mot · GR02Ju465 · 2003-10-07 00:00:00 — De åtgärder som vidtas av EU är inte tillräckliga. För att effektivt bekämpa handeln med kvinnor, barn och narkotika och annan grov brottslighet krävs ett kraftfullt polissamarbete inom EU. Europol bör därför kunna utvecklas till en operativ, gränsöverskridande polisorganisation. Parallellt bör åklagarsamarbetet inom Eurojust utvecklas i samma riktning. är det vanligt att poliser skaffar sig specialkompetens genom vidareutbildning. Det är bra och viktigt att det finns karriär- och utvecklingsmöjligheter inom hela polisväsendet. borde polisen i långt högre grad skaffa sig olika former av specialkompetens utifrån. Polisen måste söka sig bra krafter där man kan få tag i dem. Möjligheten att utnyttja olika former av specialkompetenser oavsett polisiär bakgrund för kortare och ska öka. Detta skulle underlätta att frigöra polisresurser för tjänstgöring på gator och torg. Polisens speciella insatsstyrka mot terroraktioner ska också kunna omfatta annat än terroristbekämpning, t.ex. annan organiserad brottslighet. Utbildning, utrustning och taktik Det krävs en samlad och tydlig operativ och taktisk ledning inom polisen. Det visar inte minst erfarenheterna från . Samordningen berör både olika myndigheter inom polisen och mellan den öppna polisen och Säkerhetspolisen. Ansvaret för att detta fungerar vilar på . Även polisens utrustning måste förbättras. Det krävs t.ex. effektiva alternativ till batong och pistol för att kunna ingripa utan att orsaka onödiga skador. Polisen bör också få tillgång till skyddade fordon för att kunna upplösa våldsamma folkmassor med så liten risk för skador som möjligt på både demonstranter och poliser. Dagens säkerhetspolis är en polisiär säkerhetstjänst som lyder under . Säkerhetspolisen tillhör rättsväsendet och får därigenom en helt annan legitimitet än vad en eventuell civil myndighet lydande direkt under regeringen skulle få. Det senaste presenterade utredningsförslaget (SOU 2003:32) om Säkerhetspolisens organisatoriska framtid bör avvisas. Utredningen föreslår att Säkerhetspolisen skiljs från och ombildas till en icke-polisiär civil säkerhetstjänst direkt under regeringen samt att en ny enhet för utredning av säkerhetsmålen bildas på . Riskerna för fortsatt dubbelarbete och kommunikationsproblem med en sådan modell är avsevärda ur effektivitetssynpunkt. I stället bör man ta fasta på tidigare förslag om en central kraftsamling i kampen mot den organiserade brottsligheten. I utredningen Den centrala polisen (SOU 2000:25) förordas möjligheten att skapa en samlad nationell polisresurs genom ett samgående mellan . Därefter har redovisat ett uppdrag om gränsdragningen mellan den öppna polisen och Säkerhetspolisen. Av denna redovisning framgår att fördelarna med att Säkerhetspolisen och skulle ersättas med en ny sammanhållen operativ enhet inom är flera. har därefter fått nya uppdrag av regeringen för att försöka stärka polisväsendets förmåga att bekämpa den grova, organiserade brottsligheten, som rollfördelningen mellan Säkerhetspolisen och ska göras tydligare inom ramen för den organisationsstruktur som råder. överlämnade sitt betänkande till justitieministern. Det är ett omfattande resultat som efter ett flerårigt arbete redovisat. Kommissionens rapport behandlar i stor utsträckning händelser som ligger långt tillbaka i tiden. Överväganden och bedömningar som kan ha bäring på Säkerhetspolisens verksamhet kommer att leda till en noggrann prövning av vilka konsekvenser de bör få för Säkerhetspolisens nuvarande och framtida inriktning och arbetsmetoder. Säkerhetspolisen påbörjade därför omgående en genomgång och analys av betänkande och slutsatser. Regeringen beslutade att tillkalla en kommission med uppgift att kartlägga och granska den författningsskyddande verksamhet som de svenska säkerhetstjänsterna bedrivit när det gäller hot som härrör ur inrikes förhållanden. Med författningsskyddande verksamhet avses säkerhetstjänsternas arbete med att kartlägga sådana svenska politiska ytterlighetsorganisationer och grupperingar som har bedömts utgöra eller kan komma att utgöra ett hot mot rikets säkerhet. Uppdraget var avsett att resultera i ett samlat, uttömmande och definitivt klarläggande av säkerhetstjänsternas inrikes verksamhet. gavs särskilda befogenheter för att kunna fullgöra sitt uppdrag på ett effektivt och rättssäkert sätt. Den hade bland annat fullständig tillgång till och övriga uppgifter. Många medarbetare vid , såväl verksamma som tidigare anställda, har hörts av kommissionen. Att Säkerhetspolisen ytterst är en del av den samlade polisen framgår med all tydlighet av dess instruktioner som de fastlagts av regeringen. Av dessa framgår bland annat att frågor på Säkerhetspolisens område som är av särskild vikt och sådana säkerhetsfrågor som också berör andra polismyndigheter avgörs av rikspolischefen. Rikspolischefen får också i övrigt besluta i ett enskilt ärende. Underlag finns nu för att besluta om Säkerhetspolisens och framtid. Därför måste regeringen visa upp den beslutskraft som krävs för att ge denna viktiga del av svensk polis en långsiktig framtid och arbetsro. Till detta räknas också att utse en chef i form av generaldirektör. liberalerna förordar här en lösning där Säkerhetspolisen och får en gemensam inramning. Vi menar att detta är en lösning som ger bäst möjligheter att lösa de delvis gemensamma arbetsuppgifterna. Många tror att man bara glassar runt med en snäcka i örat och solglasögon, det säger en av Säkerhetspolisens livvakter i tidningen (nr 9 2001). Tvärtom vet vi att livvaktsskyddet är en viktig funktion för att skydda offentliga företrädare. Det politiska våldet och hoten mot politiska företrädare är ett allvarligt hot mot vår demokrati. I liberalernas partimotion Politiskt våld framför vi våra farhågor inför denna utveckling och ett antal förslag till värnandet av det öppna samhället. För att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet behöver Säkerhetspolisen i sin säkerhetsunderrättelsetjänst skaffa sig underrättelser om förhållanden som kan vara av betydelse för rikets yttre och inre säkerhet samt för bekämpningen av terrorism. Den information som säkerhetsunderrättelsetjänsten inhämtar ska bearbetas och analyseras. En avgörande roll i detta arbete spelar en strategisk bedömning av de hot som föreligger mot rikets säkerhet. Dessa hotbildsanalyser skall uppdateras regelbundet och utgå från utvecklingen i och vår omvärld. Ytterst utgör dessa analyser också ett av underlagen för Säkerhetspolisens årliga verksamhetsplanering och dess budgetbehov. Säkerhetspolisen gör också fortlöpande hotbildsbedömningar på en operativ nivå i syfte att få underlag för beslut om att sätta in motåtgärder i form av personskydd eller andra säkerhetsskyddsåtgärder. Kvaliteten på hotbildsanalyserna och antalet livvakter måste ifrågasättas efter mordet på utrikesminister . Med anledning av detta menar vi att regeringen måste återkomma med åtgärder för att säkerställa förbättrade rutiner samt att resurser skapas för att utöka livvaktsskyddet för centrala politiska företrädare.