ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GR10181 · 2003-12-03 00:00:00 — Interpellation 2003/04:181 av () till utbildningsminister om utbildning och forskning om nationella minoriteter I proposition 1998/99:143 Nationella minoriteter i tar man upp vilka åtgärder som behöver vidtas för att vi ska leva upp till innehållet i konventioner om nationella minoriteters rättigheter. Här framförs bland annat att det bör anges i läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94) respektive de frivilliga skolformerna (Lpf 94) att eleverna ska ges kunskap om minoritetsspråken och om de nationella minoriteternas kultur, religion och historia. Dessutom sägs att det är väsentligt att universitetsutbildning och forskning i minoritetsspråk och om de nationella minoriteterna fortsätter och kan utvecklas samt att folkbildningsrådet bör beakta huruvida folkhögskolorna och studieförbunden riktar sig också till personer som tillhör minoriteterna. De nationella minoriteterna i vårt land har genomgått en fas av kraftigt ökande självkänsla och medvetenhet om den egna kulturen och den egna historien. Här kommer kraven på uppföljning av riksdagsbesluten i hög grad från befolkningsgrupperna själva. När det gäller majoritetsbefolkningens rättigheter att få kunskap om minoriteternas kultur och historia saknas motsvarande opinionstryck, eftersom kunskaperna oftast är så dåliga att man inte ens vet vad man saknar. och gör enstaka program som förtjänstfullt tar upp dessa frågor. Men den enda institution i landet som når alla barn är skolan. Därför är det oerhört viktigt att kravet på kunskap om minoriteterna förs in i läroplanerna så som propositionstexten förutser. I finns efter ratificeringen av konventioner fem nationella minoritetsspråk och ett majoritetsspråk, samtliga knutna till sina egna traditioner och sin egen kultur. Tillsammans ska vi utgöra en helhet. Detta är omöjligt om inte alla sex har kunskaper även om de övriga fem. och tornedalingar har, ofta under förnedrande former, fått lära sig de svenska traditionerna och namnen på de svenska kungarna. Man har tvingat dem att kalla svenskan för modersmålet. har vi lämnat den epoken bakom oss. Det finns mycket att hämta igen och gottgöra @ och det finns en stor rikedom av kultur i landet som vare sig majoritetsbefolkningen eller de olika minoritetsbefolkningarna ska behöva gå miste om. Jag vill fråga utbildningsministern: 1.Är ministern beredd att vidta åtgärder för att tillgodose propositionstextens krav på att kunskap om minoriteterna införs i läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskolan och fritidshemmet? 2.Är ministern beredd att vidta några åtgärder för att tillgodose kraven på universitetsutbildning och forskning i minoritetsspråk och om minoriteterna? 3.Är ministern beredd att verka för att sprida kunskapen om minoriteterna inom minoritets- och majoritetsbefolkningen? 4.Kommer ministern att vidta några åtgärder beträffande minoriteternas tillgång till folkbildning?
ip · GR10182 · 2003-12-03 00:00:00 — Interpellation 2003/04:182 av () till statsrådet om uppehållstillstånd för brottsoffer för människohandel I regeringens proposition 2003/04:35 om människosmuggling och tidsbegränsat uppehållstillstånd för målsägande och vittnen med mera, föreslås att en ny bestämmelse införs i utlänningslagen som gör det möjligt att bevilja tidsbegränsat uppehållstillstånd till utlänningar, då det är befogat med hänsyn till genomförandet av förundersökning eller huvudförhandling. Om brottsoffret beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska det stå henne eller honom fritt att själv ansöka om uppehållstillstånd på andra grunder. Det vill säga på samma sätt som alla andra utlänningar har rätt att göra. Jag menar att brottsoffer för människosmuggling/människohandel som medverkar i polisens förundersökning och vid påföljande rättegång, ofta är en förutsättning för att få fällande dom och genom det ett sätt att få bukt med denna avskyvärda brottslighet, genom att gärningsmannen/männen kan lagföras i . Men, för att brottsoffret ska känna sig någorlunda skyddat till liv och hälsa, och inte riskera att utsättas för repressalier i hemlandet fordras mer än ett tillfälligt uppehållstillstånd med möjlighet att i en senare utredning och beslut av eventuellt få stanna i . Det kan vara avgörande för förundersökningens bedrivande hur brottsoffrets ställning är och vilka de faktiska möjligheterna är för henne eller honom att få skydd. Dessvärre har flertalet länder som brottsoffren kommer ifrån väldigt små möjligheter att erbjuda och garantera skydd. Det kan dock finnas skäl till undantag från huvudregeln att ge dessa brottsoffer uppehållstillstånd på grund av humanitära skäl och det är i de mer sällsynta fall där brottsoffret självt aktivt deltagit i planering och genomförande av människosmugglingen. Men i den situation som beskrivs i filmen bör det vara regel att brottsoffret får stanna i generellt. Utrymmet för att få uppehållstillstånd av humanitära skäl är i dagens rådande praxis mycket snävt. I regeringens förslag tycks endast statens intressen av en bättre lagföring vara tillgodosedda, men knappast brottsoffrens behov av skydd, hjälp och stöd. Jag vill fråga statsrådet följande: Hur vill statsrådet, när det gäller rätt till uppehållstillstånd, stärka brottsoffrens ställning, rätt till stöd, brottsofferersättning och skydd? Har statsrådet gjort bedömningen att förhållandet att man mot sin vilja blivit offer för människohandel och därmed sammanhängande brott utgör en tillräcklig grund för humanitära skäl i bedömning av permanent uppehållstillstånd? Vilka åtgärder vidtar statsrådet för att flickor och kvinnor som vill resa tillbaka till sina hemländer ska kunna erhålla skydd och hjälp där?
ip · GR10183 · 2003-12-04 00:00:00 — Interpellation 2003/04:183 av () till statsrådet om inomhusmiljö Byggskandaler med mögel- och fuktskador har uppstått upprepade gånger . Flytspackelproblemen stod i fokus , har misslyckanden i inomhusmiljön bland annat beskrivits avseende och bostadsprojekt i i . Inomhusmiljön har hamnat i fokus genom att människor som vistas i dessa miljöer blir sjuka eller känner oro för att detta ska ske. Människor riskerar sin hälsa. Inomhusmiljöer påverkar oss i hög utsträckning genom att vi tillbringar av vår tid i olika inomhusmiljöer såsom bostad och arbete. Fukt är boven i dramat i många exempel med så kallade sjuka hus. Inget material tål att ligga fuktigt utan att det sker kemiska förändringar av materialet. Forskningen har påtalat detta . Flytspackelproblem, sönderfall av PVC-mattor med fler exempel har sin grund i fuktproblem. Men har man också från forskningen börjat uppmärksamma andra faktorer, som ventilationssystemen, som kan påverka uppkomsten av inomhusproblem. Det är viktigt för framtiden att fler tänkbara källor för inomhusproblem kan identifieras. Forskningen har en mycket viktig roll att spela. Det finns behov av riktad forskning för att ta fram metoder för hur man ska hitta källor till problemen med inomhusmiljöer. Trots att vi vet hur viktig inomhusmiljön är, är det uppenbarligen svårt att hitta finansiering för forskningen gällande inomhusmiljöer. Det bostadspolitiska målet innefattar ett mål om långsiktigt hållbara miljöer: "Målet med bostadspolitiken är att alla ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Boende- och bebyggelsemiljön skall bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn- och ungdomar. Vid planering, byggande och förvaltning skall en ekologisk, ekonomisk och socialt hållbar utveckling vara grund för verksamheten". Verkligheten tyder på att det finns knappa, eller rättare sagt obefintliga, resurser att tillgå för att öka denna forskning och därigenom kunskapen kring källor för problem i inomhusmiljöer. Jag vill fråga statsrådet följande: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att främja forskningen kring problemen med sjuka hus och problemkällor i inomhusmiljöer?
ip · GR10184 · 2003-12-05 00:00:00 — Interpellation 2003/04:184 av () till utbildningsminister om översyn av möjligheten för fristående skolor att anordna individuellt program för gymnasieelever Jag är upprörd över att nu gällande lagstiftning befriar de fristående skolorna från ansvar när det gäller kravet på mångfald. De tillåts nu att plocka russinen ur kakan, då det endast är den kommunala skolan som enligt lag, har ansvaret för att ordna individuella program för elever som saknar behörighet till gymnasieskolans nationella program. I exempelvis Stockolms stad sker det en accelererande selektion av elever mellan skolor med hög status och skolor med låg status. Selektionen gäller både inom den kommunala skolan och mellan skola och fristående. Inom den kommunala skolan har vi instrument för att försöka motverka segregationen; förändringar av programutbud, resursfördelning, antagningssystem etcetera. Men den del av segregationen som handlar om selektionen till de fristående gymnasieskolorna finns det ingen rådighet över. Vi vet att andelen elever som går på individuella program har en stark påverkan på en skolas status. De skolor i staden som har många elever på IV- och IVIK-programmen har väldigt svårt att rekrytera elever och har låga antagningspoäng också på de nationella programmen. Genom att de fristående skolorna inte har möjlighet att anordna IV-program kan de inte ta en del av helhetsansvaret för alla ungdomar i gymnasieskolan. Segregationsspiralerna förstärks när vissa skolor helt saknar elever med sämre förutsättningar. Deras status blir högre, antagningspoängen stiger och så vidare. Kvar i den kommunala skolan, i synnerhet de kommunala skolorna med låg status, blir en allt större andel elever som saknar behörighet till nationella program respektive elever som har för låga betyg för att komma in på högstatusskolorna. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet om hon har för avsikt att se över systemet så att de fristående skolorna och de kommunala skolorna ges likvärdiga villkor och förutsättningar och att resursfördelning och programutbud utformas så att segregationen kan motverkas.
ip · GR10185 · 2003-12-05 00:00:00 — Interpellation 2003/04:185 av () till jordbruksminister om villkoren för svensk kycklingnäring Den svenska kycklingnäringen lever under orättvisa konkurrensförhållanden. Importen från våra grannländer ökar stadigt och snart står den importerade kycklingen för nära en tredjedel av den totala svenska kycklingkonsumtionen. riskerar det svenska jordbruket att slås ut till följd av stränga regelverk och krav från myndighetshåll. Orsakerna till den orättvisa konkurrensen är flera. Först och främst handlar det om villkoren för svensk lantbruksproduktion. Kycklingnäringen omfattas inte direkt av EU:s gemensamma jordbrukspolitik men indirekt berörs dock näringen av de villkor som spannmålsodlarna har. Kycklingnäringen bidrar till exempel till att en åkerareal motsvarande halva yta hålls öppen för foderproduktion. Utöver detta påverkas näringen av den kraftigt ökande importen av beredda produkter. Regeringen har inte lyckats förhindra den utveckling som innebär att livsmedelsproducenter utomlands nu tillsätter saltlösning i kycklingen som innebär att man kan komma förbi den obligatoriska salmonellakontrollen. Genom att tillsätta saltlake så klassas kycklingen nämligen som en köttberedning och kan vid införsel till kringgå kravet på salmonellakontroll. Kycklingnäringen i har mycket stränga djurhållningsregler i fråga om antal kycklingar per kvadratmeter och krav på salmonellakontroll etcetera. Dessa regler är unika för och uppskattas av många människor i vårt land. Naturligtvis medför dock dessa regler högre kostnader för produktionen i än i de länder som vi importerar kyckling från. Att kryphål i lagstiftningen har öppnats för import av beredda produkter är något som många konsumenter inte känner till. Vid en jämförelse med vårt grannland ser man att de politiska beslutsfattarna där på ett helt annat sätt än i tillvaratagit landsbygdens och lantbrukets intressen i samband med EU-medlemskapet. Exemplet visar att det går att föra en nationell jordbrukspolitik inom EU-systemets ram där man värnar det egna landets konkurrensförmåga. De försämrade villkoren för svensk animalieproduktion medför att den mest miljövänliga och mest djuromsorgspräglade livsmedelsproduktionen i riskerar att slås ut till förmån för importerade produkter. Jag vill därför fråga jordbruksministern: Vilka åtgärder avser jordbruksministern att vidta för att förbättra villkoren för den svenska kycklingnäringen och därmed minska risken att den svenska kycklingproduktionen tappar ytterligare i förhållande till importerat kött?
ip · GR10187 · 2003-12-09 00:00:00 — Interpellation 2003/04:187 av () till finansminister om skattebefrielse för allmännyttiga fonder och stiftelser Öppnar dagens regler om när allmännyttiga fonder och stiftelser kan skattebefrias för godtycke? Ja, mot bakgrund av den senaste tidens tillämpning av regelverket är det uppenbart. Vad annat kan man säga när , efter en lång prövning, först får avslag på att föras in i inkomstskattelagens katalog över stiftelser och andra subjekt som är skattebefriade för inkomster ej härrörande från fastigheter. När samma stiftelses skattebefrielse enligt de allmänna reglerna sedan ifrågasätts av med motivationen att delats ut till pristagare som inte uppfyller kriterierna för skattebefrielse. drar tillbaka sin ansökan om att föras in i inkomstskattelagens katalog för skattebefrielse eftersom den byråkratiska ansökningsprocessen tog som regeringen snabbehandlat införandet av i samma katalog. stiftades kort efter frånfälle och har som uppgift att "genom bidrag till enskilda, i första hand barn, ungdomar och kvinnor, samt till organisationer, nationellt och internationellt verka mot alla former av våld, för demokrati och mänskliga rättigheter samt en hållbar utveckling för ett gott liv". Jag menar att fondens syfte är gott och det är positivt att hedra minne genom att föra in fonden i inkomstskattelagens katalog över stiftelser och andra subjekt som är skattebefriade för inkomster ej härrörande från fastigheter. är jag övertygad om att skulle få samma skattebefrielse genom tillämpning av de allmänna reglerna. I inkomstskattelagens 7kap. regleras för när stiftelser, ideella föreningar, registrerade trossamfund och andra juridiska personer har skattebefrielse eller begränsad skattskyldighet. I 4§ regleras exempelvis att en stiftelse ska uppfylla något av sex olika ändamålskrav för att betraktas som allmännyttig och få begränsad skattskyldighet. De sex ändamålskraven är att: främja vård och uppfostran av barn, lämna bidrag för undervisning eller utbildning, bedriva hjälpverksamhet bland behövande, främja vetenskaplig forskning, främja nordiskt samarbete, eller stärka försvar under samverkan med militär eller annan myndighet. När man läser dessa ändamålskrav är det tydligt att lagstiftningen är gammal. Ändamål som fred, miljö och internationellt samarbete borde finnas med för att återspegla vad som betraktas som allmännyttigt. I och med att ändamålskraven inte är uppdaterade leder det till konstigheter som att inte betraktas som allmännyttig eller att arbete med fred, miljö och internationellt samarbete endast förbehålls stiftelser som kommer in i katalogen. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga finansminister : 1.Vilka åtgärder avser finansministern att vidta för att hanteringen av skattebefrielse för allmännyttiga fonder och stiftelser inte blir godtycklig? 2.Vilka åtgärder avser finansministern att vidta för att uppdatera ändamålskraven för vilken typ av stiftelser som ska kunna få begränsad skattskyldighet?
ip · GR10188 · 2003-12-09 00:00:00 — Interpellation 2003/04:188 av () till finansminister om skattebefrielse för vissa stiftelser Efter en dom om Sjömanshem i Regeringsrätten (RÅ 2001 ref. 17) har skattemyndigheterna i börjat ifrågasätta de ändamål som stiftelser delar ut bidrag till. har skattemyndigheterna inriktat sig på att kontrollera till vilken grad stiftelserna delar ut bidrag. Enligt lagen finns det sex olika områden som är så kvalificerade att skattefrihet medges. Dessa är: vård och uppfostran av barn, undervisning och utbildning, vetenskaplig forskning, hjälpverksamhet bland behövande, nordiskt samarbete samt stärkande av försvar. Med anledning av att skattemyndigheterna börjat kontrollera ändamål i stället för grad av givande har en rad underliga effekter uppstått. Organisationer som främjar vård och uppfostran av funktionshandikappade och sjuka barn har underkänts som kvalificerade, medan organisationer som främjar vård av friska barn är kvalificerade till skattefrihet. Andra organisationer som drabbats av den nya och hårdare bedömningen är de organisationer som främjar människor med sjukdomar, äldre och organisationer mot kvinnomisshandel. Mina frågor till finansministern är därför: Vad avser finansministern att göra för att även ändamål som rör funktionshindrade och sjuka barn, misshandlade kvinnor, gamla och sjuka ska betecknas som kvalificerade och därför få bidrag från begränsat skattskyldiga stiftelser? Avser ministern att se över lagstiftningen för vilka ändamål som ska avses som kvalificerade?
ip · GR10189 · 2003-12-10 00:00:00 — Interpellation 2003/04:189 av Per () till statsrådet om tolkar som avslöjats som spioner eko-redaktion rapporterade om att tolkar som används av de svenska myndigheterna kan fungera som flyktingspioner. Det betyder att människor som flytt till på grund av förtryck och förföljelse kan mötas av en tolk som är angivare åt den regim de flyr ifrån. Utländska regimer fortsätter att trakassera anhängare av oppositionen även efter att de har flytt till andra länder. Ett effektivt sätt att göra det är att värva tolkar som angivare. I grunden ligger det faktum att vem som helst kan bli tolk i och kontrollen från myndigheterna är dålig eller obefintlig. gjorde säkerhetspolisen bakgrundskontroller av tolkar, men detta görs inte . Hur många av tolkarna som översätter och arbetar som angivare vet ingen. Den beskrivna situationen är oroande, bland annat eftersom det påtagligt drabbar enskilda asylsökande och riskerar att urholka asylrätten. Mot denna bakgrund vill jag rikta följande fråga till statrådet. Det pågår en utredning som rör tolkförmedling. Kommer statsrådet tillse att tilläggsdirektiv utfärdas till utredningen eller vidta några andra åtgärder för att denna fråga och olika handlingsalternativ ska få sin rättmätiga genomlysning?
ip · GR10190 · 2003-12-10 00:00:00 — Interpellation 2003/04:190 av () till justitieminister om översyn av fastighetsmäklarlagen Dagens fastighetsmäklarlag är i många fall omodern och därmed inte anpassad till den utveckling som skett på fastighetsmarknaden. Den ökande internationaliseringen, användningen av IT och kundernas efterfrågan av service medför krav på en förändrad lagstiftning. I ett skriftligt svar på fråga till justitieministern, 1999/2000:1410, gällande vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta med anledning av tillkännagivande om ändring av fastighetsmäklarlagen, löd svaret: "Avsikten är att den aktuella frågan ska tas upp antingen inom ramen för den utvärdering av fastighetsmäklarlagen som planeras eller i något annat lämpligt sammanhang. Arbetet bör kunna sättas i gång ." Trots att en översyn av fastighetsmäklarlagen diskuterats har direktiv ännu inte beslutats. I lagutskottets betänkande 2002/03:LU13 anfördes följande: "Som redovisats ovan har det nu gått tillkännagivande angående en ändring i fastighetsmäklarlagen. Utskottet beklagar att något lagstiftningsarbete ännu inte inletts, särskilt mot bakgrund av vad justitieministern uppgav i det tidigare redovisade frågesvaret . Enligt utskottets mening är det nu hög tid att regeringen utan dröjsmål beslutar direktiv till den aviserade utredningen." Med hänvisning till att direktiv ännu inte beslutats, trots justitieministerns svar på skriftlig fråga, vill jag fråga justitieministern vad han avser att göra i saken.
ip · GR10192 · 2003-12-11 00:00:00 — Interpellation 2003/04:192 av () till statsrådet om ägarlägenheter råder enligt bostadsbrist i minst 100 kommuner, jämfört med 77 . av befolkningen bor i någon av de 100 kommuner där bostadsbrist råder. Framför allt är det runt och i samt i som bostadsbristen har brett ut sig. Regeringens löfte om 120 000 nya bostäder finns i färskt minne. beslutade att ge regeringen till känna att ett förslag om ägarlägenheter skulle tas fram, i enlighet med bostadsutskottets förslag. Mer än har passerat och har ännu inte fått en proposition på sitt bord. Det är ytterligt bekymmersamt och tyder på stor nonchalans att regeringen inte hörsammar beslut. Införande av ägarlägenheter skulle öppna upp nya möjligheter för bostadsbyggandet inom nyproduktion. De kan även byggas på redan befintliga fastigheter och genom att denna ägarform bidrar med riskkapital skulle även möjligheter öppnas för ökat byggande av hyresrätter. Ägarlägenheter skulle kunna bidra till en ökad mångfald i miljonprogramsområden. Vi har i en stor vana vid samfälligheter vilket är en viktig grundförutsättning för att förvalta de gemensamma delarna av fastigheten. Ägarlägenheten som form är vanligt förekommande utanför gränser och mer attraktiv för en del jämfört med att vara medlem i en bostadsrättsförening med nyttjanderätt till en bostad. Problemen med att det byggs för lite borde kunna föranleda att nya möjligheter för ökat bostadsbyggande anses värda att pröva. Nya möjligheter öppnas vid ett införande av ägarlägenheter. Bostäder för socialt ändamål kan integreras i flerbostadshus. Ägarlägenheten kan hyras ut med förstahandskontrakt och på så sätt slipper man ifrån flertalet komplikationer med andrahandshyresgäster. Oavsett regeringens inställning i frågan finns det ett beslut 1999, ett tillkännagivande, som rimligen ska efterlevas. Med anledning av detta vill jag härmed fråga kommun- och bostadsminister följande: När avser statsrådet att inkomma till med en proposition om ägarlägenheter?
ip · GR10193 · 2003-12-11 00:00:00 — Interpellation 2003/04:193 av () till statsrådet om användning av föräldraförsäkringen som kontaktdagar God kontakt mellan föräldrarna och skolan är en viktig förutsättning för barnens utveckling och för ett framgångsrikt lärande. Självklart kan god kontakt formas på väldigt många olika sätt. Närvaro av vuxna, av föräldrar i skolan är dock ofta en viktig pusselbit för alla parter. Det var också utifrån den insikten som de så kallade kontaktdagarna infördes, för att underlätta för föräldrarna att få ledigt och för att ge alla möjlighet att ta ledigt för att delta i barnens skoldag. De har dock kommit och gått. Effekterna syns också ute i skolans och för den delen även förskolans vardag. Många rapporterar om att färre föräldrar deltar sedan kontaktdagarna slopats. Föräldraförsäkringen har byggts ut och omfattar sammantaget . Av dessa utgör så kallade lägstanivådagar, tidigare så kallade garantidagar. Det är alldeles klart att dagarna främst används . Men föräldrarna har givits rätt att använda dagarna tills barnet fyllt eller avslutat första skolåret. Frågan är varför föräldradagarna måste ta slut efter första skolåret. Bottnar det i synen att barnen sedan är stora nog att klara sig, att nu när de går i skolan så är föräldrarna inte längre lika viktiga? Jag tror inte det, utan jag uppfattar att det mer handlar om att varje system ska ha en gräns. Men, varför ska man inte kunna öppna dörren för ökad föräldramakt, ge föräldrarna rätten att spara dagar ? Om man valde att öppna denna dörr bör man också få rätt att använda dagar till kontaktdagar i skolan. Om varje förälder tog en kontaktdag per läsår så skulle det röra sig om 18 sparade dagar under hela grundskoleperioden. Med hänvisning till ovanstående vill jag ställa följande frågor: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att underlätta för föräldrarna att besöka barnens arbetsplats @ skolan under hela grundskoleperioden? Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att öka föräldrarnas makt över föräldraförsäkringen så som till exempel anförs ovan?