innebär att den samordnade rehabiliteringen riskerar att fördröjas än mer. Besparingarna som görs kommer således bara att ätas upp av kostnaderna för arbetslöshet och sjukersättning. Detta är en helt oacceptabel utveckling. vidhåller att den förlängda sjuklöneperioden aldrig borde ha införts och återställer därför i sitt budgetalternativ den ursprungliga sjuklöneperioden. Den socialdemokratiska regeringen föreslog i prop. 2002/03:89 Förändringar inom sjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet att arbetsgivarna alltid ska skicka in rehabiliteringsutredning även om det inte är nödvändigt. Förslaget motiverades med att arbetsgivarna i alldeles för liten utsträckning har utfört rehabiliteringsutredningar för sina anställa som det var tänkt. Regeln om att arbetsgivaren har skyldighet att lämna in rehabiliteringsunderlag finns i rehabiliteringsförordningen. Den behöver dock inte skickas in om den anses obehövlig. Att tvinga alla arbetsgivare att alltid lämna in rehabiliteringsutredning skulle kunna innebära att man i vissa fall påbörjar en utredning när den anställde kommit i arbete igen. Att då tvinga arbetsgivaren att skicka in rehabiliteringsunderlag och dessutom betala för ett utlåtande från företagshälsovården verkar, enligt vår uppfattning, orimligt. har med anledning av förslaget anfört att onödiga åtgärder som blir obligatoriska kan leda till att nödvändiga åtgärder inte alltid tas på allvar. Vidare anför man att den tid som den socialdemokratiska regeringen nämner i propositionen för att utföra en rehabiliteringsutredning vittnar om att frågan inte hanterats på ett seriöst sätt. anser även att förslaget skulle innebära att försäkringskassornas administration ökar ytterligare och det är det sista vi behöver. menar att dagens system inte fungerar på ett tillfredsställande sätt. Det kan i vissa fall vara känsligt att arbetsgivaren utreder, speciellt med tanke på det växande antalet individer med stressrelaterade besvär. För vissa är lösningen inte att gå tillbaka till den gamla arbetsplatsen vilket försvagar motivet för att den tidigare arbetsgivaren ska ha utredningsansvaret. Alltfler personer i arbetslivet nästan var fjärde saknar dessutom en traditionell arbetsgivare som kan göra utredningen. anser att ansvaret för samordning av rehabiliteringsarbetet skall flyttas från fyra olika aktörer (landstingens hälso- och sjukvård, kommunens socialtjänst, statens arbetsförmedling och ) till en offentlig aktör. Genom vårt förslag får individen även en lagstadgad rätt till en rehabiliteringsutredning. Denna fråga utvecklas vidare i avsnitt 6. 6.5.6 Risk för rutinmässig övergång till sjuk- eller aktivitetsersättning JO har vid ett flertal tillfällen riktat stark kritik mot regeringen för de brister som finns i socialförsäkringens administration avseende rättssäkerhet, trygghet och effektivitet. har påpekat för regeringen att kritiken från JO måste tas på allvar och åtgärdas. 2002/03:89 Förändringar inom sjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet föreslogs att senast ska överväga om sjukpenning ska övergå till sjuk- eller aktivitetsersättning. Förslaget skulle, enligt den socialdemokratiska regeringen, leda till att man stramar upp handläggning av de långvariga sjukfallen. Även om denna förändring är tänkt att komma till rätta med vissa av de brister som JO påpekat är det dock viktigt att härvidlag fästa uppmärksamhet vid orsakerna till de brister som länge har förekommit. fick försäkringskassorna utstå kraftiga neddragningar och därför har de inte kunnat arbeta aktivt med rehabiliteringsarbetet. I takt med att antalet sjukskrivningar ökat har kassorna tvingats prioritera utbetalningar av sjukpenning. Inte förrän i höstbudgetpropositionen fick socialförsäkringsadministrationen ett resurstillskott från den socialdemokratiska regeringen. Det är alltså inte i första hand brist på lika rutiner, likt den nu föreslagna ettårsgränsen, som har lett till nuvarande missförhållanden, utan snarare brist på resurser och att rehabiliteringsinsatser fått stå åt sidan. Regeringens förslag blir således verkningslöst. Det finns fortfarande ett mycket stort antal långtidssjukskrivna som väntar på rehabilitering och antalet bara växer. En stor del av dessa har fortfarande efter inte fått någon rehabilitering. Detta problem kommer knappast att lösas genom att en tidsgräns sätts för utbyte av sjukpenning till andra ersättningsformer. Regeringens förslag riskerar snarare att leda till att sjukpenning rutinmässigt övergår till sjuk- eller aktivitetsersättning istället för att lägga fokus kring att rehabiliteringsinsatser sätts in så snabbt som möjligt. Regeringen borde i konsekvensens namn ha fastställt en tidsgräns för när rehabiliteringsinsatser senast skall ha kommit igång. Alla rehabiliteringsmöjligheter måste nämligen först uttömmas innan man övergår till en ersättningsform som utgår från en mer permanent arbetsoförmåga. Särskilt viktigt är det eftersom aktivitets- eller sjukersättning kan leda till svårigheter med att komma tillbaka till arbete. Regeringen försvarar sig med att understryka att om alla rehabiliteringsmöjligheter inte är uttömda och arbetsoförmågan består, kommer den försäkrade även fortsättningsvis att få sjuk- eller rehabiliteringspenning. Såsom problemen ser ut , och även framöver av regeringens handlingsförlamning att döma, tycks förslaget således vara en ren formalitet utan någon reell innebörd. Regeringen borde istället inrikta sig på att göra en systemförändring så att rehabilitering kommer igång snabbt och utifrån individers specifika problem, förutsättningar och möjligheter. förespråkar, som tidigare nämnts, att införa en rehabiliteringsförsäkring där individen sätts i centrum. Denna fråga utvecklas vidare i avsnitt 6. 7 åtgärder för ett mer hälsosamt liv 7.1 Vad är orsaken till de växande ohälsotalen? Det finns inga enkla förklaringar till att ohälsotalen ökat så dramatiskt . Svaret går inte att finna i att vi har blivit sjukare. Av AHA-utredningens2 arbete framgår det snarare att folkhälsan blivit något bättre. Svaret går heller inte generellt att finna i en sämre arbetsmiljö eller ett hårdare arbetsklimat. En studie av arbetslivsinstitutet visar att utbrändhet är minst lika vanligt hos arbetslösa och studerande som hos förvärvsarbetande. är nästan var femte sjukskriven arbetslös. Av en enkätundersökning som RFV gjort bland långtidssjukskrivna framkommer det att hälften av sjukskrivningarna beror på andra faktorer än arbete eller arbetsmiljö3. Orsak till ohälsan kan inte heller härledas till att man exempelvis bor i en stressig storstadsmiljö. RFV har utrett frågan om de regionala skillnader som finns avseende sjukskrivningar och där framkommer det att Norrlandslänen, särskilt norrländsk glesbygd, ligger över riksgenomsnittet för ohälsotalet och att större kommuner som exempelvis och ligger under riksgenomsnittet. RFV:s enkätundersökning bland 15 000 långtidssjukskrivna visar att frågan om orsakerna till sjukskrivningar är komplexa. De långtidssjuka är långtifrån en homogen grupp och därmed heller inte mottagliga för samma typer av åtgärder. Enligt (Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi) är sjukfrånvaron i hög internationellt sett. Ur ett svenskt perspektiv är ett av huvudresultaten av en studie4 att det finns ett starkare samband mellan sjukfrånvaron och konjunkturcykeln i än i övriga länder. Antalet äldre som riskerar att bli frånvarande från arbetet på grund av nedsatt arbetsförmåga är större i än i länder där färre personer är kvar i arbetslivet och i synnerhet . Den svenska arbetsmiljölagen ger de yttre ramarna för vad som gäller för miljön på jobbet. har som uppgift att i detalj reglera vad som ska gälla. finns det drygt 140 föreskrifter som arbetsgivarna har att förhålla sig till. Dessutom har vi Arbetsmiljöinspektionen, vars uppgift är att kontrollera att bestämmelser följs ute på arbetsplatserna. De satsningar som gjorts i när det gäller arbetsmiljöfrågor är omfattande och bör ha minskat den sjukfrånvaro som har samband med arbetsmiljön. 7.2 Bredare fokus på ohälsans orsaker Arbetsplatsen är inte den enda avgörande förklaringsfaktorn för den ökade ohälsan. När man läser regeringens texter och lyssnar på debatter slås man av hur dogmatiskt man ser på orsakerna till sjukfrånvaron. Arbetsplatsens beskaffenhet och arbetsmiljön verkar vara de enda faktorer som påverkar om människor mår dåligt och sjukskriver sig. Med ett sådant snävt fokus kommer man inte åt problemen. har ett betydligt bredare fokus. Utan att förringa arbetsplatsens betydelse i sammanhanget menar vi att det finns ett flertal orsaker till den ökade sjukfrånvaron. Grunden för åtgärder mot ohälsan måste bygga på en korrekt analys av orsaksförhållandena. drar slutsatsen att det är människors svårigheter att få hela livspusslet att gå ihop som skapar en betydande del av ohälsan. Utformningen av familje-, social-, folkhälso-, skatte- och jämställdhetspolitiken har stor betydelse för möjligheterna att komma till rätta med ohälsan. Ohälsan både i och utanför arbetslivet måste bekämpas genom att stärka den enskilda människans känsla av värde, inflytande och egenmakt. Hälsa handlar om att få leva ett så friskt liv som möjligt utifrån sina egna förutsättningar. Svårigheter att få tillräckligt med tid för barn, familj, sig själv, släkt och vänner, skapar den stress, känsla av otillräcklighet, ensamhet och trötthet som så många känner. Grundtryggheten och hälsan hos barn och vuxna har därmed blivit mindre. 7.3 En helhetssyn på människan i folkhälsoarbetet Den fysiska hälsan i är god medan den psykiska hälsan tenderar att försämras. Arbetslöshet, dålig ekonomi, låg utbildningsnivå och andra kända faktorer räcker inte alltid som förklaring till den psykiska ohälsan. Även under materiellt goda förhållanden förekommer ohälsa på det psykologiska planet. Detta innebär att det inte alltid är materiella faktorer som orsakar ohälsa eller att mer pengar är lösningen på problemen. Människan är en helhet där både kropp och själ behöver vårdas. Människans behov av gemenskap och trygghet kan inte ersättas, utan måste tillfredsställas redan från födseln. Otrygghet grundad i barndomen följer ofta individen upp i vuxen ålder och denne får ofta bära med sig otryggheten resten av livet. De immateriella värdena måste beaktas som viktiga hälsofaktorer och ges ett större utrymme i det framtida folkhälsoarbetet. 7.4 Föräldrar och barn behöver mer tid Mycket tyder på att en ökad förvärvsfrekvens, högre tempo i arbetslivet och ökad arbetslöshet med därtill ökad rädsla för att förlora jobbet, försvårar föräldraskapssituationen. En förutsättning för att både kvinnor och män ska ha möjlighet att utvecklas i sina yrkesroller och kunna fungera i den viktiga föräldrarollen, är att vi kan skapa ett barnvänligt arbetsliv. Här krävs en arbetsmiljö där det betraktas som en kompetenshöjning och en viktig samhällsuppgift att vårda och fostra sina barn. Detta måste gälla både män och kvinnor. Därför är det viktigt att ge föräldrarna såväl ansvaret som resurserna för att själva kunna utforma sin vardag och kunna välja barnomsorgsform som de anser bäst. förslag om barnomsorgskonto ger föräldrarna denna viktiga valmöjlighet. De ekonomiska villkoren för att ta hand om barn måste vara gynnsamma. En generös föräldraförsäkring med höjt golv och tak, rätten att vara tjänstledig som nybliven förälder, tillgång till god barnomsorg av olika slag som kan väljas efter barnets och föräldrarnas önskemål, är viktiga inslag för kombinationen föräldraskap och arbetsliv. De familjepolitiska förslag vi har är även viktiga ur ett jämställdhetsperspektiv. 7.5 Avlastning i hemmet För många kvinnor är stressen utanför jobbet det stora problemet. De flesta män uppger situationen på arbetsplatsen som den främsta källan till stress. För kvinnor är livet utanför jobbet en minst lika viktig stressfaktor. Studier som har gjorts kring denna fråga visar att kvinnans adrenalinhalt stiger kraftigt kring och når sin topp . Då har mannens stresshormon lagt sig till rätta efter en liten topp . En studie på kvinnor, som vårdats för akut kranskärlssjukdom, visade att den stress som var förknippad med familjelivet utgjorde den största faran för hälsan. anser att stressen måste minska också i hemmen. Möjligheten att köpa privata tjänster såsom städning, tvätt, reparationer av huset, fönsterputsning, bilvård o.s.v. måste öka. Det ger möjlighet för familjer att frigöra tid för fri användning istället för att, som , producera alla dessa tjänster själv. Sänkt skatt på hushållstjänster skulle ge lägre priser och ett antal nya jobb. Det skulle möjliggöra även för låg- och medelinkomsttagare att kunna välja bort arbetsuppgifter i hemmet, till förmån för andra aktiviteter alternativt vila. För ensamstående mammor är detta särskilt viktigt. Eftersom det fortfarande ofta är kvinnorna som har huvudansvaret för hemmet och barnen skulle förslaget dessutom öka jämställdheten. Genom att möjliggöra köp av hushållstjänster underlättar vi för både män och kvinnor att förena yrkesarbete med föräldraskap och fritid. Vidare skulle vår politik öka sysselsättningen och göra många av de tjänster som utförs på en svart marknad till vita med allt vad det innebär av social trygghet för de som utför arbetet. 7.6 Ett mänskligt och uthålligt arbetsliv Ett gott arbetsklimat kännetecknas av ett stort medinflytande för personal. En av de allra viktigaste faktorerna för den enskilde är att få påverka omfattning och förläggning av arbetstider. Ett utrymme av självvalda arbetstider ger också positiv inverkan på arbetsklimatet och minskar stressfaktorn. menar att arbetstidslagstiftningen måste utformas så att arbetsgivare och arbetstagare i ökad utsträckning lokalt kan fastställa arbetstiden efter sina behov och önskemål. Vi vill uppmuntra arbetsgivarna att tillämpa en flexibel förläggning av arbetstiden för sin personal. Vi ser även positivt på distansarbete och s.k. job-sharing, där två parter med likartad kompetens delar på ett jobb för att klara t.ex. barnomsorg på ett familjenära sätt. Forskning visar att stress kan vara positiv , men att risken för utbrändhet vid långvarig stress ökar. Det är därför nödvändigt med en längre sammanhängande ledighet för återhämtning. vill förändra semesterlagen så att betald semester utöver ska kunna tas ut som arbetstidsförkortning för den som så önskar. Människor arbetar i större utsträckning i projekt och s.k. platta organisationer i vilka ett stort egenansvar förekommer. Organisationerna tenderar ibland att innebära ökade krav, oklara gränser, dåligt personalstöd och krympande resurser. Men platta organisationer kan också medföra arbetsglädje, större delaktighet och utvecklingsmöjligheter. Allt beror på hur väl organisationer fungerar och vilka resurser den förfogar över. Därför är det viktigt att tillgodose varje människas behov av tillitsrelaterade strukturer i arbetslivet. Ansvar och befogenheter måste gå hand i hand och en god arbetsinsats skall uppmärksammas och belönas. Våra samtliga förslag för ett mänskligt och uthålligt arbetsliv återfinns i motionen Ett hälsosamt arbetsliv. 7.7 Minska ohälsan bland personal i offentlig sektor Offentlig sektor toppar statistiken över såväl antalet långtidssjukskrivna som korttidsfrånvaron på arbete. En särskild genomlysning bör göras av den offentliga sektorns speciella problem. Erbjudande om trygga jobb, med möjlighet till flexibel arbetstidsförläggning och rik möjlighet till kompetensutveckling, är några viktiga faktorer för framtidens personalpolitik inom offentlig sektor. Extra viktigt är det med tanke på att kvinnor är överrepresenterade i ohälsostatistiken. Att minska ohälsan bland dessa grupper är alltså i allra högsta grad ett led i arbetet för ett jämställt samhälle. Vårdpersonalens insatser är nyckeln till god vård. Genom bättre arbetsförhållanden och högre löner, bland annat genom att fler vårdgivare och karriärvägar tillkommer, blir personalen inom vård och omsorg friskare och vården bättre. Det finns ett antal undersökningar som alla tyder på en och samma sak, nämligen att anställda hos privata vårdgivare trivs bättre och mår bättre än sina kollegor hos offentliga vårdgivare. Professor vid , har i sin forskning kommit fram till att offentliganställda är mer missnöjda med lön och anställningstrygghet än privatanställda. De anser också att de oftare kommer hem utmattade från jobbet. Missnöjet gäller också karriärsmöjligheter och makt över tiden. Merparten av de sjuksköterskor som övergått från offentlig till privat vård anser att övergången varit positiv. Initiativ från medarbetarna tas till vara i större utsträckning och de anställda får mer stöd och uppmuntran i sitt arbete. 7.8 Kvalitet och tillgänglighet i hälso- och sjukvård Det är oerhört viktigt att människor får vård för att på så sätt undvika mänskligt lidande och utdragna sjukskrivningar. anser att vård och omsorg måste ges en särställning i samhället och därmed tillförsäkras tillräckliga resurser. Resurser som tillförs landsting och kommuner skall därför främst användas till att säkerställa en god vård och omsorg för svårt och långvarigt sjuka. och har presenterat statistik över de resurser som tillförts landsting och kommuner under de två senaste mandatperioderna. Där konstaterar man att kommunsektorn inte fått några nettotillskott . Vi tar dessa uppgifter på allvar och anser att resurserna är otillräckliga för att garantera en god vård och omsorg. För att kunna höja kvaliteten, utöka antalet vårdplatser och rekrytera mer personal tillför därför mer än regeringen i generella statsbidrag till kommuner och landsting . För att öka tillgängligheten vill införa en nationell vårdgaranti. För detta ändamål avsätter vi ett särskilt bidrag på , d.v.s. mer än regeringens så kallade tillgänglighetspengar. Den nationella vårdgarantin omfattar alla medicinskt motiverade behandlingar och skall vara fullt genomförd . Den nationella vårdgarantins införande förutsätter en större mångfald av vårdgivare. Regeringen motarbetar en mångfald av vårdgivare. Den så kallade stopplagen som hindrar landstingen att själva bestämma över sin organisation ska, enligt regeringen, permanentas. Vi anser tvärtom att fler alternativa driftsformer i vården är nödvändigt om korta väntetider ska kunna garanteras. 7.9 En utbyggd företagshälsovård Enligt undersökning Arbetsmiljön 2001 uppgav nästan tre fjärdedelar av sysselsatta kvinnor respektive män som är eller äldre att de hade tillgång till företagshälsovård. I åldersgruppen var andelen betydligt lägre, bland männen och bland kvinnorna. Undersökningen visade att det är en större andel män (51,) än kvinnor (38,) som har tillgång till företagshälsovård. vill framhålla företagshälsovårdens betydelse. En utbyggd företagshälsovård kan bli en viktig resurs i arbetet med att få ned sjukfrånvaron. Den omorganisation av företagshälsovården som genomfördes för sedan har inte varit helt lyckad. Avståndet mellan företagsläkarna och företagen har alltför ofta blivit för långt. hade företagsläkarna också möjlighet att ge sjukvårdande behandling på samma villkor som läkarna inom landstingen. Företagsläkaren såg tidigt eventuella missförhållanden inom både den fysiska och psykiska arbetsmiljön i företaget/förvaltningen. Beslutsvägarna var ofta kortare och på så sätt kunde dålig arbetsmiljö rättas till. Med en försiktig utbyggnad av företagshälsovården kan dessutom en rad positiva effekter uppkomma. I dagens stressade samhälle är det många som skulle uppskatta den närhet till medicinsk kunskap som företagshälsovården skulle kunna erbjuda om den gavs möjlighet. Företagshälsovården skulle då kunna avlasta vårdcentraler och andra läkarmottagningar som konkurrensen om personal inte skulle bli störande. vill att företagshälsovården får tillbaka en del av sina tidigare uppgifter. Det skulle innebära en effektivisering av arbetsgivarnas arbetsmiljöarbete. Regeringens förslag i 11-punktsprogrammet om att stärka metodutveckling inom företagshälsovården med ställer vi oss dock tveksamma till. Företagshälsovården är privata företag som ska svara mot kundernas behov. Som företag är det deras uppgift att tjäna pengar på att exempelvis erbjuda arbetsgivarna att köpa rehabiliteringsutredningar, eller andra rehabiliteringsinsatser som arbetsgivaren önskar. Denna process pågår redan inom företagshälsovården. 8 En ny rehabiliteringsförsäkring ett nytt system Problemen med de skenande sjukförsäkringskostnaderna har lett till en tydlig ökning i debattintensitet på området. Flera seriösa och tunga instanser bland andra LO, TCO och har, liksom , krävt att regeringen ska inrätta en ny rehabiliteringsförsäkring. Vad väntar regeringen på? har länge motionerat i om att rehabiliteringsmomentet måste få en betydligt starkare ställning i sjukförsäkringen. Vi har ett mycket väl utvecklat, konkret förslag hur detta skulle kunna genomföras. Förslaget bygger på en statlig utredning, vars betänkande offentliggjordes , men som ignorerats av regeringen. Utredningen heter Rehabilitering till arbete en reform med individen i centrum (SOU 2000:78). satsar sammanlagt på en kraftigt förbättrad rehabiliteringsförsäkring. (Se tabell nedan). Sjukförsäkringen är huvudintäkt. Staten bör skjuta till den del som är rimlig för att finansiera rehabilitering för de som inte har en traditionell arbetsgivare, exempelvis arbetslösa.