mot · GR02Fi239 · 2003-10-07 00:00:00 — 1 Frihetsklimat för tillväxt: Sammanfattning 1.1 En politik för frihet och trygghet ekonomiska politik sätter friheten och tryggheten i centrum genom att en högre tillväxt säkrar välfärden. Tillväxt skapar utrymme för välfärd, men kräver en annan politik. höga skattetryck är inte långsiktigt hållbart. Medborgarnas förväntningar på skattefinansierad välfärd är höga, som skatterna underminerar förutsättningarna att uppfylla välfärdsåtagandena. En åldrande befolkning och en stigande frånvaro från arbetslivet gör att de som arbetar måste försörja allt fler. politik leder till fler jobb och att fler jobbar. Vår ambition är att presentera en politik som ger en varaktig förstärkning av produktionsförmågan och lägger grund för en långsiktigt uthållig tillväxttakt på . Det är också en politik som säkrar förutsättningarna för en god social trygghet för alla medborgare. Att svenska folket valde utanförskapet i folkomröstningen om euron har försämrat förutsättningarna för arbete, sparande och investeringar. Utanförskapet gör det än mer nödvändigt att få till stånd en politik för tillväxt. 1.2 Regeringsmakt i förfall anser att det finns skäl att rikta skarp kritik mot den budgetproposition som regeringen med stöd av och presenterat i riksdag. I propositionen finns mycket lite av tillväxtpolitik. De få förslag som presenteras, t.ex. om höjda marginalskatter och energiskatter, gör det mindre lönsamt att arbeta och försämrar villkoren för företagande. Arbetstiden skall kortas och friår införas. De tre samverkande vänsterpartierna talar om tillväxt men för en tillväxtfientlig politik. Regeringen är på väg att förlora greppet om statsfinanserna. Först vann de tre vänsterpartierna valet genom en mycket expansiv finanspolitik och massiva utgiftslöften. Efter valet har triumviratet meddelat att det ekonomiska läget försämrats och att de nu inte förmår infria sina löften. Målen i budgetpropositionen om stigande sysselsättning, låg arbetslöshet, överskott i statsfinanserna, fallande sjukfrånvaro och minskat socialbidragsberoende nås nära nog inte i något fall. Istället för att föreslå skarpa åtgärder för att nå målen tillförs nya målformuleringar. Regeringen överskattar styrkan i statsfinanserna. I flera fall räknar regeringen med att kostnadsutvecklingen skall stanna upp eller till och med avta, utan att några förslag som säkrar detta presenteras. Mot bakgrund av att regeringen kraftigt underskattat utgiftsutvecklingen och överskattat det finansiella sparandet är detta anmärkningsvärt. I budgetpropositionen utlovas på nytt att vallöftena, fastlagda i den gemensamma 121-punktsöverenskommelsen, skall genomföras. Kostnaden kan uppskattas till . Hela saneringen förslösades för att vinna valet . är vänsterpartierna på väg att överinteckna framtidens välfärdsutrymme. 1.3 strategi för högre tillväxt Syftet med tillväxtstrategi är att öka välståndet för alla medborgare. Snabbare produktivitetstillväxt och fler som arbetar i näringslivet, är den enda vägen till en varaktig höjning av reallönerna och levnadsstandarden. Att höja den långsiktiga tillväxten till ställer höga krav på politiken. Vår övergripande strategi bygger på tre komponenter: Ökat arbetsutbud, en satsning på kunskap och bättre villkor för företagare och företag. Arbetsutbudet måste öka. förlorade 110 miljoner arbetsdagar i sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Det motsvarar en BNP-förlust på . Kostnaderna för den offentliga sektorn är, eftersom varje frånvarotimme belastar både utgifts- och inkomstsidan, per arbetsdag. Vi vill öka arbetsutbudet genom att det skall löna sig bättre att arbeta och genom en mer flexibel arbetsmarknad. För att öka arbetsutbudet föreslår att brytpunkten för statlig inkomstskatt höjs till och att grundavdraget förbättras. Vi inför också ett särskilt barnavdrag. Sammantaget föreslås inkomstskattesänkningar som 2006 motsvarar . Vi förordar också en uppstramning av bidragssystemen. Bland annat föreslås att ersättning i sjuk-, föräldra- och arbetslöshetsförsäkringen sänks till av den tidigare inkomsten. För att öka arbetsutbudet måste arbetsmarknadens funktionssätt förbättras. Vid sidan av en kraftig reduktion av marginaleffekterna genom att skatterna sänks och bidragssystemen stramas åt förordar vi en modernisering av arbetsrätten, effektivare arbetsmarknadspolitik och ökade satsningar på kvalificerad utbildning. politik skapar därmed förutsättningar för en påtaglig ökning av sysselsättningen och en lägre arbetslöshet. Fler kommer i arbete och de som drabbas av arbetslöshet kommer snabbare tillbaka till ett riktigt arbete. Därmed ger vår politik också en tryggare tillväxt. 1.3.2 En satsning på kunskap Kunskapsinnehållet i varor och tjänster blir allt större och viktigare. Flera av de sektorer som kommer att expandera mest under de kommande decennierna är utpräglade kunskapsbranscher. Vår kunskapssatsning bygger på en kraftig ökning av resurserna till skolan, högre utbildning och forskning och på en omläggning av utbildningssystemet i riktning mot ökad kvalitet, valfrihet och konkurrens. Våra skatteförslag innebär också en tydlig ökning av avkastningen på investeringar i utbildning. 1.3.3 Bättre villkor för företagare och företag Den tredje pelaren i vår tillväxtstrategi är att förbättra villkoren för företagen och företagarna. För att underlätta investeringar i fler och växande företag avskaffas förmögenhetsskatten stegvis, dubbelbeskattningen sänks och arvs- och gåvoskatten förbättras. vill också avskaffa de s.k. 3:12-reglerna. Sammantaget sänker vi skatterna för företag och företagare med motsvarande 2006. En högre tillväxt möjliggör också en tryggare välfärd. Resurser måste tillföras vården, skolan och rättssystemet. En kvalitetssatsning i välfärden behövs. Valfriheten bör vidgas. Föräldrar, elever, lärare, handikappade, läkare och sjuksköterskor skall bestämma mer över vården, skolan och omsorgen och politiker mindre. I budgetalternativ tillförs sjukvården nästan och 2006. Vi vill också genomföra en satsning på kunskap i skolan och högre utbildning. Sammantaget sker en nivåhöjning av anslagen till skolan och högre utbildning . Polisen, rättsväsendet och kriminalvården måste ha resurser att möta stigande och allt skarpare brottslighet. Därför föreslår vi att anslagen till polis, domstolar och kriminalvård höjs. Utöver regeringens proposition föreslår vi att ytterligare tillförs 2006. En viktig förändring av politik är att reduktionen av statsbidragen till kommunerna minskats. Detta möjliggörs bl.a. genom att minska satsningar på försvar, infrastruktur och andra områden. Denna omprövning har inte varit enkel, men den är nödvändig. Förändringen sker både för att underlätta den satsning på kvalitet och valfrihet som vi anser är nödvändig inom vården, skolan och omsorgen, och för att möta den hårdare ekonomiska verklighet som kommunerna står inför . När skatteintäkterna inte längre växer i snabb takt är det inte längre möjligt att kraftigt reducera statsbidragen. Även efter vår omprioritering kan vi föreslå en kraftig satsning på infrastruktur och försvaret. Sammantaget tillförs vägar och järnvägar 20042006. kan vi öka försvarsanslagen med ackumulerat 20042006. 1.5 Starkare offentliga finanser En förutsättning för att målen för den ekonomiska politiken att öka levnadsstandarden, att garantera en god social välfärd och att upprätthålla ekonomisk stabilitet är att finanspolitiken bedrivs på ett sätt som säkerställer den långsiktiga uthålligheten i de offentliga finanserna. anser att den offentliga sektorns skuldsättning måste reduceras. Dagens höga skuldsättning inom den offentliga sektorn utgör ett problem. Säkerhetsmarginalerna är inte tillräckliga. Räntebetalningarna driver upp skattetrycket och tränger undan viktiga utgifter. Den åldrande befolkningen ställer de offentliga finanserna inför betydande utmaningar på . Därför föreslår vi en budgetpolitik som, jämfört med budgetpropositionen, leder till ett något starkare finansiellt sparande i den offentliga sektorn. Vårt budgetalternativ ger ett finansiellt sparande för den offentliga sektorn som motsvarar 2004, av BNP 2006, vilket skall jämföras med regeringens alternativ som ger ett finansiellt sparande som motsvarar 0,6, för 200406. Vi presenterar också ett nytt ramverk för budgetpolitiken och föreslår en bred översyn av finanspolitiken i syfte att öka trovärdighet genom att öppenheten och tydligheten förbättras. Sänkta skatter kan bara kombineras med satsningar på kvaliteten och valfriheten inom utbildningssystemet, hälso- och sjukvården och rättsväsendet genom en mycket stram utgiftspolitik. Vi moderater gör en medveten prioritering. Lägre skatter är viktigare än bidrag. Vård, skola och rättstrygghet är viktigare än bidrag. Det är centralt att de budgetförstärkningar vi föreslår också innebär en förbättring av ekonomins funktionssätt. Därför är vår övergripande strategi, som framhållits, att strama åt bidragssystemen. Vi vill också öka konkurrensen och minska byråkratin. Därför föreslår vi en avreglering av det statliga apoteksmonopolet. Fri etableringsrätt och försäljning av receptfria läkemedel i dagligvaruhandeln ger avsevärt bättre tillgänglighet och lägre priser. Vi vill minska det riktade företagsstödet ytterligare. Investeringsstöd till bostadsbyggande bör avskaffas. anser också att det statliga biståndet bör fokuseras till de mest behövande: låginkomstländer. Bistånd, bortsett från rent katastrofbistånd, som inte leder till minskad fattigdom bör avvecklas. I ett längre perspektiv anser vi att biståndet bör öka för att möjliggöra dels avskrivning av högt skuldsatta låginkomstländers skulder, dels en koncentration på en snabb fattigdomsavveckling i . alternativ innebär att skatterna sänks med ca . Vården, skolan, rättstryggheten, infrastrukturen och försvaret tillförs . Budgetförstärkningarna uppgår 2004 till mer än , vilket gör att det finansiella sparandet förstärks med mer än 10 miljarder mer än i budgetpropositionen. innebär vårt budgetförslag att skattesänkningar på ca genomförs. Genom budgetförstärkningar på sammantaget kan saldot förstärkas med mer än i budgetpropositionen. 1.6 Det alternativa samhället ekonomiska politik syftar till att öka tillväxten, men den handlar också om en ideologisk vision om ett annorlunda samhälle. Ökad personlig frihet ger bättre möjligheter för ekonomisk tillväxt. När politiken blir för omfattande minskar utrymmet för den spontanitet och kreativitet som för mänskligheten framåt. Det är erfarenheten av de senaste decenniernas utveckling i . Ett samhälle som håller tillbaka människors skaparkraft och istället ägnar mycket stor möda åt att fördela de resurser som redan finns blir ett fattigare samhälle för alla. Men det viktigaste skälet till att människors personliga frihet måste förstärkas är att det i sig är det enda rimliga att människor får bestämma över sina egna liv. Varje människa är ett mål i sig själv. Och ingen annan än vi själva kan avgöra vilka våra individuella livsmål är. Det är det främsta argumentet för att människor skall få bestämma över en större del av sin egen inkomst. Att som beröva människor möjligheten att försörja sig på ett arbete och att kunna leva på sin egen lön innebär att man berövar dem en stor del av den värdighet som ligger i att kunna försörja sig själv och sin familj. Med lägre skatter kan många fler känna den stolthet och trygghet som följer av att kunna stå på egna ben. En sådan politik gör det också lättare för politiken att stå stark där den är oersättlig. Om mindre resurser behövs för att dela ut bidrag till arbetande och arbetsföra människor, blir det lättare att finansiera fler poliser, en bättre skola och en sjukvård utan köer. Därför föreslår vi en rad åtgärder för att öka människors möjligheter att styra över sitt eget liv och sin egen ekonomi. Genom ett extra grundavdrag för barnfamiljer åtgärdas det orimligt i att skattesystemet inte tar hänsyn till försörjningsbörda. Utöver dagens barnbidrag vill vi därför införa ett extra grundavdrag för barn vid den kommunala beskattningen. För dem som inte kan tillgodogöra sig avdraget utgår ett motsvarande bidrag. En av de skatter som svenskarna uppfattar som mest orättfärdig är fastighetsskatten. Vi anser att fastighetsskatten är orimlig och orättvis. Mot denna bakgrund anser vi moderater att fastighetsskatten skall avskaffas. I denna motion presenterar vi hur avskaffandet av fastighetsskatten kan inledas. 1 Frihetsklimat för tillväxt: Sammanfattning 1 1.1 En politik för frihet och trygghet 1 1.2 Regeringsmakt i förfall 1 1.3 strategi för högre tillväxt 2 1.3.1 Ökat arbetsutbud 2 1.3.2 En satsning på kunskap 3 1.3.3 Bättre villkor för företagare och företag 3 1.4 Tryggare välfärd 3 1.5 Starkare offentliga finanser 4 1.6 Det alternativa samhället 5 2 Förslag till riksdagsbeslut 8 3.1 Frihetsklimat för tillväxt 9 3.2 En regeringsmakt i fortsatt förfall 9 3.3 Agenda för tillväxt 10 4 Kritik mot regeringens riktlinjer för den ekonomiska politiken 11 4.1 Bedömning av det ekonomiska läget 11 4.2 Den internationella utvecklingen 12 4.3 Utvecklingen i 14 5 Strukturproblemen i svensk ekonomi 17 5.1 Hur blev rikt 17 5.2 När halkade efter 18 5.4 Kunskapssamhällets krav 21 5.5 Villkoren för företagande 24 5.6 Kostnaden för utanförskapet 27 5.6.1 förlorar på utanförskapet 27 5.6.2 Utanförskapet har en kostnad 27 6 Regeringens budgetpolitik 28 6.1 Budgetförfallet fortskrider 28 6.2 Utgiftsbomben tickar 30 7 ekonomiska politik 35 7.2 Övergripande prioriteringar 36 7.3.1 Förändrad inkomstskatt 39 7.3.2 Förändrad företags- och kapitalbeskattning 39 7.3.3 Successivt avskaffad fastighetsskatt 39 7.3.4 Övriga skattesänkningar 40 7.4.1 Stramare transfereringar 41 7.4.2 Restaurera tryggheten: Rättsväsende, skola, vård, infrastruktur och försvar 45 8 Budgetpolitiska mål 50 8.1 Bruttoskuldsmål ersätter överskottsmål 50 8.2 Reformera finanspolitiken 53 8.2.1 Omotiverade försvagningar av det finansiella sparandet 53 8.2.2 Bristande öppenhet och tydlighet 53 8.2.3 Godtyckliga förändringar av budgetprocessen 54 8.2.4 Ökad öppenhet och tydlighet 54 9 Effekter av politik 56 10 Våra förslag per utgiftsområde 57 11 En vision om fria kommuner 80 11.1 Ersätt dagens utjämningssystem 81 11.1.1 Skattebasen är grunden för kommunsektorns verksamhet 82 2 Förslag till riksdagsbeslut beslutar att godkänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 7 och 8). fastställer utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssystemet till 2004, 2005 och i enlighet vad som anförs i motionen (avsnitt 7 och 10). godkänner beräkningen av utgifterna för den offentliga sektorn i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 10). fastställer målet för det finansiella sparandet till av BNP 2004, av BNP 2005 och av BNP 2006 i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 8). godkänner beräkningen av statens inkomster i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 7). beslutar om fördelning av utgifter på utgiftsområden i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 7 och 10). godkänner beräkningen av utgifter på utgiftsområden i enlighet med vad som i motionen anförs (avsnitt 7 och 10). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inriktningen av skattepolitiken (avsnitt 7). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att företagandeklimatet måste förbättras genom minskat krångel, skärpt konkurrens och borttagande av överbeskattningen (avsnitt 7). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att arbete stimuleras genom lägre inkomstskatt (avsnitt 7). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om prioritering av de offentliga kärnuppgifterna och mindre bidrag (avsnitt 7 och 10). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om verksamma åtgärder mot sjukfrånvaron (avsnitt 7 och 10). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att reformera den grundläggande skolutbildningen och högskolan samt om stärkta förutsättningar för forskning (avsnitt 7 och 10). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av bättre rättstrygghet (avsnitt 7 och 10). beslutar genomföra förändringar i det inomkommunala skatteutjämningssystemet i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 10 och 11). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ersätta det inomkommunala utjämningssystemet med ett statligt (avsnitt 11). 3.1 Frihetsklimat för tillväxt Svensk politik måste förflytta sin fokus från fördelning till tillväxt. höga skattesatser på flyktiga skattebaser är inte långsiktigt uthållig. Medborgarnas förväntningar på skattefinansierad välfärd är fortsatt höga. Andelen av befolkningen som inte förvärvsarbetar riskerar att öka i takt med att gruppen äldre i växer. Allt detta ställer krav på att den svenska ekonomins tillväxtförmåga stärks. En politik för att varaktigt förstärka produktionsförmågan och lägga grund för en tillväxttakt på kommer att krävas. I regeringsförklaringen diskuterades tillväxtens grunder. Trots att regeringens beskrivning är omfattande saknas ändå resonemang om hur ett samhälles frihetsklimat lägger grund för goda tillväxtförutsättningar. I miljöer där skatterna är låga, reglerna för företagande få men respekterade, tillgång på kapital är god och arbetskraften väl utbildad är grunderna för tillväxt som allra bäst. Politiska beslut påverkar tillväxtklimatet. till det bättre, men också till det sämre. Det är dock inte resultatet av sammanträden och politiska beslut som avgör om nya resurser växer fram i ett samhälle. Den som tror det har missförstått tillväxtbegreppets innebörd. Tillväxt upplevs ibland som krav på den enskilde att jobba mer. För en stressad småbarnsförälder känns det som ett krav på att springa ännu fortare i ett upplevt ekorrhjul. Tillväxten, i sin ekonomiskt mätbara betydelse, påverkas av hur mycket men framförallt hur många som arbetar. Det behöver dock inte betyda att den som redan arbetar allra mest, med risk för att kvalitén i arbetet och den egna hälsan blir lidande, skall arbeta mer. Det är viktigare att ställa sig frågan hur den dryga miljon svenskar som inte arbetar alls, eller i mindre utsträckning än vad de själva skulle önska, skall fås i arbete. De viktigaste tillväxtvinsterna gör dock samhällen där tillväxt drivs av att ersätta gammalt som fungerar dåligt med nytt som fungerar bättre, som den nya lösningen är både billigare och mindre miljöpåverkande. Den typen av förnyelse bygger på ett gott innovationsklimat. Det är nytänkande och ett tillåtande idéklimat som bär med sig det nya. 3.2 En regeringsmakt i fortsatt förfall I propositionen finns till skillnad från i regeringsförklaringen mycket lite av tillväxtpolitik. Istället finns förslag om att vi skall arbeta mindre, få höjda marginalskatter för stora inkomstgrupper till följd av utebliven höjning av brytpunkten för statlig inkomstskatt och få försämrade energiskatter som bland annat slår mot företagandet. I det korta perspektivet bedriver de tre samverkande vänsterpartierna en tillväxtfientlig politik. Det finns också anledning att ställa frågan om inte majoriteten är på väg att förlora greppet om statsfinanserna. Först vann de tre vänsterpartierna majoriteten i valet på en mycket expansiv finanspolitik och till det kommande massiva utgiftslöftet. Efter valet har de meddelat att vallöftena inte kan infrias. De ekonomiska mål för den egna politiken som regeringen satt upp nås inte i något fall. Utvecklingen rör sig tvärtom bort ifrån flera av målformuleringarna. Istället för att föra fram förslag på skarpa åtgärder i syfte att nå målen för den egna politiken tillförs istället nya målformuleringar till den redan mycket yviga målbukett som denna majoritet arbetar med. Regeringen underskattar det underliggande utgiftstrycket. I flera fall räknar regeringen med att kostnadsutvecklingen skall stanna upp eller till och med avta, utan att några förslag för att få till stånd en sådan utveckling presenteras. Till det kommer att redan genomförda utgiftsminskningar skall tas tillbaka och att den utgiftsbomb som 121-punktsöverenskommelsen utgör skall genomföras. Hela saneringen förslösades för att vinna valet . är vänsterpartierna på väg att inteckna en betydande del av framtida välfärdsutrymme för att dölja det faktum att de förlorat kontrollen. 3.3 Agenda för tillväxt vill skifta den ekonomiska politiken i en mer tillväxtfrämjande riktning. Det är vår och den samlade borgerlighetens uppfattning att tillväxtfrämjande åtgärder som banar väg för en varaktig tillväxttakt på måste genomföras. Det är grundläggande att fler kommer i arbete, dels genom åtgärder för att öka arbetskraftsutbudet, dels genom en företagarvänlig politik som lägger grund för ökad efterfrågan på arbetskraft. För det krävs en politik som gör det lönande för fler att gå från bidragsberoende till eget arbete. För dem som har möjlighet att arbeta mer skall de ekonomiska drivkrafterna bidra till att det lönar sig bättre. För dem som har eller funderar på att starta företag skall det löna sig att våga växa och att ge arbete till fler. Möjligheterna att äga och förvalta företag här i måste förbättras. Vi föreslår i denna motion en inriktning för den ekonomiska politiken som gör det lönsamt för fler att arbeta och förkovra sig. Vi föreslår stramare transfereringssystem för att göra det lönande för fler att arbeta utan betydande marginaleffekter när bidrag byts mot egen lön. Vi föreslår ökade resurser, större frihet och mångfald samt öppnar för mer av medborgerligt inflytande och valfrihet vad gäller synen på skola och sjukvård. Vi rustar den bristfälliga brottsbekämpningen. Regeringen har i regeringsförklaringen inbjudit till tillväxtsamtal. Det har inbjudits till överläggningar förr när socialdemokrater funnit att den egna verktygslådan är tom och partiet saknar egna idéer. Vi motsätter oss inte försök från Socialdemokraterna att framföra enskilda förslag som är gynnsamma för tillväxt. För det kommer de ha stöd. Vi kommer dock att vara mycket vaksamma på hur själva tillväxtbegreppet definieras och uttolkas. En tillväxtpolitik som inte förstår behovet av ett frihetligt samhällsklimat och viljan och rätten till egna drivkrafter som grund för den samlade tillväxten kommer alltid att komma ut sämre än de samhällen där utrymmet för detta är stort. Vår ambition är därför att medverka till att byter regering . 4 Kritik mot regeringens riktlinjer för den ekonomiska politiken Vår slutsats är att det finns skäl att rikta skarp kritik mot regeringens riktlinjer för den ekonomiska politiken. Regeringen saknar förslag om åtgärder som bidrar till att lösa de grundläggande strukturproblemen och varaktigt höjer den långsiktiga tillväxten. Tvärtom föreslår regeringen i flera fall förändringar som verkar i motsatt riktning. 4.1 Bedömning av det ekonomiska läget Regeringens riktlinjer för den ekonomiska politiken är baserad på en förhållandevis försiktig bedömning av den ekonomiska utvecklingen. har inga avgörande invändningar mot huvuddragen i prognosen, som också ligger i linje med den bild (), och flera andra institutioner tecknar. Vissa frågetecken kan emellertid resas. Dels gäller det regeringens syn på riskerna i prognosen, dels bedömningen av resursutnyttjandet, som bl.a. spelar en väsentlig roll för att bedöma hur uppfyllandet av det s.k. överskottsmålet skall utvärderas. Den mest allvarliga invändningen är emellertid att regeringen inte drar de slutsatser för inriktningen på den ekonomiska politiken som följer av analyser. Regeringen identifierar en rad viktiga problem. Utifrån dessa är det förvånande att regeringen försitter möjligheterna till att vidta åtgärder. Vi delar i flera stycken regeringens problembeskrivning, men till skillnad från regeringen vill vi göra något åt dem. Regeringens politik präglas av trötthet och brist på initiativkraft. Regeringen saknar den nödvändiga kraften att ändra utvecklingen.