mot · GR02Ju445 · 2003-10-07 00:00:00 — Kroppsbesiktning är som ovan nämnts däremot inte tillåten. I 1995:9, Sållningsinstrument för analys av narkotika i urin Redovisning av en försöksverksamhet med vissa kommentarer, uppmärksammas frågan om provtagning på unga människor . Polisen eller annat samhällsorgan behöver få tillgång till det verktyg som provtagning utgör för att hjälp snabbt ska kunna sättas in för att stävja ett begynnande narkotikamissbruk, anser RPS. RPS föreslår en ändring i nuvarande lagstiftning för att möjliggöra provtagning. Förslaget förordas med hänsyn till intresset av att ingripa tidigt och med kraft förhindra att unga människor fastnar i missbruk. RPS rapport kom . Det är hög tid att genomföra den nödvändiga lagändringen. Brottslighet går hand i hand med drogmissbruk. Häleri, inbrott och rån är några exempel på brott där ett narkotikamissbruk ofta är drivkraften. Unga flickor dras in i prostitution. Ett narkotikamissbruk som inte stoppas får tragiska konsekvenser både för den som missbrukar och för andra. Familj och vänner står maktlösa när missbruket blivit akut. Det kan aldrig vara acceptabelt att misstänkt narkotikamissbruk hos barn ska bagatelliseras med hänvisning till att tonårsmissbruk är en protest som anses gå över av sig själv. beskrev vidare i sin rapport den svåra situation landet befinner sig i. Situationen har försvårats genom ett ökat utbud som insatserna minskat och kompetens, kontinuitet och samordning gått förlorad. Det förekommer brister inte minst inom den vård och behandling som erbjuds missbrukare. De stödjande miljöerna bland barn och unga har också förändrats. Skolhälsovården har begränsats, fritidsgårdar lagts ned och fältarbetare dragits in. Det är inte möjligt att upprätthålla trovärdigheten i målformuleringar om ett drogfritt samhälle, om det inte omsätts i insatser. har vi ett alltför stort avstånd mellan narkotikapolitikens högt ställda målsättning och verkligheten. argumentation för att man inte föreslår provtagning på unga var att man ansåg att en sådan förändring skulle dra med sig så otroligt mycket mer. Det är kriminellt att inneha och bruka narkotika, oavsett mängd. Vad skulle man då göra med en ung människa under om drogtestet var positivt? Vilken påföljd skulle barnet ha? Vi anser att det är beklagligt att inte vågade ta steget fullt ut och föreslå att förbudet mot drogtester av barn skulle tas bort. Den personliga integriteten ska värnas men inte till priset av mänskligt lidande. De bestämmelser som reglerar tvångsmedelsanvändningen mot barn är alltför restriktiva och en utvidgad tvångsmedelsanvändning påverkar inte de integritetsaspekter som angivits som skäl för att inte tillåta provtagning. Provtagning på ungdomar bör därför bli tillåtet vid allvarlig misstanke om narkotikamissbruk. Lugna gatan/Lugna stan Lugna gatans värdprojekt är en verksamhet vars syfte är att verka integrationsfrämjande och brottsförebyggande. Personer , varav en del har haft sociala eller andra problem, rekryteras som värdar. De arbetar med att skapa kontakt med och påverka ungdomar som befinner sig i riskzonen för en brottslig karriär eller som redan har börjat begå brott. Verksamheten bedrivs framför allt i så kallade problemområden i , men intresset för denna verksamhet har vuxit sig stark också i andra mellanstora eller större städer. Ett sådant exempel är , där verksamheten heter Lugna stan. Målsättningen är att motverka våld, rasism och skadegörelse och att tvinga tillbaka missbruket av alkohol och narkotika. Det viktiga i verksamheten är att hjälpa unga människor som hamnat vid sidan av samhället att få tillbaka sin värdighet. De unga som ansluter sig till Lugna stan får hjälp med personlig utveckling och utbildning. De får lära sig konflikthantering, lag och rätt och att bygga upp en trygg tillvaro för sig själva genom att få tillbaka självförtroende och tillit. Medlemmarna i Lugna stan måste leva i absolut avhållsamhet från droger. kan de få fungera som värdar på stan. En resurs för samhället som har en påverkande och lugnande effekt på stadsmiljön. Utvärdering av verksamheten som genomförs av externa forskare syftar till att beskriva och analysera värdarnas arbete och belysa effekterna av det i olika avseenden. Effektmätningen gäller såväl värdarnas egen utveckling som situationen på de platser där de är verksamma. Väl fungerande ungdomsgårdar kan få ungdomar i riskzonen att ta sig ur sina gäng och skapa en positiv tillvaro. Tyvärr har många kommuner stängt sina ungdomsgårdar eller också har man på grund av resursbrist inte kunnat upprätthålla ambitionen med ungdomsgården. finns studier som till och med visar på att ungdomsgårdarnas verksamhet kan få motsatt effekt, det vill säga leda till ökad kriminalitet och att ungdomar börjar att använda alkohol och droger. Förklaringen är som i alla andra sammanhang bristande resurser, vilket lett till prioriteringar långt bort från det förebyggande arbetet. I de allra flesta fall saknar ungdomsgårdarna målsättningar och utarbetad struktur. Personaltätheten är låg och de som arbetar på ungdomsgårdarna är ofta mycket unga och saknar adekvat utbildning eller har ingen utbildning alls. Ungdomsgårdarna har kommit att fungera som ett rum att vara i för de unga, men ingenting mer. De ungdomsgårdar som visar sig ha de svåraste förhållandena är de gårdar som inte är inlemmade i den kommunala verksamheten. Det finns ungdomsgårdar som fungerar och det är de som har stabil personal och trygga arbetsförhållanden. De har ofta bra samverkan med samhället i övrigt och med föräldrarna och andra som kommer i kontakt med ungdomarna. menar att frågan om ungdomsgårdar och fritidsgårdar är politisk. Att lägga ned ungdomsgårdar av besparingsskäl är inte ett bra alternativ. Problemen kommer att spridas och vi får sysslolösa unga som inte har någonstans att ta vägen. Det är inte sällan dessa som hamnar i gängbildningar och driver på stan. anser att mer resurser bör frigöras för alkoholfria miljöer såsom ungdomsgårdar. Att hindra återfall i brott ett brottsförebyggande arbete Att hindra återfall i brott är också ett brottsförebyggande arbete. En ny rapport från Kriminalvårsstyrelsen visar att antalet återfall i brott har ökat markant. Nästan hälften av dem som avtjänat sitt straff döms på nytt för nya brott. Klimatet på våra anstalter är tufft. Efter införandet av samhällstjänst och fotboja blir det de som begått allvarliga brott som blir kvar på anstalterna, ofta med det brottsliga beteendet djupt rotat. Kriminalvårdens undersökningar med fokus på internernas bakgrund och sociala förhållanden visar inte helt oväntat att de intagna har en omfattande problematisk bakgrund. är mer än sex av tio återfallsförbrytare. Kriminalvårdens möjligheter att rehabilitera den intagne måste bli bättre. Verksamheten ska inriktas på att den dömde inte återfaller i brott. Handlingsplaner bör därför utarbetas i större omfattning i samarbete mellan internen och kvalificerad personal. Där ska konkreta, realistiska deletapper och mål nedtecknas i syfte att nå en successiv återanpassning. Vi tror att detta kan ge resultat i form av ökad självkänsla och bättre anpassningsförmåga till samhället utanför. Enligt vår mening har kriminalvården emellertid betydande svårigheter att leva upp till kravet på att det skall upprättas behandlingsplaner. Det behövs ingen särskild utredning för att konstatera det, såsom utskottet skriver i 2002/03: JuU6. BRÅS utvärdering behöver alltså inte avvaktas. beskriver utförligare i sin motion om kriminalvården förslag om hur man ska förbättra det förebyggande och rehabiliterade arbetet för dem som sitter på våra anstalter. Det är viktigt att det satsas mer tid och resurser så att internerna under och efter sin fängelsetid erbjuds, och i vissa fall åläggs, meningsfull och för dem relevant sysselsättning. Ett bra exempel på åtgärder är de så kallade påverkansprogrammen. Dessa påverkansprogram fokuserar på attityder, beteenden och omständigheter som upprätthåller ett brottsligt beteende. Internen får lära sig problemlösning, att skapa sociala relationer och utveckla de sidor och färdigheter som det finns förutsättningar för. En fortsatt utveckling av innehållet i programverksamheten vid häkten, anstalter och inom frivården är också ytterst viktig. Den dömde skall i alla avseenden förberedas och tränas inför sin kommande frigivning. En fungerande frigivningsprocess är avgörande för om arbetet med att hindra återfall i brott ska lyckas. Narkotikafria anstalter är en självklar målsättning för att lyckas med de brottsförebyggande insatserna och programverksamheten. I BRÅ:s rapport 1999:3 visade en undersökning att var det land där invånarna kände sig tryggast när det gällde att vistas ute och nätter. Det hade varit positivt om det också hade varit svenska folkets uppfattning, men om man tar del av betänkande Tre städer (SOU 1998:25) beskrivs ett annat scenario. Där uppges att invånarna i storstädernas socialt och ekonomiskt utsatta stadsdelar avstår från att gå ut på grund av oro för att bli överfallen, rånad eller på annat sätt ofredad. I synnerhet kvinnor upplever bostadsområdena som otrygga. av ungdomarna upplevde sitt bostadsområde som otryggt och stökigt. Att två utredningar kan vara så motsägelsefulla visar på problemets komplexitet. Det är viktigt att insatser görs för att motverka brottsligheten och otryggheten. Det finns många åtgärder som kan vidtas, exempelvis att i större utsträckning bygga bort viss brottslighet. Överfallsvåldtäkter inträffar oftast när kvinnan är på väg hem från buss eller tunnelbana och passerar en mörk park eller ett grönområde. Det är oacceptabelt att människor inte ska våga röra sig fritt på offentliga platser av rädsla för att bli våldtagna eller misshandlade. Mycket kan göras för att bygga bort denna brottslighet och skapa tryggare miljöer. Vi ger här några exempel på brottsförebyggande stads- och bostadsplanering. Polis, försäkringsbolag och brottsofferjourer ska tillfrågas när bostadsområden planeras och renoveras. Belysningen i parker och bostadsområden måste förbättras. Man kan skapa färre och lägre buskage på offentliga platser, ha överskådliga ytor och bygga gångbroar istället för gångtunnlar. Befolkade, offentliga och gemensamma områden som stimulerar till socialt liv ska främjas. Bilgarage med särskilda tjejparkeringar på upplysta platser nära utgångarna kan skapas. Säkerheten i bostadsområden kan förbättras genom att förhindra insyn, att entrédörrar och fönster på bottenvåningar förses med brytbleck och genom att undvika att lägga tvättstugor i källarplanet. Det bör också finnas nattliga kollektivbussar med flexibla stopp, så kallade tjejstopp. Det är viktigt är att ta vara på kunskap och erfarenhet om vilka brott som begås var, samt göra det möjligt för människor att se och synas och på så sätt skapa trygga miljöer. Kunskapen att vissa grupper av personer, objekt och platser som utsatts för brott har högre risk att utsättas igen har framför allt i integrerats i det brottsförebyggande arbetet. Där har man i olika forskningsprojekt utvärderat insatser för att förebygga upprepad utsatthet och redovisat positiva resultat. Inom den brittiska polisorganisationen används upprepat utsatta som ett uppföljningstal för verksamheten. Detta är en verksamhetsmetod vi anser att borde ta efter. Enligt BRÅ ska liknande projekt startas i vilket vi välkomnar och anser att det arbetet är så viktigt i förebyggande syfte att det bör påskyndas. presenterade , bebyggelse och planering. Rapporten hade tagits fram på uppdrag av regeringen. Tanken var att inspirera kommunerna att i sina översiktsplaner ta hänsyn till invånarnas säkerhet genom att planera och bygga bort brott. vill också att varje bygglov ska prövas med tanke på om det riskerar att underlätta kriminalitet. Få kommuner har arbetat på det här sättet och ännu färre har gjort konsekvensbeskrivningar om säkerheten vid ny- eller ombyggnationer. I andra nordiska länder som t.ex. har man länge arbetat med brottsförebyggande miljöer. I har ett frivilligt standardiseringsarbete som ligger utanför EU:s ramar gjorts på det här området där 18 länder varit involverade. , , Byggstandardiseringen, representanter från och forskare deltagit. Standardiseringsarbetet omfattar stadsplanering och byggnadsutformning för distriktsplanering, bostadsområden samt butiker och kontor. har tidigare påpekat att det är viktigt att tankar tillämpas praktiskt ute i kommunerna. Vi anser att det vore lämpligt att ge i uppdrag att för kommunerna utarbeta tydliga riktlinjer för bebyggelseinriktade hinder mot brott. Vi anser även att resurser bör tillföras för att möjliggöra ett arbete ute i kommunerna utifrån standardiseringsdokumentet. Resurserna ska täcka en heltidstjänst, informationsmaterial och resekostnader. anser att det brottsförebyggande arbetet måste intensifieras och en helhetssyn tillämpas. Erfarenheter från andra myndigheter måste tas till vara. BRÅ:s uppgift ska vara att samla in brottsförebyggande förslag som kan användas direkt i kommunerna. Kommunernas ansvar i dessa frågor måste klargöras och medel skjutas till för att prioritera de brottsförebyggande åtgärderna. Kamera i taxibilar är ett konkret exempel på hur en säkrare miljö kan skapas. Antalet vålds- och rånöverfall på taxiförare ökar markant. Enligt Transportfackens yrkes- och arbetsmiljönämnd (TYA) utsattes 9 000 förare för hot eller våld . Det motsvarar 24 hottillfällen . 2002 begicks 70 taxirån, vilket är en ökning på jämfört med . Varje överfall är ett allvarligt brott som ofta ger långvariga konsekvenser för den drabbade föraren. I många fall har föraren förutom psykiska även fått fysiska skador. Bytet har däremot ofta varit begränsat. Ett antal av de utsatta förarna har lämnat yrket efter överfallen. Ett sätt att motverka överfall och rån är att öppna för möjligheten att installera övervakningskamera i bilen. En taxiförare befinner sig i en mer utsatt situation än exempelvis en bankkassör eftersom det i banken finns skydd både av kassadiskens utformning och av övervakningskameror. Det är svårt att se att kamera i taxi skulle vara mer integritetskränkande än kamera i något annat transportmedel som pendeltåg och tunnelbanevagnar. Ur förarens säkerhetssynpunkt är behovet av förebyggande åtgärder snarare större i en taxi, som inte följer ett spår utan kan beställas till undanskymda platser där brott kan begås. vill att lagen om övervakningskameror ska förtydligas så att kamera i taxi betraktas som starka brottsförebyggande skäl. Utskottet skriver att det system för kameraövervakning i taxibilar som beviljats i kammarrätt enligt utgör en lämplig avvägning mellan övervakningsintresset och integritetsintresset. Kravet på tillstånd bör dock bestå. Kammarrättsavgöranden har inte prejudikatsvärde. Det är därför inte tillräckligt att låta kammarrättsavgöranden bilda grund för vad svensk rätt ska vila på i den här frågan. Eftersom det har visat sig att inte alla län tillåter kameraövervakning, anser att en allmänt gällande reglering eller ett regeringsrättsavgörande måste komma till stånd. Närpolisen i brottsförebyggande arbete ute på fältet I det lokalt brottsförebyggande arbetet har flera kommuner lyft fram behovet av en utvecklad närpolisverksamhet. Det är därför viktigt att betona närpolisens situation . Närpolisen har blivit lidande av de besparingar som gjorts och många närpolisområden har slagits ihop. Det som var själva kärnan i närpolisreformen, det brottsförebyggande arbetet, har prioriterats ned. Möjligheter att möta och samtala med ungdomar ute på skolor har minskat . I var femte skola var det man mötte en polis. Närpolisreformen handlade om att öka tryggheten genom en ökad närhet mellan polis och medborgare, den möjligheten finns inte . har 50 polisstationer hållit sommarstängt. Enligt RPS beräkning ser rekryteringen illavarslande ut och man är långt ifrån det mål på 19 000 poliser som behövs för att klara den nuvarande rättssituationen. anser att ett rimligt mål borde vara att det ska finnas en närpolis per 1 000 innevånare. Skånberg (kd)