ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02A209 · 2003-10-07 00:00:00 — Diskriminering på grund av funktionshinder tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om diskriminering på grund av funktionshinder inom m.m. De nya diskrimineringslagar som trädde i kraft innehåller fyra diskrimineringsgrunder: etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning och funktionshinder. Lagstiftningen är ett led i genomförandet av två EG-direktiv, 2000/43/EG och 2000/78/EG. Flera av de diskrimineringsförbud som införts i svensk lag gäller områden där EG-direktiven inte ställer sådana krav. Man har alltså valt att gå längre än vad direktiven gör. Skälet är att regeringen anser att skyddet mot diskriminering i princip ska vara lika för de olika diskrimineringsgrunderna. Enligt 1013 §§ lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering är det nu förbjudet att diskriminera någon på grund av etnisk tillhörighet eller religion inom , socialförsäkringssystemet, arbetslöshetsförsäkringen samt hälso- och sjukvården. Men det finns inget förbud mot att diskriminera på grund av funktionshinder och sexuell läggning på dessa områden. Det finns ingen anledning till detta undantag från principen om lika skydd för alla diskrimineringsgrunder. Att EG-direktiven inte ställer krav på detta hindrar inte från att komplettera skyddet mot diskriminering här, på samma sätt som man gjort i andra avseenden. Därför bör förbudet mot diskriminering inom , socialförsäkrings-systemet, arbetslöshetsförsäkringen samt hälso- och sjukvården gälla för alla diskrimineringsgrunder, inte bara hälften av dem.
mot · GR02A210 · 2003-10-07 00:00:00 — Kontroller av etnisk diskriminering tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen verkar för att göra det tillåtet att genomföra s.k. practice testing (praktikprövning) när man vill studera och bevisa förekomsten av etnisk diskriminering. Etnisk diskriminering är ett faktum i vårt samhälle. Den finns överallt. Den finns i form av direkt negativ särbehandling mot den som avviker, den finns i gamla strukturer och system. Ur ett tillväxtperspektiv är diskrimineringen hämmande. Kvalificerad arbetskraft kommer inte vilja flytta till ett land där hans familj riskerar att bli kränkt på grund av annorlunda hudfärg eller för att man har en religion. Kommun/företag kommer inte att kunna rekrytera de bäst lämpade om de redan innan begränsar sin rekryteringsbas. Diskriminering är ett mycket utbrett och allvarligt problem. Kan inte ett samhälle garantera att alla behandlas lika ökar misstron och avståndet mellan människor. Lyckas vi inte synliggöra och komma åt diskrimineringen äventyrar det alla övriga integrationsinsatser och ansträngningar som görs i . Den som diskrimineras blir dessutom fråntagen sitt människovärde. Häri ligger egentligen diskrimineringens allvarligaste konsekvens. tillsattes en utredning vars uppgift var att beskriva och analysera fördelningen av makt och inflytande inom olika delar av det svenska samhället ur ett integrationspolitisk perspektiv. Ytterligare en utredning vars uppgift kommer att vara att sammanställa och synliggöra de kunskaper som finns om förekomsten av strukturella diskrimineringen på viktiga samhällsområden såsom exempelvis bostadsmarknaden, utbildnings- och rättsväsende har tillsatts. Dessa utredningar kommer att ge oss en unik kunskapsbank kring förekomsten av diskriminering. Det är bra. Men tyvärr begränsas dessa utredningar samt forskare i övrigt att bevisa förekomsten av etnisk diskriminering på grund av rådande regelverk. är det i inte tillåtet att genomföra s.k. practice testing (praktikprövning) när man studerar förekomsten av diskriminering. Praktikprövning går ut på att en person eller organisation, utan sin vetskap ställs inför ett prov där det blir möjligt att bevisa om de diskriminerar. Hur långtgående dessa metoder ska tillåtas kan diskuteras, men att de skulle kunna utgöra viktiga verktyg för att få bättre kunskap om diskrimineringens omfattning står utom allt tvivel. Metoden skulle kunna användas dels för att stärka bevisningen i de fall där misstanke finns om lagbrott, dels för att göra stickprovskontroller i vissa samhällssektorer där man misstänker att diskriminering förekommer. I den senaste landrapporten från , , rekommenderas att använda sig av de möjligheter praktikprövning ger för att bevisa diskrimineringens omfattning och utbredning.
mot · GR02A212 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att företagsvården skall få ge sjukvårdande behandling på samma villkor som läkarna inom . Enligt undersökning Arbetsmiljön 2001 uppgav nästan tre fjärdedelar av sysselsatta kvinnor respektive män som är eller äldre att de hade tillgång till företagshälsovård. I åldersgruppen var andelen betydligt lägre, bland männen och bland kvinnorna. Undersökningen visade att det är en större andel män (51,) än kvinnor (38,) som har tillgång till företagshälsovård. En utbyggd företagshälsovård kan bli en viktig resurs i arbetet med att få ned sjukfrånvaron. Den omorganisation av företagshälsovården som genomfördes för sedan har inte varit helt lyckad. Avståndet mellan företagsläkarna och företagen har alltför ofta blivit för långt. hade företagsläkarna också möjlighet att ge sjukvårdande behandling på samma villkor som läkarna inom landstingen. Företagsläkaren såg tidigt eventuella missförhållanden inom både den fysiska och psykiska arbetsmiljön i företaget/förvaltningen. Beslutsvägarna var ofta kortare och på så sätt kunde dålig arbetsmiljö rättas till. Med en utbyggnad av företagshälsovården kan dessutom följa en rad positiva effekter. I dagens stressade samhälle är det många som skulle uppskatta den närhet till medicinsk kunskap som företagshälsovården skulle kunna erbjuda om den gavs möjlighet. Företagshälsovården skulle då kunna avlasta vårdcentraler och andra läkarmottagningar som konkurrensen om personal inte skulle bli störande. Genom att ge företagsvården befogenhet att ge sjukvårdande behandling på samma villkor som läkarna inom skulle närheten öka för dem som behöver vård. Det skulle vara ett led i arbetet för att minska de höga ohälsotalen som kostar skattebetalarna stora summor .
mot · GR02A213 · 2003-10-07 00:00:00 — Timanställdas möjligheter till fast anställning tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lagen om anställningsskydd (LAS) bör få ett tillägg som ålägger arbetsgivarna att erbjuda personer som varit timanställda hos samma arbetsgivare fast anställning. har antalet timanställda mer än fördubblats. Flest timanställda återfinns inom vård- och omsorgssektorn. Timanställda är en idealisk anställningsform för arbetsgivarna. Genom att timanställa personer kan arbetsgivarna, privat, statlig eller , snabbt sätta in personer vid de tider då de bäst behövs och därmed snabbt fylla personalluckor. För många anställda är timanställning bra: studenter som vill hålla studieskulderna nere, småbarnsföräldrar som är hemma men gärna jobbar en del kvällar och nätter, heltidsanställda som vill dryga ut lönen med extraknäck etc. Vid en viss nivå stelnar friheten och förvandlas till ett låst system. Om allt fler verksamheter bygger på inhopp av timanställda, uppstår snart en grupp på arbetsmarknaden som aldrig erbjuds någon annan anställningsform. är det svårt att leva som timanställd. Utan fast inkomst får man bl.a. inget banklån eller hyreskontrakt. Den löntagargrupp som den nya ekonomin mest efterfrågar, som bäst passar för den nya flexibla ekonomin, har i samma ekonomi svårast att överleva. Många timanställda skulle helst av allt vilja ha en fast anställning. Deras problematiska situation måste uppmärksammas. Jag anser därför att lagen om anställningsskydd (LAS) bör ha ett tillägg som säger att arbetsgivarna är skyldiga att erbjuda personer som varit timanställda hos samma arbetsgivare fast anställning.
mot · GR02A214 · 2003-10-07 00:00:00 — Lönebidragstagare över 65 år tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att rätten till lönebidrag förlängs till . träder nya pensionsregler i kraft, som ger arbetstagare möjligheten att vara kvar i arbetslivet till som så önskas. Denna regel är dels bra för de personer som inte känner sig klara att gå i pension utan mår bäst av att få fortsätta sitt yrkesliv till, dels är det en trygghet för de grupper som under sina tjänsteår inte har lyckats att få ihop tillräckligt hög pension, som bedöms vara skälig att leva på under sina år som pensionärer. Lönebidrag är en arbetsmarknadsåtgärd som har funnits under en mycket , men innehållet i åtgärden har följt utvecklingen inom arbetsmarknaden och därefter förändrats under tid. När så de nya pensionsreglerna träder i kraft har inte åtgärden omarbetats för att följa utvecklingen tillräckligt snabbt som den borde. Kommunerna får endast statligt stöd för att kunna hjälpa personer med arbetshandikapp fram till dessa fyller . Detta stöd borde kunna ges fram till och överenstämma med de nya pensionsreglerna. Lönebidragsanställda är redan tidigare en utsatt arbetsgrupp (ofta lågutbildade kvinnor) ur ekonomisk synvinkel och bör naturligtvis få möjligheten att fortsätta sitt arbete till . Ge därför möjlighet för lönebidragstagarna att fortsätta tills de är och att medel till detta tillförs. Utskottet behandlade en liknande motion i betänkande 2002/03:AU1 där man avslår motionen med motiveringen att den som fyllt har sin försörjning tryggad genom garantipension. Det är dock motiverat att låta likalydande regler gälla för dem som arbetar på den reguljära arbetsmarknaden oberoende om man uppbär lönebidrag eller har en traditionell inkomst.
mot · GR02A215 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lönebidragstaket. Den arbetshandikappades ställning på arbetsmarknaden är alltid utsatt. Trots av minskande arbetslöshet har inte de arbetshandikappades situation nämnvärt förbättrats. Enligt alla de forskningsrapporter som tagits fram kan man konstatera att lönebidragsanställningar är en ur samhällsekonomisk synvinkel mycket lönsam åtgärd. Det har också varit en mycket effektiv åtgärd för att underlätta för arbetshandikappade att erhålla en anställning. Både lönebidrag och OSA har varit bidragsformer som har behövts för att stärka de arbetshandikappades ställning på arbetsmarknaden. har det emellertid förts en diskussion om nivån på lönebidragen. har takbeloppet legat stilla. Det icke förändrade takbeloppet för beräkning av lönebidraget har inverkat menligt både på möjligheterna att arbetsplacera arbetshandikappade och på möjligheten till en rimlig löneutveckling för dem som redan har en anställning. Inte minst i idrottsföreningar och andra ideella organisationer ställer det låga lönebidragstaket till stora bekymmer och är ett uppenbart hinder för anställning. Situationen är likartad i många mindre företag. Inom idrottsrörelsen finns omkring en sjundedel av alla lönebidragsanställda där de arbetshandikappade gör en mycket betydelsefull arbetsinsats. Det har också påvisats att denna typ av anställningar inom ramen för företagsformer inom den sociala ekonomin har varit ett stort steg mot en fastare förankring på arbetsmarknaden. En höjning av lönebidragstaket borde ha gjorts . Regeringen bör när ekonomiskt utrymme ges prioritera möjligheten att höja lönebidragstaket.
mot · GR02A216 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa ett friår. Regeringen prövar nu möjligheten att införa ett friår, vad som ibland har kallats sabbatsår. Vi har yrkat på detta, och välkomnar ett sådant förslag. Obalansen är stor mellan dem som har arbete och arbetar för mycket och dem som inget arbete har och känner sig utanför samhällsgemenskapen. Många skäl talar för att det bör göras möjligt att ta ett friår för människor . Det skulle öka livskvaliteten för de människor som vill få en paus i sitt yrkesverksamma liv för resor, vidareutbildning eller andra personliga projekt. Ett friår skulle också lätta trycket på arbetsmarknaden och ge tillfälle för arbetslösa att få vikariat, och därmed få praktik. Ofta är det just bristen på praktik, eller yrkesverksamhet i närtiden, som hindrar arbetslösa, främst ungdomar och kvinnor, att komma ut på arbetsmarknaden. Ett friår skulle ge möjlighet att hjälpa barn och barnbarn med barntillsyn när man verkligen behövs och ännu är i en ålder då man fortfarande orkar, liksom att hinna och orka ha omsorg om sina åldrande föräldrar. Det skulle kunna ge möjlighet att under en ettårig försöksperiod få tillfälle att pröva ett nytt yrke, t.ex. som konstnär, författare eller annan kulturarbetare, yrken som kan vara svåra att försörja sig på innan man blivit etablerad. Ett friår, taget åren närmast pensioneringen, skulle kunna vara en förberedelse för ett meningsfullt och kreativt liv som pensionär. Regeringen bör återkomma till med förslag om utformning av ett sådant friår. Skånberg (kd)
mot · GR02A217 · 2003-10-07 00:00:00 — Turordningsreglerna i företag med färre än tio anställda tillkännager för regeringen som sin mening att ta bort möjligheten för arbetsgivare med färre anställda än tio att undanta två stycken anställda från turordningen i lagen om anställningsskydd. Turordningsreglerna i lagen om anställningsskydd, LAS, är skrivna så att det ges ett stort förhandlingsutrymme att göra lokala överenskommelser om den så kallade turordningslistan. infördes möjligheten att i företag med tio eller färre anställda undanta två stycken anställda från denna lista. Undantaget är tänkt att gälla för personer som har vissa kvalifikationer viktiga för företagets verksamhet. Denna möjlighet fanns i LAS även innan denna förändring om undantag kom till stånd. Man har kunnat påvisa att detta undantag missgynnar framförallt kvinnor i fertil ålder. Många har blivit förbigångna och därmed uppsagda trots att de haft de rätta kvalifikationerna men har varit i situationen att vara gravida eller ha småbarn. Ur jämställdhetssynpunkt är detta helt förkastligt. Vi kan inte ha lagstiftningar som försvårar för kvinnor att ha ett fotfäste på arbetsmarknaden. I ett jämställt samhälle ska alla kunna förena utbildning, familj och arbete på ett bra och tryggt sätt och inte vara utsatta för godtycklighet och andra hinder.
mot · GR02A218 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att låta se över företagshälsovården. Företagshälsovården i landet har påtagligt försämrats sedan statsbidragen till företagshälsovård togs bort. I många företag har den förebyggande verksamheten inom företagshälsovården helt försvunnit. Detta förhållande kommer med all säkerhet att öka arbetsskadefrekvensen . I vissa företag har man t.o.m. valt att helt och hållet avstå från företagshälsovård. Detta ter sig märkligt i ett läge då alltfler människor drabbas av ohälsa på sin arbetsplats. Det handlar om stressrelaterade sjukdomar såsom utbrändhet, men även belastningsskador till följd av ergonomiskt dåligt fungerande arbetsplatser. I det elvapunktsprogram som finns bör företagshälsovården och dess resurser vara utmärkta verktyg. De fackliga organisationerna har försökt att genom avtal reglera företagshälsovården, men i många fall har man inte lyckats få arbetsgivarparten att gå med på detta. Frågan om arbetsmiljö och företagshälsovård är inte en enskild angelägenhet för arbetsmarknadens parter, eftersom kostnaden för en dålig arbetsmiljö till slut ändå alltid drabbar samhället som helhet i form av sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Det är därför nödvändigt att en översyn görs av ny gällande lag om företagshälsovård i företagen. Lagen om företagshälsovård bör vara dispositiv så att den kan anpassas i kollektivavtal till de förhållanden som råder i olika branscher och företag. Den viktigaste delen av en god företagshälsovård är det förebyggande arbete som bedrivs i samverkan mellan skyddsingenjör, läkare och sjukgymnast för att förbättra arbetsmiljön och lära ut ergonomiskt riktiga arbetsmetoder. Företagshälsovården bör därför förutom den rena sjukvårdskompetensen ha teknisk och ergonomisk kompetens liksom kompetens rörande den psykosociala miljön.
mot · GR02A219 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om beräkning av anställningstid vid övergång av verksamhet. Vid företagsöverlåtelser av olika slag ger lagen om anställningsskydd de anställda rätt att medräkna all anställningstid. Detta är en viktig regel som har stor betydelse för tillämpningen av lagen i olika sammanhang, exempelvis vid inplacering i turordning i samband med uppsägning. Vilken typ av anställningstid som får medräknas behandlas i lagen om anställningsskydd § 3, vilken typ av företagsöverlåtelse behandlas i § 6 b (EU-regeln). Slutar man sin anställning hos en arbetsgivare och senare erhåller en ny anställning oberoende av om man säger upp sig själv eller blir uppsagd på grund av arbetsbrist får man också tillgodoräkna sig all anställningstid. Lagen § 6 b har dock ett undantag, nämligen vid konkurser. Detta innebär att om konkursförvaltaren driver bolaget vidare och sedan säljer verksamheten med ett reducerat antal anställda till en ny ägare, är det endast de som följer med vid övergången som har rätt att medräkna anställningstid från anställningen i det konkursdrabbade bolaget. Om man ej följde med vid övergången, men får en anställning i det nya bolaget får man ej medräkna tiden från det konkursdrabbade bolaget även om verksamheten fortsätter oförändrad. Därför är det angeläget att paragraferna 3 och 6 b i lagen om anställningsskydd ändras så att anställningstid i företaget räknas på samma sätt vid verksamhetsöverlåtelse i samband med konkurs som vid andra former av verksamhetsöverlåtelser.
mot · GR02A220 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skyndsamt se över diskrimineringslagstiftningen så att den fungerar på bostadsmarknaden vad gäller hyresvärdar, mäklare och banker. Segregationen i är omfattande och särskilt våra storstäder är hårt drabbade. , och är tydliga exempel, dessa städer har alla stora bostadsområden i förorterna med en extrem överrepresentation av invånare med invandrarbakgrund. Det finns undersökningar som visar att har de mest segregerade storstäderna i . Den genom årtionde misskötta bostadspolitiken är en klar anledning till problemet. Integrationspolitiken har också den misslyckats kapitalt med sin uppgift och snarare motverkat sitt eget syfte, när man har förpassat tusentals människor till passivt bidragsberoende istället för att skapa riktiga jobb. Många som bor i våra förorter känner ett djupt utanförskap, att man inte är en del av samhället. Det går dock inte att skylla segregationen bara på dessa faktorer. Även de invandrare som har kämpat mot systemet och arbetat upp sig genom stort slit stöter på problem. Diskrimineringen av dem med utländskt ursprung är påtaglig på bostadsmarknaden. De som vill och har möjligheten att flytta från betongförorterna stöter ständigt på svårigheter i kontakter med hyresvärdar och bostadsmäklare. Tydliga indikationer pekar också på att personer med utländsk bakgrund har betydligt svårare att få bostadslån. Det är därför nödvändigt att även undersöka på vilka premisser som bankerna kan neka att lämna krediter. Vi har en ganska skarp lagstiftning mot diskriminering, ändå är förekomsten av sådan orättvis behandling omfattande. Det är därför viktigt att det nu görs en grundlig översyn av vad som kan göras för att intentionerna i denna lagstiftning efterföljs även på bostadsmarknaden. Den diskriminering som finns hindrar de individer som har möjligheterna att bryta bostadssegregationen från att göra det. Dessa typer av dolda hinder är oftast mycket mer effektiva än synliga men ofta också desto mer kränkande. Viktiga ekonomiska principer sätts ur spel, t.ex. har personer med utländska namn vägrats lämna bud på hus som sålts via mäklare, vilket i slutändan missgynnar även säljaren. En utredning behövs för att se över om lagstiftningen på några punkter behöver skärpas och hur kampen mot diskriminering kan trappas upp. I ett liberalt bör kampen mot all typ av diskriminering alltid prioriteras. Tillsammans med en omläggning av bostadspolitik och integrationspolitik kan segregationen brytas och hela potentialen hos befolkningen blomma. Axel Darvik (fp)
mot · GR02A221 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad samverkan mella akademiskt utbildade och små och medelstora företag. Alla är ense om att för att återge en bättre position i välfärdsligan måste tillväxten öka väsentligt. Motorer i denna utveckling är de små och medelstora företagen samt all den potential som finns i att stimulera nystart av företag. Ytterligare förutsättningar för en sådan utveckling är god utbildad arbetskraft, nya affärsidéer, stimulans och omhändertagande av innovativa idéer till nya produkter samt en stark entreprenörsanda. Det finns flera vägar att nå dithän. En av dem kan vara att öka samverkan mellan akademiskt utbildade och små och medelstora företag. rekryteras inte akademiskt utbildade i så stor utsträckning till dessa företag. Orsakerna kan vara flera. En orsak kan vara att man inte känner varandras förutsättningar och därmed tror sig inte tala samma språk. Trots god utbildning finns en arbetslöshet bland personer med akademisk utbildning. I stället för att tvinga in dem i traditionella arbetsmarknadsåtgärder dessutom efter en passiv väntan borde det finnas utrymme för lokala/regionala insatser i samverkan mellan arbetsförmedling/länsarbetsnämnd och intresserade företag. är de lokala/regionala arbetsmarknadsmyndigheterna alltför uppbundna av centrala direktiv, vilket förhindrar enskilda lokala/regionala initiativ med goda idéer. I mötet mellan företag/företagare och akademiker kan kompetenser blandas och en samhörighet utvecklas som kan ge resultat både kort- och långsiktigt. På kort sikt skulle arbetslösa akademiker få anställning i små och medelstora företag i större utsträckning . Många skulle säkert också finna intresse att utveckla ett eget företagande. Kontakterna med företagarvärlden skulle kunna ge förutsättningar för ett mentorskap. De långsiktiga effekterna är att samverkan mellan små och medelstora företag och den akademiska världen blir en självklarhet, en utveckling som skulle vara till gagn för som välfärdsnation. liberalerna vill ha en förändring av svensk arbetsmarknadspolitik, vilket framgår av andra motioner. En sådan förändring skulle möjliggöra ett bättre tillvaratagande av enskilda initiativ på arbetsmarknadsområdet. Men också inom ramen för nuvarande borde det ovan beskrivna vara möjligt.
mot · GR02A222 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lagen om skyldighet för arbetsgivare att anmäla ledig plats till den offentliga arbetsförmedlingen. Det finns ett otal regler och olika bestämmelser som företagare är skyldiga att följa och bland dessa finns exempel på lagar som inte fyller någon funktion. Vi visar härmed på ett sådant exempel och föreslår en lämplig åtgärd. Lagen 1976:157 om skyldighet för arbetsgivare att anmäla ledig plats till arbetsförmedlingen är otidsenlig och vi hävdar därför att lagen skall tas bort. Det finns åtminstone tre skäl att genomföra denna förvandling. Den offentliga arbetsförmedlingen har inte längre monopol på att förmedla lediga platser. Lagen är därmed föråldrad och otidsenlig. Arbetsförmedlingen har en marknadsandel på , vilket innebär att uppemot två av tre platser tillsätts utan den offentliga arbetsförmedlingens medverkan. Lagen har inte hävdats eller medfört sanktion . En lag vars efterlevnad inte kontrolleras är överflödig.