ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GQ10409 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:409 av () till statsrådet om ensamkommande flyktingbarn De ensamkommande flyktingbarnen har länge varit i fokus. redovisade och ett antal åtgärder och förändringar för att förbättra mottagandet av ensamkommande flyktingbarn. Ett antal kommuner skulle få möjlighet att ingå avtal med för att ta hand om de ensamkommande barnen. Ett av skälen till att kommunerna skulle ta ansvar för vård och omsorg av de ensamkommande barnen var att man skulle komma ifrån dubbla roller. Staten ska dock fortfarande ha det ekonomiska ansvaret. Som framkommit i medierna framhåller nu statsrådet att de förslag som utredningen redovisat är för dyra för att kunna genomföras. Statsrådet har antytt att frivilligorganisationerna såsom till exempel ska ta en del av ansvaret när det gäller de ensamkommande barnen. Även om frivilligorganisationerna har ett stort engagemang i och har stora kunskaper om ensamma flyktingbarns situation kan inte detta ersätta det offentligas grundläggande ansvar och myndighetsutövning. I vårpropositionen finns en budgetpost med som avser att täcka kostnader för kommunens utredningar i samband med utredning men det är allt. I en promemoria från daterad står det, förutom förslaget om kostnadstäckning för kommunerna, att ska tillsätta en interdepartemental arbetsgrupp som ska analysera redovisningen av den tidigare utredningen. Resultatet av detta analysarbete ska bedrivas med inriktning mot ett ikraftträdande . Regeringen drar ytterligare ut för att lösa de ensamkommande flyktingbarnens situation. Det är angeläget att det nu händer något konkret i stället för att tillsätta nya utredningar. dubbla roller förändras inte så länge man håller på och utreder. Enligt har alla ensamma flyktingbarn samma rättigheter som andra barn i . Myndigheterna måste sluta bolla ansvaret för flyktingbarnen mellan sig. Vad avser statsrådet att vidta för åtgärder för att man snabbt ska komma till konkret handling, i stället för ytterligare utredande, när det gäller att ge de ensamma flyktingbarnen en trygg och säker omvårdnad så att kan leva upp till ?
ip · GQ10410 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:410 av () till finansminister om arvsskatt mellan makar tvingas en efterlevande make betala arvsskatt när den andra parten avlidit. På grund av dagens höga taxeringsvärden på småhus kan detta slå mycket hårt mot den efterlevande maken. Det kan bli omöjligt att bo kvar i den gemensamma bostaden och i stället kan man tvingas att sälja för att kunna betala arvsskatten. Det är orimligt att en kvarlevande make ska tvingas gå från hus och hem för att hon eller han tvingas betala arvsskatt på en gemensam bostad. tillsattes en utredning, , med uppgift att se över regler om fastighetsskatt på småhus med mera samt arvs- och gåvoskatt. Ur kommittédirektivet framgår det att utredningen ska vara klar före utgången av men att frågan om beskattning av arv mellan makar ska behandlas med förtur. presenterades således ett delbetänkade (SOU 2003:3) som bland annat innehöll ett förslag till att slopa arvsskatten mellan makar. I förslaget ingick också att lagstiftningen skulle kunna träda i kraft . Från och med detta datum skulle en efterlevande make kunna bo kvar och inte vara tvungen att sälja huset för att kunna betala arvsskatten för detsamma. Trots att regeringen prioriterade den delen i utredningen som handlar om arvsskatt mellan makar har ännu ingen proposition aviserats på området. Inte heller har nämnts om försening. Tystnaden är total. Tyvärr sprids information i medierna om lagen som om den redan vore beslutad. Det kanske vore på plats åtminstone med en dementi och förklaring varför lagen dröjer. Det kan knappast vara så att regeringen tvekar över finansieringen eftersom kommittén är tvungen att finansiera sina skattesänkningar, och så hade även skett på detta område. Man kan inte tolka regeringens tystnad på något annat sätt än att den är ointresserad av att lösa skatteproblemet som tvingar de efterlevande makarna från hus och hem. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga vad finansministern kommer att vidta för åtgärder för att en förändring av reglerna för arv mellan makar inte fördröjs ytterligare.
ip · GQ10411 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:411 av () till finansminister om förmögenhetsskatten som skattebas Enligt ordföranden för , P.-O. , tidigare medarbetare i , bör förmögenhetsskatten avvecklas. Han anför en rad skäl för detta. Jag vill gärna instämma i att förmögenhetsskatten tillhör de nationellt mest skadliga skatterna, främst för att den driver företagare ur landet och gör att enskilda individer hamnar i skattemässigt ohållbara situationer. Ett skäl till att behålla förmögenhetsskatten synes vara att den trots sina inneboende orättvisor likväl medför betydande skatteintäkter för staten. Det andra skälet, numera mindre aktuellt även om det alltjämt anförs av vissa som väljer att blunda för verkligheten, är att förmögenhetsskatten verkar inkomstutjämnande @ numera kan ingen seriös debattör påstå att detta är ett bärande argument för skattens bibehållande. Vi vet att av all förmögenhet som beskattas i utgörs , i tider av fallande börskurser kanske rentav eller än mer, av hushållstillgångar i fastigheter, det egna boendet. Förmögenhetsskatten tenderar alltså alltmer att bli en andra fastighetsskatt. Ser vi till utvecklingen under en följd av år, och kompletterar med prognoser för , ser utvecklingen inom inkomstområdet Skatt på egendom ut enligt nedan (miljarder kronor, prognos ): Här framgår tydligt att skattebasen till följd av sjunkande börskurser betraktas som en allt mindre inkomstkälla för staten och endast det förhållandet att taxeringsordningen är den som den är i fråga om fastigheter gör att fallet i förmögenhetsskatten inte blir än större och hastigare. Jag vill mot denna bakgrund fråga statsrådet och chefen för om han avser att ersätta förmögenhetsskatten med en mera stabil skattebas.
ip · GQ10414 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:414 av () till finansminister om statsfinansiella effekter av biltullar fullmäktige ska träffa beslut om införande av biltullar i kommunen. Det är av yttersta vikt att absolut klarhet föreligger villkoren för dessa biltullar. Jag önskar framställa denna interpellation för att undanröja eventuella tveksamheter. Jag vill erinra mig om att jag tidigare detta ställde frågor i samma ärenden till chefen för men då fick svaret av statsrådet att besked skulle kunna lämnas först senare då frågorna som jag ställde var under utredning inom främst Stockholmsberedningen. Av tidsschemat nu kan man emellertid dra slutsatsen att beslutet i ej kommer att invänta besked och förslag från statliga Stockholmsberedningen. Mot den bakgrunden är det än angelägnare att tydligt besked ges av regeringen på viktiga principiella frågor. De frågor som närmast måste besvaras är dessa: 1.Är de aktuella kostnaderna, så som de överenskoms mellan Socialdemokraterna, i det så kallade 121-punktsprogrammet, att betrakta som skatt eller som en avgift? 2.Om det är en skatt: Ska då denna gå till enbart ? Handlar det då inte om en riktad skatt, sådan som vi ej har i ? 3.Om det är en avgift: Kommer då statens bidrag till den aktuella kommunen eller regionen att påverkas, till exempel sänkas med motsvarande summa som avgifterna kan tänkas generera? 4.Om det är en skatt: Får bilskattestationer sättas upp efter ansökan på rent statliga vägar? Kan exempelvis också kommun @ eller @ ansöka om att sätta upp sådana betalstationer för att i deras fall måhända leda in trafiken till centrum i stället för motsatsen? 5.Kommer staten att finansiera eventuella betalsystem inklusive betalstationer därest det blir också kommunala avgifter? Kommer regeringen att villfara finansborgarråds önskan att staten bestrider de investeringar som ett införande av biltullar eller trängselavgifter i medför @ och därmed hålla skattebetalarna i skadeslösa? 6.Vilka trafikantkategorier kan tänkas undantas från betalningsskyldighet @ diplomater, taxibilar, statsrådsfordon, läkare och sjuksköterskor, tjänstgörande präster, likbilar, militärkonvojer, företagsbilar, andra lastbilar, ensamstående mödrar på väg till jobbet eller bara utryckningsfordon? Jag vill därför fråga statsrådet vilka åtgärder han avser att vidta för att bringa klarhet i dessa frågor?
ip · GQ10417 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:417 av () till statsrådet om flyktingmottagandet SVT:s rapportering om missförhållanden på vissa av landets friskolor synliggör ett känt problem. Precis som i fallet med och frågan om hedersmord, så handlar diskussionen om övervåld på skolor och tillsyn över dessa om attityder. Vi moderater har länge krävt bättre kontrollinstrument av både friskolor och offentligt drivna skolor. Självfallet är det så att en skola som fuskar med uppgifter eller verksamhet inte ska få någon offentlig ersättning. Svensk lag gäller alla i . Detta är en självklarhet. Men vi får inte heller blunda för att det i grunden handlar om en mycket mer komplex situation. Många av föräldrarna till dessa barn har en syn på barnaga och på barnens rätt till sin egen identitet som inte accepteras av svensk lag. Det viktigaste måste vara att komma till rätta med dessa beteenden, även utanför skolans väggar. Självfallet måste våra skolor bli trygga och säkra för alla barn, men det räcker inte. I den svenska debatten finns ibland farliga drag av förenkling. Det behövs en mycket bredare diskussion, som även handlar om flyktingmottagandet och vilka försök som görs för att redan från början få gehör för en rimlig syn på barnens rättigheter. Även om enstaka reportage med dolda kameror kan synliggöra ett problem så löser de inte den konflikt som finns mellan det svenska samhällets normer och föräldrarnas bakgrund. Det finns stora brister dels när det gäller den formella granskningen av skolor och deras värdegrund. Men även anmälningsplikt och uppföljning av utsatta barns situation från skolpersonal med flera brister alltför ofta. Rädslan för mediedrev, för ökad arbetsbelastning, bråk med föräldrar och inte minst att uppröra barn som redan har det besvärligt gör att många misstankar aldrig förs vidare. Alltför ofta får inte de sociala förvaltningarna kännedom om eventuella missförhållanden förrän något gått riktigt galet. Mot bakgrund av ovan vill jag ställa följande fråga till statsrådet: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att de som kommer till vårt land redan vid flyktingmottagandet tillförs svenska lagar och normer?
ip · GR101 · 2003-09-18 00:00:00 — Interpellation 2003/04:1 av () till socialminister om psykiatrivårdens sammanbrott har vi fått en mängd exempel på brott begångna av psykiskt sjuka personer vilka inte erhållit adekvat vård. Yxmördaren i , järnrörsmannen i , bilmassakern på , och senast den knivmördare i som uppenbarligen inspirerats av mordet på statsrådet är alla exempel på psykiatrins misslyckande. Dessa är då enbart toppen av ett , massor av mindre spektakulära våldsdåd begås i stort sett av psykiskt instabila eller sjuka personer. Det finnes också en tydlig koppling till den katastrofalt dåliga missbrukarvården och den otillräckliga narkotikabekämpningen. Det är väl känt att många narkotiska preparat och droger orsakar eller förvärrar psykiska sjukdomar. Den slutna psykiatriska vården har successivt avlövats. Många psykiskt sjuka lever i misär, kanske som hemlösa, eller i ett ensamt eget boende ordnat av en socialtjänst som saknar tillräckliga kunskaper för att rätt kunna vårda svårt psykiskt sjuka. Såväl förövare som offer vid de ovan relaterade våldsdåden hade fått ett bättre och längre liv med en fungerande slutenvård för psykiskt sjuka. Möjligheten till försöksutskrivning borde återinföras eftersom flertalet psykiskt sjuka efter en alltför kort vårdtid på institution i regel slutar medicinera när tvångsvård eller frivillig inläggning upphör. En för psykiatrin borde inrättas. Vad avser statsrådet att göra för att långsiktigt, men också , rätta till de värsta problemen inom psykiatrin?
ip · GR1010 · 2003-09-29 00:00:00 — Interpellation 2003/04:10 av () till justitieminister om rättspsykiatrin Alltfler överlämnas till rättspsykiatrisk vård och rehabiliteringen tar allt . För många landsting leder det till platsbrist vilket i sin tur leder till att psykiskt sjuka kriminella tränger undan andra patienter som behöver vård. Detta är en oroande trend. Landstingen ansvarar både för vården och för finansieringen av rättspsykiatrin. ökade landstingens kostnader för den rättspsykiatriska vården från till 1,3 miljarder . Huvudproblemet är att landstingen inte kan styra tillströmningen och inte planera för den. I exempelvis har antalet dömda till vård ökat . Staten utfärdar domarna, men landstingen har vårdansvaret. Landstingen har ingen möjlighet att säga nej till att ta emot dömda för vård. Följden blir att andra som behöver psykiatrin inte får plats. Enligt uppgift från kan man direkt peka ut ett trettiotal fall i regionen som inte fått plats då de som dömts till vård fått förtur. På i har rättspsykiatrin en låst avdelning med tio vårdplatser. Den är ständigt fullbelagd. Avdelningen tar emot dömda från , men också från övriga länet och . Patienter som begått svåra våldsbrott dominerar och har ofta allvarliga psykiska sjukdomar, till exempel schizofreni. Förutom att antalet personer som överlämnas till rättspsykiatrisk vård har ökat har även vårdtiderna blivit längre och de dömda har alltmer komplexa psykiska problem. En undersökning på visar att av de åtalade i som genomgått rättspsykiatrisk undersökning sökt vård , som mest , innan brottet. Det är en ökning på . Enligt , professor i rättspsykiatri, har av psykvårdsplatserna i försvunnit . Bara har drygt 15 000 vårdplatser försvunnit. Budgeten har dragits ned till motsvarande nivå. De kraftiga reduceringarna av antalet vårdplatser har gjorts utan att nya former för vård utvecklats i tillräcklig omfattning. De vårdplatser som finns är på korttidsnivå. Sjuka patienter skrivs ut innan de är färdigbehandlade @ till en öppenvård som inte fungerar. Därmed ökar risken för att dessa personer begår brott på grund av sin sjukdom. För att psykiatrivården ska kunna utvecklas och ge de behövande hjälp måste kraftfulla insatser och förändringsarbeten vidtas. Om ansvaret för dem som överlämnats till rättspsykiatrisk vård läggs under kriminalvården blir staten kostnadsansvarig. Detta skulle ge möjligheter för landstingen att satsa mer på psykvården på hemmaplan. Modellen skulle garantera rättspsykiatrisk vård för dem som ska överlämnas till sådan och ge mer resurser till övrig psykiatrisk vård. Vilka åtgärder har ministern för avsikt att vidta för att förhindra att alltfler psykiskt sjuka på grund av utebliven vård begår grova brott?
ip · GR1011 · 2003-09-29 00:00:00 — Interpellation 2003/04:11 av () till finansminister om som en del av rättsväsendet Smuggling av narkotika, dopningspreparat, alkohol och cigaretter till har ökat kraftigt. Ett mycket tydligt exempel är de stora mängder Rohypnol som väller in över gränser. Tullens beslag har också ökat trots ansträngda resurser. I en kommande utredning föreslås enligt uppgift omfattande och drastiska neddragningar av tullens resurser. Enligt tullpersonal innebär förslaget en stor fara för att verksamheten inte kan fullgöras på ett bra sätt och utgör ett hot mot det svenska samhället. utvidgas EU med tio nya medlemsstater, vilket kan innebära att illegala varor i större utsträckning kan komma in till från dessa länder. I budgetpropositionen sägs att: "Inom gränsskyddets kontrollverksamhet skall narkotikakontrollen ges fortsatt högsta prioritet. Bekämpning av den organiserade narkotikasmugglingen skall därvid prioriteras. Hög prioritet skall också ges kontroller mot storskalig illegal införsel av sprit och tobak. Det är av speciell vikt att gränsskyddsverksamheten utvecklas och effektiviseras". Anslagen till tullverksamheten står i skarp kontrast mot ovanstående uttalande om politikens inriktning. Anslaget kommer att innebära en kraftig nedskärning av antalet tulltjänstemän. Personal som arbetar med klarering av legala varor i samspel med importföretag men även förmodligen också personal som arbetar med brottsbekämpning kommer att få gå. Det kommer att minska tullens möjligheter till en bra reell och personell kontrollverksamhet och därigenom minska slagkraften i en viktig brottsbekämpande verksamhet. På en av mig ställd skriftlig fråga säger finansministern att det inte finns skäl att vidta några ytterligare åtgärder från regeringens sida. När nu konsekvenserna av regeringens budgetförslag blir alltmer tydliga ställer jag återigen frågan. Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att tullens brottsbekämpande verksamhet ska kunna prioriteras i enlighet med regeringens egna inriktning?
ip · GR1012 · 2003-09-30 00:00:00 — Interpellation 2003/04:12 av () till statsrådet om valutaspekulation I debatten kring euron framfördes farhågor att den svenska kronan skulle bli utsatt för spekulationer, varför det vore bättre om anslöt sig till eurosamarbetet. Statsrådet skrev själv i en artikel i att "det är tryggare med en stor gemensam valuta än med en liten egen valuta, speciellt i oroliga tider. Vår krona är en lättare måltavla än euron för valutamarknadens spekulation." deltog finansminister i en debatt hos där han, med anledning av att kronan efter folkomröstningens nej kraftigt har förstärkts, sa att kronan kommer försvagas igen. Som finansminister finns det förväntningar om att har information om den svenska ekonomin som inte är allmänt tillgänglig. När han förutspår att kronans värde kommer depreciera finns det anledning att tro att han gör detta på grundval av icke offentlig information. Detta bäddar givetvis för spekulation mot den svenska kronan, någonting som statsrådet med all rätta har uttryckt farhågor inför. Med anledning av ovanstående vill jag ställa följande fråga till statsrådet: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att uttalanden från svenska statsråd inte orsakar spekulation mot kronan?
ip · GR1013 · 2003-09-30 00:00:00 — Interpellation 2003/04:13 av () till finansminister om nedskärningar i har ekonomiska problem och står inför stora nedskärningar. Enligt förslag inom ska antalet anställda minskas med 430 personer, varav 85 personer förtidspensioneras och 345 personer sägs upp. I den nya organisationen föreslås tullen ha fast bemanning på 29 orter jämfört med 41 . En av de orter som drabbas är . Vid tullen i bedrivs främst två typer av verksamhet, dels gränskontroll, dels verksamhet riktad mot företag. I och dess närhet finns två av största insjöhamnar, och , som båda har mycket omfattande trafik på bland annat . I finns därtill en internationell flygplats med daglig trafik med flera turer på två icke-Schengenländer samt trafik på ett tredje land utanför Schengenområdet. Om tullverksamheten försvinner därifrån riskeras ett ökat inflöde av bland annat narkotika. Gränsskyddet i hamnarna och på flygplatsen är redan starkt eftersatt. Det kommer inte att bli bättre om gränsskyddspersonalen i helt tas bort. Att ta bort tullen i strider mot en av intentionerna med besparingarna som anges vara att Tullen vill satsa på brottsbekämpning. Vid tullen i bedrivs också ett omfattande arbete riktat till företag, dels inom tullklarering, dels inom tullrevisionen. Det handlar om att sköta tulluppgifterna riktat mot en mängd importörer, exportörer, speditörer, transportörer, innehavare av tullager, fartygsmäklare, skeppshandlare och privatpersoner i och norra . Företagen har stor nytta av att det finns tullpersonal i området som kan fungera som rådgivare och stöd till företag som behöver hjälp. Det sparar tid och pengar för företagen och i förlängningen också samhället. Om denna verksamhet läggs ned innebär det att tullens alla kunder tvingas sköta sina tullärenden elektroniskt eller via tullexpeditioner på annan ort, företrädesvis . Det blir med förslagen betydligt svårare och dyrare att bedriva företag i regionen. främsta tillväxtmotor, , drabbas alltså av en obegriplig politik som leder till sämre företagsklimat. Det är inte försvarbart. Framförallt drabbas små och medelstora företag som kan tvingas att flytta närmare andra tullkontor eller till dyra elektroniska lösningar som de kanske varken har råd med eller kompetens att sköta. Mot bakgrund av det ovan anförda vill jag fråga finansministern: Vilka åtgärder avser finansministern att vidta för att säkerställa en effektiv gränskontroll och god service till företagen i och övriga ?
ip · GR102 · 2003-09-18 00:00:00 — Interpellation 2003/04:2 av () till kulturminister om lokala kanaler En översyn av organisationen för lokala kanaler har resulterat i ett förslag som remissbehandlas. Den så kallade P4-översynen anger tre möjliga vägar för organisatorisk omorganisation. Förslaget skulle innebära att ledningsfunktioner och budgetansvar skulle regionaliseras. Självständigheten som finns hos de lokala kanalerna underlättar, och är kanske en förutsättning för att kanalerna ska kunna leva upp till de villkor som anges i det nu rådande sändningstillståndet. Dessa villkor anger bland annat att kanalerna ska sända nyheter, sport, kulturprogram samt verka för folkbildning och kulturell mångfald med lokal prägel. En regionalisering kan innebära att de enskilda stationernas handlingsfrihet minskar med minskad lokal programproduktion som följd. En regionalisering synes också tillföra ytterligare led i beslutsprocessen. I ett svar på en skriftlig fråga från säger kulturministern att "programutbudet ska spegla hela landet. I de anslagsvillkor som regeringen meddelat SR 2003 anges att SR för att kunna spegla olika delar av landet och uppnå mångfald ska ha en decentraliserad organisation med en sådan uppbyggnad att goda förutsättningar skapas för mångfald och självständigt beslutsfattande även på lokal nivå." Jag delar den uppfattningen men menar att de omorganisationsförslag som för skulle kunna innebära en regionalisering som omfattar , och är ett hot mot just mångfalden och det självständiga beslutsfattandet på lokal nivå. klarar sig SR:s lokala kanaler bra trots svåra förutsättningar med så kallat "självkör", vilket innebär att personalen är mångsysslare. Man är ofta reporter, producent, programledare och tekniker i samma person. Det förefaller som om de lokala kanaler inom ofta har fått fungera som ventil vid ekonomiska neddragningar. Det är ju en operativ fråga som själva råder över, vilket också påpekas av kulturministern i svaret på den skriftliga frågan. Det har också funnits tankar på att i större utsträckning föra in riksproducerat material i de lokala kanalernas programtablåer. Det skulle innebära att utrymmet för sändning av lokalt producerat material försämras drastigt. Planer på att föra in riksproducerat material i de lokala kanalernas programtablåer skulle tydligt påverka den livskraft och självständighet som P4-översynen syftar till. Det skulle innebära att de lokala lyssnarna skulle komma ännu längre ifrån de lokala kanalernas mikrofoner. De förslag som har relaterats i interpellationen påverkar de lokala kanalernas rådighet att själva besluta om vad som ska produceras och sändas, utrymmet i etern nationellt och förändrar drastiskt innebörden av det uppdrag som regeringen har gett rörande de lokala kanalerna. Det innebär att detta inte enbart är en fråga för utan också för uppdragsgivarna i riksdag och regering. Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att tillse att de nu självständiga lokala radiokanalerna inom kan leva upp till de krav som ställs på dem om produktion och sändning av lokala program?