mot · GR02Sf249 · 2003-10-07 00:00:00 — Oavsett om antalet asylsökande i de rika länderna varit stort eller ej har det alltid varit svårt för de internationella hjälpinsatserna att uppbringa tillräckligt ekonomiskt stöd för bistånd till de många flyktingarna i tredje världen. Stöd i närområdet har varit alltför eftersatt i internationell flyktingpolitik. har tillsammans med andra nordiska länder hört till dem som gått främst när det gäller att ställa upp för de internationella hjälpinsatserna. Det arbetet skall ytterligare intensifieras. I den mån ökade hjälpinsatser minskar antalet som ser sig tvingade att ge sig iväg och söka skydd längre bort är det givetvis mer än välkommet för den enskilde. Ökat stöd i närområdet får dock aldrig tas som intäkt för en mer restriktiv asylpolitik i våra länder. Att tvingas lämna sitt hemland för oviss tid är för många flyktingar och deras anhöriga ett svårt beslut med följder för den enskilde som kan vara mycket svåra att hantera. För många framstår möjligheten att återvända hem som helt otänkbar. Så var fallet för alla dem som flydde undan kommunismen . För andra åter är längtan att i en inte alltför avlägsen framtid kunna återvända hem till ett land där det åter blivit möjligt för dem att leva utan hot, det som gör tiden på flykt möjlig att uthärda. Viljan och förmågan att förverkliga drömmen om ett återvändande beror alltid på hur situationen i hemlandet förändras. Det är något som aldrig kan förutses. Stöd till återvandring för den som så önskar är ett viktigt inslag i en human flyktingpolitik. Viljan att återvända är individuell och all återvändarpolitik måste fullt ut respektera den enskildes valfrihet. Det samhälle som tar emot flyktingar måste också vara berett att låta dessa människor stanna. Konjunkturskäl får aldrig vara orsak till att stimulera ett ökat återvändande av flyktingar. Höj den totala flyktingkvoten Drygt 20 miljoner människor är enligt UNHCR på flykt i världen. Många av de länder som tar emot mest flyktingar är själva ofta plågade av konflikter, fattigdom och förtryck. Ett stort antal befinner sig i länder som , , och . Flertalet av världens flyktingar når aldrig särskilt långt. Drygt hälften av dem är internflyktingar, d.v.s. flyktingar inom sitt eget land. En stor del av dessa flyktingar är särskilt utsatta för hot och repressalier i sina hemländer, har krigstrauman och lägerboende bakom sig. har UNHCR tillsammans med ett antal länder i den rika delen av världen samarbetat om att ta emot s.k. kvotflyktingar för att möjliggöra för de värst utsatta och för dem som aldrig lyckas söka asyl på egen hand att få en . 18 länder i världen, däribland , tar emot kvotflyktingar. skulle enligt riksdagsbeslut ta emot 1 840 kvotflyktingar . Trots detta fördes endast 1015 flyktingar och övriga skyddsbehövande till . Regeringen har inte givit någon tillfredsställande förklaring till detta misslyckande att verkställa beslut. Mottagande av flyktingar från världens stora flyktinghärdar är en viktig del av en liberal flyktingpolitik. Enligt uppfattning är den svenska flyktingkvoten alltför begränsad. Mot bakgrund av de enorma flyktingströmmar som finns runt om i världen och att de allra flesta flyktingar ej någonsin lyckas söka asyl på egen hand, anser att , liksom övriga kvotflyktingmottagande länder, kraftigt bör höja ambitionerna när det gäller flyktingkvoten. Det är vidare angeläget att verkar för att fler länder i världen åtar sig att ta emot kvotflyktingar. Mottagandet av kvotflyktingar bör förbättras, exempelvis vad gäller vård av människor med svåra trauman bakom sig. har enligt uppfattning ett ansvar att vara ett föredöme när det gäller att ta emot kvotflyktingar. En gemensam europeisk flyktingpolitik De senaste årens skärpning av asylpolitiken i samtliga EU-länder är oroväckande. skyfflas människor runt som boskap mellan olika länder för att få söka asyl. För att se till att alla länder tar sitt ansvar krävs det gemensamma regler i unionen. liberalerna står därför bakom arbetet inom EU om att skapa en gemensam flyktingpolitik. Den gemensamma politiken skall utformas med minimiregler som bevarar det enskilda landets möjlighet att föra en mer solidarisk politik. En gemensam flyktingpolitik som utformas på detta sätt medför att alla medlemsländer tvingas ta ansvar. Arbetet med att utforma en gemensam asyl- och flyktingpolitik i EU befinner sig i en formativ fas. har dock fokus kommit att hamna på hur EU ska kunna hålla flyktingar borta från snarare än hur vi ska kunna hjälpa människor i behov av en . Asylrätten har kommit att uppfattas som ett problem snarare än som en mänsklig rättighet. Den tendens som kan skönjas att sviker sitt humana uppdrag är mycket allvarlig. Andra länder och regioner ser på som en förebild och tar efter den praxis som bildas i . En mer restriktiv europeisk flyktingpolitik riskerar därför att leda till en kraftigt förvärrad flyktingsituation i världen genom att fler länder följer exempel. Europasamarbetet har alltsedan starten präglats av att visioner satts upp, vars förverkligande många ifrågasatt. Det spännande med samarbetet är att många av de högt ställda målen, trots tillfälliga motgångar, har uppnåtts. Vad gäller flykting- och invandringsfrågor har dock de humana visionerna alltsomoftast lyst med sin frånvaro. Detta måste ändras. Vårt engagemang får inte göra halt vid gränser. Som liberaler tar vi strid med dem som vill bygga Fästning . Människors lika värde oavsett nationalitet måste alltid hävdas. Ur respekten för den enskilda människan växer internationalismen. Den fria rörligheten för personer är en av grundstenarna i EU-samarbetet om den inre marknaden. Man kan säga att den fria rörligheten för personer innehåller olika delar varav flera har förverkligats såsom den gemensamma arbetsmarknaden, etableringsrätten och erkännandet av utbildningar. Men däremot har kontrollen av personer vid gränserna inte avskaffats. innebär att kontrollen vid de inre gränserna avskaffas för de EU-länder som ansluter sig. Asylrätten på grund måste värnas inom ramen för en gemensam europeisk flyktingpolitik. Den regeringskonferens som avslutades i fick till resultat att de s.k. Schengenreglerna görs till en del av . I ingår bl.a. inrättande av en gemensam europeisk flyktingpolitik. Rättigheterna för tredjelandsmedborgare som lever i unionen måste stärkas. Vi anser att samma rättigheter och skyldigheter ska gälla för medborgare från ett tredjeland, som lagligen vistas i unionen, som för EU-medborgare överallt i unionen. EU och dess medlemsstater måste på plats bekämpa orsakerna till att människor tvingas fly och bege sig till andra länder. Genom vårt medlemskap i kan vi verka för att mobilisera omfattande stöd till de människor som tvingas på flykt genom ett mer direkt stöd till grannstater som ger dem skydd. Detta är inget alternativ utan utgör ett komplement till att ge människor som faktiskt flyr skydd. vill ha en europeisk flyktingpolitik som bättre fördelar flyktingströmmar mellan de europeiska länderna och där den gemensamma flyktingpolitiken är ett golv för de enskilda ländernas lagstiftning. En enskild medlemsstat ska alltid ha möjlighet att ha en liberalare flyktingpolitik än vad de gemensamma reglerna föreskriver. Vi vill att den europeiska, såväl som den svenska, flyktingpolitiken ska vara mer human än den är . är en överenskommelse mellan EU:s medlemsländer om vilken stat som har ansvaret för prövningen av en ansökan om asyl som framställs i något av EU-länderna. Förhandlingarna om den s.k. , vilken skall ersätta den tidigare , slutfördes . Genom II kommer frågan om asylland bli en del av EU:s gemenskapspolitik. bygger på tanken att alla medlemsstater har samma förutsättningar att ge skydd åt asylsökande. En asylsökande ska därför som huvudregel få sin ansökan prövad i det första land där han kan få skydd. En förutsättning för att ska uppnå sitt syfte är att gemensamma minimiregler införs, en harmonisering av EU-ländernas asylrätt. Det finns dock problem med utformningen av som den ser ut . För det första är reglerna i konventionen mycket komplicerade och svårförutsägbara för den asylsökande. Detta innebär att rättssäkerheten för den enskilde blir lidande. Enligt regler blir det första EU-land dit den sökande kommer ansvarigt för prövningen, även om det bara har varit fråga om en genomresa. Denna bestämmelse är ytterst svårförutsägbar för de asylsökande. De kan vara på väg till för att söka asyl just här eftersom de har vänner eller släktingar i landet. De råkar ta fel färdmedel eller fel färdväg och återsänds till eller . För det andra är tidsfristerna vid tillämpningen av konventionen ett problem. Tidsfristerna ska garantera att den asylsökande inte behöver vänta under en alltför innan frågan om ansvarigt land är avgjord. I praktiken accepterar EU-länderna ofta att överta ansvaret för en asylansökan även om en tidsfrist har överskridits. Den asylsökande kan inte åberopa att tidsfristen har överskridits och att han därför har rätt att stanna i det land där han har sökt asyl. Det är endast den stat som ska överta prövningen som kan göra denna invändning. För den enskilde asylsökande innebär detta att han kan få vänta under en mycket i ett land innan hans asylansökan över huvud taget börjar prövas. I sammanhanget är det viktigt att slå fast att regeringen inte kan smita undan sitt ansvar för den svenska flyktingpolitiken genom att gömma sig bakom EU-samarbetet. ska vid behov utnyttja de möjligheter som finns att föra en mer human politik än vad som följer av det gemensamma regelverket. Så har dock hitintills mycket sällan varit fallet. Som exempel kan nämnas den ytterst restriktiva praxis som utvecklats vad gäller att göra avsteg från . Det mest talande exemplet är ett beslut från om att avvisa en 16-åring till trots att nämnden konstaterade att avvisningen riskerade att leda till att pojken tog sitt liv. Efter mediatryck ändrade nämnden sitt beslut, men det hindrar inte att exemplet visar att i betydligt högre grad borde tillämpa möjligheten att göra undantag från tillämpningen av . Det måste finnas större utrymme för att av starka humanitära skäl, t.ex. på grund av sjukdom eller familjeanknytning, låta asylprövningen ske i . Human flyktingpolitik minskar människosmuggling Arbetet går alltför långsamt med nya regler för den gemensamma flykting- och asylpolitiken. ökar antalet som söker sig andra vägar än den legala in till EU-länderna, inte minst som en följd av de allt högre murar som staterna sätter upp för människors möjlighet att röra sig över gränserna. Enligt det internationella centret för migration (ICMPD) i smugglas flera hundra tusen människor in illegalt i EU . Flera FN-rapporter visar att människosmugglingen ökar lavinartat. Merparten av de invandrare som tar sig till på ett olagligt sätt har kommit från forna , , , , och . har vi kunnat bevittna flera tragiska exempel på följderna av människosmugglingen till . Händelsen i då 58 människor påträffades döda i en lastcontainer är ett av de mest fruktansvärda exemplen. Tyvärr har debatten härefter kommit att fokusera på hur människosmugglarna ska bekämpas istället för att fokusera på bristerna i medlemsländernas nuvarande asyl- och flyktingpolitik. Förslag har lagts fram om att skärpa och harmonisera straffen för människosmuggling. Sådana åtgärder är nödvändiga för att komma åt människohandel där kvinnor och barn hänsynslöst utnyttjas. Förslagen tar dock inte enbart sikte på människohandel utan syftar även till att straffbelägga människosmuggling med eller utan vinstsyfte. Enligt uppfattning är detta helt oacceptabelt. Det får under inga som helst omständigheter införas sanktioner mot människosmuggling där vinstsyfte saknas hos smugglarna. Den ökande människosmugglingen är i huvudsak ett resultat av att EU:s medlemsstater, med olika skärpta procedurregler, gör det allt svårare för människor att få sin asylfråga prövad. Att göra ytterligare skärpningar i bekämpandet av människosmuggling är enligt vår uppfattning fel väg att gå. Hårdare regler kommer bara att leda till än vidrigare förhållanden för dem som smugglas. Istället måste arbetet nu fokusera på att skapa gemensamma regler för vilka skäl som ska bedömas som tillräckliga för att bevilja asyl och hur asylansökningar ska bedömas. Strävan måste här vara att ta fram gemensamma minimiregler på så humanitär nivå som möjligt. Annars kommer ribban att sättas av de mest restriktiva staterna, eftersom effekten blir att asylsökande söker sig till de stater där sannolikheten att få asyl är störst. En annan bidragande orsak till den ökade människosmugglingen är, förutom viseringsreglerna, även det s.k. transportörsansvaret. Det senare innebär att myndigheterna genom att bötesbelägga transportörer ska få transportbolag i utfärdslandet att bedöma varje resandes möjlighet att få asyl. På så vis slipper ett mottagarland att överhuvudtaget pröva eventuella asylansökningar eftersom dessa inte når fram till landet i fråga. Detta står inte i överensstämmelse med principer som innebär just att alla har rätt att få sina asylskäl prövade i sak i vederbörlig och rättssäker ordning. liberalerna beklagar djupt att regeringen, under svenskt ordförandeskap i EU, drev igenom ett utökat transportörsansvar. Redan tidigare svenska bestämmelser om transportörsansvar innebar att ett stort ekonomiskt ansvar åläggs transportören för det fall att den resande saknat korrekta resehandlingar. Att en skärpning av reglerna nu kommer att genomföras är därför mycket beklagligt. liberalerna anser att borde ha tagit strid mot att skärpa transportörsansvaret innan förslaget accepterades av regeringen. Om så hade krävts borde den drivit frågan till . Det åligger att ständigt, vid varje förhandlingstillfälle, försöka förändra EG-rätten så att den bättre motsvarar den inriktning det finns majoritet för i riksdag. liberalerna anser att direktivet om transportörsansvar måste bli föremål för omförhandling, vilket bör ge regeringen till känna. EU:s strikta visumpolitik utgör ett stort hinder för människor att ta sig till , vilket gör att människosmugglingen ökar. Dagens praxis att visumbelägga över 100 länder som inte är välmående demokratier är inte värdigt det demokratiska . Grundregeln måste vara att människor har rätt att resa in fritt i EU, inte tvärtom. krävs visering för resa till från flertalet länder i världen. Den gemensamma listan över viseringspliktiga länder har växt ytterligare med anslutning till . Bland de viseringspliktiga länderna finns alla de varifrån de flesta asylsökande i och EU kommer. Viseringspolitiken används på ett oacceptabelt sätt för att göra det svårare för människor med skyddsbehov att söka asyl i . Listan över viseringspliktiga länder får inte tillåtas växa ytterligare utan skall aktivt verka för att listan görs kortare. En rättssäker och human asylprocess Nuvarande instansordning med som första instans och som överprövningsinstans har tjänat ut. Formerna för asylprövning i de båda myndigheterna ger inte längre tillräckligt underlag för det nödvändiga allmänna förtroende som verksamheten förutsätter. Rättssäkerhet och tilltro till asylhanteringen kräver , precis som den parlamentariska kommittén Ny instans- och processordning i utlänningsärenden (NIPU) föreslagit i sitt slutbetänkande Ökad rättssäkerhet i asylärenden (SOU 1999:16) att asylprövningen görs om till en process under domstolsliknande former där renodlade tvåpartsförhandlingar förs med den asylsökande närvarande. Samtliga partier, till slut även Socialdemokraterna, har sagt sig vilja lägga ned () och skapa en ny rättssäkrare asylprocess. Detta till trots har nedläggningen av UN utvecklats till en sorglig långbänk i svensk politik. När Socialdemokraterna till slut gav upp sitt motstånd och regeringen äntligen lyckades presentera en lagrådsremiss med förslag till en ny instans- och processordning riktade Lagrådet kritik mot förslaget. Lagrådets kritik mot regeringen handlar i första hand om brister i den nuvarande utlänningslagen. Vi delar uppfattningen att lagen behöver preciseras, särskilt den del som handlar om humanitära skäl. Regeringen har tillsatt den s.k. som syftar till att föreslå de lagändringar som krävs för att en ny instans- och processordning skall kunna införas. liberalerna motsatte sig tillsättandet av utredningen då det hade varit möjligt för regeringen att själv föreslå de lagändringar som är nödvändiga mot bakgrund av Lagrådets yttrande. Bakgrunden till liberalernas motstånd mot utredningen var att vi kände en stark oro för att utredningen skulle leda till ytterligare förseningar av införandet av en rättssäker och human asylprocess. Så ser nu också ut att bli fallet. Regeringen drog ut med att tillsätta utredningen, och det uppdrag som givits densamma är så omfattande att den med största sannolikhet kommer att bli försenad. Det är angeläget att ett förslag om en ny instans- och processordning i utlänningsärenden läggs på bord. Mot den bakgrunden kommer liberalerna att i verka för att se till att arbetet i utredningen kommer i mål. Regeringen bör även ge utredningen tilläggsdirektiv om att komma med ett delbetänkande som innehåller de förslag som är absolut nödvändiga för att sjösätta en ny instans- och processordning. Detta bör ge regeringen till känna. Problem med nuvarande ordning Att söka asyl är en mänsklig rättighet. För den människa som flyr från sitt hemland och söker asyl är beslutet i asylärendet livsavgörande. har det framförts en omfattande kritik mot och för bristande rättssäkerhet i utlänningsärenden och långa handläggningstider; många av de beslut som fattats har framstått som inhumana och obegripliga för allmänheten. De grundläggande problemen med nuvarande ordning är att de människor som kommer till och ansöker om asyl inte upplever att de får en rättvis prövning av sin sak och att denna prövning dessutom tar alltför . Det är därför svårt att få acceptans för de beslut som fattas. Den asylsökande är i huvudsak hänvisad till och skriftliga prövning av sitt ärende. I princip den enda kontakt som den asylsökande har med under asylprövningen är ett muntligt förhör. är det ytterst sällsynt med något annat än ett skriftligt förfarande. Ofta är grunden för avslagsbeslut att den asylsökande inte är trovärdig. När en persons trovärdighet ska bedömas skapas en betydligt större rättssäkerhet med än en muntlig än en skriftlig process. har även ådragit sig allvarlig internationell kritik av bl.a. mot tortyr för att verkställandet av vissa av de beslut som fattats av och innebär brott mot FN:s konvention mot tortyr. Även kommissionen för mänskliga rättigheter riktade hård kritik mot och handläggning av ett asylärende. I en forskningsrapport (Diesen m.fl, Bevis 2 Prövning av flyktingärenden, Juridik 1998) konstateras att lika fall inte behandlas lika, vare sig hos eller i , och att förutsägbarheten och därmed rättssäkerheten blir ytterst begränsad. Enligt forskningsrapporten finns det få rättsområden som präglas av samma rättsosäkerhet, godtycke och bristande likformighet som utlänningsrätten. Den tyngsta kritiken som riktas mot utlänningslagstiftningen är att lagstiftarna har försökt åstadkomma särlösningar för utlänningsrätten. I stället för att ärendet avgörs av en neutral och opartisk domstol är det nu samma myndighet, , som utreder och prövar den sökandes asylskäl. Enligt forskningsrapporten är den mest angelägna reformen som kan genomföras på flyktingrättens område att flytta över prövningen i asylärenden till förvaltningsdomstolarna, det vill säga länsrätt och kammarrätt. En fullständig tvåpartsprocess i asylärenden För att komma till rätta med problemen i asylhanteringen krävs att en processordning införs som innebär att den asylsökande och ställs som parter mot varandra i en muntlig förhandling enligt normala processprinciper. Den asylsökande får då sin sak prövad av en neutral och opartisk domstol. anser att tyngdpunkten i processen ska ligga i länsrätten, vilken ska utgöra första instans. är det samma myndighet (och ) som utreder och fattar beslut i asylärenden. Enligt liberalernas uppfattning ska endast utreda uppehållstillstånds- och medborgarskapsärenden samt vid klara bifallsärenden fatta beslut. I övriga fall ska , när ärendet är färdigutrett, göra en ansökan om avvisning till länsrätten. Länsrättens beslut utan krav på prövningstillstånd ska kunna överklagas till kammarrätten. Enligt vår uppfattning är avsaknaden av ett tvåpartsförfarande och muntlig förhandling den största bristen i dagens asylsystem. Det är därför centralt att den asylsökande får en prövning i tvåpartsförfarande . Att behöva leva i ovisshet och vänta på ett beslut är enormt psykiskt påfrestande. Vi påstår att på grund av de långa väntetiderna uppstår humanitära skäl som inte fanns från början. Det kan till exempel röra sig om psykisk ohälsa, att man gifter sig med en svensk, eller får barn med en i bosatt person med permanent uppehållstillstånd. De allra flesta av dem har väntat i på ett beslut från och och har de väntat lärt sig svenska har kanske haft olika praktikplatser och har efter bästa förmåga försökt anpassa sig till det svenska samhället. Dagens långa handläggningstider måste radikalt förkortas. har statsmakterna genom olika åtgärder försökt förkorta handläggningstiderna utan påtagligt resultat. Det är därför hög tid att lagstifta om handläggningstider. anser att ska ha utrett ärendet och lämnat ansökan om avvisning till länsrätten . Länsrätten ska i sin tur sätta ut målet till förhandling från den tidpunkt ansökan kommit in till domstolen. Då kan de flesta asylärenden vara avgjorda . Den genomsnittliga vistelsetiden för personer registrerade i mottagningssystemet är vilket är en ökning . fanns 39 574 personer registrerade i mottagningssystemet med en dygnskostnad på per person. Om dagens handläggningstider skulle minska från , genom lagstiftning om handläggningstider samt genom satsningar på fler asylhandläggare, skulle detta betyda besparingar för staten på på årsbasis besparingen faller dock självklart inte ut fullt ut det första budgetåret men det är ändå avsevärda summor som kan sparas. har också pekat på det samhällsekonomiskt lönsamma i att satsa på fler handläggare för att få ned handläggningstiderna. liberalerna anslår därför ytterligare till för att ytterliggare handläggare skall kunna anställas. I motion med anledning av regeringens budgetproposition 2003/04 preciseras vår föreslagna anslagsförändring för utgiftsområde 8 ytterligare. Men att korta handläggningstiderna handlar egentligen inte om pengar. Det handlar framför allt om att bespara människor från onödigt mänskligt lidande. Ingen människa vill leva i fullständig ovisshet . Även om liberalerna vill föra asylansökningar till domstol är det viktigt att ha i minnet att asylansökningar är av lite annorlunda karaktär än de flesta andra mål som prövas i domstol. Nya omständigheter kan tillkomma efter fattat beslut i högsta instans som leder till att skyddsbehov eller andra skäl att stanna finns. finns det i dessa fall en möjlighet att lämna in en s.k. ny ansökan efter att ett lagakraftvunnet beslut fattats. Systemet med ny ansökan var enligt lagstiftarens intentioner avsett att användas endast i undantagsfall, men är det regel snarare än undantag att asylsökanden lämnar in en ny ansökan. Resultatet är att väntetiden i riskerar att bli mycket lång. Människor som fått avslag och mår psykiskt dåligt lämnar in nya ansökningar och mår än sämre på grund av den ovissa situation de lever i. Till slut mår många så psykiskt dåligt att de är självmordsbenägna och får stanna på den grunden. Regeringen har uppmärksammat problemet med nya ansökningar och aviserat att förslag kommer om att avskaffa detta system, och ersätta det med att verkställighetshinder ska kunna meddelas när mycket starka humanitära skäl föreligger mot verkställighet. Som framgått ser även liberalerna ett behov att avskaffa systemet med nya ansökningar. Men liberalerna anser att regeringens tågordning är felaktig.