ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02So362 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över statsbidraget till handikapporganisationerna. fördelar statsbidraget till handikapporganisationerna enligt en ny förordning. De handikappförbund som uppfyller kraven i förordningen får bidrag. Nytillkommande organisationer som uppfyller kriterierna får vara med och dela på ett oförändrat belopp, vilket betyder att de tidigare berättigade organisationerna får en sänkning. Ett rimligt krav från Handikapporganisationerna är kravet på förutsägbarhet, att de ekonomiska villkoren inte ska ändras under ett verksamhetsår.
mot · GR02So364 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över möjligheten att återkomma med förslag till ändring i regelverket för bilstöd till funktionshindrade. Bilstödet infördes för att handikappade skulle kunna få hjälp till ett liv i delaktighet trots sitt handikapp. Möjligheten att förflytta sig på egna villkor innebär en känsla av delaktighet. Bilstödet har för många inneburit ett mer normaliserat liv och ökad livskvalitet. Reglerna för bilstödet har dock utformats så att endast en avgränsad personkrets kunnat utnyttja stödet. Likaså finns exempel där reglerna medfört att personer i samma familj inte kunnat erhålla stöd till gemensam bil men erbjudits stöd till två separata fordon. har anslaget till bilstöd varit underfinansierat och extra pengar fått skjutas till i respektive års tilläggsbudget. Så även , där årets anslag var förbrukat . Regeringen har i en skrivelse meddelat att en översyn av bilstödet ska göras för att förbättra stödet. Något sådant förslag har inte kommit trots att detta utlovades . Flera års underbudgetering av anslaget till bilstöd undergräver dessutom budgeten som styrmedel. Nuvarande situation är ohållbar och kommer att medföra att ännu färre kommer att kunna erhålla bilstöd, då dessa också ska konkurrera med dem som behöver byta ut sina äldre bilar.
mot · GR02So365 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett licensieringssystem för tobaksförsäljning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att personlig rådgivning och nikotinersättningsmedel bör erbjudas föräldrar med hemmavarande barn i samband med att de som patienter kommer i kontakt med hälso- och sjukvården. har andelen rökare i minskat kontinuerligt och i ett internationellt perspektiv är det relativt få svenskar som röker (rökte av männen och av kvinnorna i åldern i ). Trots detta är tobak fortfarande den vanligaste orsaken till sjukdomar och för tidig död. Andelen rökare är större bland lågutbildade och låginkomsttagare. Olika riskfaktorers andel av sjukdomsbördan (%) För lite grönsaker/frukt 3,5 3,5 Fett i kosten 1,5 1,1 Bristande fysisk aktivitet 1,4 1,4 Relativ fattigdom 1,2 3,1 (Källa: ) Tabellen ovan visar att det, både av folkhälsoskäl och av omsorg om samhällsekonomin, finns alla skäl att arbeta förebyggande som vi satsar på rökslut. Eftersom barn gärna härmar vuxna finns det starka skäl att stötta föräldrar med hemmavarande barn att sluta röka. Det är ingen tvekan om att en av de viktigaste insatserna för att se till att kommande generationer inte börjar röka är att få deras föräldrar att sluta. Ett annat, väl så viktigt, skäl är att passiv rökning är nästan lika farligt som att röka själv. En aktuell svensk undersökning visar att det finns ett klart samband mellan passiv rökning i barndomen och astma senare i livet. Undersökningen visar också att barn som utsätts för passiv rökning i större utsträckning själva blir rökare. Undersökningen har genomförts i och omfattar 6 732 personer. Den publicerades i den amerikanska tidskriften . Studien fann att barnen som hade utsatts för passiv rök inte bara riskerade att som vuxna bli astmasjuka i större utsträckning utan att de också oftare fick besvär med andfåddhet vid fysisk ansträngning och luftvägsbesvär vid kyla. Enligt rapporten för rökavvänjning från SBU, av medicinsk metodik, ger en kombination av personlig rådgivning av hälso- och sjukvårdspersonal tillsammans med nikotinläkemedel (där så är motiverat) det bästa resultatet. Rökare är olika. Det finns också många olika metoder och hjälpmedel för den som vill sluta röka. Somliga klarar av att sluta tvärt och för andra fungerar en successiv nedtrappning bättre. Kvinnor blir ofta bättre hjälpta av att gå med i en grupp, medan män har lättare för att klara det på egen hand. De allra flesta behöver emellertid någon form av stöd. har i sitt slutbetänkande Hälsa på lika villkor (SOU 2000:91) lämnat vissa förslag till lagändringar på tobaksområdet. Ett av förslagen innebär införandet av ett licensieringssystem för tobaksförsäljning. Det vore en välkommen åtgärd i arbetet mot rökningen bland ungdomar.
mot · GR02So366 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om information om dopningens skadeverkningar och risker. Ett av delmålen för den svenska folkhälsopolitiken är ett fritt ifrån dopning. Det är mycket glädjande att det är ett av delmålen eftersom det är ett underskattat samhällsproblem. Dopning är oftast förknippat med elitidrott. Svensk idrott har bedrivit ett intensivt arbete mot dopning både nationellt och internationellt. Det arbetet måste anses vara mycket framgångsrikt. Antalet svenska dopningsfall är inte många i förhållande till det antal tester som görs. De som avslöjas får dock ofta stor medial uppmärksamhet. Det är viktigt att svensk idrott ges resurser att fortsätta sin kamp mot dopningen. Tyvärr förekommer även dopning utanför idrotten. Det gäller i första hand missbruk av anabola androgena steroider, kallade AAS. AAS används för att få en snabbare muskeltillväxt och används därför av personer som tränar styrketräning och så kallade kroppsbyggare. Medlen är lätta att få tag på framför allt via Internet. I vissa länder, till exempel , kan man köpa AAS på apotek utan recept. Biverkningarna av AAS är allvarliga. Forskningsläget är ännu inte helt klart, men mycket tyder på att psykiska bieffekter, till exempel depression och framför allt ökad aggresivitet, är biverkningar av missbruk av AAS. Något som talar för det, är att vid ett antal av de mycket uppmärksammade övervåldsbrotten som begåtts har gärningsmannen missbrukat AAS. Det är också klarlagt att AAS används i kriminella kretsar för att tagga upp sig inför brott där våld kan tänkas förekomma. Dopningen är ett samhällsproblem, vilket den så kallade konstaterade . Mycket talar för att problemen är större nu än då. Missbruket av dopningspreparat bör jämställas med narkotikamissbruk och informationsinsatserna från samhällets sida bör kraftigt ökas.
mot · GR02So367 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om registrering av läkemedelsinköp. Äldre människor äter mycket medicin och många får också medicin utskriven av många olika läkare. Många har därför svårt att riktigt veta om de tar rätt medicin. Det är också svårt för behandlande läkare att ha kontroll. Detta innebär att läkemedelsskadorna ökar eftersom många mediciner inte ska kombineras. Nyttan för patienten, av en hos förd förteckning över uthämtade receptförskrivna läkemedel, är obestridlig och förteckningen skulle medverka till en säkrare och effektivare läkemedelsanvändning. Registrering av läkemedelsinköp innebär ett intrång i den personliga integriteten. Det handlar om uppgifter av känslig natur och ska om den tillåts omgärdas av regler som innebär en garanti för att uppgifterna inte kommer i orätta händer. Mot detta måste vägas att syftet är att förstärka patientsäkerheten i det enskilda fallet. Informationen ska ses som ett arbetsverktyg för den eller dem som ansvarar för patientens vård. Ett register bör därför inrättas där patienten själv förfogar över uppgifterna och bestämmer till vem uppgifterna kan lämnas.
mot · GR02So370 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen vikten av att uppmärksamma problemen hos barn- och ungdomspsykiatrin samt att vidta nödvändiga åtgärder för att minska patientköerna. På tio är har antalet hjälpsökande till landets barn- och ungdomspsykiatriska mottagningar fördubblats. Väntetiderna är ofta alldeles för långa, ibland upp till . slutbetänkande (SOU 1998:31) visar på ett ökat behov av barnpsykiatriska åtgärder. Regeringen har avsatt 3,75 miljarder (20022004) för att förbättra tillgängligheten till vården. Målet är att ingen ska behöva vänta på behandling . Landstingen har presenterat planer för detta till . Femton landsting har i dessa planer tagit upp barn- och ungdomspsykiatrin, vanligen mycket kortfattat. I (2002-09) För ett barnvänligt samhälle konstaterar departementet att situationen på området generellt tycks vara bristfällig. En statistisk kartläggning av SCB och , visar att barn- och ungdomspsykiatrin inte har fått de resurser som motsvaras av behoven hos barn och ungdomar. I en undersökning har funnit att väntetiderna till barn- och ungdomspsykiatrin varierar i olika delar av landet, i vissa fall upp till . Det råder dessutom olika kö-principer beroende på vilket sjukvårdsdistrikt man tillhör. ser att fler barn söker för ångestsymtom och depression än tidigare och att alltfler flickor söker hjälp för depression, ångest, ätstörningar och oro. Dessa långa väntetider resulterar i att inte kan anses tillhandahålla varje barn nödvändig sjuk- och hälsovård enligt artikel 24:2. kan inte heller anses leva upp till barnets rätt till bästa uppnåeliga hälsa utan åtskillnad enligt artikel 2 i eller till det yttersta av tillgängliga resurser enligt artikel 4 i . Att behöva vänta upp till för att få stöd och hjälp vid psykisk ohälsa är ohållbart. Möjligheten för barn och ungdomar att söka hjälp vid annat landsting är satt ur spel eftersom kösituationen är ansträngd vid de flesta BUP-mottagningarna. Ett alternativ som står till buds för att få hjälp i öppenvård är att söka privatpraktiserande barnpsykologer och barnpsykoterapeuter, men detta innebär en kostnad som inte alla barnfamiljer klarar av.
mot · GR02So371 · 2003-10-07 00:00:00 — Regionala resursgrupper för barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp begär att regeringen återkommer till med förslag om hur regionala resursgrupper kan inrättas, där polis, åklagare, läkare, psykologer och socionomer med barnkompetens samarbetar kring barn som far illa. Det krävs utökad samordning mellan alla berörda aktörer när misstänkta övergrepp på barn utreds för att förbättra dessa barns utsatta situation. Det är både olika yrkesgrupper som måste knytas till arbetet, och kompetens och metoder som behöver utvecklas. Gemensamt fokus på barnet behövs även för att kunna undvika att barnet parallellt genomgår utredning och behandling hos olika enheter. Det ideala ur ett barnrättsperspektiv är att alla relevanta myndigheter för rättshjälp och psykosocialt stöd finns representerade under ett och samma tak. Ett exempel att lära mer av är Barnas hus på . Där kan barn som misstänks ha utsatts för övergrepp få all den hjälp de behöver medicinsk, psykologisk och juridisk under ett och samma tak. Utredningen av de misstänkta övergreppen sker också där. Arbetssättet underlättar ett tvärvetenskapligt samarbete och kunskapsutbyte samt minskar påfrestningarna för barnet. Motsvarande centra finns också på andra håll i världen. har haft i uppdrag att utreda förutsättningarna för upprättande av regionala . konstaterar att varken stat, kommuner eller landsting är beredda att finansiera regionala för frågor som rör sexuella övergrepp mot och misshandel av barn. Därför saknas förutsättningar för upprättandet av sådana centrum. föreslår att uppdraget avseende regionala ska samordnas med uppdraget enligt proposition 2002/03:53 Stärkt skydd för barn i utsatta situationer, för att utreda förutsättningarna för inrättandet av ett nationellt riskbarncentrum med uppgifter som är bredare men som delvis sammanfaller med uppgifterna för de regionala centren. Utgångspunkten för motionen är att barnen behöver ett sammanhållet stöd. Inom , barnpsykiatrin och rättsväsendet behövs mer resurser för att ett sammanhållet psykosocialt och rättsligt stöd skall kunna ges till barnen. När alla andra vuxna svikit dessa barn får inte samhället göra det också. Därför måste regeringen komma med förslag på hur regionala resursgrupper kan inrättas, där polis, åklagare, läkare, psykologer och socionomer med barnkompetens samarbetar kring barn som far illa. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · GR02So379 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att skyndsamt utreda orsaker till och åtgärder för att stävja det ökande ungdomsfylleriet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om möjligheterna att värna det som återstår av alkoholpolitisk restriktivitet och Systembolagets attraktivitet genom att inlemma försäljning av folköl i Systembolagets hantering. En skrämmande statistik har fått alltfler att med nostalgi erinra sig tiden före det svenska EU-inträdet. Då rådde fortfarande klassisk restriktiv alkoholpoltik med folkhälsomålsättningar i fokus. Begränsat öppethållande, små införselkvoter, hög beskattning, skarpa åldersgränser, kringgärdande bestämmelser för annonser etc gjorde att ungdomen var en fredad zon. har denna situation drastiskt försämrats. Unga människors attityder har genomgått en kraftig förskjutning där normalisering av både bruk av illegala droger och vidlyftiga dryckesmönster accepterats. Särskilt oroande är att flickor och unga kvinnor slår negativa rekord i statistiken. Skattesänkarkrav och annan EU-anpassning När ett nyktert folk inte längre ska bygga landet, utan den samlade offentliga strategin är att möta det kontinentala drickandet och EU-normerna som en ren anpassning och plattläggning, då behövs nya grepp. I namn av att värna Systembolagsmonopolet menar vissa att alkoholskatterna måste sänkas, omvärldsharmoniseras, för att inte svartsprit, smuggel och hembränning skall ta över. Och i väntan på återbesättning av gränskontroller kan det kanske ligga något i det resonemanget. Ännu viktigare blir dock att fördjupa analysen ner på produktnivå; Om man inte längre har anledning att gå till Systembolaget därför att vinet finns på nätet, för att spriten är så lätt att billigt föra in över gränsen i stor kvantitet och ölet trängs med vardagsmaten i livsmedelsbutiken varför alls bekväma sig att besöka ett Systembolag eller att försöka behålla ett monopol? Just folkölet är klart belagt som varande den produkt med störst genomslag för unga alkoholkonsumenter. Vill man ha en billig fylla utan större krångel köper man lätt en sexpack folköl på närmsta bensinstation. Tillsynen av efterlevnaden mot åldersgränser är fortsättningsvis så slapp att gång på gång på gång ertappar kommuner och näringsidkare med grova överträdelser. Vill mena allvar med att värna folkhälsan, hålla ungdomsåren som en alkoholfri zon, begränsa samhällskostnader för alkoholskador och mot framtida produktionsbortfall samt säkerställa framtida kunder i Systembolagets köer, skall folkölsförsäljningen överlämnas till Systembolaget. Förutsättningarna för detta borde snabbutredas .
mot · GR02So380 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att förebyggande socialt arbete behöver prioriteras högre i berörda verksamheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av ett utökat samarbete mellan stat, kommun och landsting. I konventionen om barnets rättigheter artikel 19 slås bland annat fast att konventionsstaterna har ett ansvar att upprätta sociala program i förebyggande syfte. har även reglerat detta i socialtjänstlagen. Där finns det uttryckt att socialnämnden ska verka för att barn och ungdomar växer upp under trygga förhållanden. Därmed åligger det starkt både staten och kommuner att verka för att barns uppväxtmiljö är trygg och stabil och helst fri från missförhållanden. Det är svårare att bota i efterhand än att förebygga. Därför är det förebyggande arbetet av yttersta vikt, för individen i synnerhet, men även för samhället i stort. Trots att berörda beslutsfattare har kunskap om vikten av tidiga insatser, och att resurser satsade på barn och ungdomar lönar sig i längden, ser det alltför ofta annorlunda ut när budgetar antas och det är ofta den delen som skärs bort när resurserna krymper. Kunskapen finns men man agerar tyvärr inte alltid utifrån den. I betänkande SOU 1998:31 (Det gäller livet) finns många bra exempel på hur man kan förebygga, t.ex. genom att bygga ut skolhälsovården, öka kunskaper om barn bl.a. via flaggskepp barnavårdscentralerna (som når av barnfamiljerna) m.m. Det får inte skäras ned på sådana självklara saker. Förebyggande arbete tar tid och kostar pengar, men inte tillnärmelsevis lika mycket som att ställa tillrätta efteråt, när skadan är skedd och vuxit i omfång. På flera håll i finns det bra förebyggande projekt som stöttar familjer i riskzonen, på individnivå och gruppnivå. Storstadssatsningen har varit ett sätt för staten att i samarbete med kommunerna stödja förebyggande arbete i storstadsregioner. Andra projekt har gjort storartade insatser i det långsiktiga förebyggande arbetet, men tyvärr är projektpengarna alltför kortsiktiga och därmed riskerar bra projekt och erfarenheter att försvinna. Arbete av detta slag måste innehålla en långsiktighet och pengar måste avsättas för att räcka i minst treårs perioder. Förebyggande socialt arbete måste prioriteras högre i såväl budgetarbetet som i verksamhetsplaneringar inom staten, landstingen och kommunerna. Dessutom är det nödvändigt att samarbete sker mellan de olika nivåerna.
mot · GR02So381 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ta fram en samlad strategi för att ge de hemlösa ett värdigt liv. I senaste inventering av antalet hemlösa som är uppskattades antalet hemlösa vara cirka 10 000, varav cirka 1 500 i . Det finns inte mycket som tyder på att antalet skulle ha minskat . Medelåldern bland de hemlösa är , ungefär 1 000 är högst . Hälften av dem lever på socialbidrag, en fjärdedel har pension eller sjukbidrag. har lön från förvärvsarbete. De allra flesta hemlösa har missbruksproblem och psykiska problem eller en kombination av dessa. Det är komplexa orsaker som gör att människor befinner sig i hemlöshet och den problematik som finns runtomkring gör att det inte räcker med generella åtgärder för att lösa dessa människors problem. Det handlar snarare om ett stort antal olika åtgärder som varierar från människa till människa. Av stor betydelse är att det finns utvecklade system för att identifiera tidiga signaler när någon är på väg mot en situation av destruktiv karaktär. riksdag borde ha som målsättning att ge varje hemlös människa en ny start i livet. Därför bör en samlad strategi tas fram i samverkan med storstadsregionerna för att ge alla hemlösa ett värdigt liv.
mot · GR02So382 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka tillgången till fler intensivvårdsplatser så att det finns plats för möjliga organdonatorer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bilda särskilda kristeam som kan samtala med och hjälpa den avlidnes anhöriga vid organdonation. Vi vet att organ från avlidna kan rädda patienter med livshotande sjukdomar. Vi vet också att tillgången på organ är otillräcklig,trots att det gjorts breda informationskampanjer och att det införts donationskort och donationsregister. dör ca 90 000 människor i , av dessa är dock bara ca 400 möjliga organgivare. Det är mot dessa vi i första hand bör inrikta våra insatser. De möjliga organgivarna har dött på grund av hjärnskador som lett till totalt bortfall av hjärnfunktionerna. Dessa patienter kan inte längre andas och vårdas därför i respirator på en intensivvårdsavdelning. Deras blodcirkulation är intakt och deras organ oskadade. Problemet är att det finns för få intensivvårdsplatser på sjukhusen . Därför måste olika patientkategorier konkurrera om de befintliga platserna. Om alla fick plats skulle tillgången på organ öka. Därför behöver tillgången till intensivvårdsplatser öka. För att få förståelse för organdonation är det viktigt att samtalet med de anhöriga före en organdonation sker på ett medmänskligt sätt utan brådska och störningar. Det är klart visat att bemötandet på sjukhuset påverkar de anhörigas inställning till donation. Den jourhavande läkare som brukar tala med anhöriga kan ha bristfälliga kunskaper om organdonation men även tidsbrist på grund av sin jour. Ett sätt att lösa detta problem vore att inrätta speciella kristeam med utbildad personal som i lugn och ro kan informera och stödja de anhöriga i deras svåra situation. Allt talar för att tillgången på organ då skulle öka. För att öka tillgången till fler organ för transplantation och därmed minska många sjuka människors lidande och samhällets kostnader för vård, bör det inrättas fler intensivvårdsplatser samt ges tillgång till kristeam för information till de anhöriga.
mot · GR02So387 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om insatser för de glömda barnen. Samhällets ansvar för de bortglömda barnen måste öka. Enligt beräkningar finns det ca 200 000 barn i som växer upp i våldets närhet. Deras uppväxtvillkor präglas av våld i hemmet, ett våld som vanligtvis riktas mot deras mor. Det är viktigt att kvinnor får skydd, stöd och hjälp när deras kvinnofrid kränks, men finns inget stöd eller hjälp till bearbetning för barnen som blivit direkt eller indirekt vittne till dessa händelser. Barnen visar ofta upp sekundära tecken på att de inte mår bra som oro, trötthet och okoncentration men hemlighåller oftast orsaken till varför de mår dåligt. Vissa barn blir också utåtagerande och får då fokus på sig själva istället för på beteendets verkliga orsaker. Om barn skall våga och kunna ta sig ur detta måste de mötas av vuxna som vågar se barnets verklighet och som själva har tillräcklig kunskap och möjlighet till stöd för att kunna ge barnet det stöd det behöver. Därför bör en nationell satsning göras med fokus på skolan, och polisen för att öka kunskaperna om och stödet till de glömda barnen.
mot · GR02So388 · 2003-10-07 00:00:00 — Hemtjänst vid boende i fritidshus tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att införa en interkommunal ersättning för hemtjänst vid boende i fritidshus. I takt med att välfärden ökar i vårt land får fler och fler familjer möjlighet att investera i ett fritidshus. Ett sommarhus som familjen nyttjar under semestern och kanske . Det är ett stort steg att investera i ett fritidshus och många familjer lägger ner mycket tid och pengar på att restaurera och förbättra sitt fritidshus. I har vi också en ökande livslängd, och det innebär att pensionärer har allt fler år då de kan använda sitt fritidshus för ett boende under större delar av året än när de förvärvsarbetade. Också detta är en stor tillgång både för landet som helhet och för den enskilde medborgaren. Men, i takt med att allt fler bor allt i sitt fritidshus ökar också behovet av att få att fungera vid fritidsboendet. Det är en livskvalitetsfråga som vi anser att samhället ska stå till tjänst med, och detta görs också på ett i flertalet fall godtagbart sätt. Enligt de regler som finns för har man rätt att få hjälp i den kommun man vistas, även om det inte är permanent vistelse. För de mindre kommuner där fritidsboendet ökat kan detta bli ett svårt och kostsamt åtagande. Det berör i hög grad turist- och kustkommuner, men företeelsen kommer säkerligen att beröra allt fler kommuner i takt med vårt ökande välstånd. Det är därför angeläget att kunna göra fördelningen av hemtjänstkostnader mer rättvis mellan kommunerna. En interkommunal ersättning bör införas, så att kommunerna sinsemellan kan göra upp om den ersättning som ska utgå från kommunen där en person permanentbor till den kommun där personen är fritidsboende. Detta skulle även vara till gagn för den enskilde medborgaren, som då vet att hon/han har rätt till samma hemtjänst vid fritidshuset som vid sitt permanenta boende.