mot · GR02A302 · 2003-10-07 00:00:00 — Om arbetet är förutsägbart, möjligt att begränsa och arbetstiden regelbunden ökar bufferten. Likaså om ansvaret i familjen är jämnt fördelat mellan man och kvinna. Ett barnvänligt arbetsliv bör kännetecknas av hög flexibilitet och tillåtande attityder. Lika villkor för kvinnor och män att förena karriär med familjebildning skall eftersträvas. Vi vill få igång en bred samhällsdiskussion om villkoren på arbetsmarknaden. Här vill vi se nya Haga-överenskommelser, alltså att arbetsmarknadens parter tillsammans med representanter från regeringen allvarligt diskuterar hur man tillsammans kan förändra och förbättra arbetsplatserna så att det blir möjligt att förena familj och förvärvsarbete. Det bör därför tas initiativ till överläggningar mellan arbetsmarknadens parter kring frågor om ett barnvänligt arbetsliv. Vi återkommer till detta i vår arbetsmiljömotion. Gravida kvinnors ställning på arbetsmarknaden måste stärkas. Antalet anmälningar till JämO om problem på arbetsplatsen i samband med graviditet och föräldraskap har ökat . En undersökning som gjorde visade att en tredjedel av de tillfrågade kvinnorna hade fått frågor om planer på barn vid anställningsintervju. Varken vid graviditet eller föräldraledighet ska den anställde diskrimineras vad gäller löneutveckling eller karriärmöjligheter. Uppsägningstiden för den som är föräldraledig ska börja löpa först när arbetstagaren är tillbaka i arbete. Vi återkommer till detta i vår arbetsmiljömotion. 9.1 Olika lön för lika arbete 9.1.1 Kvinnor ska inte behöva byta kön för att få högre lön! Löneskillnaderna mellan män och kvinnor växer och värst är skillnaderna faktiskt i statlig sektor. Det finns forskning och statistik som visar att när barnen fötts ökar lönegapet. Kvinnor som är mammor tjänar mindre per arbetad timme än andra kvinnor. För män är det precis tvärtom. Pappor tjänar mer än män utan barn. Regeringen konstaterar själv i budgeten: Att kvinnor generellt har högre utbildning än män och en större andel kvinnor än män har minst 3-årig eftergymnasial utbildning ger inget utfall i de överenskomna månadslönerna. Ur detta perspektiv lönar sig utbildning sämre för kvinnor än män. I statistiken går också att läsa att kvinnors lön som andel av mäns lön i procent befinner sig på samma nivå som 1996. Det faktum att kvinnor i allmänhet tjänar mindre än män leder inte bara till skillnader i konsumtionsförmåga. Det framträder också som en av de huvudsakliga orsakerna till ojämställdheten i familjelivet t.ex. vad beträffar ansvar för barn och hushållsarbete eftersom privatekonomiska skäl bidrar till att den oftast lägre avlönade kvinnan tar ut den absoluta merparten av föräldraledigheten. Kvinnans huvudansvar för barnen leder sedan till sämre möjligheter på arbetsmarknaden, sämre löneutveckling, mindre möjligheter att delta i kompetenshöjande utbildningar och till följd av det sämre möjligheter för karriärutveckling vilket i sin tur genererar fördjupade inkomstklyftor. Hela situationen blir ett moment 22. Att åstadkomma rättvisa löner mellan kvinnor och män är därför en nyckelfråga i arbetet för att förbättra jämställdheten. Försöken att använda jämställdhetslagen och Arbetsdomstolen har inte heller lett till några avgörande genombrott för en rättvisare lönesättning. Enligt JämO:s analys kan orsaken till detta vara att AD är ett partssammansatt organ med intresse av att slå vakt om ingångna kollektivavtal. Det kan medföra att individens rättigheter ställs åt sidan. Som ett exempel kan nämnas det s.k. IVA-målet där AD ansåg att det var motiverat att ge en medicintekniker högre lön än en intensivvårdssköterska, trots att tjänsterna erkändes som likvärdiga, med hänvisning till att medicinteknikerns alternativa arbetsmarknad var större. Om de politiska församlingarna och Arbetsdomstolen inte har varit framgångsrika för att nå fram till rättvisa löner för kvinnor och män, är det nu dags att låta domstolarna korrigera orättvisorna. vill därför kraftigt stärka de rättsliga instrumenten för att komma åt lönediskriminering och orättvisa löner. Diskrimineringsärenden bör ske i allmän domstol istället för som i Arbetsdomstolen. Därmed blir det möjligt att överklaga domar och parterna får den roll de bör spela som parter och inte som domare. Vad som ovan anförts om att lönediskrimineringsmål bör flyttas från Arbetsdomstolen till allmän domstol bör ges regeringen till känna. Likväl har, som tidigare nämnts, flera rättsfall som prövats i AD resulterat i att kvinnliga löntagare har fått rätt. Men dessa rättsfall har i alltför liten grad utvidgats till att gälla alla i motsvarande situation eller yrkesgrupp. I har arbetet för lika lön vunnit stora framgångar genom möjligheten till grupptalan, dvs. att personer med likartade fall kan anhängiggöra sig till ett åtal som en individ eller organisation har väckt. Om svensk lagstiftning tillät grupptalan i lönediskrimineringsmål, skulle det på ett mycket kraftfullt sätt förstärka möjligheten att generalisera rättsliga framgångar i arbetet för lika lön. Vad som ovan anförts om att införa möjlighet att föra grupptalan i lönediskrimineringsmål bör ges regeringen till känna. Eftersom skadeståndsbeloppen i svensk rättspraxis är relativt blygsamma, lönar det sig för arbetsgivaren att fortsätta att lönediskriminera. Även om en och annan väcker åtal så tjänar man ändå mycket mer på att betala för låga löner till tusentals anställda än vad de enstaka skadestånden kostar. krävs nya riktlinjer för domstolarna så att skadeståndsbeloppen i jämställdhetsmål höjs rejält. I kombination med grupptalan skulle det skapas ett verksamt hot mot arbetsgivare som inte tar jämställdhetslagen på allvar. Vad som ovan anförts om att höja skadeståndsbeloppet för jämställdhetsmål bör ges regeringen till känna. 9.1.2 Konkurrens för rättvisare löner Med en större konkurrens inom t ex vårdsektorn skapas alternativa arbetsmarknader för personalen, mestadels kvinnor, och en rättvisare lönesättning kan därigenom komma till stånd. Tyvärr har regeringen återkommande försvårat möjligheten för denna konkurrens. Flera steg krävs nu för att bredda kvinnors arbetsmarknad med valet mellan privat och offentlig arbetsgivare. Inför en skärpt utmaningsrätt, där anställda vid en enhet får möjlighet att lägga bud på att ta över verksamheten. Om det visar sig att anbudet är mer effektivt än den offentliga driften, bör anbudet som huvudregel bifallas. Underlätta för att få F-skattsedel. får en del enmansföretagare inom vårdsektorn avslag på sin ansökan om F-skattsedel på grund av kravet på självständighet. Detta gör att det blir ett moment 22 så länge det inte finns fler aktörer inom vård- och omsorgssektorn så kan inte heller fler starta nya företag inom detta område. Vad som ovan anförts om alternativa arbetsmarknaders betydelse för en rättvis lönesättning bör ges regeringen till känna. Det faktum att personalen inom den offentliga sektorn är hårt ansatt av besparingar gör att attityden gentemot dessa yrken försämras. I förlängningen försvårar detta rekrytering av personal ytterligare. Det är därför angeläget att de så kallade mjuka yrkena uppvärderas på den svenska arbetsmarknaden för att säkra den välfärd vi alla eftersträvar. Regeringen bör utforma en långsiktig plan för att uppvärdera kvinnodominerade yrken. Detta bör ges regeringen till känna. Över hälften av alla yrkesverksamma kvinnor, men bara en av tio män, återfinns i den offentliga sektorn där politiska församlingar är den direkta arbetsgivaren. Trots detta politiska inflytande har utvecklingen inte entydigt gått mot mer rättvisa löner för kvinnor och män. I kommunerna där de flesta offentliganställda arbetar har förvisso klara framsteg gjorts. tjänar kvinnor i genomsnitt av de kommunalanställda männens lön mot . Sämre är det beställt i landstingen. Där tjänade kvinnorna 1973 av männens genomsnittslön. har den siffran sjunkit till . En kvinnlig läkare tjänar i genomsnitt 40 500 mot 46 500 för den manlige, och en kvinnlig barnmorska mindre än sin manlige kollega. I den privata sektorn är löneskillnaderna störst bland tjänstemännen med en kvinnlig genomsnittslön på av den manliga, medan de kvinnliga arbetarna i genomsnitt når av den manliga genomsnittslönen. Det tycks som om utrymmet för olikheter i lönesättningen är större på högre nivåer där lämplighetskriterierna är svårare att jämföra än i de breda löntagargrupperna i den kommunala och privata sektorns bas. Ändå kan man konstatera en löneskillnad på mellan kvinnliga och manliga byggnadsarbetare. Det är inte svårt att förstå svårigheten att politiskt komma tillrätta med löneskillnaderna eftersom svensk ekonomi, och därmed skatteinkomsterna i kommuner och landsting, utvecklats långsammare än omvärldens. har regering och riksdag alltför ofta lagt nya, helt eller delvis ofinansierade uppgifter på kommuner och landsting. Denna utveckling har varit särskilt tydlig av socialdemokratiskt samarbete med . Om vi ska klara rättvisa löner utan nedskärningar i skolan, vården och omsorgen är tre grundförutsättningar en näringsvänlig tillväxtpolitik, en respekt för det kommunala självstyret och en starkare skattebas för kommunernas och landstingens intäkter. Offentlig sektor måste ta ett ansvar genom att vara föregångare i arbetet med jämställda löner. Även här finns dock kraftiga löneskillnader mellan män och kvinnor. Offentlig sektor bör åläggas att genomföra lönerevisioner och arbeta med intern arbetsvärdering för att skapa en rättvis lönesättning. Denna lönerevision bör göras i samarbete med . Vad som ovan anförts om en lönerevision inom statlig verksamhet i syfte att utjämna löneskillnader mellan likvärdigt arbete bör ges regeringen till känna. Många av de löneförmåner som finns är speciellt riktade mot män och mäns behov. En av de vanligaste formerna av löneförmån är tillgång till tjänstebil, något som framförallt är riktat mot män. Som följd av detta har även utformningen av skattesystemet kommit att inrikta sig på dessa löneförmåner, vilket leder till att företag inte har samma intresse av att utveckla löneförmåner som riktar sig till kvinnor och kvinnors behov. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag som förbättrar kvinnors möjligheter att ta del av löneförmåner. Detta bör ges regeringen till känna. Egenföretagandet i är lågt och nyföretagandet sjunker. Det visar på behovet av bra villkor för företagande. Företagandet måste uppvärderas och fler stimuleras till att bli egna företagare. är av landets företagare kvinnor. Målsättningen måste vara att kraftigt öka andelen kvinnor som startar och driver företag. I ett första steg bör målsättningen vara att av landets nystartade företag 2006 drivs av en kvinna. De kvinnliga företagare och entreprenörer som uppmärksammar är alla förebilder för andra kvinnor som vill starta egna företag. En viktig åtgärd för att öka jämställdheten är att få fler kvinnor att starta och driva företag. Små- och egenföretagandet har en betydande jämställdhetspotential. Trots detta drar mäns företagande åt sig mest kapital i form av lån, riskkapital och olika offentliga stöd. Med få företag som startas och drivs av kvinnor går miste om såväl affärsidéer som kunskap. För att fler kvinnor ska kunna starta och driva företag måste vi få en ökad mångfald i offentlig sektor, förbättrade finansieringsmöjligheter och ett trygghetssystem som inte diskriminerar små- och egenföretagare. För att uppnå målet vill : Satsa mer på forskning om entreprenörskap och småföretag rent generellt men även mer specifikt om kvinnors företag och kvinnliga företagare. Återinför och permanenta modellen med lån till kvinnliga företagare, kvinnliga resurscentrer och särskilda affärsrådgivare för kvinnor. Gör det enklare att starta företag inom offentlig verksamhet. Utöver detta behövs en rad åtgärder för att generellt sett göra det enklare att starta, driva och utveckla företag. Vi lägger fram förslag om detta i vår företagsmotion. har haft en särskild låneform för kvinnliga företagare. har dock låneformer förts samman till ett enda småföretagarlån. Detta riskerar att leda till att kvinnor får svårare att hitta riskkapital och därför borde hälften av lånet riktas mot kvinnor. Vad som ovan anförts om att avsätta hälften av småföretagslån till kvinnliga företagare bör ges regeringen till känna. Trots att det övergripande målet måste vara att integrera jämställdhetsarbetet i olika verksamheter så kan det ibland vara motiverat att genomföra vissa kvinnoinriktade stödåtgärder. I vår företagarmotion yrkar vi på att kvinnor bör få tillgång till särskild affärsrådgivning i hela landet. Resurscentrer och affärsrådgivning åt kvinnor har visat sig vara ett framgångsrikt och effektivt sätt att ge förutsättningar till kvinnor som vill starta och driva företag. Inom ramen för satsning på regional utveckling satsar vi för detta ändamål. anser att det ska finnas ett formulerat könsperspektiv på all regionalpolitik alltifrån hur satsningar på infrastruktur ska göras, till företagsstöd och tillväxtavtal. För att kvinnor ska få ökat inflytande över utvecklingsarbetet är det nödvändigt att kontinuerligt utvärdera och följa upp utvecklingsarbetet i regioner, kommuner och lokala utvecklingsgrupper. För att detta skall ske på ett effektivt sätt är det nödvändigt att öka kunskapen om hur detta arbete skall göras. En första åtgärd borde vara att all statistik uppdelas på kön, annars förblir det omöjligt att följa upp jämställdhetsarbetet. Inte minst har offentliga aktörer ett stort ansvar för att jämställdhetsarbetet utvärderas kontinuerligt. Regeringen bör ge offentliga institutioner i uppdrag att genomföra jämställdhetsrevisioner av sin verksamhet och dess styrning. Utifrån utvärderingarna av regionalpolitiken ska också åtgärder utformas och genomföras. Vi lägger fram förslag om detta i vår motion om regional utveckling och landsbygdspolitik. Den största gruppen som lämnar landsbygden är unga kvinnor och flickor. Andelen kvinnor är markant lägre i inlandet och i skärgården jämfört med riket totalt. Ska kvinnor kunna bosätta sig och verka i hela landet krävs krafttag mot nuvarande strukturer och normer. I utflyttningsregionerna återfinns ofta en mer traditionell syn på levnadsmönster där mäns och kvinnors roller är mer uppdelade. Kvinnor som utsätts för hedersrelaterade brott blir måltavlor för att de bryter mot traditionella strukturer och föreställningar som hindrar kvinnors rörelsefrihet och fulla delaktighet i samhället. Männen som utför brotten är kvar i en annan föreställningsvärld, och de är kvar just av den anledningen att de i egenskap av män har makten och bär upp samhällsordningen i den traditionella strukturen. Även i är det männen som identifierar sig med, och därmed blir kvar i, en mer traditionell samhällsstruktur, medan kvinnorna flyttar dit där bättre förutsättningar finns för deras utveckling. Bättre villkor för jämställdhet behövs i hela landet. Vi lägger fram förslag om detta i vår motion om regional utveckling och landsbygdspolitik. 12 Kvinnor i styrelser Efter jämställdhetsministerns hot om lagstiftning har plötsligt börsbolagens valberedningar fått bråttom. Visst är det bra att många nu försöker öka den kvinnliga representationen men det finns fortfarande faror i rekryteringsarbetet och i hur det fortsatta arbetet i styrelsen kommer att fungera. Ett problem är att männen inte tror att kvinnor klarar av eller besitter den kompetens som behövs för att verka i börsbolagens styrelser. I en intervju den 24/2 -03 i radions P1 med styrelseproffset (styrelseordförande i och , vice ordförande i och styrelsemedlem i , och , och dessutom påtänkt styrelseordförande i ) framkom det tydligt att anledningen till att det finns så få kvinnor i styrelserna är att kvinnor inte har tillräcklig kompetens. Det märkliga är att kvinnor dominerar på utbildningarna på våra högskolor och universitet och i åldersgruppen har vi till exempel fler högskoleutbildade kvinnor än män (SCB ). Den bristande kompetensen får tillskrivas börsbolagen själva som inte insett att de måste använda av ett lands kompetens om de ska bli framgångsrika. Att resonera som och fler med honom leder bara till ett moment 22. Får svenska kvinnor aldrig vara med kan de heller inte lära sig hur arbetet går till. Grunden är att kvinnor och män har olika bakgrund och olika erfarenheter och tillför olika kompetenser i ett styrelsearbete. Olika kompetenser som så väl behövs för att nå framgång. Dels blir det en bättre balans i arbetslagen, dels kan kvinnor som kunder identifiera sig med företagen. Kvinnor har kunskaper från andra områden i livet än män. Det kan leda till nya produkter och tjänster. Även när kvinnorna kommer in i styrelserna finns problem som förtjänar att uppmärksammas. De fem härskarteknikerna som den norska samhällsvetaren lanserade verkar tyvärr inte ha kommit ur bruk. Det kan innebära att kvinnor blir förlöjligade, blir undanhållna information, inte sedda eller att beslut redan är fattade i ett annat informellt forum. Att bli behandlad på det viset är mycket förnedrande och kan knäcka den starkaste. För att öka kunskapen om strukturer, hinder etc för kvinnor och styrelsearbete bör regeringen ge ett lärosäte ett nationellt uppdrag att forska runt detta. Detta bör ges regeringen till känna. Skolan skall arbeta för att stimulera de enskilda eleverna till självständiga och kreativa individer. Undersökningar visar att verkligheten ser annorlunda ut. Redan på dagis förstärks könsrollerna för pojkar och flickor. De vuxnas språk, uppträdande och vad som är tillåtet ändrar sig beroende om man riktar sig till en pojke eller flicka. Barn tänker mycket mer än vi tror. Särskilt små barn funderar väldigt tidigt över könsroller och får väldigt tidigt uppfattningar. Min egen lille son påstod med bestämdhet att pojkar inte kan ha röda byxor på sig. Det var bara flickor som kunde ha röda byxor. Det hade vi aldrig pratat om, men det visste han redan från dagis. Det är viktigt att stärka jämställdhetsarbetet inom hela utbildningssystemet. Inom den högre utbildningen regleras könsdiskriminering i lagen om likabehandling av studenter. Den tillkom för att se till att även studenter inom den högre utbildningen skulle omfattas av villkor liknande jämställdhetslagens. Samhället måste tydligt ta avstånd från diskriminering och trakasserier i hela utbildningssystemet. Liknande villkor som finns i jämställdhetslagen bör även gälla för elever inom grundskola och gymnasium. Detta bör ges regeringen tillkänna. Det är viktigt att man tar itu med sexuella trakasserier inom skolan. Flickors situation är ofta utsatt. Många flickor blir utsatta för fysiskt eller psykiskt våld eller hot om våld, mer eller mindre regelbundet, av pojkar som uppfattar sin maktposition som hotad. I undersökningar som har gjorts på ett antal skolor har flickor vittnat om att det i många fall hör till vanligheten att de ofrivilligt blir tagna på bröst eller på baken. Det är viktigt att öka medvetenheten om vad sexuella trakasserier är och vad man kan göra åt det, både bland elever och bland lärare. Regeringen bör ta initiativ till att, i samverkan med lärarnas organisationer, utforma ett samlat program för ökad jämställdhet i skolan. Detta bör ges regeringen tillkänna. För att bryta den könssegregerade arbetsmarknaden är det viktigt att försöka få fler flickor att bli intresserade av teknik och få fler pojkar att intressera sig för jobb inom vård- och omsorgssektorn. Val av otraditionella yrken och utbildningar ska därför uppmuntras hos båda könen. har man kunnat se att nya tekniska utbildningar har kunnat attrahera fler kvinnor, exempelvis genom att i ökad grad fokusera på design, medier etc. Naturvetenskap och teknik bör på ett naturligt sätt föras in i undervisningens alla moment. Detta kan göras genom experiment men även genom att använda tekniska hjälpmedel i undervisningen för att i större utsträckning avdramatisera tekniken och dess möjligheter. Läroböckernas utformning kan förbättras för att öka läsviljan och förståelsen för teknikens möjligheter och begränsningar. Det omvända gäller de böcker som behandlar tidigare traditionellt kvinnliga ämnesområden. Vad som ovan anförts om läroböckernas utformning bör ges regeringen tillkänna. Det alltmer utbredda sexualiserade språket och språkvåldet, som går allt lägre ner i åldrarna, är ett uttryck för nedsättande attityder och felaktig inställning till jämlikhet. Språkvåld kan vara ett första signal om att elevernas arbetsmiljö inte är bra. På många skolor jobbar man på ett bra sätt med den psykosociala miljön för att skapa ett bra klimat i skolan och för att motverka mobbning. I detta arbete är det viktigt att även språkvåldet uppmärksammas. Vad som ovan anförts om ett program för att motverka språkvåld i skolan bör ges regeringen till känna. är det fler kvinnor än män som tar ut en grundläggande högskoleexamen, men är det fler män än kvinnor som påbörjar en forskarutbildning. Kvinnorna är fortfarande i klar minoritet ju högre upp i högskolornas strukturer man kommer. I Doktorandspegeln som presenterade , var en av slutsatserna att många kvinnor känner sig särbehandlade i forskarutbildningen på grund av sitt kön. Ett aktivt jämställdhetsarbete är viktigt för att behålla en hög kvalitet på den högre utbildningen. En ökning av andelen kvinnor i forskarutbildning och i forskarsamhällets olika organ är viktiga delar för att komma till rätta med det. För att uppnå jämställdhet krävs ett långsiktigt arbete och en politisk vilja. Det räcker inte med bara kvantitativa mål för vissa typer av utbildningar. Det verkliga jämställdhetsarbetet handlar om ett attitydförändrande arbete och att riva rådande förtryckande maktstrukturer. Hela rekryteringsprocessen till den högre utbildningen måste genomgå en översyn för att göras mer jämställd. De satsningar på rekryteringsarbetet som gjorts inom tekniska och naturvetenskapliga utbildningar har medfört att andelen kvinnor på grundutbildningsnivå har ökat. På civilingenjörsutbildningarna är en dryg fjärdedel av alla förstaårsstudenter kvinnor. Motsvarande satsningar måste göras också i rekryteringen till kvinnodominerade utbildningar. Regeringen bör ta initiativ för att öka rekryteringen av män till kvinnodominerade utbildningar, såsom vård- och undervisningsutbildningarna. Vi lägger fram förslag om detta i vår motion om högre utbildning. 14 En jämställd vård Inom vården finns skillnader i bemötandet av kvinnor och män. Det gäller såväl den forskning som bedrivs som den behandling som utförs. Undersökningar visar att kvinnors möjligheter till rehabilitering är långt sämre än den tillgång till rehabilitering som män har. Även forskningen om kvinnorelaterade sjukdomar är eftersatt. Detta medför att kvinnor inte har möjlighet att få behandling för sina sjukdomar, vilket leder till onödigt psykiskt, fysiskt och ekonomiskt lidande. Det finns även skillnader i symptom för sjukdomar mellan kvinnor och män, vilket gör att det kan uppstå problem med att ställa rätt diagnoser utifrån detta. Medicin är ofta utformad med mannen som norm, vilket gör att det finns en uppenbar risk för felmedicinering när kvinnor skall behandlas. Detta har uppmärksammats i debatten, men det finns ännu en osäkerhet kring vilket genomslag detta har haft inom läkemedelsbranschen. Regeringen bör ta initiativ till en översyn av forskningen kring mediciner ur ett jämställdhetsperspektiv. Detta bör ges regeringen till känna. Kvinnors sjuktal har ökat mer än männens. Genom ett barnvänligt arbetsliv, likvärdig värdering av diagnoser och fördelning av rehabiliteringsanslag ökar jämställdheten och ohälsan minskar. Vård och medicin ska utgå från både kvinnor och män. Statistik kring svenska folkets hälsa ska baseras på data från både kvinnor och män. hörrör det sig till största delen från data som samlas in vid mönstringstillfällen. Detta gör att faktaunderlaget till största delen består av unga män.