ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GR10158 · 2003-11-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:158 av () till finansminister om godtycklig fastighetstaxering Enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152) ska taxeringsvärde "bestämmas till det belopp som motsvarar av taxeringsenhetens marknadsvärde". har det dock framkommit information som tyder på att har frångått vad som föreskrivs i lagen eftersom fastighetstaxeringen på många håll förefaller vara bestämd under godtyckliga former. I exempelvis Orusts kommun är församlingen indelad i tre olika värdeområden. I de köp som har gjorts under åren 1999@2001 har fastighetstaxeringen hamnat på nivåer mellan 0,53 och 2,52 till skillnad från det lagstadgade 0,75. I ett fall har således en person fått ett taxeringsvärde som ligger 2,5 gånger högre än köpeskillingen. Antingen har åsidosatt lagtexten eller finns det unik kännedom på verket varför just denna fastighets marknadsvärde egentligen ligger himmelshögt över köpeskillingen. Det räcker att studera med uppgifter om de senaste årens fastighetsförsäljningar för att det ska framgå med all önskvärd tydlighet att det godtyckliga förfarandet är utbrett. Det är otillständigt att individer ska få sin hushållsekonomi allvarligt försämrad helt på godtyckliga grunder. Det är minst sagt orättvist att vissa ska betala för hög fastighetsskatt enkom därför att i princip har fabulerat ihop ett taxeringsvärde. Minst lika viktigt är principen om likhet inför lagen. För att inte förtroendet för rättssamhället ska undergrävas måste rättvisan vara blind. När taxeringsvärdena bestäms på godtyckliga grunder skadas förtroendet och rättssäkerheten är satt ur spel. Enskilda individer måste kunna planera och förutse sina liv. När taxeringsvärden landar på nivåer 2,5 gånger över köpeskilling sätts grundläggande rättsprinciper ur spel. har ombetts granska huruvida rutiner följer fastighetstaxeringslagen, men har avböjt att så göra. Sammantaget gör det ovan skrivna att dagens system för fastighetstaxering uppenbart saknar tillstymmelse till rättssäkerhet. Med anledning av ovanstående vill jag fråga: 1.Vilka åtgärder avser finansministern att vidtaga för att fastighetstaxeringen ska bestämmas på rimliga och rättvisa grunder? 2.Vilka åtgärder avser finansministern att vidtaga för att säkerställa rättssäkerheten inom fastighetstaxeringen?
ip · GR10161 · 2003-11-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:161 av () till näringsminister om etikkomission för statliga företag Under den förra mandatperiodens slut tillsatte regeringen en etik- och förtroendekommission för att föreslå åtgärder för att öka förtroendet för det svenska näringslivet. Dock endast det privata näringslivet. Givetvis är det viktigt med en öppen och framåtsyftande dialog om företagsetik för att det svenska näringslivet ska åtnjuta ett högt förtroende. Men det klingar aningen falskt att rikta intresset endast mot de privata företagen medan de statliga företagen ska gå fria på grund av att de är just statligt ägda. Jag anser att det finns all anledning att sätta tuffa etiska krav på hur statligt ägda företag agerar både på konkurrensutsatta marknader såväl som på marknader med monopol. När regeringen valde att inte granska etiken i de statliga företagen kan jag inte tolka det på annat sätt än att regeringen anser att dessa företag sköter sig klanderfritt. Den fromma förhoppningen kan vi alla nära men verkligheten visar på ett annat facit. uppdagades till exempel att statliga Vin & Sprit lanserade varumärket i med hjälp av ett samarbete med Penthouse och deras utvikningstävling of the Year som man också sponsrade öppna barer. Knappast något som stämmer överens med en restriktiv alkoholpolitik och bra jämställdhet. misstänks dessutom statliga Vin & Sprit ha använts sig av mutor för att få in varor i Systembolagets sortiment. Andra statliga företag har haft och har problem med höga bonusar, frikostiga fallskärmar, mutor och kartellanklagelser. Det räcker med att nämna Posten, , , SJ och senast Systembolaget för att bilden ska klarna. De statliga företagens agerande bidrar givetvis till att påverka förtroendet för all statlig verksamhet, men också till att urholka förtroendet för hur alla stora företag, inklusive affärsdrivande verk, agerar. Därför bör regeringen också se till att städa rent framför egen dörr då man diskuterar etik och förtroende. Det rimliga är därför att tillsätta en etik- och förtroendekommission även för de statliga företagen. Mot bakgrund av det ovanstående vill jag fråga näringsministern: 1.Vilka åtgärder avser näringsministern att vidta för att i en öppen och framåtsyftande dialog diskutera företagsetiken i de statliga bolagen? 2.Vilka åtgärder avser näringsministern att vidta för att tillsätta en etik- och förtroendekommission för de statliga företagen?
ip · GR10162 · 2003-11-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:162 av () till justitieminister om polisens brottsutredande verksamhet Enligt rykten i medierna överväger ledningen för att lägga ned en av polisens mest erfarna enheter, riksmordkommissionen (RMK). Den bakomliggande orsaken är, enligt vad som erfarits, att resurserna bör omfördelas på olika distrikt i landet. "Mer pang för pengarna" är ett av de mer färgstarka citaten som märkts i diskussionen. Det finns olika typer av resurser, dels de rent ekonomiska och dels de personella, vilka är knutna till enskilda poliser och beroende av erfarenhet och utbildning. Den viktiga frågan är vilken typ av resurser man nu förväntar sig ska utlokaliseras i landet. Att en splittring av RMK skulle lösa budgetära problem för lokala polisdistrikt är osannolikt. Det är också tveksamt vilket mervärde en utlokalisering av personella resurser skulle få. Det är tveksamt om det finns avsättning för denna typ av specialistgrupp i alla delar av landet. Risken är att bristande ärendeunderlag skulle luckra upp den befintliga kompetensen och leda till att olika landsändar fick olika kvalitet i den brottsutredande verksamheten. Den ärendetyp som riksmordkommissionen hanterar är fortfarande relativt sällsynt. Förhoppningsvis ändras inte detta, men som våldsutvecklingen i samhället ser ut så kommer kommissionens kompetens även fortsättningsvis att behövas @ och vidareutvecklas. En enhetlig kommission för en sammanhållen kunskap och kompetens. Den är väl samkörd och har gedigen erfarenhet som riskerar att gå förlorad om den splittras. Tanken om en nationell polis talar emot en splittring av den nationella kompetens som finns uppbyggd i form av olika specialistenheter. Det vore tragiskt om budgetära krav fick sätta agendan för hur en fungerande polis ska utformas. Befintlig kompetens måste tas tillvara på bästa sätt, och den brottsutredande verksamheten prioriteras inom polisväsendet. Detta gäller såväl den generella verksamheten i länen, som den mer specialiserade verksamheten i (relativt) sällsynta och ofta svårlösta fall. Vilka åtgärder ämnar justitieministern vidta för att säkerställa att så sker?
ip · GR10163 · 2003-11-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:163 av () till justitieminister om möjligheter att uppfylla krav vilar på två grundtankar: fri rörlighet för personer inom EU och förstärkt samarbete mot internationell brottslighet. Samarbetet ställer höga krav på de svenska polismyndigheterna vad avser möjligheterna till kontroll av landets gränser. Det är upp till varje enskilt län att utbilda ansvariga inom polisen som har att övervaka att efterlevs. Enligt uppgifter från polisen utbildades det i ett initialskede en ansvarig per län att inneha denna uppgift. Lång tid har gått . En del av de ansvariga har slutat eller flyttat. I många fall finns ingen ersättare. Den utbildning som erbjuds lockar inga anmälningar. Det finns län helt utan Schengenansvarig, och län där ingen kan använda sig av SIS-systemet, trots dess fördelar. Det är regeringens ansvar att ingångna avtal kan hållas. Alltför ofta ingås internationella avtal och skapas institutioner utan att man från regeringens sida närmare övervägt hur dessa i praktiken ska kunna efterlevas och utnyttjas. När det gäller saknas nationell styrning och samordning. I vår utökas antalet medlemsstater i EU. pågår ett arbete för andra generationens SIS-system. Att kan uppfylla redan avtalad kvalitet i gränskontrollarbetet och har goda förutsättningar att deltaga i det framtida samarbetet borde vara en självklarhet. Vilka åtgärder ämnar justitieministern vidta för att säkerställa att krav kan efterlevas i samtliga svenska län?
ip · GR10164 · 2003-11-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:164 av () till justitieminister om prekursorsbrott i narkotikastrafflagen De syntetiska drogerna är ett växande problem för den svenska narkotikapolitiken. Den oroande utvecklingen är gemensam för hela . EU-länderna översvämmas av billig narkotika av hög teknisk kvalitet, masstillverkad i framför allt . Såväl tillverkningsprocessen som handeln med de nya syntetiska drogerna är tämligen okomplicerad. Själva nyttjandet är snabbt, enkelt, billigt @ men livsfarligt. De internationella knarktillverkarna är uppfinningsrika. Redan innan en drog bedömts hälsofarlig eller narkotikaklassats och förts upp på listan över förbjudna preparat, finns det på marknaden en "ny" drog som ersätter den gamla. Knarkkemisterna förändrar ingredienserna en aning i förhållande till den kemiska formel som ligger till grund för narkotikaklassificeringen och drogen är på nytt helt laglig. För att förekomma knarkkemisterna och motverka den negativa utvecklingen är det angeläget att får en lagstiftning som möjliggör snabba ingripanden mot nya droger. Denna fråga har debatterats länge och justitieministern har haft god tid på sig att förbereda den situation vi befinner oss i . På EU-nivå har diskussioner länge förts om utformningen av rambeslutet om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel. Rambeslutet, som förmodas bli antaget, innebär att svensk narkotikalagstiftning kraftfullt måste förändras. Rambeslutet innebär att kommer att behöva ändra lagstiftningen för att inkludera även prekursorer. Detta torde innebära viktiga avvägningar, då prekursorer också har ett stort antal lagliga användningsområden. När nu antagandet av rambeslutet är nära förestående är det särskilt viktigt att den planerade följdlagstiftningen för svenskt vidkommande noga förbereds och konsekvenserna av införande av ett prekursorsbrott utreds noggrant. Med tanke på att frågan varit aktuell borde ligga långt framme i dessa förberedelser, och förslag till lagändringar borde kunna presenteras senast i samband med en godkännandeproposition. Det är dock märkligt att justitieministern i ett svar till mig så sent som , ansåg att det inte fanns något behov att ta initiativ till någon förändrad straffrättslig narkotikalagstiftning. Vad avser justitieministern att göra för att förslag till prekursorsbrott ska kunna läggas fram i samband med antagande av ovan nämnda rambeslut?
ip · GR10167 · 2003-11-28 00:00:00 — Interpellation 2003/04:167 av () till näringsminister om ett sammanhållet Posten har tidigare krävt en utvärdering av förändringarna inom Posten. Regeringen har tillsatt en enmansutredning. Detta ställer vi inom oss positiva till. Vi är dock inte nöjda med utredningsdirektiven. Utredningen kommer inte att ge svar på alla våra frågor. En utredning bör göras grundligt och förutsättningslöst. Alla möjligheter till lösningar ska undersökas. För att komma till rätta med allmänhetens förlorade förtroende och Postens ekonomiska problem krävs grundläggande förändringar. Men förändringarna kan inte bara grunda sig på ekonomiska beräkningar. Marknadsanpassningar ska inte leda till att den postala samhällsservicen försämras. Det är en politisk uppgift att fastställa omfattningen av den samhällsservice man vill ge och medborgarna kan förvänta sig. Staten som ägare måste visa sig mer aktiv och formulera sin vision om Posten. Posten är en viktig del i samhällets infrastruktur och förutsätter ett samhällsansvar. Det naturliga vore väl ett statligt monopol för att kunna ge en postservice på lika och rättvisa villkor. Uppstyckningen av Postens verksamheter på skilda enheter är ingen bra lösning vare sig för kunderna, personalen eller ekonomin. Postens tjänster finns nu på flera olika ställen och svenska folket har fått vänja sig vid att uträtta sina ärenden och köa på olika ställen. Det finns ett stort motstånd mot detta. Det förstärks av att lokallösningarna inte alltid varit så lyckade och att kunderna saknar den professionella personalen. På samma sätt har företagskunderna fått gå på tre olika ställen för att göra sina ärenden. Följden av detta har inneburit större personal- och lokalkostnader, sämre miljö för kassörskorna som fråntagits varierande arbetsuppgifter samt att en hel del företagskunder försvunnit. Allt detta minskar förtroendet för Posten. Postens uppstyckning leder också till oönskade miljökonsekvenser. Fler serviceställen och kassaservice samt postcentra som ligger utspridda leder till ökade transporter. Att till exempel hämta och leverera paket till ett större antal serviceställen resulterar i ett större transportarbete och därmed större miljöpåverkan. På samma sätt har transportarbetet ökat när konkurrerande operatörer i storstäderna delar ut post åt samma kunder. Posten måste samla återstående verksamhet i stället för att stycka upp den på olika enheter och bolag. Det blir då möjligt att utveckla verksamheten. Synergieffekterna som uppstår är också en ekonomisk fördel. Slutligen men inte minst @ förtroendet för Posten skulle öka. I direktiven till den pågående utredningen av Posten finns inte något med av ovanstående. Jag anser att en sammanhållen post måste finnas med som ett alternativ för utredaren. Jag vill fråga näringsminister : 1.Vilka planer har ministern för Posten ? 2.Avser ministern att ta inititiv till att alternativet en sammanhållen post ges som tilläggsdirektiv till utredningen? 3.Avser ministern att vidta några åtgärder för att minska de negativa miljökonsekvenserna som beskrivits ovan?
ip · GR10168 · 2003-11-28 00:00:00 — Interpellation 2003/04:168 av () till utrikesminister om rättssäkerheten Arbetet med att främja de mänskliga rättigheterna ska vara en prioriterad uppgift för svensk utrikespolitik och genomsyra alla delar av utrikespolitiken. Därför är det viktigt att regeringen verkar så att svenska medborgare som frihetsberövas får en rättvis och säker rättegång och att de mänskliga rättigheterna tillgodoses. Vad har ministern för strategi för att säkra elementära krav på rättssäkerhet för svenska medborgare som sitter fängslade utomlands? Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att svenska medborgare ska känna rättstrygghet även i andra länder än ?
ip · GR10169 · 2003-11-28 00:00:00 — Interpellation 2003/04:169 av () till justitieminister om barn i familjevåldssituationer Ännu ett barn, en liten tvååring, blev berövad hela sin trygghet, då modern blev ihjälslagen i hemmet. Trots att kvällen var sen bevittnade barnet dödsmisshandeln. I detta extrema fall är nu barnet uppmärksammat av rättsväsendet och får förhoppningsvis också stöd och behandling för de upplevelser det varit tvunget att vara med om. Förmodligen var inte detta den första misshandelsupplevelsen i denna unga människas liv. Det är fel att våldet måste gå så långt att föräldrar misshandlas till döds för att barnens utsatthet ska uppmärksammas. Så är dock förhållandena , i såväl medier som rättsväsende och övriga myndigheter. Hundratusentals barn har erfarenheter av eller lever just nu i en krigsliknande situation med ständig oro för kommande våldsinslag i deras unga liv. Det är inte våldet på gator och torg som injagar fruktan hos dem @ det är våldet som sker på den plats som borde vara deras största trygghet, våldet i hemmet. uttalade justitieministern till nyhetsbyrån att han nu skulle föreslå att barn som är i en livssituation med familjevåld skulle anses som brottsoffer. Detta uttalande väcker stor förvirring. Som hjälp att förklara anledningen till förvirringen citerar jag socialutskottets betänkande 02/03:15 över proposition 02/03:53 Stärkt skydd för barn i utsatta situationer, justitieutskottets yttrande: "Begreppet brottsoffer är okänt i den straffprocessuella lagstiftningen. Den som blivit utsatt för brott är målsägande." Anledningen till citatet var en motion som krävde en lagändring som innebär att barnet ska bli målsägande i familjevåldsbrott. Motionen avslogs av riksdagsmajoriteten så sent som detta år. Avser justitieministern med anledning av ovanstående uttalande i medierna att föreslå förändringar i lagstiftningen som innebär att barn i familjevåldssituationer ska anses som målsägande?
ip · GR10170 · 2003-11-28 00:00:00 — Interpellation 2003/04:170 av () till kulturminister om utlokalisering av statliga myndigheter har klart och tydligt sagt att regeringen i första hand ska försöka utlokalisera verksamheter till övriga . Trots detta ligger av alla myndigheter i . I gör man tvärtom. Ett exempel är arkiv som flyttades till det lilla samhället i , i inland. Drygt 200 arbetstillfällen tillskapades i en bygd med 25 000 invånare. Till en början fanns ett stort motstånd både bland tjänstemän och politiker men sedan flytten genomförts har verksamheten blomstrat och fått stor uppmärksamhet internationellt. Två exempel på myndigheter som kan placeras utanför är Statens ljud- och bildarkiv och den kommande . En utlokalisering av delar av Statens ljud- och bildarkiv skulle innebära 500 årsarbeten under , jobb som enkelt kunde placeras exempelvis i inland. I inland finns förutom kompetent arbetskraft, också bergrum lediga som är idealiska för säkert förvar. Bergrummen har plats för tiotusentals hyllmeter böcker, tidskrifter, ljud- och bildinspelningar. Utrymmen förrådsyta med en temperatur och luftfuktighet som är idealisk för förvaring av fuktkänsligt material. riskerar bergrummen att fyllas med vatten och förseglas med betong och anskaffningsvärden för går till spillo om de inte används till annat, exempelvis till arkiv. Med anledning av ovanstående frågar jag statsrådet: 1.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att på sitt ansvarsområde uppfylla intentioner om utlokalisering av statliga myndigheter? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att ta till vara befintliga bergrum och därmed rädda ovärderliga kulturskatter?
ip · GR10171 · 2003-11-28 00:00:00 — Interpellation 2003/04:171 av () till statsminister om politik för tillväxt i hela landet. Det är nödvändigt att regering och riksdag för en politik för tillväxt och utveckling i hela landet. Tyvärr måste jag konstatera att den socialdemokratiska regeringen har misslyckats med detta. Med regeringens politik blir alla förlorare. Följden blir att olika människor ställs mot varandra, kommuner mot kommuner och regioner mot regioner. Det är en djupt oroande utveckling. Statsministern har varit osynlig i frågor som rör en positiv utveckling för alla delar av landet. Detta trots ett yrvaket konstaterande att de regionala klyftorna är en av de viktigaste frågorna. har länge och enträget påpekat att den socialdemokratiska politiken leder till både regionala och sociala klyftor. Klyftor som enligt mitt menande måste överbryggas för att ska bli ett land med en miljöriktig tillväxt i världsklass. Alla delar av landet och alla människor måste få möjlighet att bidra till att få en socialt och ekologiskt hållbar tillväxt som utvecklar . Det socialdemokratiska misslyckandet får stora negativa konsekvenser för vårt land. I vissa delar försvinner olika former av samhällsservice, vägunderhållet är eftersatt, enstaka poliser ansvarar för områden stora som hela länder, människor flyttar och skattebördan blir orimligt hög för dem med låga och normala inkomster. Andra delar av landet får ta den andra sidan av myntet med bland annat bostadsbrist, trafikkaos och köer. Detta leder inte till hållbar utveckling. Vi ser nu att när krubban är tom då bits hästarna. Det går inte att fördela resurser som man inte har. Svaret på detta måste vara en tillväxtpolitik för hela landet. Det är endast så som vi kan lösa problemen. Vi måste se till att människor och företag får goda förutsättningar till att bidra till tillväxten, först då kommer vi att klättra från vår 17:e plats i välfärdsligan. I dagens har tyvärr många kommuner en för låg skattekraft. Detta får till följd att medborgarna i dessa kommuner måste betala en hög kommunalskatt för att kommunerna ska klara vård, skola och omsorg, som de har en lägre service. Detta som många kommuninvånare har en låg eller mycket låg inkomst. Det är av intresse för hela vårt land att dessa "låginkomstkommuner" ges förutsättningar att öka sin skattekraft. För att klara detta behöver en bättre tillväxtpolitik. har ett inkomstskatteförslag som sänker skatten för de många med låga och normala inkomster med . ger förslaget den positiva bieffekten att kommuner och landsting får en större skattebas. Detta i sin tur innebär att trycket på det nu så omdebatterade skatteutjämningssystemet minskar. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga statsministern följande: Vilka åtgärder avser statsministern att vidta för att föra en politik för tillväxt och utveckling i hela landet? Vilka åtgärder avser statsministern att vidta för att stärka kommunernas skattebaser?
ip · GR1074 · 2003-11-05 00:00:00 — Interpellation 2003/04:74 av () till försvarsminister om den inom polisen Den () inom polisen som , tack vare beslut i , finns inom har inneburit ett välbehövligt resurstillskott av mycket hög kvalitet. fanns NI placerad inom i . NI är nu en gemensam resurs för hela landets polismyndigheter och besitter en mycket hög specialistkompetens inom olika specifika områden. Huvuduppgiften är att bekämpa terrorangrepp mot i form av kapningssituationer, kidnappningar, gisslantagande, angrepp mot viktiga samhällsintressen och riskobjekt som kärnkraftverk. Utöver huvuduppgiften har styrkan särskilt förhandlingskompetens, kunskap i sprängning, inbrytning och fritagning samt kunskaper i bordning av fartyg, dykning och klättring. Styrkans särskilda kompetens finns inte inom den vanliga polisverksamheten. Inte bara i brottsärenden som gisslandramat i för sedan, där styrkans förhandlingskompetens ledde till ett lyckosamt slut, utan ytterligare våldsanvändning, används personalen inom NI även för annan hjälp till olika myndigheter. Vid behov kan NI även användas i komplicerade räddningsuppdrag och vara en resurs för . Insatsstyrkan har ständig beredskap och är insatsberedd med åtta man räknat från . Men, vid uppgifter i andra delar av landet är transportmöjligheterna mycket besvärliga. Biltransporter har tvingats ske så långt bort som till . Många timmar på väg i hög hastighet medför förutom risker även att personalen inte är i bästa form när insatsen ska genomföras. Tidsåtgången är också avgörande för resultatet. Tyvärr har inte polisens helikoptrar den kapacitet som behövs. De har endast möjlighet att transportera två till tre poliser med full packning. Ett annat transportalternativ kan vara att köpa in helikoptertjänster på den civila marknaden till mycket höga kostnader. Mot denna bakgrund vill jag ställa följande frågor: 1.Vilka åtgärder avser försvarsministern att vidta för att möjliggöra för den att använda Försvarsmaktens resurser i form av personal och helikoptrar och i vissa fall båtar för det civila samhället? 2.Avser ministern att i den mån det behövs initiera lagändringar för att denna möjlighet ska kunna öppnas?