ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02MJ322 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta förvaltningsområden som ett led i arbetet att trygga ett livskraftigt svenskt fiske. Vi är väl medvetna om problemet med de minskande bestånden av viktiga fiskarter både i och . Det behövs ett brett perspektiv för att värna och utveckla den svenska fiskenäringen. En utgångspunkt i fiskepolitik måste vara att eftersom vi är medlemmar i är det EU:s fiskeripolitik som gäller. Och här liksom i andra miljöfrågor är samarbete mellan berörda länder helt avgörande. Det gäller inte minst för att trygga fiskbestånden i . Svenska fiskare måste ha samma villkor som övriga Östersjöstaters. Länderna runt måste ta ett gemensamt ansvar för den resurs som fisken utgör. Det hindrar naturligtvis inte att tar ett eget ansvar och vidtar åtgärder som enskilt land. Vi ska här peka på en åtgärd som vi anser skulle få positiva effekter, nämligen att den svenska kusten delas in i ett antal förvaltningsområden som knyts ihop i ett nationellt råd. Utifrån en prövning av fiskets effekter och de lokala ekosystemens tålighet ska man föreslå åtgärder bland annat vad gäller förändringar av fisket och utformningen av redskap. fiskepolitik måste ännu tydligare präglas av ett helhetsperspektiv på ekosystemet och ta hänsyn till de miljömål som har lagt fast. Det är nödvändigt för att långsiktigt trygga ett livskraftigt svenskt fiske och skapa framtidstro hos yrkesfiskarna. Vi ska självfallet ha en självständig forskning om fisket och om förutsättningarna för ett långsiktigt hållbart fiske. Men det är vår bestämda uppfattning att en förutsättning för att målet om ett långsiktigt hållbart fiske ska kunna uppnås måste alla berörda parters kunskaper tas till vara. Det gäller naturligtvis inte minst yrkesfiskarnas kunskaper. Det är olyckligt om vi bygger upp en mur mellan forskare och yrkesfiskare. Det är en falsk motsättning. Ambitionen måste i stället vara att få till stånd ett konstruktivt samarbete mellan de båda grupperna där bådas kunskaper och erfarenheter tas till vara. Det synsättet måste prägla det fortsatta arbetet för ett långsiktigt hållbart fiske i vårt land. Att utveckla fisket handlar inte bara om dem som arbetar med att fiska. Det handlar också om beredningsindustrin och ett ökat förädlingsvärde, om transportsektorn och varvsindustrin och, inte minst, om turismen och en levande kust- och skärgårdsmiljö. En förutsättning för att klara det sistnämnda målet är att kustfisket ges goda förutsättningar att utvecklas. Vi är övertygade om att fisket har goda utvecklingsmöjligheter. Det finns ett ökat intresse för det lokalt producerade och att man tar till vara och utvecklar det man är bra på i en kommun eller i en region. I det sammanhanget är fisket en viktig näring.
mot · GR02MJ327 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utflyttade trålgränser på . har fattat beslut om utflyttning av trålgränserna. För innebär detta en utflyttning till 4 nautiska mil i och 3 nautiska mil i . Innanför trålningsgränsen begränsas bl.a. trålning efter havskräfta genom att stora områden tas bort som tillåtna fiskevatten. Beslutet kommer att få stora negativa konsekvenser för yrkesfisket, framförallt det småskaliga kustnära fisket som det finns starka skäl att slå vakt om. Konsekvenserna på blir dels att stora delar av det kustnära trålfisket efter havskräfta försvinner, dels att det införs långtgående restriktioner för det kustnära flyttråls- och snörpvadsfisket inom nuvarande inflyttningsområden. Detta fiske efter sill och skarpsill med mycket små bifångster av andra arter, utgör ett viktigt underlag för den svenska beredningsindustrin. Vi anser också att själva beslutsprocessen hade gett ett annat resultat om en ingående dialog med yrkesfisket hade genomförts. Detta visar med all tydlighet den överenskommelse om trålfisket i , som kom till stånd efter en grundlig dialog. Inte minst viktigt var här kunskapsutbytet mellan fiskare, länsstyrelse och berörda kommuner. Överenskommelsen gav som resultat regler för ett långsiktigt hållbart trålfiske med stor acceptans hos berörda. Det hade naturligtvis varit av stort värde om en liknande dialog och miljöprövningsarbete genomförts för övriga delar av kusten, vilket man också önskar från fiskets sida. En effektivt artselekterande kräfttrål med fyrkantsmaskor och rist som släpper igenom nästan all fisk och av den havskräfta som inte håller det föreskrivna minimimåttet är ett högst realistiskt alternativ till att förbjuda trålning inom stora delar av dagens fiskeområden. En annan del av problematiken är just att det kustnära fisket är småskaligt, vilket i sig är positivt. Fisket bedrivs med små båtar med besättning på en eller två man. Dessa båtar slås ut med de nya bestämmelserna då de inte är anpassade för alternativa fiskeplatser längre från kusten. Följden blir inte bara att ett antal fiskare förlorar sina försörjningsmöjligheter utan det påverkar också annan verksamhet som är kopplade till fisket, som t.ex. små varv, fiskauktioner, trålverkstäder och inte minst turismen. Vi säger med hänvisning till ovanstående nej till utflyttning av trålgränser på och anser att beslutet bör omprövas, med inriktning att med andra medel, som effektivt artselekterande redskap, via en bred överenskommelse skapa förutsättningar för ett långsiktigt hållbart fiske.
mot · GR02MJ328 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införande av avståndsmärkning för livsmedel. Genom våra val av mat och vårt sätt att tillaga den påverkar vi vår hälsa på ett mycket påtagligt sätt. Det är egentligen en självklarhet som ständigt är föremål för debatt och informationskampanjer. Det är kanske inte lika självklart att den enskilda faktor i livsmedelskedjan som mest påverkar miljön, är de val av livsmedel vi gör som konsumenter. Potentialen för miljövinster är enorm. Livsmedelskedjans totala energianvändning beräknas till omkring 38 Twh. Av denna utgör ca 7 Twh transportarbete, ungefär motsvarande energiproduktionen från ett normalstort kärnkraftverk. av alla transporter på svenska vägar utgörs av livsmedelstransporter. Totalt står transporter för av livsmedelskedjans energianvändning, men för betydligt större andel av koldioxid- och kväveoxidutsläppen. Alla torde vara medvetna om den miljöpåverkan och olycksrisk denna oftast landsvägsburna trafik innebär. En förändrad ägandestruktur i förädlingsindustrin har lett till fler och längre transporter. Våra livsmedelsval har blivit alltmer globala, vilket kraftigt har ökat andelen importerade livsmedel med ökade transporter som följd. äter vi nästan all form av mat året runt, vilket har ökat andelen importerad mat. Till den mest energikrävande maten hör exotiska frukter, vilka distribueras med flyg. Enligt systemekologen har vår genomsnittliga svenska frukost rest 3.160 (tretusenetthundrasextio) mil. För att ge den miljömedvetne livsmedelskunden möjlighet att välja närproducerade livsmedel, bör en lagstadgad avståndsmärkning införas på samtliga livsmedel. Eventuella problem med livsmedlens ibland differentierade produktions- och förädlingsställen torde gå att lösa. Ett möjligt mål för införande av avståndsmärkning för livsmedel kan vara att ett ekonomiskt rättvisare konkurrensförhållande uppnås mellan långväga, massproducerade livsmedel med stor miljöskuld och närproducerade sådana med låg miljöbelastning. En acceptans för ett större miljö- och därmed kostnadsansvar i transportnäringen torde kunna uppstå.
mot · GR02MJ329 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda dubbla roller. verksamhet finns bland annat i och . Uppdraget för är enligt regleringsbrevet för inom verksamhetsområdet att verka för en ekologiskt hållbar förvaltning av fiskeresurserna inom ramen för de av fastställda miljökvalitetsmålen så att den biologiska mångfalden bevaras och återskapas ett livskraftigt ekologiskt hållbart och därmed miljöanpassat fiske kan utvecklas fisk av god kvalitet är tillgänglig för konsumenterna. Dessa mål delas under verksamhetsområdet upp i verksamhetsgren 1 Fiskeresurser och verksamhetsgren 2 Fiskenäring. I årsredovisning kan man läsa att verket vill lyfta fram att de mål som styr verksamheten delvis formuleras olika och i viss mån står för olika perspektiv. Det leder till oklarheter i hur målen förhåller sig till varandra. Vidare kommer en fortsatt integrering av fiske- och miljöfrågorna, både inom ramen för dem av fastställda miljökvalitetsmålen och internationellt, att få effekter för verksamhetens omfattning, inriktning och dess arbetsformer. Sammantaget medför detta ett behov av en översyn av instruktion. Vårt förslag är att de två verksamhetsområdena bör delas upp för att tydliggöra de två områdenas roll. Vi föreslår att en utredning görs om framtida verksamhet och förslagsvis att verksamhetsgren Fiskenäring finns kvar under medan verksamhetsgren Fiskeresurser förs över till . Detta skulle förenkla och tydliggöra rollerna inom verket och effektivisera verksamheten.
mot · GR02MJ330 · 2003-10-07 00:00:00 — begär att regeringen beslutar ändra 28 § jaktförordningen så att vargen inte skall omfattas av denna paragraf i enlighet med vad som anförs i motionen. Vi svenskar verkar vara lätt kluvna i vår inställning till djuren. Vi reagerar starkt på olika reportage om djurplågeri i olika former när det gäller kor, grisar och hästar. Vi engagerar oss starkt för regnskogens bevarande liksom för natur med en unik flora och fauna. Vi upprörs över oljetransporter i känsliga vatten, som till exempel vid där många sällsynta djurarter hotas. Vi tar starkt avstånd från tjuvjakt på elefant, noshörning, flodhäst och lejon i avsatta reservat i . Vi berörs på djupet av ihjälklubbning av sälar och av hänsynslös valfångst som genomförs av norska och japanska industriella valfångstfartyg. Trots en del tillbud med dödlig utgång och fara för befolkning och andra djur finns inga svenska krav på utrotning av krokodil, tiger, haj, vissa giftiga ormar eller spindlar. Tvärtom skulle vi uppröras om det blev aktuellt. När vi sedan kommer till att diskutera de svenska rovdjursstammarna hörs plötsligt ett annat tonläge. Många står skräckfyllda inför en ökning av varg- och björnstammarna. Jägarna värnar sina intressen att få skjuta av djurstammar. Renskötseln har sina intressen av att vissa rovdjur helst utrotas, åtminstone inom de aktuella renbetesområdena. Tjuvjakten är tämligen utbredd. Vi måste få en sådan kunskap om och naturlig inställning även till rovdjursstammarna att de kan få tillåtas växa till en nivå där de långsiktigt kan överleva som djurarter i vårt land. Motstående intressen, som till exempel renskötsel och jakt, måste när det gäller djurarter som är hotade från överlevnadssynpunkt klart och tydligt avvisas. Det är viktigt att agera hemma på det sätt vi önskar att andra agerar hos sig. Ingen skyddsjakt utan beslut Efter kallsinniga och egenmäktiga avskjutning av vargar förändras många förutsättningar. har trots kraftiga protester skjutit ett tiotal vargar. Dessa vargar är inte nationella vargar, utan de utgör delar av den gemensamma vargstam som rör sig över våra gränser. Vi anser med hänvisning till bland annat vargjakt, att beslut att varg skall omfattas av 28 § jaktförordningen skall omprövas. Skyddsjakt utan myndighetsbeslut är svår att skilja från ett jaktbrott. Denna möjlighet kan innebära att fredningen av rovdjuren sätts ur spel.
mot · GR02MJ331 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en total översyn av dagens slaktkycklingsproduktion. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att regeringen intensifierar arbetet på EU-nivå för att få fram en bra gemenskapslagstiftning som täcker in hållande och skötsel av slaktkycklingar. I en artikelserie i avslöjades stora brister i dagens produktion av slaktkycklingar. En genomgång som tidningen gjort av hälsorapporter från landets 16 större kycklingslakterier visade att drygt 2,2 miljoner kycklingar var så sjuka eller skadade när de kom fram till slakteriet att de inte dög som människoföda. Enligt min mening är detta totalt oacceptabelt och vittnar om något helt annat än ett gott djurskydd. En annan uppgift som redovisades i tidningen var att en ny automatisk lastmaskin vid en kycklingindustri åsamkade var tjugonde kyckling benbrott eller blödningar. Enligt min mening är även detta totalt oacceptabelt. Allvarliga problem inom den svenska slaktkycklingsproduktionen har även konstaterats i en pilotstudie som utförts av forskare vid Statens lantbruks universitet, SLU, om benfel hos svenska slaktkycklingar. I studien påvisades till exempel förekomst av skev benställning hos var femte kyckling. Den svenska djurskyddslagen stadgar att djur skall hållas friska. Det är angeläget att man kommer till rätta med de djurskyddsproblem som finns inom slaktkycklingsproduktionen i . De former av hållning och hantering av djur som innebär att djur utsätts för onödigt lidande måste fasas ut. Jag anser att det behövs en total översyn av dagens slaktkycklingsproduktion, som innefattar alla led från avel till slakt. Det är viktigt att en sådan översyn även innehåller en översyn av tillsynsverksamheten och besiktningsveterinärernas arbete i förhållande till möjligheten för dem att stoppa verksamhet som innebär att djur utsätts för onödigt lidande. Mot bakgrund av att djurskyddsproblemen inom slaktkycklingsproduktionen i många fall är än större inom EU-området som helhet är det också viktigt att regeringen intensifierar arbetet på EU-nivå för att få fram en bra gemenskapslagstiftning som täcker in hållande och skötsel av slaktkycklingar.
mot · GR02MJ332 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen via ger polisen samma uppdragsprioritet vid eftersök av anmälningspliktigt trafikskadat vilt, oberoende av om det tillfaller staten eller inte. I jaktförordningens 40 § föreskrivs en bilförares skyldighet att till polisen anmäla påkört vilt som finns förtecknat i samma paragraf. I föreskrifter och allmänna råd om jakt och statens vilt, NFS 2002:18, skiljer uppdraget som polisen har för igångsättning av eftersök på vilt som tillfaller staten eller inte. Detta innebär att t.ex. rådjur, vildsvin och mufflonfår inte anses prioriterade vad gäller eftersöket. Det är viktigt att eftersöket kan starta i rätt tid efter kollisionen oberoende av om viltet tillfaller staten eller inte. Därför bör samma regler gälla åtminstone beträffande rådjur, vildsvin och mufflonfår.
mot · GR02MJ337 · 2003-10-07 00:00:00 — 1 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fri fiskvandring i från mynningen upp till Ädelfors säkras genom att fiskvägar byggs förbi kraftstationerna i , , , och Turefors, att problemet vid Emsfors löses att utvandringen av fisk till säkras samt att Emå-området och dess höga naturvärden åskådliggörs i ett Naturrum. 2 Emåns havsöringsstam hotas av vandringshinder hade laxen och havsöringen möjlighet att vandra fritt i . I historiska dokument beskrivs att fisket efter lax och havsöring var av stort samhällsekonomiskt värde ända upp till Ädelfors, från mynningen. Fram var fiskvandring bara möjlig längs de nedersta av . 3 På väg mot fria fiskvägar i Emåns kommuner strävar efter att återskapa fiskvandringen i upp till Ädelfors. Två fiskvägar byggdes vid finsjökraftverken och dessa har visat sig fungera väl. Havsöring, lax och ett flertal andra fiskarter vandrar genom omlöpen, som har visat sig få en ekologisk betydelse för fisklivet i området. Innan målet i Ädelfors är uppnått återstår det att bygga fiskvägar vid ytterligare fem kraftverk. har utrett möjligheterna vid kraftverken i och Blankaström. De tekniska möjligheterna visar sig vara goda. I finns även hinder i form av dåligt fungerande laxtrappor i Emåns nedre lopp. Ett annat bekymmer är att utvandrande fisk har svårt att komma levande ut ur . Ökad utvandring medför ökad uppvandring, en starkare fiskstam och ett bättre fiske i ån och i . Emåns djurliv är unikt och värdefullt. Hela Emåområdet har ett otal skyddsvärda miljöer och en spännande naturhistoria, väl värd att berätta. Detta bör göras möjligt genom en satsning på ett Naturrum där områdets invånare och besökare får ta del av allt som kan berättas om värdefullaste vattendrag och dess avrinningsområde. Vad ovan anförs om fria fiskevägar och lösning av problem vid Emsfors samt inrättande av ett Natrrum i Emå-området bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GR02MJ339 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att skall få det övergripande ansvaret för havsmiljön. Ansvaret för miljöer är splittrat. har ansvar för miljömålen Hav i balans, Ingen övergödning och Levande kust och skärgård. ansvarar för sjöfarten. ansvarar för fiskeverksamheten. konstaterar att ansvaret för verksamheter som påverkar havet är uppdelat på flera departement och myndigheter och att det sektorsansvar som finns inte medfört påtagliga förbättringar av havsmiljön. Fisket är den verksamhet som påverkar det livet mest. Fisket har medfört att ett antal arter antingen är utrotade i stora delar av havet eller att arter är på gränsen till att försvinna från stora delar av sitt naturliga utbredningsområde. Denna massiva påverkan medför kaos i de ekologiska systemen med oanade kort- och långsiktiga effekter. Därför är det viktigt att fisket behandlas som en faktor med avgörande betydelse för den miljön. Dagens struktur och organisation av myndigheterna medför en rad oklarheter. Det saknas samordning, myndigheternas roller är oklara i förhållande till andra myndigheter och i förhållande till aktörer i sektorn. har myndigheterna dubbla roller. Dessa brister avspeglar sig också i regeringens och kvalitet i hanteringen av dessa frågor. Den allvarliga situationen när det gäller fiskebestånden motiverar också att man ser över myndighetsstrukturen. Ansvaret och forskning som bland annat bedriver kring bl.a. arter och den komplexa ekologin bör också vara så organiserad från samhällets sida att den står fri från särintressen. Forskningen kring arter ska kunna bedrivas utan att störas av olika aktörers agerande. Den forskningen bör också bli mer internationell eftersom fiskefrågorna och övriga frågor är synnerligen gränsöverskridande till sin karaktär. bör ha det övergripande ansvaret De allvarligaste problemen som rör havet är miljöfrågor. har ansvaret för miljömålen som rör havet. Därför är det naturligt att också får det övergripande ansvaret för alla havsmiljöfrågor, även för t.ex. fiskefrågor. kan då identifiera brister och föreslå de förändringar som behövs när det gäller myndigheternas instruktioner för att sektorsansvaret skall kunna utvecklas och samordnas. skulle då också kunna föreslå avgränsning och mandat för respektive sektor, myndighetens roll i förhållande till sektorns aktörer och rollfördelning mellan de myndigheter som har ansvar för miljöfrågor. Det som här har anförts om att ge det övergripande ansvaret över havsmiljön bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GR02MJ342 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om modifiering av det tidigare beslutet om förbud mot bly i ammunition. beslutades om förbud mot bly i hagelammunition och i kulammunition . Huvudskälet till förbudet var att bly antogs förorsaka föroreningar i marken. När det gäller jakt med hagelammunition i våtmarker är blyförbudet mycket välmotiverat eftersom risken är stor att sjöfåglar tar hagel för växtdelar som de pickar i sig för matsmältningens skull. När det däremot gäller blyförbudet för banskytte med kulgevär och vid jakt över torra marker har senare forskning visat att förbudet inte alls är motiverat. Forskningen visar exempelvis att blykulor som legat i marken är intakta. Försvaret har också beslutat att inte vidta några åtgärder för att blysanera sina skjutbanor eftersom det faktiskt visat sig att det inte sker något läckage ut i marken av bly från skjutbanorna. Ett annat skäl till att modifiera blyförbudet är att det inte gått att ta fram praktiskt användbara alternativ till blyet i kulammunition. Ett blyförbud vid jakt med kulgevär får oacceptabla effekter ur djurskyddssynpunkt eftersom skadskjutningarna kommer att öka dramatiskt. Ur djurskyddssynpunkt finns det inget praktiskt användbart alternativ som fungerar tillnärmelsevis lika effektivt som bly i kulammunition eftersom blyet är segt, mjukt och formbart och har en uppsvampande effekt. Det betyder att kulan svampar upp när den träffar djuret vilket gör att det dödas fortare och mer skonsamt än en kula som går rakt igenom kroppen. Vid övningsskytte med hagel på skjutbana innebär det inte några större olägenheter att använda stålhagel. Däremot har stålhagel stora olägenheter vid jakt i skogsmark eftersom stålhagel kan orsaka stora skador på skogen. Vid jaktstigar är stålhagel direkt olämpligt på grund av den stora risken för rikoschetter. Forskningen visar inte att blyhagel orsakar någon markförorening vid jakt över torra marker. Inte finns det heller någon nämnvärd risk att fåglar skulle få i sig blyhagel på torra marker. Förbudet av bly i ammunition bör modifieras så att det bara omfattar de användningsområden där det faktiskt finns en risk för miljön. Fram till dess att det föreligger praktiskt användbara alternativ bör därför blyförbudet inskränkas till att omfatta hageljakt i våtmarksområden och övningsskytte med hagel på skjutbana.
mot · GR02MJ344 · 2003-10-07 00:00:00 — Märkning av utländsk mat tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utländsk mat bör märkas tydligare i . har det i samband med fall av salmonellasmittat kött förts en diskussion om våra livsmedel. Medierna har gjort flera rapporter och märkliga uppgifter har kommit fram, som inte bara förvånat oss riksdagsledamöter utan även landets konsumenter, om att om bara styckningen av köttet sker i blir detta svenskt. Det har även påståtts att vi konsumenter inte bryr oss om matfakta. När man köper färskt eller fryst nötkött står det varifrån köttet kommer, men detta gäller inte alltid när det gäller färdiglagad mat eller halvfabrikat. Med motiveringen att vi konsumenter inte är tillräckligt intresserade räcker det med en hänvisning till livsmedelsföretagens hemsida eller ett telefonnummer till livsmedelsföretagen. Vem står i butiken för att handla mat, kanske med hungriga barn omkring sig, tar fram mobiltelefonen, om man har någon, lånar en telefon från kassan eller avstår från att köpa middagen för att först gå hem och kontrollera livsmedelsföretagets hemsida för att få information om köttet i den färdiga såsen man är på väg att köpa? Ingen kan inbilla mig att företagen kan svara mig varifrån just den biten eller det paketet jag har i handen kommer. Om det inte är märkt hjälper det inte heller att fråga dem som arbetar i affären. Mat från andra länder är inte sämre än svensk Vad som däremot kan konstateras är att mat från våra europeiska grannar är billigare. När svenska folket reser i äter vi den inhemska maten med stor förtjusning och tar även med oss matkulturen och recepten hem till våra egna kök. Men livsmedelsföretagen talar inte om ifall mat kommer från andra länder än , eller vill kanske inte informera oss konsumenter. På detta sätt har vi ingen möjlighet att vara aktiva konsumenter och göra egna kloka val. Detta medför att matpriserna i fortsätter att vara högre än i andra europeiska länder, precis som den dåliga konkurrensen. Utländsk mat ska märkas ärligt för då kan vi konsumenter göra egna val, vilket kan medföra lägre priser, och viljan att pröva nytt blir större.