ip · GQ10217 · 2003-03-05 00:00:00 — Interpellation 2002/03:217 av () till utrikesminister om värnande av folkrätten Sällskapet kvinnor mot krig, SÄRK, har bildats. Med anledning av detta vill jag ställa följande interpellation. stadga inleds med följande ord: "Vi de förenade nationernas folk, beslutna att rädda kommande släktled undan krigets gissel, som två gånger under vår livstid tillfogat mänskligheten outsägliga lidanden ." Det talas alltså om att bespara "mänskligheten outsägliga lidanden" och om att "rädda den undan krigets gissel". Krig leder till outsägliga lidanden. Krig måste förhindras. Detta är andemeningen i stadga. Men vad är det som håller på att ske? Det krig som mänskligheten ska räddas ifrån har inte börjat. Men det förbereds. och laddar upp för ett storanfall mot i . De båda staterna försöker pressa att upplåta sitt territorium för ett anfall genom norra /irakiska . Den stat de avser att angripa är sedan över av sanktioner och bombningar starkt försvagad. De som kommer att drabbas av kriget kommer inte att vara landets obehagliga regim. De flesta offren kommer kriget att skörda hos civilbefolkningen. I kan man också läsa att i syfte att förhindra krig och upprätthålla freden ska man införa "metoder, som ger säkerhet för att vapenmakt icke kommer till användning annat än i gemensamt intresse". Jag har ytterst svårt att föreställa mig att krigets offer och angriparen har några gemensamma intressen och var och en kan säkert inse att "metoder som ger säkerhet för att vapenmakt icke kommer till användning" anbefaller största försiktighet, noggrannhet och tålamod när det gäller konfliktlösning. handlar det dock om två stormakter beväpnade till tänderna som är ytterst ivriga att inleda ett stort militärt anfall mot en försvagad befolkning @ en befolkning som försvagats både av internationella sanktioner, den egna regimens förtryck och folkrättsstridiga bombningar av och . Att beskriva denna situation som att och anfaller i självförsvar är absurt. Enligt artikel 51 i förklaras att självförsvarsrätten inträder först när väpnad attack har inletts @ och endast då. Det räcker inte med att hänvisa till hotbilder. Sådana kan vilken aggressiv stat som helst måla upp för att rättfärdiga sina grumliga syften. förklarar att är en fara för sitt lands befolkning och att hans regim bryter mot de mänskliga rättigheterna. Det är alldeles sant. Men politik är hycklande. motsatte sig en resolution i FN som fördömde massmord på kurder i Halabja . Det är inte försvaret av freden, folkrätten eller de mänskliga rättigheterna som är den drivande kraften i politik gentemot . Detta torde framgå av att i olika sammanhang talat om användande av kärnvapen, upprättande av en USA-ledd förvaltning ledd av en guvernör i (som under ockupationen av ) och i diskussionerna med behandlar den kurdiska befolkningen i norra /irakiska som en bricka i ett stormaktspolitiskt spel. med sin sekundant försöker att ge sitt kommande angrepp på folkrättslig status genom att på olika sätt hota och utöva utpressning mot andra medlemmar av . Man hotar till exempel med att tillgripa ekonomiska sanktioner mot som befinner sig i ett ekonomiskt bekymmersamt läge, därför att motsätter sig ett krig. Man lockar medlemmar av Nato som exempelvis med bistånd och så kallade mjuka lån för att ska få tillgång till turkiskt territorium. försöker genom ekonomiska och politiska manipulationer att upphäva folkrätten och avstå från det som förklaras i Draft and Duties of States, utarbetad av FN:s , artikel 8: "has the duty to settle its disputes with other States by peaceful means in such a that international peace and security, and , are not endangered." (Det är varje stats plikt att lösa sina meningskiljaktigheter med andra stater med fredliga medel på ett sådant sätt att internationell fred och säkerhet, och rättvisa, inte sätts i fara.) Att hota och utöva utpressning kan knappast vara något annat än att man hotar rättvisan och överskrider vad folkrätten stadgar. Enligt den hittillsvarande uppfattning tolkas folkrätten av säkerhetsrådet. Med ett sådant synsätt står alltså säkerhetsrådets beslut alltid "över" folkrätten. Vid det militära angreppet på gavs rätten till "självförsvar" en ny innebörd. Självförsvarsparagrafen tänjdes ut till att också omfatta militära straffexpeditioner som repressalier för terrorattacker. hade rätten till självförsvar endast varit begränsad till att gälla vid en stat som attackeras av en annan stat. Diskussionen nu handlar om att förebygga krig med krig. Detta innebär ännu en ny och än mer utvidgad tolkning av vad som stadgas om rätten till självförsvar i folkrätten. Vem gynnas av den tolkningen? Med utgångspunkt från ovanstående vill jag fråga utrikesministern: 1.Vilka åtgärder avser utrikesministern att vidta för att förmå att avstå från att utöva ekonomisk och politisk utpressning mot stater och folk som har en från avvikande mening om planerade angreppskrig på och det irakiska folket? 2.Vilka åtgärder avser utrikesministern att vidta för att värna folkrätten och FN:s anseende och förhindra att folkrätten urholkas genom att preventiva krig legitimeras?