mot · GR02U256 · 2003-10-07 00:00:00 — 1.1 Säkerhetspolitik i en ny tid behöver en framåtblickande säkerhetspolitik som främjar befolkningens säkerhet och trygghet på både kort och lång sikt. Säkerhetspolitiken måste ge handlingsfrihet och utgå från en trovärdig utrikespolitik och god försvarsförmåga. har vi fått se radikala förändringar av de säkerhetspolitiska förutsättningarna i vår del av världen. , de baltiska staternas frihet, utvecklingen av ett demokratiskt samt utvidgningen av EU och Nato till länder som , , och har lett till en ny säkerhetspolitisk situation. Militära allianser står inte längre emot varandra. Istället förenas länder av ett ökat samarbete inom ramen för frihet och demokratisk utveckling. Vår del av världen präglas av ökad säkerhet och stabilitet. Det är uppenbart att detta måste påverka svensk säkerhetspolitik. För del innebär den ökade säkerheten och stabiliteten nya förutsättningar och möjligheter för säkerhetspolitiken som den ökar våra möjligheter att bidra till stabilitet och fredlig utveckling i andra delar av världen. Världen är inte delad mellan två militära och politiska block i konfrontation med varandra. Medlemskapet i EU innebär att är med i en politisk allians som i praktiken utesluter neutralitet i händelse av krig. På samma sätt som andra länder kring genom sitt medlemskap i har gett en ökad säkerhet och stabilitet, kan ge sitt bidrag. Grunden för den svenska säkerhetspolitiken är uppgiften att värna frihet och suveränitet samt att skydda samhälle och befolkning. skall bidra till stabilitet och säkerhet i vår del av världen och kunna bidra till att ge FN och internationell rättsordning ökad trovärdighet. En trovärdig säkerhetspolitik måste klargöra att vi tillsammans med andra länder kan möta gemensamma hot och utmaningar med en militär förmåga som ger trovärdighet åt både utrikespolitik och säkerhetspolitik. Säkerhetspolitiken skall ge den svenska utrikespolitiken goda förutsättningar att hävda sitt engagemang för frihet, utveckling, demokrati och fred. Det är naturligt att för sin utrikes- och säkerhetspolitik i nära samarbete med de nordiska länderna, EU och Nato i syfte att stärka internationell rättsordning och FN. Säkerhetspolitiken skall bidra till stabilitet och säkerhet i vår del av världen och stödjas av ett starkt och insatsberett försvar som kan möta hot mot och som har god förmåga att delta i internationella insatser. Internationellt samarbete kommer att vara av grundläggande betydelse för svensk säkerhet . De hot kan stå inför kan inte bemötas på egen hand, utan måste avvärjas i gemenskap med andra fria och demokratiska nationer. Ett nära samarbete mellan och utgör här den bästa fredsgarantin. Det handlar om att tillsammans förhindra spridningen av massförstörelsevapen, bekämpa internationell terrorism samt främja demokrati och mänskliga rättigheter. Det handlar om att måste kunna leva upp till de förpliktelser som vi har som medlem i EU och ytterst om det ansvar vi har som medlemsnation i FN. Ett framtida medlemskap i kommer att ge större möjligheter att påverka den säkerhetspolitiska struktur som har en avgörande betydelse för säkerheten i vår del av världen som det ställer krav på det svenska försvarets förmåga, framtida utformning och beredskap. Efterfrågan från världssamfundet på svenskt deltagande i internationella insatser kommer sannolikt att öka. Det ligger i svenskt intresse att erbjuda såväl militära som civila resurser för att därmed med kraft och fullt ut bidra till fred och säkerhet i omvärlden. Den nationella försvarsförmågan och den internationella förmågan bör utvecklas hand i hand. Dessa är varandras förutsättningar. Endast ett starkt svenskt försvar utgör den bas och grund som erfordras för större satsningar på internationellt fredsarbete med militära medel. säkerhet skall tryggas genom ett modernt svenskt försvar. Det skall hålla hög kvalitet och formas efter den förändrade strategiska miljön och de uppgifter som skall lösas. Det handlar om såväl moderna välutbildade förband som personella, materiella och finansiella resurser. 1.1 Säkerhetspolitik i en ny tid 1 3 Förslag till riksdagsbeslut 4 4 Grunder för svensk säkerhetspolitik 5 4.1 En föränderlig värld 5 4.2 Ett fritt och självständigt i ett öppet och gränslöst 5 4.3 Säkerhetspolitisk inriktning 6 5 Säkerhetspolitik i en ny tid 7 5.1 Det nya 7 5.2 och Nato 8 5.3 Ökad frihet öppna gränser 10 6.2 Försvarspolitikens uppgifter 11 6.3 Försvar av 12 6.4 Hävda svenskt territorium och integritet 12 6.5 Bidra till fred och säkerhet i omvärlden 12 6.6 Stärka det svenska samhället 13 6.8 Internationella insatser 14 6.9 Försvarets planering 15 6.10 Försvarsindustriellt samarbete 16 3 Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inriktningen av den svenska säkerhetspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillräcklig förmåga att försvara hela landet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU:s civila och militära konflikthantering skall kunna bidra till frihet och fred både i och utanför . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att måste uppfylla sin del av ansvaret för en gemensam europeisk krishanteringsförmåga. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om svensk förmåga till tidiga och framskjutna insatser med militära förband i samverkan med andra länder.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fördjupat och intensifierat säkerhetspolitiskt samarbete mellan de nordiska länderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fortsatt stöd till uppbyggnad av , och försvarsmakter.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade anslag och en ny inriktning av den svenska försvarsmakten.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om försvarsindustriellt samarbete.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att välkomna en europeisk funktion för samarbete om upphandling av krigsmateriel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om gemensamma europeiska regler för, och kontroll av export av krigsmateriel och strategiska produkter. 1Yrkandena 2, 5, 7- 9 hänvisade till FöU. 4 Grunder för svensk säkerhetspolitik 4.1 En föränderlig värld Det allt närmare samarbetet mellan folk gör att förutsättningarna för en fredlig utveckling är större än någonsin i europeisk historia. Det ställer på många sätt större krav på svensk säkerhets- och försvarspolitik än då spänningen mellan öst och väst var den dominerande säkerhetspolitiska utmaningen. Då var vår handlingsfrihet begränsad. är den större med de krav detta ställer. Säkerhetsstrukturerna i utvecklats i snabb takt. Samarbete och engagemang vävs allt tätare genom många olika organisationer: FN, EU, , och Nato med Partnerskap för Fred (PfP) som är Natos samarbetsstruktur för icke-medlemmar. Den centrala principen i detta europeiska säkerhetssamarbete är att inte stänga andra ute, utan att välkomna nya medlemmar. Nato är ryggraden i den alleuropeiska freds- och säkerhetsordningen och spelar en huvudroll i krishanteringen på . EU förstärker den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken med en försvarspolitisk dimension inriktad på krishantering. och sätter normer och övervakar efterlevandet samt bidrar till krishanteringen. Internationellt samarbete har också blivit centralt i den svenska säkerhetspolitiken. frihet och säkerhet är beroende av säkerhetspolitisk samverkan med andra länder. Gamla föreställningar om neutralitet och alliansfrihet har förlorat sin relevans. I arbetet med att utveckla EU:s framväxande krishanteringsförmåga spelar en aktiv roll. Vi har funnits med i Natosammanhang på . Det nordiska samarbetet på försvarsområdet byggs ut. Det utvecklas också ett försvarsmaterielsamarbete mellan ledande europeiska länder som är av väsentlig betydelse för vår egen säkerhet. Även om den säkerhetspolitiska situationen i och kring har blivit mycket bättre kännetecknas den av fler enskilda osäkerheter än under det . 4.2 Ett fritt och självständigt i ett öppet och gränslöst Den svenska säkerhetspolitiken skall ytterst säkra fortlevnad som en fri och självständig nation. Det sker bäst genom goda relationer och nära samarbete i ett öppet och gränslöst . Tillsammans med andra skall vi verka för frihet, demokrati och frihandel i en fredlig värld. Omvälvningarna 19891991 förändrade hela den politiska scenen i . har genomlevt av krig, förtryck och mänskligt lidande som saknar motstycke i historien. har andra hälften av seklet varit den mest framgångsrika perioden i historia medan led under förtryck och fattigdom. Under århundradets sista decennium har emellertid krigets verklighet kommit tillbaka på vår egen kontinent. dog fler européer i krig än . är inte isolerat. Genom EU-medlemskapet ingår vi i en moralisk, politisk och ekonomisk allians. Krishantering med såväl militära stridskrafter som med civila resurser har blivit en normal del av den svenska säkerhetspolitiken. Samarbete inom FN, EU och Nato ställer krav. kan inte stå neutralt om ett EU-land eller grannland skulle utsättas för hot eller angrepp. Solidariteten måste bli en bärande idé i svensk säkerhetspolitik. En hörnsten i svensk säkerhetspolitik är att stödja principerna i , där det viktigaste är att förhindra anfallskrig, folkmord och folkfördrivning. måste värna denna grundläggande del av den internationella rätten även när den bryts i närområdet. Folkrätten skall inte bara gälla för nationer utan omfattar även mänskliga rättigheter. har det övergripande ansvaret för internationell fred och säkerhet. Men det är inte alltid som säkerhetsrådet förmår ta sitt ansvar. Även kan det komma nya kriser där det internationella samfundet måste agera när säkerhetsrådet inte värnar FN:s principer. Ett sådant agerande måste alltid vara förenligt med principer. Statsmaktens grundläggande uppgift är att värna frihet och demokrati samt hävda landets suveränitet och bidra till internationell fred och säkerhet. agerande skall alltid utgå från principer. skall stärka sina insatser för frihet och demokratisk utveckling samt utrotning av fattigdomen i världen. står inför större möjligheter än någonsin att säkra frihet, fred och välstånd. De normer för mänskliga rättigheter och demokrati som är kärna utgör ett förpliktande åtagande för nästan alla länder. Samarbetet med EU och länderna i skall fortsätta och fördjupas. Även de tidigare krisländerna på skall successivt dras in i denna utveckling. måste fullt ut tar sitt ansvar för frihet, fred och säkerhet. skall därför aktivt driva på utvecklingen av EU:s militära förmåga att hantera kriser. Det ger möjligheter till gemensamma insatser med hela bredden av västländernas militära resurser och Natos kommandostruktur. Därmed skapas de resurser som erfordras för att bilägga tvister samt att motverka och dämpa kriser. Oberoende av allians eller ej erfordras ett starkt försvar som kan slå tillbaka mot olika typer av terroristattacker, hot, angrepp, kränkningar och hävda vår territoriella integritet och skydda befolkningen. snabbinsatsförmåga måste stärkas och hålla en högre beredskap när det gäller civila insatser, särskilt vad gäller poliser. Dessa resurser skall också kunna stärka det svenska samhället vid kriser och katastrofer. Ett starkt försvar är en grundläggande förutsättning för en trovärdig säkerhetspolitik. Uppfattar omvärlden att det svenska försvaret inte är tillräckligt starkt och kompetent förmår vi inte bidra till stabilitet i vår del av världen och är heller inte trovärdiga som partner vid internationella insatser. 5 Säkerhetspolitik i en ny tid Besluten om Natos och EU:s utvidgningar i respektive raserar definitivt den järnridå som efter delade och som ledde till det . finns djupa ärr efter det kommunistiska förtrycket och det socialistiska vanstyret. Men läkningsprocess går snabbare än vad de flesta väntat sig. Det är mot denna bakgrund som utvecklingen i ska bedömas. I centrum står Nato och EU som säkrar frihet, fred och stabilitet i . Den inre marknaden har förverkligats. Nya medlemmar som bland annat har inträtt. Den gemensamma valutan har införts. Alltsedan länderna i blev fria har såväl EU som Nato drivit frågan om utvidgning. Europasamarbetets grundläggande krav på frihet och demokrati samt respekt för den enskilde är ett viktigt rättesnöre i denna frihets- och demokratiseringsprocess, där tidigare diktaturer utvecklas till stabila demokratier. De båda utvidgningarna är ett uttryck för att EU som fredsprojekt och Nato som garant för stabilitet och säkerhet har prövats och klarat testen. Utvidgningen av Nato är viktig för att det stärker stabiliteten i och förbättrar säkerhetspolitiska läge. EU-utvidgningen är å sin sida viktig för att det öppnar upp rörligheten för människor, varor, tjänster och kapital mellan länder, vilket leder till nära och ömsesidiga samarbetsrelationer. lär alla länder runt , utom använda euron som valuta, vilket ytterligare kommer att stärka banden. Förhållandet till har alla möjligheter att inriktas på praktiskt samarbete snarare än strategisk balansering. Detta förutsätter dock att och EU för en aktiv politik gällande för att stärka demokratin och marknadsekonomin. har nya hot vuxit fram till följd av internationell terrorism och förtryckarregimer som innehar, utvecklar och är beredda att använda massförstörelsevapen. Skall dessa hot som riktar sig mot hela världssamfundet kunna mötas krävs även internationell samverkan och solidaritet, inte minst i olika lägen av kris. Det är ett ansvar som och måste axla tillsammans med andra demokratier i världen. stod handfallet medan etnisk rensning ägde rum på . Detta får inte hända igen. kan inte ständigt förlita sig på att skall komma till undsättning i krissituationer. EU måste därför ta ett större ansvar för att säkra frihet och fred och förhindra folkmord genom att kunna förebygga konflikter. Detta ställer krav på en betydande förmåga till krishantering. Syftet skall vara att undvika behovet av krishantering. En fördjupad och stärkt försvars- och säkerhetskapacitet syftar till att öka EU:s förutsättningar att ta ansvar tillsammans med och andra demokratier inom ramen för Nato, som har det grundläggande ansvaret för säkerhet. Genom sin förmåga till konfliktförebyggande och konflikthantering skapar EU och Nato ökad säkerhet och stabilitet både för medlemsländerna och hela . EU: s civila och militära konflikthantering skall ha som mål att bidra till fred och säkerhet varhelst i världen det behövs. EU och dess medlemsländer måste också kunna infria detta. EU har dock en alltför begränsad förmåga att fylla det stora behov av militär krishantering som finns. Det handlar å ena sidan om att det inte finns en tillräckligt utvecklad och tydlig gemensam utrikes- och säkerhetspolitik. Å andra sidan är det en fråga om bristande resurser. De flesta medlemsländer, inklusive , förmår inte ställa tillräckliga styrkor till förfogande. Behovet är mycket stort. Förutom på , där EU bör ta över, behövs det betydligt större insatser i och där krigen och konflikterna skördar miljontals döda. Det hjälper inte med aldrig så goda beslutsordningar och institutioner om inte kapaciteten finns. måste i betydligt större utsträckning kunna ta ansvar för en gemensam europeisk krishanteringsförmåga. Det kräver både ökade anslag och en ny inriktning av den svenska försvarsmakten. Under de år haft samarbete med Nato har organisationen att vara en militär försvarsallians som garanterar den nationella självständigheten till att bli en aktiv internationell säkerhetspolitisk organisation med samarbetsrelationer till nästan alla länder. är inte längre huvudfiende utan partnerland, med särskild relation till Nato. Nato har utvidgats tidigare, men aldrig har en utvidgning varit så banbrytande utifrån ett svenskt perspektiv som den som sker 2004. Ett Nato-medlemskap för , och är en omvälvande strategisk förändring i norra . kommer att säkras av Nato och dess medlemmars militära förmåga. En formell säkerhetsgaranti innebär ett tydligt åtagande från att garantera de baltiska ländernas självständighet. För svensk del innebär detta får en tydlig västnärvaro mellan sig och . säkerhetspolitiska läge förbättras. Under det tid var ett viktigt motiv för den svenska säkerhetspolitiska linjen att inte genom svenskt agerande skulle utsättas för ökat sovjetiskt tryck och kanske i slutändan tvingas in i . Den nordiska balansen med utanför Nato och utanför bidrog till oberoende och till stabilitet i vår del av världen. Efter det slut kom Nato alltmer att växa fram som hela säkerhetsordning. Denna utveckling var inte självklar, framför allt vad gällde de baltiska ländernas medlemskap, och påverkade därför synen på svenskt medlemskap. Det var en självklarhet att eftersträva en säkerhetspolitisk lösning där samtliga våra grannar kunde ingå. Farhågorna om att de baltiska länderna skulle hamna i en gråzon eller en situation där ett tidigt svenskt och finländskt medlemskap i praktiken skulle göra deras medlemskap omöjligt var i hög grad relevanta för svensk säkerhetspolitik. Det var först efter Natos beslut om medlemskap som vi kunde vara helt säkra på att sist och slutligen skulle förankras i den västliga säkerhetsalliansen. står de baltiska staterna inför ett formellt inträde i Nato. Det tidigare säkerhetspolitiska målet att i händelse av krig stå neutrala finns varför den militära alliansfriheten inte längre har något syfte. Det finns heller inte längre något säkerhetspolitiskt skäl att stå utanför Nato. Den säkerhetspolitiska linje som i bred enighet har beslutat om betonar att den framtida säkerheten garanteras bäst genom gemenskap och samverkan med andra länder. Ett svenskt Natomedlemskap vore därmed ett naturligt steg. Skälen för ett svenskt Natomedlemskap är många. Utvidgningen av Nato har gett en ökad trygghet åt hela vår region. En utvidgning även till och till skulle ytterligare stärka denna trygghet. Nato är den säkerhetspolitiska struktur som formar säkerheten i vår del av världen. Genom att stå utanför står vi därmed också utan möjlighet att påverka en avgörande faktor för säkerhet i vår del av världen. Medlemskap innebär inflytande och en möjlighet att aktivt påverka dagordningen. måste fullt ut ingå i EU:s säkerhetspolitiska samarbete. Vi kan därmed bidra till att stärka den transatlantiska länken och till att EU:s försvarspolitiska samverkan utformas till ett samarbete inom ramen för Nato. måste vara med där våra grannar i och kring deltar. får inte välja att stå isolerat. Farhågorna för att Nato-medlemskap skulle försvåra relationerna med har visat sig ogrundade. Motsvarande farhågor för de baltiska länderna eller för har kommit på skam. har redan mycket nära relationer med Nato genom . och andra nya Natomedlemmar har erfarit att förhållandet till den stora grannen i öster har blivit bättre efter medlemskapet. Ett medlemskap i för och skulle innebära att hela och finns i samma säkerhetsordning. som stått splittrat i säkerhetspolitiska frågor skulle bli enat. Det skulle också innebära att fullt ut deltar i det säkerhetspolitiska samarbetet i och att vi får större möjligheter att bygga gemensamma lösningar med våra grannar i och kring . De fyra nordiska länderna med begränsade försvarsmakter skulle kunna fördjupa och intensifiera samarbetet, vilket är möjligt inom ramen för den euroatlantiska säkerhetsordningen. På så sätt kan en stark politik för säkerhet och stabilitet i vår del av världen formas som har sin förankring i både EU och Nato, och där är ett aktivt och bidragande land. 5.3 Ökad frihet öppna gränser Utvecklingen i är ett tydligt bevis på att verklig frihet, fred och stabilitet blir möjliga först när demokratin vinner mark. Demokratiskt styrda länder går inte i krig med varandra av den enkla anledningen att det strider mot de grundläggande värden som demokratin bygger på. Demokratier medför även minskade spänningar och mindre risk för konflikter mellan olika grupper inom ett land då de grundar sig på respekt för den enskildes rättigheter och skyldigheter. Länder i samarbete och i fri handel har än mindre anledning att föra krig med varandra på grund av att de är ömsesidigt beroende av varandra. Det finns inte något mer verkningsfullt sätt att öppna upp slutna diktaturer eller samhällen mot omvärlden än den fria handeln. Att och EU politiskt bidrar till frihandel samt marknadsekonomiska reformer och institutioner är således av största vikt. Detta gäller inte minst vad avser EU:s utrikesrelationer till länder i närområdet som , , det östligaste och . Vi får aldrig tillåta en ny järnridå som isolerar grannar från varandra. Öppenhet och utbyte kommer förhoppningsvis att påskynda utvecklingen i riktning mot demokrati och mänskliga rättigheter i länder som och det östligaste . EU:s medelhavssamarbete kan på samma sätt öppna länderna vid södra och . Det är hög tid att mänskliga rättigheter och demokrati introduceras i och . EU måste både föra dialog och ställa tydliga krav i samband med upprättandet av frihandel. För är den fria handeln dubbelt viktig. Dels genom att det ger tillträde till EU:s och andra i-länders marknader. Dels för att den möjliggör handel och ekonomiskt samarbete mellan . Handeln är av dominerande betydelse då den medför exportinkomster, medan utlandsinvesteringar spelar en viktig roll för kunskapsöverföring. Det är således viktigt att EU och övriga i-länder undanröjer sina handelshinder mot omvärlden, inte minst gällande jordbruksvaror. bör genom EU driva frågan om en avveckling av tullar och handelshinder inom ramen för den pågående Doha-rundan i WTO. Därmed skulle en långsiktig grund för sunda handelsförhållanden och en snabb och långsiktig välståndsökning kunna läggas. Det är lika angeläget att riva de tullar som finns mellan . Vanligtvis växer handelssamarbete fram grannar emellan. Då fattigdom delvis förklaras av avsaknaden av kontakter, handel och ekonomiskt samarbete med grannländer är det avgörande att dessa handelsrelationer underlättas. antog FN den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter. pågår dock systematiska kränkningar av människors grundläggande fri- och rättigheter världen över, vilket är oacceptabelt. Inrättandet av en permanent domstol för brott mot mänskliga rättigheter är ett steg i rätt riktning. Ytterligare ett steg i rätt riktning vore att inbegripa de två principerna om mänskliga rättigheter och demokrati i FN:s millenniemål att nå en halverad fattigdom 2015. och EU skall i sina förbindelser med andra länder och i FN värna och framhäva demokrati och respekten för mänskliga fri- och rättigheter. Förutsättningen för att detta skall få genomslag i rättsprövning och praxis är att det finns en fungerande rättsstat där staten värnar om den enskildes frihet och rätt. Det handlar inte om stora ekonomiska kostnader, utan mer om ett förhållningssätt konstituerat i varje lands grundlag. Svensk säkerhetspolitik kräver ett försvar med militära förband som är organiserade, bemannade, utbildade, övade och utrustade för att avhålla från och om nödvändigt ingripa mot våld inom hela konfliktskalan. Det förutsätter att vi har förmåga till tidiga och framskjutna insatser, i samverkan med länder med vilka vi har starka relationer. utrikespolitik kräver vi har en militär förmåga att bidra till internationell kris- och konflikthantering för att därmed bidra till att upprätthålla internationell rättsordning och principer. De militära stridskrafterna skall redan i fred ges stöd av planer och doktriner samt enhetlig ledning och insats i gemensamma operationer. Utvecklingen från ett mobiliseringsförsvar mot ett insatsförsvar är dynamisk och komplex. Omvärlden anskaffar och utrustar sina militära förband med modern och tekniskt avancerad militär utrustning. vill vi inte organisera och underhålla en större stående militär organisation än vad som är nödvändigt.