ip · GQ10148 · 2003-01-30 00:00:00 — Interpellation 2002/03:148 av () till statsrådet om minröjning föreslog , som första land, att det skulle införas ett internationellt förbud mot personminor. En omfattande kampanj från ICBL (International Campaign to ) ledde till att ett sådant avtal kunde undertecknas . Den internationella kampanjens senaste årsbok, Landmine Monitor 2002, rapporterar om påtagliga resultat. Hela 143 stater, vilket motsvarar tre fjärdedelar av alla världens stater, har skrivit under eller anslutit sig till avtalet. Och detta har i sin tur fått konkreta följder: Mer än 34 miljoner personminor, av totalt 230 miljoner, har förstörts. Antalet stater som tillverkar personminor har minskat från 55 till 14. Handeln med personminor har upphört nästan helt. Antalet offer för minor har minskat från ca 26000 till mellan 15000 och 20000. Men har medier och politiker bytt fokus och personminorna står inte längre lika högt upp på dagordningen. Problemen kvarstår dock, och de beskrivs av Landmine Monitor 2002: 90 stater i världen är mer eller mindre drabbade av minor eller oexploderad ammunition. I minst 69 stater skedde det olyckor eller . Flest olyckor skedde i , (), , , , , norra och . I minst 23 väpnade konflikter lades det ut nya minor av regeringsstyrkor eller gerillaorganisationer. Kampanjen har misslyckats med att förmå ett antal betydelsefulla stater att ansluta sig till , däribland , (som är det enda EU-land som inte skrivit under avtalet), , , , och . Kampanjen lyckades inte heller avhålla och från att lägga ut mängder med nya minor längs den spända gränsen mellan staterna. Mycket arbete återstår alltså att göra. Men som en följd av mediers och politikers allt svalare intresse minskade världens totala anslag till minröjning och andra minrelaterade aktiviteter . Det är första gången som anslagen krymper. Det har lett till att det blivit svårare för minröjningsorganisationer att få finansiering till nödvändiga minröjningsinsatser. Det behövs mer pengar, både för själva arbetet med att röja minor och för att utveckla nya system för att finna minfälten och röja minorna. har goda förutsättningar beträffande båda dessa områden. krävs det att många olika parter agerar tillsammans mot personminorna. Regeringen förtjänar beröm för att man utarbetat en samlad svensk syn på minhantering. Det är också mycket positivt att regeringen har annonserat bildandet av en interdepartemental arbetsgrupp som ska samordna det svenska arbetet med minröjning. Det är en klar fördel att arbetet ska ledas av eftersom det markerar vikten av humanitärt minröjningsarbete, som en del i en bredare strategi för utvecklingssamarbete. Regeringen poängterar vikten av att myndigheterna samordnar sin minröjningsrelaterade verksamhet, vilket är positivt. Den process som har föregått utarbetandet av regeringens samlade syn på minhantering verkar också ha lett till en ökad samsyn mellan myndigheterna. är det tydligare vem som ska göra vad. Försvarsmakten ska vara operativa organ avseende militär minröjning, ska vara det avseende humanitär minröjning, Swedec ska vara totalförsvarets samlade kompetenscenter och FOI ska fortsätta med sin forskning och utveckling på uppdrag av de berörda parterna. De svenska myndigheternas verksamheter kommer att samordnas om bara möjlighet därtill ges, men dessvärre hotas den svenska minröjningskapaciteten av budgetproblem inom och . Dessutom ser det samlade svenska stödet via Sida ut att minska, åtminstone under innevarande år. I ett frågesvar till undertecknad påpekar biståndsministern att 1991@2000 var den fjärde största givaren i världen till humanitär minhantering. "avser att bibehålla denna höga ambitionsnivå", skrev biståndsministern också. Men ser det ut som om Sidas stöd till minröjningsprojekt faktiskt kommer att minska betydligt . I ett svar på en enkät från till berörda myndigheter uppger Sida att deras utbetalningar till stöd för humanitär minröjning varierat från 75,3 till 107,9 miljoner. Ingen klar tendens har kunnat urskiljas. Under de tre första kvartalen 2002 har dock Sida betalat ut bara och har Sida, via avtal, förbundit sig till endast ett stöd om . "Jag skulle vilja understryka att det inte råder någon nedåtgående trend i det svenska humanitära minstödet", skrev biståndsministern i ett svar på en skriftlig fråga från undertecknad. Jag får hoppas att ministern lämnade ett korrekt svar, att de låga nivåerna är tillfälliga och att Sida fortsätter att prioritera stöd till minröjningsprojekt. Också riskerar nedskärningar av sin minröjningsrelaterade forskning och utveckling. Anslaget till denna forskning har redan minskat kraftigt. har FOI tre uppdrag för minröjningsrelaterad forskning, värda totalt . Ett uppdrag är från Försvarsmakten (10,), ett från (1,) och ett är från (2,). Enligt nuvarande planer kommer endast Försvarsmaktens uppdrag att finnas kvar . Det skulle innebära en nedskärning från 1999 via 14,6 miljoner 2002 till 10,6 miljoner . Skälet till nedskärningen är bland annat att har aviserat att forskningsanslagen kommer att dras in till följd av verkets ansträngda ekonomi samt prioriteringen av att kunna fungera som operativ aktör. Sammantaget befinner sig FOI:s minröjningsforskning i ett allvarligt läge. Det är av stor vikt att FOI får ekonomiska möjligheter att bibehålla sin kompetens och åtminstone driva vidare sin minröjningsforskning på nuvarande nivå. uttalade @ som respons på en flerpartimotion om minröjning @ att "kapacitet för genomförande av minröjning måste byggas upp och främsta uppgifter i detta sammanhang blir ledning, utbildning och kvalitetssäkring av insatser". Denna inriktning bekräftades av regeringen som slog fast att ska vara operativa aktör avseende sådan minröjning. Stödet ska i första hand avse ledning, kvalitetssäkring och utbildning. Det är, enligt min och mening, mycket positivt att , via , får en operatör som kan bidra till FN:s minröjningssamordning och dessutom leda minröjningsinsatser i drabbade stater. har genomfört minröjningsinsatser i bland annat Kosovo, och . senast har verket röjt oexploderad ammunition på . insatser har varit mycket uppskattade. kan man i (nr 7/2002) läsa att verket begärde extra för att klara utökad verksamhet, främst med en ny utbildningsreform. I budgeten fick inte de önskade pengarna, och därför pågår hårda prioriteringsdiskussioner inom verket. Verkets överdirektör listar tre prioriterade kärnverksamheter: normgivning/rådgivning, tillsynsverksamhet och utbildning. Beredskapen för internationella katastrofinsatser, där också minröjning ingår, hör alltså inte till de prioriterade områdena. Och när det gäller just minröjning sökte verket, enligt Sirenen, extra anslag som inte beviljades. Innehållet i artikeln förklarar det enkätsvar som lämnade i anslutning till arbetet med att arbeta fram en flerpartimotion om minröjning. påpekade att regeringens nya inriktning för verkets minröjningsarbete egentligen kräver en budgetförstärkning. Denna uppfattning delas av Swedec, som i sitt enkätsvar skriver att därför "borde öka sina ansträngningar också inom områdena utveckling och kompetensuppbyggnad". För att kunna verka som operatör krävs det bland annat att man har en beredskap med minhundekipage och minröjningsmaskiner, som kan användas vid insatser. anger dock i sitt enkätsvar att man som myndighet står "inför stora och resurskrävande förändringar, som gör att utrymmet för minröjning måste reduceras. Just nu övervägs inom verket vilka konsekvenser det får om minröjningsbudgeten minskas från till antingen 4, 6, 8, ". Verket skriver vidare att "det finns en uppenbar risk att beredskap för minröjningsinsatser och förmåga att med god kvalité leda sådana insatser försämras". I ovan nämnda frågesvar skriver biståndsministern: "När det gäller och prioriteringar av resurser vill jag framhålla att regeringen inte angett några förändringar av ambitionsnivån för svensk minhantering." Det var en tydlig signal om att och inte ska skära ned sin minröjningsrelaterade budget, men varifrån ska pengarna tas? I sitt enkätsvar uppgav att det fanns möjligheter att klara verksamheten, genom att överföra delar av kostnaderna till andra konton eller myndigheter. Det är allvarligt att och regeringens inriktning för äventyras av att verket tillförs en rad andra kostnadskrävande uppgifter. Det måste gå att finna möjliga lösningar på problemet. Den svenska minröjningsmaskinen används kommersiellt i och Försvarsmakten har efter omfattande utvärderingar beställt ett exemplar av samma maskin. Det är bra. Men trots att maskinen av minröjningsexperter bedöms vara den bästa i världen har den inte fått något genombrott på marknaden för humanitär minröjning. Förklaringen är bland annat att den kräver en stor engångsinvestering, som får finansiärerna av minröjning att tveka. Sida har exempelvis av ekonomiska skäl avslagit en projektansökan från avseende minröjning i . Arbetet skulle bland annat utföras med hjälp av en . I regeringens "samlade syn på minhantering" sägs uttryckligen: "Humanitär minhantering är en långsiktig uppgift med mycket höga initialkostnader för materielinköp och uppbyggnad. Verksamheten är och kommer att vara givarberoende för sin överlevnad." Därför måste, enligt min mening, Sida och andra givare våga satsa på den minröjningsutrustning som leder till det mest kostnadseffektiva arbetet, även om initialkostnaden är hög. Jag vill fråga biståndsministern: 1.Vilka åtgärder avser biståndsministern att vidta för att Sida inte ska minska sitt stöd till humanitära minröjningsprojekt utan leva upp till regeringens uttalanden och ambitionsnivåer? 2.Vilka åtgärder avser biståndsministern att vidta för att FOI ska kunna upprätthålla sin minröjningsrelaterade forskning och utveckling? 3.Vilka åtgärder avser biståndsministern att vidta för att , i enlighet med beslut, får möjlighet att agera som operativa aktör vid humanitära minröjningsinsatser? 4.Vilka åtgärder avser biståndsministern att vidta för att underlätta för minröjningsorganisationer att använda de mest kostnadseffektiva maskinerna, exempelvis den svenska ?