mot · GR02Ub271 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda barns stress och vilka konsekvenser det får för barns psykiska och fysiska hälsa.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en flexibel åldersgräns mellan barn- och vuxenpsykiatrin.1 beslutar att ge i uppdrag att göra en översyn gällande barnkompetens och en helhetssyn på barnmisshandel.1 beslutar om ändring i lagstiftningen och inför en tidsfrist vid barnmisshandelsmål.2 beslutar att får i uppdrag att se över hur samarbetet mellan polisen och kan förbättras när det gäller barnmisshandelsfall och familjevåld.1 beslutar om att i kretsen som är att anse som målsägande skall ingå barn som bevittnat familjerelaterat våld.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kommunerna rekommenderas att ta ett större ansvar för kvinnojourerna.1 beslutar att förändra och stärka elevskyddsombudens roll i enlighet med vad som anförs i motionen. beslutar att elevskyddsombud införs fr.o.m. skolår ett. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av arbetsmiljölagen. tillkännager för regeringen som sin mening att bör få i uppdrag att verka för att skolorna skapar demokratiska mötesplatser. beslutar om ändring i skollagen för att garantera att elever ges rätt att frånvara från undervisning för arbete med elevinflytande, skyddsombudsarbete, skoltidningsarbete e.d. i likhet med skollagskommitténs förslag. begär att regeringen lägger fram förslag på ändring i skollagen så att det framgår av en elevs slutbetyg om denne varit engagerad i elevinflytande, skyddsombudsarbete, skoltidningsarbete e.d. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lokala skolstyrelser med elevmajoritet införs i gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lokala skolstyrelser med föräldramajoritet införs i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jämställdhet i skolan och inom idrottsrörelsen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av bättre tillsyn och kvalitetsuppföljning av både de fristående och de kommunala skolorna. tillkännager för regeringen som sin mening att får i uppdrag att göra en översyn av skolornas handlingsplaner avseende trakasserier, mobbning och diskriminering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att jämställdhetslagen skall gälla fullt ut även inom skolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheten att föra in mobbning i brottsbalken.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av handlingsplaner mot mobbning. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av skollagen så att elever alltid är delaktiga i arbetet med att förebygga mobbning och ta fram handlingsplaner mot mobbning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att elever kan utkräva skadestånd från kommuner som inte gjort tillräckligt för att förhindra mobbning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning huruvida särskilda företrädare kan träda in i stället för vårdnadshavaren vid skadeståndsmål gentemot skola och kommun. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att diskrimineringslagstiftningen skall omfatta och gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa den nationella timplanen. beslutar om ändring angående skolplikten för att möjliggöra för en mer flexibel skolstart . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skolhälsovården och elevvården samlas under ett nytt begrep: elevhälsa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att kompetensen kring självmord ökar bland elevhälsopersonal och annan skolpersonal. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bättre tillgång till en väl organiserad elevhälsa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att knyta andra kompetenser till elevhälsan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av regelbundna kontroller av skolans inre bullernivå, exempelvis i matsalarna.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att riktlinjer för bullernivåer anpassade för barn tas fram.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för att projekten med klassmorfar utvecklas och permanentas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att det i de kommunala köken främst serveras ekologiskt framtagen och närodlad mat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om problemen med övervikt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mer idrott och rörelse i skolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skolor skall vara en reklamfri zon. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att sprida kunskap och information om naturskolor och utomhuspedagogik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lärarutbildningen skall innehålla moment om utomhuspedagogik. 1Yrkandena 13, 5, 7, 3233 hänvisade till SoU. 2Yrkandena 4, 6 och 20 hänvisade till JuU. Vi i de gröna anser att våra barns och ungdomars livssituation är en av vår tids viktigaste frågor. Vi måste ha en helhetssyn på den psykosociala ohälsan bland elever och lärare. Vi kan inte fokusera enbart på skolans innehåll, d.v.s. undervisningen, utan på elevernas hela livssituation och arbetsmiljö som måste förbättras. Annars kommer barn och ungdomar inte att orka vare sig att ta in kunskap eller att växa och mogna som människor. I en rapport från menar man att skolans psykosociala arbetsmiljö är ett generellt problem och därmed har ett mer allmänt än lokalt intresse. Därför menar vi att även staten aktivt bör vidta åtgärder m.m. för att förbättra skolans arbetsmiljö. De vuxnas arbetsmiljö anses vara viktig och att den är hälsofrämjande är en betydelsefull del i sjuskrivningsdiskussionen, men elevernas arbetsmiljö däremot ses på ett helt annat sätt. I den vuxna miljön ses det som en självklarhet att inte buller är störande, att det finns möjlighet till lugn och ro, att kunna ta en paus emellanåt, att arbetsredskapen/borden m.m. är anpassade efter individen m.m. Men elevernas arbetsdag är ofta fylld av oväsen och buller. Ofta finns ingen plats där det är lugn och ro utan istället stressiga matraster och pauser enbart på bestämda tider bestämda av andra än eleverna. Skolan är största arbetsplats men har en alltför dålig arbetsmiljö och ändå undrar vi vuxna varför barn och ungdomar mår dåligt. I rapporten en enkätundersökning, , gjord av bl.a. , framkommer det att eleverna mår allt sämre. Den psykiska ohälsan har ökat bland ungdomar för flickor såväl som för pojkar. De tillstånd som ökat mest är depressioner, ätstörningar, övervikt, ångeststörningar, tinnitus, allergier och astma. Precis som för vuxna är tempot alltför högt för dagens skolelever. Stressen och pressen ökar. Varken barn, ungdomar eller vuxna orkar fortsätta på detta sätt och ringer det i larmklockorna. Orkar vi lyssna, orkar vi göra något åt det? Vill vi på allvar prioritera skolans arbetsmiljö? En viktig del av arbetsmiljön i skolan är frånvaro av rädsla. Det är en grundläggande demokratisk rättighet för en elev att kunna känna sig trygg i skolan och slippa bli föremål för övergrepp och förnedrande behandling. Ingen elev skall vara rädd för att gå till skolan på grund av mobbning och ingen förälder skall behöva oroa sig för att hans eller hennes barn skall utsättas för något sådant. Ändå är det så att mobboffren är en stor och av många skolor försummad elevgrupp, som genomlever sin skoltid med ständig ångest, otrygghet och dålig självkänsla. Vuxnas stress ökar barnens stress. Barn och stress hör inte ihop. Några orsaker till stress hos barn kan vara många relationer såsom olika vikarier och stor personalomsättning inom förskolan och skolan. Barnen utsätts därmed för att förtroendegivande relationer ständigt avbryts. Det finns risk att de upphör med att knyta an på ett djupare plan. Delat utrymme och delade vuxenkontakter att aldrig få ha en vuxen för sig själv kan vara påfrestande. Forskning har visat att det är bättre att småbarnsgrupper har färre barn och färre vuxna än fler barn tillsammans med fler vuxna. Barn är dessutom friskare när de har större yta att vistas på enligt en dansk rapport från . Understimulering liksom överstimulering är stressframkallande. I dagens samhälle är överstimuleringen det största problemet. Allt för många barn har redan i tidig ålder en fulltecknad almanacka för sin fritid. Många barn har aldrig någon tid att bara vara. Detta gör att hjärnan ständigt går på högvarv med bl.a. spänningar och koncentrationssvårigheter som följd. Även skolbarn behöver få leka. I har man sett detta och på vissa platser infört några timmars fri lek på schemat i skolan. TV-tittande i stor skala ger också en överstimulering av hjärnan och barnen riskerar att påverkas negativt av allt för mycket våld. Redan tittar de flesta barn regelbundet på TV. Men för en 4-åring är händelsen på TV lika med verklighet. Inte förrän kan barnet börja uppfatta innehållet i TV-programmet på samma sätt som en vuxen. Psykisk ohälsa och självmord Psykiska problem kan kosta barn och ungdomar livet. Psykosociala faktorer är inblandade i de flesta dödsfall som drabbar tonåringar. Självmord är den vanligaste dödsorsaken bland pojkar och unga män i åldern , vanligare än trafikolyckor. Bland flickor och unga kvinnor i motsvarande åldrar är det något mindre vanligt, men även för dem utgör självmord en av de vanligaste dödsorsakerna. Barns och ungdomars psykiska problem måste ses i ett folkhälsoperspektiv. Den psykiska ohälsan bland barn och unga blir allt mer synlig och vissa undersökningar tyder på att den har ökat . Det kan handla om magont, huvudvärk eller sömnsvårigheter. Trots att ungdomar objektivt sett har ett gott hälsotillstånd, har de relativt hög vårdkonsumtion. Flera barn och unga söker skolhälsovårdens och elevvårdens hjälp för problem som bottnar i psykosociala faktorer men tillgängligheten till skolhälsovården är alldeles för dålig. Även med mycket strikta och snäva definitioner förekommer psykiska problem och störningar hos av barn- och ungdomspopulationen. De psykiska problemen vållar stort lidande hos de drabbade och deras familjer, som kostnaderna för samhället är avsevärda. För den enskilde individen kan en period av psykiska problem ge livslånga konsekvenser, både socialt, utbildningsmässigt och ekonomiskt. Samhällets utveckling mot ett utpräglat kunskaps- och informationssamhälle samt kraven på socialt samspel i arbetslivet kan innebära att även måttliga psykiska problem kan få karaktären av allvarliga funktionshinder. I ett samhällsperspektiv är det lika viktigt att fråga sig vad som främjar barns och ungdomars psykiska hälsa som att motverka risk- och skadefaktorer. Ökade psykosomatiska symptom hos ungdomar kan till viss del ses som en reaktion på en mer stressad livssituation. Det är signaler som varnar oss för framtida hälsoproblem. Både barn och vuxna lever under en allt större stress i skolan och arbetslivet. I det långa perspektivet är barns och ungdomars psykiska hälsa avhängig i vilken mån ett folkhälsoperspektiv är präglat av barns och ungdomars behov, och dessutom vilket genomslag detta får dels hos allmänheten, dels hos beslutsfattare i olika verksamheter på olika nivåer. Ungdomar befinner sig mitt emellan barndom och vuxenliv, gränsen är flytande och varierar mellan individerna. Likadant är det inom psykiatrin. Ungdomar är i gränslandet mellan barn- och vuxenpsykiatrin. Ofta uppstår kontinuitetsbrott i kontakt och arbetssätt. Åldersgränsen mellan BUP och vuxenpsykiatrin är i allmänhet . Utredningen Det gäller livet (SOU 1998:31) förordar en mer flexibel åldersgräns och pekar på de svårigheter som finns med en fast åldersgräns. Vi menar att den gränsen inte kan vara fast utan behöver vara flexibel , för att förhindra onödiga avbrott och förflyttningar i känsliga perioder. Man måste vid en sådan förändring noggrant följa konsekvenserna och ansvarsfördelningen och genomföra den på så sätt att inga ungdomar faller mellan stolarna. Våld mot barn är ett stort samhällsproblem. står vi inför det faktum att våld mot barn och våld mellan barn ökar i samhället. har det skett en markant ökning av barnmisshandel och ungdomsvåld. Den polisanmälda misshandeln mot barn har ökat kraftigt , från 437 anmälda brott 1990 till 825 stycken 1998. I de flesta fallen är förövaren bekant med offret. Merparten av detta våld är familjerelaterat. Drygt två tredjedelar av gärningsmännen är män och knappt en tredjedel är kvinnor. I en kartläggning gjord av BRÅ har det visat sig att en relativt stor grupp av gärningsmännen utgörs av tungt kriminellt belastade personer. Men det betyder inte att det är bara de som slår; personer ur alla samhälls- och inkomstklasser finns representerade i misshandelsmål. Barnmisshandelsmål bör utredas skyndsamt. I konstaterar man att medelvärdet för handläggningstiden för polisanmäld barnmisshandel med känd förövare inte är från anmälan till åklagarbeslut. Mot bakgrund av det fruktansvärda som barnet varit utsatt för och förmågan till läkning bör beslut i åtalsfrågan vara fattat senast efter det att polisanmälan upprättats. Detta bör avse brott enligt 3, 4 eller 6 kap. där målsäganden vid tiden för anmälan inte fyllt . I konstaterar man även att barnkompetensen successivt har urholkats. Till exempel är allt färre BVC-sköterskor barnsjuksköterskor och allt färre BVC-läkare barnläkare. Även inom brister det i kunskaperna, så även inom rättsväsendet. Vi menar att barnkunskap angående misshandel m.m. ska ingå i grundutbildningar och även som vidareutbildning. bör få i uppdrag att se över hur den samlade barnkunskapen ser ut framför allt gällande barnmisshandelsproblematiken inom BVC, socialtjänst, skola och rättsväsendet och hur man praktiskt arbetar och samarbetar kring dessa problem. Våld mot kvinnor drabbar ofta barnen Våld mot kvinnor är ett stort samhällsproblem. Statistik visar att anmäldes över 20 000 misshandelsbrott mot kvinnor i . I närmare tre fjärdedelar av fallen var gärningsmannen bekant med offret. Det allra vanligaste var att misshandeln skedde inomhus. utsätts cirka 30 kvinnor för dödligt våld i av någon de känner. Mellan 100.000 och 190.000 barn i är vittnen till våld i sina familjer. Vi anser att dessa barn är brottsoffer och ska ha rätt till hjälp och stöd för egen del. Därför ska barn som bevittnar våld i familjen klassas som brottsoffer. Ändringar behöver göras i så att det tydligt framgår att barn som bevittnat familjerelaterat våld ingår i kretsen av personer som är att anse som målsägande och som därmed kan inträda i brottsmålsprocessen. anser att bör se över hur samarbetet mellan och polisen fungerar för att på bästa sätt upptäcka och stödja dessa barn och se till att de får terapeutisk hjälp. Vid fall där exempelvis barn bevittnar våld i familjen händer det att polisen inte rapporterar till om att barn är inblandade. På några håll i landet har polisen utarbetat rutiner för att säkerställa att barnen uppmärksammas och att delges. Vid polisingripande där det förekommer familjerelaterat våld är det ofta kaos. Vi menar att för att förhindra att barn faller mellan stolarna i sådana situationer bör i samarbete med få i uppdrag att finna metoder och rutiner för att motverka detta. har genom årets budgetförhandlingar fått igenom ett extra årligt anslag till kvinnojourer och mansjourer eller liknande som ett basstöd, d.v.s. till att bedriva den administrativa verksamheten, betala hyror, telefon m.m. Vi ser att det är av stor vikt att kommunerna i högre grad än vad som sker , tar ett ekonomiskt ansvar för verksamheten. Det är inte rimligt att kvinnor som misshandlas ska behöva lita till välgörenhet. Vi vill också i sammanhanget uppmärksamma behovet av kvinnojourer med mångkulturell erfarenhet. gäller arbetsmiljölagen för alla elever i skolan. Arbetsgivare över skolan är kommunen. Enligt arbetsmiljölagen är det arbetsgivarens skyldighet att tillsammans med arbetstagarna systematiskt undersöka brister i arbetsmiljön och kontinuerligt åtgärda och följa upp dessa. 1993 trädde Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om internkontroll av arbetsmiljön i kraft, och den har haft betydelse för arbetsmiljön i skolan. Enligt denna ska en handlingsplan upprättas och arbetsgivaren ska ge arbetstagarna möjlighet att medverka i internkontrollarbetet. Ur arbetsmiljölagens perspektiv blev därmed skolan största arbetsplats och omfattade 1998 ca 1,9 miljoner arbetstagare varav 1,6 miljoner är elever (fr.o.m. verksamhet t.o.m. komvux) (, Arbetsmiljön i skolan och välbefinnande ur ett elevperspektiv). Enligt lag ska också huvudmannen kommunen eller andra se till att elevskyddsombud från och med årskurs 7 kan medverka i det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Men det är eleverna som utser elevskyddsombud. Vi menar att den rätten ska införas även för årskurserna 16. Elevskyddsombuden bör ha rätt att kalla in arbetsmiljöinspektionen. Ett problem som eventuellt uppstår i samband med att arbetsmiljölagen överförs till skolans område är att den är skriven med ett fackligt perspektiv och inte är anpassad efter de demokratiska sammanslutningar, exempelvis elevråden, som oftast finns i skolans värld. Med anledning av detta kommer det att behöva genomföras en översyn av arbetsmiljölagen så att den i sin helhet även kommer att omfatta ett elevperspektiv. Arbetsmiljö och demokrati i skolan Frågan om elevers inflytande över undervisningen är ständigt återkommande. I brukar vi prata om elevmakt för att särskilt betona att det handlar om ett viktigt perspektiv kring var makten i skolan ska ligga. Alltför många skolor saknar ett aktivt arbetsmiljöarbete och långt ifrån alla har elevskyddsombud, menar de olika ombudsmännen, trots att det är lagstadgat. Vi menar att det på varje skola ska finnas aktuella handlingsplaner för arbetsmiljöarbetet med elevernas medverkan utifrån vad som kan krävas med hänsyn till elevernas ålder, då även små barn kan delta. Krav på uppföljning måste finnas på varje skola och dessa planer ska vara väl kända av både elever, lärare och annan skolpersonal. Elevskyddsombudens roll måste stärkas i arbetsmiljöarbetet och vara till person och funktion kända av alla. De ska ha samma rättigheter som skyddsombuden på vuxnas arbetsplatser och därmed även rätt att kalla in skyddsinspektör vid behov. Var tredje elev är missnöjd med sitt inflytande i skolan. För att stärka elevdemokratin måste skolorna först och främst skapa forum för reellt elevinflytande. På flera skolor har organisationen stagnerat. Förändringar krävs för att skolan som organisation ska våga ge eleverna större inflytande och utrymme för nya mötesformer. Flera kommuner arbetar med att skapa nya forum för möten mellan elever och lärare/skolledning t ex demokratigrupp, programråd och elevkraft. I en studie från , Arbetsmiljön i skolan och välbefinnande ur ett elevperspektiv, var medelvärdet lägst rangordnat vad det gäller möjligheterna att påverka fördelningen av pengar och allmänt möjligheterna att påverka arbetet i skolan. vill att elever ska ha ett medinflytande från förskoleklass. Vi anser att det är av stor vikt att elever har ett starkt inflytande under hela sin skoltid. Med stigande ålder kan elever ges ett allt större ansvar. Anmärkningsvärt är att det har visat sig att elevens inflytande istället minskar med stigande ålder. Regeringen bör genom uppdrag till Myndigheten för skolutveckling följa olika försök till fördjupad elevdemokrati och sprida goda idéer och uppmuntra till att kommunerna tar initiativ till demokratiska mötesplatser mellan elever och skolpersonal. Elever som arbetar för andra elever På skolorna runt om i finns det många elever som arbetar för sina medelevers bästa. Det kan handla om elevinflytande i elevråd eller elevkårer, skyddsombudsarbete eller arbete med att ge ut en skoltidning. Det rör såväl frivilligt arbete som arbete då man är utvald att representera andra elever. Situationen för dessa elever som arbetar för andra elever är väldigt olika på olika skolor. I vissa fall har man mycket hjälp av lärarkollegiet och rektorer. I andra fall går det sämre. På grund av detta finns det några saker som vore bra att slå fast. Elever ska ha rätt att lämna ordinarie undervisning för att utföra detta arbete. Det ska tydligt framgå i en elevs slutbetyg om denna varit engagerad för andra elevers väl. Detta är särskilt viktigt då det ibland händer, framför allt i gymnasiet, att elever väljer bort annat för att kunna arbeta med elevinflytande och dylikt, dels på grund av ett engagemang, dels på grund av de direkta kunskaper som detta ofta ger. Då är det viktigt att det faktiskt framgår i slutbetyget att detta arbete har blivit utfört. I likhet med föreslår vi att en elev ska både ha rätt att lämna undervisningen och ha rätt till stödundervisning för det man missat då man deltar i skolans demokratiska arbete. Försöksverksamheten med lokala styrelser med elevmajoritet startades . Denna försöksverksamhet har förlängts t o m . Trots detta vill vi permanenta det pågående försöket på gymnasieskolorna med lokala skolstyrelser med elevmajoritet, bestående av skolpersonal, elever och föräldrar. Skälet till detta är att ytterligare utveckla medbestämmandet och elevdemokratin. Kommunerna ska inte kunna hindra en skola från att inrätta en sådan styrelse. Dessa styrelser ska, med utgångspunkt i läroplanen och skolans allmänna övergripande mål, kunna fatta beslut i alla övergripande frågor som rör verksamhet och drift. Därför vill vi att skolstyrelser med elevmajoritet ska permanentas i alla gymnasieskolor. En tillvaro som präglas av ojämställdhet medför att både tjejer och killar mår dåligt och ges olika förutsättningar att skapa sig ett liv utifrån de egna önskemålen och förutsättningarna. Till exempel har forskning gjord av visat att barn tidigt tar till sig ett synsätt som låser fast båda könen i ett traditionellt tänkande. Redan finns många stereotypa uppfattningar hos barn som t ex att flickor är sämre i idrott (bordtennis, ishockey och fotboll) än pojkar. Till maktordningen hör också att flickor i detta spel gör sig sämre än vad de är eller undervärdera sig själva och att de därför inte vågar tävla. Detta inskränker grovt flickornas handlings- och utvecklingsutrymme. Vi menar att även pojkarna lider av detta stereotypa könstänkande. Det kan vara väl så svårt för pojkar att våga rida eller dansa och därmed bryta mot invanda föreställningar. Tjejer är rädda i många sammanhang: för att gå på toaletten för vad som kan hända där, passera genom korridoren, bli fasthållen och tagen på brösten, gå hem när det är mörkt, bli för full på fest, bara vilja hångla men inte ha samlag och då inte kunna säga nej. Att bli kallad för hora! Allt detta ger tjejer en känsla av underlägsenhet och killarna makt. anser att det är viktigt att skolan, idrottsrörelsen, förenings- och kulturlivet och kommunerna ifrågasätter föreställningarna om hur pojkar och flickor ska vara och vad de vill. Vi vill också uppmana idrottsrörelsen att ta sitt ansvar för att uppmuntra och stötta både flickors och pojkars möjligheter att utvecklas och motverka stereotypa könsbeteenden. Bättre tillsyn och kvalitetsuppföljning Beslut och ansvar för skolans verksamhet har decentraliserats och ligger på kommuner och enskilda skolor. Detta gagnar möjligheterna till lokala initiativ och utnyttjande av lokala fördelar.