mot · GQ02Sf7 · 2003-02-05 00:00:00 — 6 Systemfel skapar segregation Flyktingpolitik och integrationspolitik är två olika, men sammanhängande, frågor. Hanteringen av asylärenden och det sätt på vilket kommunplacering av flyktingar skett har skapat en ofrivillig segregation. De långa väntetiderna vid asylprövning håller människor utanför samhället. Brister i den Organiserade Verksamheten, OV, förlänger introduktionen i och integrationen i det svenska samhället. Kommunplaceringssystemets uppbyggnad har motverkat människors eget ansvarstagande. Den ofrivilliga segregationen i det svenska samhället har inte uppstått på grund av ett mottagningssystem med för stort mått av fritt val och drivkrafter för eget ansvarstagande, utan av dess motsats. Den är ett resultat av en politik inriktad på omhändertagande och social ingenjörskonst. Mottagningssystemet har bidragit till att skapa den ofrivilliga segregation alla nu reagerar mot. Exempelvis genom åratals kommunplacering där det länge ansågs irrelevant om en människa hade egna tankar om var hon ville bo. Istället placerades människor ut över landet, oavsett önskemål. I systemet för kommunplacering av flyktingar, där kommuner bl.a. åtagit sig att ge de kommunplacerade övergångsbostäder och senare fasta bostäder, har människor placerats i områden där lägenheter stått tomma. Föga förvånande har många lägenheter funnits i kommunernas minst attraktiva miljonprogramsområden, där många nyanlända invandrare redan bor. talar ledande socialdemokrater om flyttförbud för invandrare. Det är inte rimligt med ett system som kan få till effekt att en viss grupp människor i praktiken kan stängas ute från delar av landet. Istället för att ta ansvar och bestämmanderätt ifrån människor, bör ansvarstagande och självtillit uppmuntras i flyktingmottagning. De offentliga insatserna borde i detta avseende kunna inriktas på att ge stöd för detta. Eget ansvar och valfrihet ger drivkraft för att snabbt lära känna en ny situation och ett nytt språk. Passivitet och bidragsberoende motverkas. Det som hyllas, att koppla utbildning och praktik till ersättning istället för passivt socialbidragsberoende, hindrades . Kommuner som försökte införa systemet stoppades, vilket hindrade en bra mottagning. Som varje hårt reglerat system brottas den svenska flyktingmottagningen med svåra problem. består problemen i hård arbetsbelastning p.g.a. många nyanlända. Antalet platser i kommunerna är för få. Vissa år har antalet flyktingar varit färre än det antal platser som tecknat avtal med kommunerna om, vilket lett till att den kommunala mottagningsverksamheten underbelastas. Krav på ekonomisk kompensation har då uppkommit p.g.a. ett för litet antal flyktingar. Flyktingpolitiken är en del av statens utrikespolitiska ansvar. Det är ett statligt ansvar att finansiera mottagandet. 6.1 Mottagningen måste individualiseras Den ofrivilliga segregationen är en socialt och kunskapsmässigt betingad situation. Tanken att en särskild integrationspolitik kan bryta utanförskap och maktlöshet eller öka tillgången till övriga samhället är fel. Det visar bara att de vanliga politiska systemen inte fungerar tillräckligt bra i Socialdemokraternas . Det behövs en bättre generell politik för att bryta kunskapsbrist, fattigdom, arbetslöshet, maktlöshet och utanförskap. En hörnsten i den socialdemokratiska integrationspolitiken har varit att betrakta samhället ovanifrån, såsom bestående av ett antal kollektiv i vilka människor har gemensamma problem och behov. En annan har varit viljan att ta människor om hand, styra deras liv och lägga till rätta deras situation, vilket har resulterat i att människor förlorat makt och möjlighet att påverka sin egen situation. Integrationsminister medger nu detta: ... så och jag delar gärna den kritiken har debatten om integration utgått från ett ta-hand-om-perspektiv eller, som en del har nämnt här, ett tycka-synd-om-perspektiv. Man har klumpat ihop insatser i stället för att se varje individ som kommer, vars och ens bakgrund och förutsättningar. Hon talar i dåtid, men problemen gäller även . Socialdemokraterna försöker lösa detta med särskilda myndigheter och särlösningar, trots påståenden om motsatsen, vilket permanentar de befintliga strukturerna och de befintliga problemen. Integrationspolitiken är, och fortsätter att vara, misslyckad. , , menar i skriften sig i att utvecklingen varit positiv i kommuner där egen försörjning och tilltro till individernas egen förmåga står i fokus på ett självklart sätt. Det vore en fördel menar RRV om kommuner skilde på socialbidrag och ersättning för deltagande i introduktionsprogram, och flyttade hanteringen från . Marginaleffekter som hindrar arbete måste bort. Debatten har fokuserats på kommunernas problem med flyktingmottagningen och staten har lastats för dessa. Kritiken är befogad, men kommunerna bär också ett stort ansvar för den misslyckade introduktionsverksamheten. Det enda krav staten ställer på kommunerna för utbetalning av ersättning för flyktingmottagning är att individuella planer för introduktionen görs. Det ställs emellertid inga som helst krav på vad planerna skall innehålla, eller vilka resultat kommunerna skall uppnå. RRV underkänner systemet och menar: Det finns all anledning att misstänka att introduktionsplanerna i stor utsträckning har blivit ett slags alibi för kommunerna att få rätt till schablonersättning. Människor har mycket små möjligheter att påverka sin egen introduktion. Omhändertagandeperspektiv dominerar fortfarande. Enligt RRV präglas introduktionen i många fall av brist på variation. Verksamheten förväntas med andra ord fortskrida på i stort sett identiska sätt för en stor del av individerna, oavsett deras olika förutsättningar och behov. Genom samverkan mellan små kommuner skulle bl.a. svenskundervisningen enligt RRV:s bedömning kunna individualiseras ytterligare och anpassas till individers olika behov utifrån deras utbildningsbakgrund och intressen. RRV menar även att samhällsorientering och dialog kring grundläggande värderingar inte kan garanteras genomföras med god kvalitet i samtliga flyktingmottagande kommuner. finns brister i alla den s.k. integrationskedjans länkar: Informationen från till kommunerna om människors bakgrund, och vad de lärt sig i den Organiserade Verksamheten, OV, brister. Det gäller t.ex. vilka kunskaper i svenska de har med sig. Istället måste alla börja om från början. Det borde vara samma kursplan för OV och svenska för invandrare, sfi, så att man enkelt kunde bygga vidare på kunskaperna. Ett särskilt problem är då ohälsa hindrar nyanlända från att delta i introduktionen. Uppgifter visar att en fjärdedel av de nyanlända hindras av detta. Vi menar att verksamheter som den på Röda Korsets sjukhus för tortyrskadade flyktingar är oerhört viktig för att dels konkret hjälpa tortyrskadade människor, dels bygga och sprida kunskap till hela landets sjukvård om hur detta kan göras. Den som är märkt av tortyr har svårt att ta till sig ett introduktionsprogram. Här kan, bör och måste regeringen göra mer. Arbetsförmedlingen är alldeles för ointresserad av att ta sig an nyanlända, varför målet om egenförsörjning försvåras. RRV:s bedömning är dock att det finns utrymme för väsentliga förbättringar avseende introduktionsverksamhetens förmåga att ge flyktingar och deras anhöriga förutsättningar att snabbt och effektivt etablera sig i samhället när det gäller samverkan mellan olika inblandade aktörer i migrationskedjan, individanpassning, incitament och motivation samt uppföljning. Ett steg mot ökad individualisering av mottagandet är den sfi-check som föreslagit. Checkbeloppet kan behovsprövas så att var och en ges möjligheter till undervisning utifrån sina förutsättningar. När pengarna följer individen kommer konkurrensen mellan utbildningsanordnarna att höja kvaliteten. Sfi-undervisningen skall precis som vi föreslår vad gäller löpande utvärderas och resultaten offentliggöras. Språkkunskap är viktigt för den enskilde. För möjlighet att få jobb, sociala kontakter och möjlighet att klara sig på egen hand i samhället. Dessutom är språket en förutsättning för att föräldrar skall kunna upprätthålla föräldrarollen. pågår en översyn av mottagandet av och introduktionen för flyktingar, inklusive systemet för statens ersättning till kommunerna. Det skall redovisas sista mars innevarande år.