ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GR02Ju256 · 2003-10-07 00:00:00 — Rutiner för tjänstemän inom rättsväsendet tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ändra rutinerna för tjänstemän inom rättsväsendet som själva har begått brott. Kvinnor som utsatts för brott i form av våld eller annan kränkande behandling mår inte bra. Stora sår för resten av livet är svåra att bli av med. Erfarenheten visar att det krävs många insatser och delar för att rehabilitering och förmåga att få livet att bara kunna gå vidare igen ska fungera. I mötet med kvinnan efter en utsatthet är det viktigt att det är kunniga människor som agerar i hennes närhet. I kontakterna med rättsväsendet har förtroendet en mycket stor roll att spela. Det är då rent orimligt och helt olämpligt att personer som arbetar som tjänstemän inom rättsväsendet själva skulle ha gjort sig skyldiga för våldsbrott och ändå jobba och komma i kontakt med dessa kvinnor. Detta skadar tillit och förtroende, som är en viktig förutsättning för att kunna gå vidare såväl med fallet som för den enskilde kvinnan. Därför bör inte en sådan person, om denne har dömts för ett våldsbrott och handhar kontakt med utsatta kvinnor inom sin yrkesutövning, få behålla sin tjänst inom det området.
mot · GR02Ju258 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att personer som för gjort sig skyldiga till grovt rattfylleri skall dömas till behandling av sitt missbruk. I takt med den ökande alkoholkonsumtionen i ökar också antalet fylleribrott. Antalet alkoholpåverkade förare har ökat i hela landet. Kriminalpolitiken måste alltid vara inriktad på att den som dömts för rattfylleri erbjuds en väg ut ur sitt brottsliga beteende. Det därför viktigt att aktiv och strukturerad rehabilitering, kombinerad med tydligt ställda krav, erbjuds den dömde. Principen att straffet bör vara längre vid upprepade återfall är relevant för de flesta typer av brott. Men när det gäller rattfylla hjälper det föga att döma till längre straff varje gång en person kör rattfull eftersom rattfylleristen ofta har alkoholproblem. En person som för gjort sig skyldig till grovt rattfylleri bör därför alltid tvingas att delta i ett behandlingsprogram för alkoholmissbruk. En person med alkoholmissbruk kommer nämligen med största sannolikhet endast att sluta köra rattfull om han eller hon får bukt med sitt alkoholmissbruk. Varje rehabiliterad rattfyllerist kan innebära räddade människoliv. Risken att rattfylleristen antingen kör ihjäl sig själv eller någon annan är stor. Om inga rehabiliterande åtgärder därför vidtas riskerar alkoholmissbruket att sluta med tragedi.
mot · GR02Ju259 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av neutral uniform inom polisväsendet. , , har i ett förslag framfört att poliser skall tillåtas bära turban, slöja eller annan religiös huvudbonad till sin uniform. Enligt min uppfattning är polisuniformen en enhetlig klädsel som representerar något annat än sin bärare. Den representerar ordningsmakten i och så måste det även fortsättningsvis vara. Vi bör inte ändra på principen att polisen skall representera den neutrala och objektiva statsmakten. Om polispersonalen i stället i fortsättningen skall representera sig själva som individer har hela principen med rättsväsende och myndighetsutövning fallit. Om religiösa huvudbonader skulle tillåtas som uniform ser jag inget hinder mot av polisen också skall få bära sitt favoritlags keps, mössa eller halsduk. För att inse konsekvenserna av DO:s förslag vill jag ge följande exempel. Vilken huvudbonad skulle polisen som undersökte moskébranden i ha haft turban, slöja eller kalott? Är det okej att poliser som bevakar fotbollsmatcher bär kepsar från sina favoritlag? Eller är det inte så att den neutrala polismössan är att föredra i alla sammanhang?
mot · GR02Ju261 · 2003-10-07 00:00:00 — Barn som offer för övergrepp tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över lagstiftningen avseende brott av sexuell karaktär. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppmuntra myndigheter och sjukvård till uppsökande arbetssätt mot brott av sexuell karaktär.1 1 Yrkande 2 hänvisat till SoU. Brott av sexuell karaktär innebär alltid ett grovt intrång i och övergrepp på en annan människas person och intima sfär. Förövaren begår ett brott mot rättvisan och värdigheten, och kränker rätten till respekt, frihet samt fysisk och moralisk okränkbarhet. Offren får ofta allvarliga och livslånga psykiska och fysiska skador. Förekomsten av sexuella övergrepp mot såväl vuxna som barn ökar. Behovet av både kraftfullare bekämpning, större resurser till polis och övriga berörda myndigheter samt utökad forskning på detta område är mycket stort. Offer för sexuella övergrepp i barndomen löper tvåfyra gånger större risk att i vuxenlivet utveckla psykosociala problem, såsom depressioner, ångest, missbruk av olika typer, ätstörningar och självmords- och självskadebenägenhet. Allvaret är ännu större när offren är barn och särskilt när de begås av vuxna som fått ansvar för ett barns vård och fostran, t ex föräldrar, förmyndare eller skolpersonal. En markering mot denna typ av övergrepp måste göras i lagstiftningen. har flera grova brott av sexuell karaktär uppmärksammats. Den allmänna rättskänslan för offren har inte alltid funnit gensvar i det juridiska systemet. Självklart ska rättsprocessen alltid styras av etiska normer och gällande lagstiftning och inte påverkas av tillfälliga opinionsvindar frammanade av mediala stormar. Likväl bör det övervägas om inte i detta avseende bör ses över. Alltför ofta avslutas nämligen förundersökningar trots starka indikationer på att sexuella övergrepp faktiskt begåtts. gjordes ca 3 000 polisanmälningar i , varav ledde till åtal. När de rättsvårdande myndigheterna fattat sitt frikännande beslut och därmed avslutar sin medverkan, har oftast inte längre laglig möjlighet till fortsatta åtgärder och insyn i utsatta familjer. Både och andra myndigheter, till exempel Barn- och ungdomspsykiatrin (BUP), förlorar kontakten med familjerna och därmed möjligheten att erbjuda skydd och stöd. Ett annorlunda, mer terapeutiskt förhållningssätt som möjliggör för och att få kontakt med familjerna redan under den akuta krisen och bevara denna kontakt även när den juridiska och polisiära arbetsprocessen avslutats är därför nödvändigt.
mot · GR02Ju264 · 2003-10-07 00:00:00 — Ändring i lag om medling tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändring av ordet medling i lagen om medling med anledning av brott. När det gäller själva lagen om medling avses att en gärningsman och ett brottsoffer möts tillsammans med en opartisk person med anledning av ett brott för att tala om brottet. Syftet med mötet är främst att gärningsmannen skall få ökad insikt om brottets konsekvenser och att brottsoffret skall ges en möjlighet att bearbeta sina upplevelser av brottet. Det är sannolikt en nyttig erfarenhet, främst för gärningsmannen, att ha en direkt konfrontation med den person som blivit utsatt för det brott han har begått. Det kan också vara befriande för den utsatte att se och tala med gärningsmannen efteråt. Målet är att finna en situation som ger brottsoffret upprättelse som gärningsmannen tillrättavisas och får insikter i konsekvenserna av sitt brott. Brottsoffer och gärningsman möts öga mot öga. Dock är ordet medling för mötet mellan brottsoffer och förövare enligt vår mening malplacerat. Enligt stora svenska ordbok betyder verbet medla att söka åstadkomma överenskommelse eller försoning mellan tvistande parter. visar att verbet medla står för verka för förlikning; mäkla, dvs. sådant som vi allmänt förknippar med att båda sidor i en konflikt måste ge med sig något för att nå samförstånd. Det offer som blivit utsatt för en våldshandling, eller vars hem blivit skövlat är sannolikt inte berett, på att vare sig förhandla eller bli överens med gärningsmannen, vilket ordet medling ju står för. Det som lagen handlar om, nämligen en konfrontation där gärningsmannen både tillrättavisas och får nya insikter som han får stå för vad han gjort, är ingen medling där offret skall ge med sig på något eller där gärningsmannen också gör det. Det är ett allvarligt syftande möte mellan två parter, men ingen medling i ordets rätta betydelse. Lagtexten bör därför ändras så att ordet medling ersätts av något mer regelrätt.
mot · GR02Ju267 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta en brottsofferombudsman som bevakar brottsoffrens rättigheter. De kriminella övergreppen blir allt vanligare och därmed ökar även antalet brottsoffer. Det finns en stor enighet om att stödet till brottsoffren måste bli bättre och en diskussion förs om hur detta kan ske. är brottsoffren så svårt sargade både fysiskt och psykiskt av det som de utsatts för att de inte klarar att ta alla de kontakter med olika myndigheter som skulle behövas. Många brottsoffer har också negativa erfarenheter av möten med rättssamhällets representanter och dessa möten tenderar att förlänga det psykiska lidandet. Brottsoffrens behov av skydd och stöd har varit föremål för en mängd utredningar och förslag. Många förslag har också lett till att samhällets skydd och stöd till brottsoffren förbättrats avsevärt. Som följd av regeringens proposition 2000/01:79 har bland annat skyldigheter ökat. Det finns ett stort antal lokala brottsofferjourer (totalt 108 stycken) i . Den första brottsofferjouren startade i . Dessa jourer gör ett bra arbete. De ger medmänskligt stöd, rådgivning, ger hjälp och upplysning inför rättegång samt hjälper till att göra en försäkringsanmälan. Deras främsta uppgift är att ta tillvara brottsoffrets önskemål och intressen. Att utsättas för brott är en traumatisk upplevelse. Enligt boken och deras reaktioner (kriscentrum 2000, ) kan följande emotionella tillstånd inträffa: svårigheter med koncentration samt att tänka klart svårighet med att förstå och tolka information blandade känslor av gråt, vrede och även allmän upprymdhet behov av närhet och omtanke. Ovanstående utgör enbart exempel på några av reaktionerna som återfinns hos brottsoffer. Reaktionerna är naturliga och inte onormala. Varje individ är unik med en egen psykologisk bakgrund. Hos vissa individer återfinns enbart några av de här ovan angivna exemplen medan hos andra en mångfald reaktioner kan uppträda. Det finns dock många exempel på situationer där brottsoffer som inte får den hjälp de har rätt till av en ombudsman. har brottsoffer rätt till rådgivning från polismyndigheten och försäkringsbolaget. ska ge stöd med hänvisning till socialtjänstlagens 6 §, den så kallade biståndsparagrafen och 8a §, hjälp till brottsoffer. På vissa platser finns också tillgång till en lokal brottsofferjour. Mot ersättning kan brottsoffer även vända sig till en advokat. Vad som saknas är någon som skulle se till helheten och bevaka brottsoffrens rättigheter. En brottsofferombudsman med denna funktion bör därför inrättas. En motion med liknande innehåll behandlades av justitieutskottet i betänkandet 2002/03:JuU1 där motionen avslogs. Motivationen till avslaget var att utskottet inte ser något behov av att ytterligare åtgärder vidtas utöver dem som gjorts på brottsofferområdet. Jag anser att brottsoffer är en mycket utsatt grupp och behöver en speciell ombudsman som för deras talan. vill jag påpeka att det arbete som pågår med en översyn av de olika ombudsmännen till en gemensam myndighet är mycket bra. Där kommer en brottsofferombudsman att behöva finnas med.
mot · GR02Ju268 · 2003-10-07 00:00:00 — Polisens befogenheter vid kravaller tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka polisens befogenheter vid kravaller. Det har gått i . Vi som är göteborgare bevittnade med sorg och förfäran vad som då hände i vår stad. förvandlades till en barrikaderad stad med hundratals containrar utplacerade för att om möjligt hålla borta vandalerna och därmed förhindra ytterligare skadegörelse. Göteborgare flydde de centrala delarna av staden medan poliserna utkämpade en heroisk kamp emot ligister och marodörer. som stad fick uppleva några av sina värsta dygn. Ordningsstörningar och våld av det slag som förekom vid mötet i utgör ett angrepp mot vår demokrati, inte minst mot demonstrationsfriheten. Med facit i hand är det alltid lättare att säga vad som skulle kunna ha gjorts för att förhindra det inträffade. I det här fallet torde få ha trott att det som inträffade verkligen skulle hända. Regeringen tillsatte en kommitté för att göra en kartläggning och analys av händelserna i samband med . Kommittén fick namnet och de överlämnade sitt betänkande (SOU 2002:122) till regeringen . Kommittén förespråkar en mängd förändringar för att polisen skall vara bättre att hantera bl.a. allvarliga ordningsstörningar. Det är av stor vikt att dessa förändringar sker. En sådan viktig förändring är att polisens utrustning måste förbättras. Poliserna måste få tillgång till bl.a. skyddade fordon för att kunna upplösa våldsamma folkmassor med så liten risk för skador som möjligt för både poliser och demonstranter. Det är anmärkningsvärt att polisen inte har möjlighet att omhänderta deltagare i upplopp längre än . En ändring i polislagen (1984:387) bestämmelserna 13 § och 14 § behöver komma till stånd. Polisen har en viktig uppgift att upprätthålla allmän ordning och säkerhet i samband med demonstrationer. Hur svår den uppgiften kan vara framgick vid . Det måste därför vidtas åtgärder för att öka polisens möjlighet att förebygga och ingripa effektivt och säkert mot den typ av kriminella handlingar som begicks på i samband med . Det har också tydligt visat sig att polisens planering, förberedelser och organisation inför större evenemang måste stärkas. Med utgångspunkt i händelserna i måste regeringen nu skyndsamt föreslå åtgärder som förbättrar polisens möjligheter att genom ytterligare maktmedel förebygga och bekämpa allvarliga ordningsstörningar utan att demonstrationsfriheten äventyras. Det krävs förutom en översyn av polislagens bestämmelser om tillfälliga omhändertaganden också en översyn av andra regler som syftar till att upprätthålla ordningen och förebygga brott.
mot · GR02Ju269 · 2003-10-07 00:00:00 — Villkor för registrering i DNA-register tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om villkoren för registrering i . Den senaste tidens händelser har fått många att inse att samhället måste vidta ytterligare åtgärder för att snabbt kunna spåra misstänkta förbrytare. har inneburit att polisen fått tillgång till ett effektivt sätt att både spåra och gripa förbrytare. Men problemet är att hamnar ingen i förrän en domstol dömt personen till fängelse. Denna gräns borde sänkas. Vi vet att den kriminella banan startar med enklare brott, för att sedan stegras till ofta mycket allvarliga brott. Om man kunde ta DNA på fler vid lindrigare brott så kanske det kan avskräcka från grövre brott och det blir framförallt lättare att snabbt gripa personer som begått allvarliga brott. Med hänvisning till ovanstående bör regeringen få i uppdrag att utarbeta ett förslag till sänkt gräns för att registreras i .
mot · GR02Ju270 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skydd för raukar. raukar är en mycket viktig och värdefull del av den gotländska vyn. De gotländska raukarna är också viktiga besöksmål för vår turistnäring. Men vi är många som blivit vittne till en obehaglig åverkan på raukarna. Det kan vara obetänksamma människor, både svenska och utländska, som med spetsiga hammare knackar loss stenar ur raukarna. Detta vill vi förhindra. På mark som inte utgör naturreservat finns det dock inget skydd för raukarna. Det är en gråzon mellan regler och skyddet genom naturreservat. Det är helt fel att det skall vara möjligt att förstöra och bortföra delar av gamla raukar och därmed om det får fortgå skada hela bilden av . I vissa fall ägs marken av en samfällighet med många ägare. Området kan vara värdefullt att bevara men har ändå inte skyddats genom regler för naturreservat. Vi vill att det i görs ett förtydligande som innebär att det skall vara förbjudet att med våld knacka loss sten ur raukar oavsett om de ingår i naturreservat eller inte.
mot · GR02Ju271 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vittnesstödsverksamhet. I proposition 2000/01:79, Stöd till brottsoffer, konstaterade regeringen att vittnesstödsverksamheten vid landets tingsrätter och hovrätter fyller en viktig funktion och möter behov hos många av domstolarnas besökare i samband med rättegången. Regeringen ansåg därför att vittnesstödsverksamhet bör inrättas vid samtliga tingsrätter och hovrätter. fick i uppdrag att tillsammans med medverka till att vittnesstödsverksamhet inrättas där sådan verksamhet saknas. Verksamheten skulle bedrivas på ideell basis varför uppbyggnaden av verksamheten skulle ske i samråd med och andra berörda ideella organisationer samt i nära samarbete med berörd domstol. I har ett försöksprojekt med vittnesstöd varit igång . Då startades ett projekt med samordnare för vittnesstödsverksamhet för ett helt län. Detta projekt finansierades via och är nu avslutat. Eftersom man därmed inte varit med i det projekt som omfattas av propositionen får verksamheten inte tillgång till de medel från () som finns för att kunna fortsätta. Det innebär att den samordning som behövs för att få de ideella resurserna att fungera inte kommer att kunna finansieras, och hela verksamheten riskeras. kan BROM erbjuda alla brottsofferjourer som bedriver vittnesstödsverksamhet och som inte är berörda av propositionen, d.v.s. är under uppbyggnad, att ansöka om verksamhetsbidrag. Detta bidrag på räcker inte till för den samordning och planering av de frivilliga insatserna som behövs. Konsekvenserna har blivit att det på orter som saknat vittnesstöd satsas medel för att bygga upp en fungerande organisation, och på orter som med en fungerande vittnesstödsverksamhet är prognosen att den kommer att dö tvinsoten.
mot · GR02Ju272 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökat stöd till föreningen . Öka stödet till föreningen Det har sagts att man kan mäta civilisationen i ett samhälle genom att se hur fångar behandlas. Lika viktigt är förstås hur samhället tar hand om brottsoffren. Men utan brott inga brottsoffer. Det allra viktigaste måste därför vara att försöka förhindra brott och att skapa förutsättningar för att de som friges inte behöver begå nya brott och återvända till fängelset. Föreningen revansch i samhället bedriver en riksomfattande verksamhet för att möta och stödja män och kvinnor, som vill lämna den kriminella tillvaron för att i stället leva hederligt och drogfritt. , som startade , har 4.500 medlemmar, varav ca 1.000 stödmedlemmar. efter bildandet fick föreningen ta emot ett pris som världens bästa brottsförebyggande projekt. Men trots framgångar på fältet har föreningen en besvärlig ekonomisk sits. Kriminalitet och missbruk kostar, det vet vi, både mänskligt och materiellt. Enligt BRÅ kostar en kriminell narkoman . påbörjar 20.000 personer någon form av straff inom kriminalvården, och många av dem återkommer. För föreningen har den ekonomiska situationen blivit något av moment 22. bidrar med till , en summa som är oförändrad . Diskussioner fanns inom att höja beloppet med hänvisning till att föreningen gör ett mycket bra arbete, men eftersom förväntades höja sitt bidrag till skedde ingen förändring. Så blev det dock inte. () bidrar inte med mer pengar, tvärtom har man fått ett sparbeting av regeringen. Men sparande kan också ske genom nytänkande. Stödet till är förmodligen en promille av en promille, om ens det, av vad staten får betala för våld, missbruk och brottslighet. BRÅ har kartlagt verksamheten vid de fyra största föreningarna inom . Kartläggningen visar att verksamheten är omfattande. Förutom sociala aktiviteter för medlemmarna domineras verksamheten av besök på fängelser och häkten samt föreläsningar i skolor. Intervjuer med representanter från kriminalvården visar, enligt BRÅ, att de överlag är nöjda med det arbete bedriver. (Se BRÅ:s hemsida: ) Men man konstaterar också att verksamheten är skör, nyckelpersoner går vidare till andra bättre betalda arbeten och föreningarna tappar därigenom stor kraft. förlorar duktigt folk vilket också belastar andra anställda. Risken för utmattning av delar inom verksamheten är stor och dessutom förödande, vilket inte är så märkligt med tanke på de begränsade materiella resurser som föreningarna har. behöver ett ordentligt stöd för att säkra och befästa de verksamhetsområden man har. erbjuder allt från motivationsarbete och stödboende till förebyggande ungdomsarbete, arbetspool .m. Det är sådant som de frigivna har mycket stort behov av. Om inte detta arbete stimuleras och värderas högre kommer kriminalitet och våld troligen att öka än mer .
mot · GR02Ju273 · 2003-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förändrad och förbättrad kriminalvård. För många som dömts till fängelse gäller att det verkliga straffet börjar först vid frigivningen. Vistelsen inne på anstalten är i mångt och mycket både tid- och kravlös. Cellerna öppnas och stängs på bestämda tider, matvagnen rullas in enligt schema, disken tas om hand, tvätten sköts av andra, fritiden domineras av TV-tittande och kortspel och framtiden är sällan särskilt väl planerad. Anstaltstiden blir därför ofta en transportsträcka på vägen mot nya brott och fördjupat missbruk. Det egna ansvarstagandet minskar ytterligare genom denna passivisering och speglar sig ännu tydligare efter varje avtjänat straff. Narkotikasituationen på landets fängelser har t.o.m. av betecknats som krisartad och antalet grava missbrukare på fängelserna påstås ha ökat med 1 000 personer . Det är bra att även regeringen i sin budget uppmärksammat detta även om inte bara mer pengar lär räcka för att lösa detta enorma problem. Kriminalvården har glömt att den intagne också skall anpassas tillbaka till samhället , ofta helt utan förutsättningar att kunna ta det ansvar som förväntas. Vårdkedjan brister i många fall. Långa häktestider, behandlingsplaner som inte följs upp, dåligt planerade frigivningar och brist på stödboenden är exempel på kriminalvårdens misslyckande. Förutom själva förvaringen har fängelset också som uppgift att anpassa fången till fängelselivet. Försök att förändra situationen möts av kompakt misstro och anses alltid hota den rådande ordningen. Kriminalvården har haft monopol inom sitt område, men misslyckats. RRV har kritiserat kriminalvården för höga kostnader, svällande byråkrati, brister i planering och uppföljning och otillräcklig kompetens hos vårdpersonalen. Sanningen är att dagens fängelser fungerar som utbildningsanstalter i brott. Om detta vore en verksamhet som bedrevs i privat regi skulle ägarna kräva omfattande förändringar, förmodligen nedläggning och omstart i ny regi. Tiden är mogen för ett nytänkande inom kriminalvården. Inför fångpeng efter skolpengsmodellen. Låt t.ex. före detta kriminella vara med och driva ett fängelse med utgångspunkt från att det skall fungera som motivationsanstalt. Deras erfarenheter kan vara en ovärderlig resurs. En motivationsanstalt skulle bl.a. kunna: Ha schemalagda dagar för arbete och studier. Bygga upp nätverk med mindre företag/företagare och möjlighet till anställning efter frigivning. Ha marknadsmässiga löner med avdrag för skatt, mat, bostad och stöd till brottsofferfonden, allt i syfte att göra övergången till livet utanför anstalten så smidigt som möjligt. Låta internerna städa, tvätta samt förbereda och laga all mat själva, tillsammans med personalen. Införa dagliga drogtest. Låta alla interner få möjlighet att delta i behandlingsprogram om missbruk samt om kriminalitet som livsstil. Uppmuntra omfattande kontakter med det öppna samhällets föreningsliv och idrottsorganisationer.