mot · GR02U14 · 2003-11-25 00:00:00 — Barn ända upp har aldrig upplevt annat än lägerboende, med malaria och andra svåra sjukdomar som grasserar i lägren. Regeringens hållning är att den uppstådda situationen är fel. Flyktingfrågan måste lösas och allas grundläggande rättigheter respekteras. Azerbjdzjan har en stark önskan om att upptas i den europeiska gemenskapen. Före detta Sovjetrepubliker i såsom och med flera länder har långt kvar till demokrati och mänskliga rättigheter. I flera av dessa stater styr starka presidenter med stor makt genom dekret. Den enda egentliga oppositionen består av islamiska fundamentalister som om möjligt utgör ett än värre alternativ vad gäller respekt för människor. måste med kraft engagera sig för att främja en god utveckling i hela . Läget beträffande demokrati och mänskliga rättigheter är fortsatt dåligt i . Inget land förutom är demokrati. Den sammanlagda effekten av ett säkerhetssystem i som gör att länderna känner sig trygga mot angrepp samt en möjlig demokratisk utveckling i borde dock stimulera en framväxt av demokrati och respekt för mänskliga rättigheter i . Även om det finns ett hot från och andra terrororganisationer vilket vi sett i , , , , och så finns nu bättre förutsättningar för en utveckling i demokratisk riktning. Den underlättas av EU:s Medelhavspolitik där frihandel ingår i första hand, men det görs också försök att stödja demokrati och mänskliga rättigheter. Det viktigaste i detta initiativ är inte enbart samarbetet mellan EU och respektive land utan också att det syftar till att skapa ett samarbete mellan arabländerna, något som ofta lyser med sin frånvaro. Det vore underligt om inte också grannskap söder och öster om skulle kunna demokratiseras och respektera de mänskliga rättigheterna. Det finns all anledning för och EU att genom tydliga krav och kontakter bidra till att demokratin får fotfäste. Inrättandet av en ny parlamentarisk församling, Parliamentary Assembly, i vilken samtliga kuststater förutom samt skall ingå, är ett steg i rätt riktning. De nationella parlamenten i EU:s medlemsländer och ges därmed ökade möjligheter samt ökat ansvar att stödja de demokratiska krafterna i de nationella parlamenten i . Det är ingen överdrift att kalla stora delar av för ett av världens få återstående diktaturblock. Hur prekärt tillståndet i den delen av världen är framgår tydligt och klart av de två FN-rapporter som har publicerats och föregående år med titeln on . Rapporterna är de första från som inriktar sig på just 22 medlemsländer från till . De 22 arabländerna som undersökningen talar om är: , , , , , , , , , , , , , , , Palestinska myndigheten, , , , , och . Där förmedlas dyster läsning. Inte i något enda arabland finns det politiska oppositionspartier som på laglig väg kan utmana odemokratiska makthavare och av egen kraft bilda en regering. De 22 arabländerna med nära 300 miljoner människor utgör den region i världen där nätsurfandet är allra minst utbrett, till och med mindre än i söder om . av vuxna befolkning är analfabeter, drygt dubbelt så stor andel som det globala genomsnittet och betydligt mer än u-landsgenomsnittet på . Över huvud taget är läsandet föga utbrett, åtminstone om man bortser från och andra religiösa texter. Flertalet har därtill försummat investeringar i forskning och utveckling (FoU), med undantag för den militära sektorn. Resultatet av bristfällig utbildning och forskning är att arabländerna hamnat dramatiskt på efterkälken i förhållande till många andra u-landsekonomier. Enbart med nästan 50 miljoner invånare har högre BNP än samtliga tillsammans med nära 300 miljoner invånare, trots väldiga oljeresurser. Utan politisk pluralism och intellektuell frihet samt med ekonomin i fritt fall förvånar det knappast att många av regionens invånare röstar med fötterna. Tiotals miljoner araber har flytt utomlands, många av dem numera med arbete i och . I en opinionsmätning bland arabiska ungdomar uttryckte över hälften av de tillfrågade att de skulle föredra att tillbringa resten av sina liv utomlands. Många arabregimer använder det fundamentalistiska hotet som argument för fortsatt diktatur. är ett exempel på att en fundamentalistisk teokrati kan etablera och utöva diktatur . Men just erfarenheten från pekar också i motsatt riktning. Det är svårt för fundamentalister att använda som föredöme eftersom landets befolkning lider svårt under prästväldet. Befolkningen i förtrycks av en diktatur under ledning av . Det nationella parlamentet kontrolleras av presidenten via en slags enmansstatsrådsberedning med . har gemensam historia med och kan närmast betraktas som ett lydrike. militära närvaro innebär en påtaglig begränsning av landets självständighet och möjlighet till en demokratisk utveckling. Ett annat hinder är förekomsten av olika miliser och terrorgrupper. har demokratiska traditioner, som gör att landet snabbt skulle kunna bli en parlamentarisk demokrati med representation för olika etniska och religiösa grupper samt för politiska partier. Det finns också goda förutsättningar för en positiv utveckling av de mänskliga rättigheterna om ockupationen upphör. och EU bör därför aktivt verka för att syrisk ockupation upphör så att en demokratisk utveckling med fria och allmänna val kan påbörjas. stoltserar med ett 40-tal tillåtna partier, därav ett halvdussin i regeringsställning. Men oavsett vilka som innehar ministerposter råder ingen tvekan om att landet styrs av ett kotteri av tämligen anonyma generaler. Också har ett 40-tal politiska partier. Men ministrarna är opolitiska och utsedda av kungen, vars makt i sista hand vilar på en väldrillad beduinarmé. I finns inga partier alls, blott överste som utan formella politiska titlar härskar enväldigt över sina undersåtar. I några länder finns det demokratiska tendenser. Bahrein, , , och anses vara de länder där förtrycket är minst och där öppningen mot demokrati och respekt för mänskliga fri- och rättigheter är störst. I dessa länder tillåts vissa partier och strömningar och det finns också en viss yttrande- och tryckfrihet. Utvecklingen i kommer att få stor betydelse, inte bara för landet självt, utan också för och i stort. Många menar att det kommer visa sig svårt eller kanske till och med omöjligt att införa demokrati i . Inget annat arabland är demokratiskt och landet har ingen som helst demokratisk tradition. Diktaturen och skräckväldet har i grunden trasat sönder det irakiska samhället. Det är svårt att finna demokratiska strukturer efter en extremt hård diktatur eftersom alla demokratiska krafter antingen har fått fly eller blivit kastade i fängelse och mördade eller helt fått avstå från aktivitet. Den tidigare regimen har grovt och systematiskt kränkt människors grundläggande fri- och rättigheter och även gjort sig skyldig till folkmord och aggression. Men landets förfärliga historia borde göra det demokratiska alternativet attraktivt. I i norra har det utvecklats ett visst mått av demokrati och partiväsen vilket gör att det finns demokratiska strukturer att bygga på. Många av de irakier som flydde till och har också höga ambitioner för landets demokratisering. Shiamuslimerna som utgör närmare två tredjedelar av landets befolkning, kan se på och de negativa erfarenheter som finns av ett teokratiskt välde. Det är nog trots allt rimligt att hysa en försiktig optimism för att faktiskt kan utvecklas i demokratisk riktning även om det blir svårt i ett land så söndertrasat och så präglat av skillnader i etnicitet, religion och erfarenheter. Kvardröjande grupper från den gamla diktaturen tillsammans med tillresta terrorister försöker nu förhindra en demokratisk utveckling. För omvärlden är det viktigt att stödja demokratiutvecklingen i . och EU bör stödja uppbyggnaden av ett fredligt, stabilt och demokratiskt . En viktig förutsättning för en god utveckling i landet är att det hålls fria och demokratiska val samt att den nya regeringen utser den grundlagskommitté som skall utarbeta en författning grundad på principen om rättsstat, demokrati och respekt på mänskliga rättigheter. När väl författningen är utarbetat skall det hållas en folkomröstning om denna. Det är viktigt att även andra, till exempel kristna minoriteter, får representation i parlamentariska organ på samtliga nivåer. Det är en avgörande viktig politisk uppgift för , EU och FN att genom tydliga krav och opinionsbildning medverka till en demokratisk utveckling i och . Förtrycket av mänskliga fri- och rättigheter kan och får aldrig ursäktas av kulturella eller religiösa skäl. Människor som lever i arabiska länder har samma rätt till frihet, demokrati och respekt för den enskilda individen som människor i andra länder. Den muslimska tron innebär på inget sätt vare sig något argument eller något stöd för diktatorers förtryck av sina egna medborgare. är i en klass för sig när det gäller brott mot mänskliga rättigheter. Trots att har ratificerat konventionen om medborgerliga politiska rättigheter; konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter; konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering samt konventionen om barns rättigheter, fortgår kränkningarna mot enskilda människor och den enskilde har små eller inga möjligheter att skydda sig. De grymma bestraffningar som utdöms i enligt sharia gäller t.ex. vid brott relaterade till sex och otrohet eller rikets säkerhet. Spöstraff utdöms för brott som ej nämns i och ofta sker piskningen på allmän plats. Enligt regimen har stening upphört, men Human Rights watch och Amnesty har motsatt information. Tortyr är förbjudet enligt iransk lag, men förekommer. Antalet fängslade har ökat . Cellerna är små, överfulla, och de sanitära förhållandena förfärliga. Politiska fångar uppgår till flera hundra personer. Rättssäkerheten är mycket svag, godtyckliga arresteringar är vanliga, specialdomstolar utan rättslig kompetens dömer. Det är hög tid att , EU och FN på ett kraftfullare sätt gör klart för regimen att dess uppenbara förakt för enskilda människor är oacceptabelt. pågår en MR-dialog mellan och , vilket delvis har föranlett EU att inte lägga fram en resolution om situationen gällande mänskliga rättigheter. Delvis har det att göra med EU:s omfattande handel med . bör med kraft verka för att EU lägger fram en resolution om bristande respekt för mänskliga fri- och rättigheter. Dessutom måste fort och under ordnade former förhålla sig till att terrorregimen i bryter mot internationella avtal om nedrustning och icke-spridning av massförstörelsevapen. Huruvida har ambitioner att bli kärnvapenmakt är ett kvarstående frågetecken. EU måste entydigt sluta upp bakom tydliga krav på att inte får skaffa kärnvapen. EU bör tillsammans med utarbeta en strategi för hur FN skall agera om bryter mot icke-spridningsavtalet. Förutsättningen för ökad respekt för mänskliga rättigheter och en utveckling av demokrati är att det råder fredliga förhållanden. I går utvecklingen framåt om än läget är instabilt. Den afghanska regeringen behöver stöd i sina ansträngningar med att anta en ny konstitution och genomföra fria och demokratiska val. Det främst kan göra för en god utveckling i landet är att bidra med betydligt ökade fredsfrämjande insatser. Trots att är inblandat i och hårt drabbat av väpnade konflikter kan en ljusare framtid skönjas då samtliga större konflikter i nu är föremål för afrikanskt ledda fredsprocesser. Ett afrikanskt ramverk för operationella strukturer för konflikthantering håller på att utvecklas och det finns förslag inom ramen för EU-Afrikadialogen och EU-AVS ministerråd att EU skall stödja egna ansträngningar. Stödet skall ha karaktär av fredsbevarande insatser och föreslås huvudsakligen genom Afrikanska unionen eller andra subregionala organisationer. Detta är ett viktigt steg på vägen, då EU genom att stimulera afrikansk konfliktlösning kan skapa förutsättningar för frihet fred och stabilitet och därigenom ge förutsättningar för demokrati och mänskliga rättigheter. För att denna utveckling skall bli bestående och respekten för mänskliga rättigheter och demokrati skall stärkas är det även viktigt att bygga upp regionala strukturer som främjar och kontrollerar att utvecklingen går i rätt riktning. och EU bör därför i dialogen med länderna i betona vikten av att det skapas regionala strukturer för mänskliga rättigheter och demokrati. , med sin parlamentariska dimension och med sina normer och domstol, kan vara en förebild. I efter , var den första gemensamma samarbetsorganisationen som hade som huvuduppgift just att fastslå normer för och bevaka utvecklingen mot mänskliga rättigheter och demokrati. Som enskilt land har ett särskilt ansvar att främja och påverka utvecklingen av demokrati och mänskliga rättigheter i de länder i som vi har ett omfattande utvecklingssamarbete med. Frågan om demokrati och mänskliga rättigheter har också en säkerhetsskapande dimension. Demokratier för inte krig med varandra och underlättar dessutom ett samhällsklimat som minskar spänningar mellan olika grupper inom ett land. Därför är en stimulering av ett samarbete i kring dessa frågor en central uppgift. Brotten mot de mänskliga rättigheterna är många i dagens där fler människor avrättas än i resten av världen. Brotten för kontrarevolutionär verksamhet har visserligen avskaffats men i stället används paragrafer om omstörtande verksamhet mer flitigt. Offentliga avrättningar är enligt kinesisk lag förbjudna. Dock förekommer offentliga massavrättningar ofta före större evenemang som det kinesiska nyåret, den kinesiska nationaldagen samt i samband med olika drogbrott före . En massavrättning har även sänts över det statliga TV-nätet. Människor döms fortfarande till arbetsläger utan rättegång och rätten att demonstrera eller bilda föreningar saknas. Arbetare förvägras rätten att bilda fria fackföreningar och utövarna av den andliga rörelsen förföljs. Situationen i den autonoma regionen har dessutom blivit alltmer spänd. Regionen som ligger i nordvästra har haft det största antalet avrättningar i förhållande till sin befolkning och uighurerna, den muslimska befolkningsgrupp som är den största i området, har utsatts för förtryck när de har försökt att hävda sina rättigheter. I denna region tillämpas fortfarande dödsstraffet p.g.a. avvikande politiska åsikter. Isolering och blockad har tidigare visat sig vara en ineffektiv metod för att bekämpa diktaturer. Tvärtom visar det sig gång efter annan att öppenhet, utbyte av studenter och delegationer samt ökad handel är ett betydligt effektivare sätt att underminera regimer som förtrycker den egna befolkningen. EU bör tillsammans med vara tydlig i sin kritik mot de brott mot de mänskliga rättigheterna som kommunistregimen i begår. är det viktigt att omvärlden upprätthåller relationerna med . Om den kinesiska regimen väljer att avbryta samarbete på grund av att EU och påtalar de brott mot mänskliga rättigheter som regimen begår, är det deras beslut. Republiken , , är en fullt utvecklad demokrati med 23 miljoner invånare som tvingas existera under ett permanent missilhot från . står 450 missiler på det kinesiska fastlandet riktade mot . Detta är ett oacceptabelt förhållande. Relationerna mellan och måste lösas på fredlig och demokratisk väg och inte under trycket av ett militärt hot. framstår som en demokratisk förebild i . Trots detta förnekas man rätten att erhålla medlemskap i viktiga internationella organisationer, däribland WHO. Utbrottet av SARS visar tydligt vilka problem detta innebär för . har ingen möjlighet att erhålla information direkt från WHO utan tvingas saimarbeta med andra länder för att få del av information som kan vara livsviktig för invånarna i landet. WHO:s kontakter sker via administrationen i , vilka i sin tur fördröjt och försvårat kommunikationen med myndigheternia i . WHO:s främsta mål är att verka för bästa möjliga hälsa hos alla världens människor. Det är självklart att detta inkluderar människorna i och att även bör erhålla medlemskap i eller åtminstone ges observatörsstatus. I är det numera bara som inte har en folkvald regering. Åtskilliga demokratier är dock bräckliga och respekten för mänskliga rättigheter är inte tillfredsställande i många av länderna. har åter drabbats av kraftig repression med avrättningar och fängslande av oliktänkande. EU bör vara tydlig i sin kritik av de brott mot mänskliga rättigheter som begås av den kommunistiska regimen. bör omvärldens handel och turism med fortgå. Erfarenheterna är att sanktionerna har gynnat regimen som hänvisar till en hotfull omvärld för att söka legitimitet för det inhemska förtrycket.