ip · GR1055 · 2003-10-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:55 av () till finansminister om utjämningssystemen för landstingen och kommunerna Jag har tidigare vid olika tillfällen ställt frågor om konsekvenserna av de statliga inkomstomfördelningssystemen för kommunerna @ inkomst- respektive kostnadsutjämningssystemen @ och då bibringats vetskapen att arbetsfördelningen inom regeringen är sådan att det är biträdande finansministern som ska besvara sådana frågor. Av uttalanden har jag förstått att regeringen fattat beslut om ny ärendefördelning inom regeringen @ även om jag inte sett något offentligt beslut om detta @ så att det numera är chefen för som handlägger frågor också om de statliga kostnads- och inkomstutjämningssystemen för kommunerna. Detta kan man förstå av ministerns uttalanden i då han enligt referat i uttalat att "situationen (för ) är hopplös och regeringen har tidigare riktat finansiell hjälp till krisdrabbade kommuner genom den så kallade kommunakuten". Jag utesluter inte att vi kan hitta en utväg också för , sade i enligt DN-referatet rubricerat "kan få hjälp av " (). Av samma framgår vidare att finansministern vid samma tillfälle sagt att "jag tror inte det är möjligt att hämta in 3,2 miljarder (kronor) i besparingar". Tillsammans med nuvarande politiska ledning hoppas jag att regeringen kan nå en lösning. På vilket sätt kan jag inte säga (), sade finansministern vid sitt framträdande vid ekonomiska sammanträde. Hans Västeråsuttalanden tolkades på många håll omgående som att regeringen var beredd att vidta åtgärder för att lindra den ekonomiska börda som nuvarande statliga inkomst- och kostnadsutjämningssystem för landsting och kommuner innebär och som för medför att skattebetalarna i denna region under mandatperioden 2003@2006 betalar till systemet och därmed till andra medborgare i landet. Av denna dag () framgår emellertid att finansministerns Västeråsuttalanden () modifierats till gränsen för utplåning () via det pressmeddelande sänt ut . Därav framgår att förutsatt @ det handlar nu om villkor, ej klargjorda i @ att presenterar en budget i balans och får kontroll över kostnadsutvecklingen i sjukvården, är regeringen villig att diskutera hur efter 2004 ska få ordning på sin ekonomi. Av referat () framgår att finansministern ej önskat svara på frågor om sina ståndpunktstaganden. Dock låter han antyda att kan få statligt stöd för "nödvändiga infrastruktursatsningar". Huruvida detta handlar om andra statliga anslag, än de som regeringen redan beslutat att tilldela och utifrån gällande riksdagsbeslut, framgår ej. Det är ju väl bekant att medel ännu saknas i dessa verks projektlista till exempel @ enligt min mening viktigaste trafikprojekt @ de nya järnvägsspåren från söderut mot /Södra som komplettering till de två spår som färdigställdes . Det vore värdefullt från planeringssynpunkt att få vetskap om antydan om stöd till "nödvändiga infrastrukturinvesteringar" ska inrymmas inom nuvarande anslagsramar eller om regeringen avser att komma med förslag om särskilt riktade skattepengar till de enligt "nödvändiga infrastrukturinvesteringarna". Som bekant har under landshövdingen i en av regeringen tillsatt utredning om verkningarna av nuvarande statliga utjämningssystem mellan kommuner och landsting lämnats till regeringen. Denna utvärdering, med sina förvisso viktiga men likväl ändå enligt min mening marginella förändringar, är nu föremål för överväganden i . Av uttalanden i medierna har emellertid framgått att finansministern stöder den Anderssonska utredningens förslag. Innebörden av detta är att inte bara utan också och en rad andra kommuner i den nu ekonomiskt så hårt trängda svenska huvudstaden kommer att tvingas höja såväl avgifter som skattesatser. Det tjänstemannaförslag som föreligger för innebär att redan högsta landstingsskatt, i 11:62, skulle komma att stiga till 11:97 @ en höjning som, trots hoten om nedläggning av såväl akutsjukhusen i Norr- som , i sin helhet åtgår till att finansiera den ökade statliga landstingsutjämningsskatten. För enskilda hushåll betyder detta att många , som eljest skulle ha använts för privat konsumtion och därmed stimulerat efterfrågan på varor och tjänster, nu kommer att gå direkt till höjda skatter, detta för många ovanpå kraftigt höjda boendekostnader och hot om nya höjningar av såväl kollektivresekostnaderna som införandet av trängselskatt (av mig benämnd Perssonpengar) för bilister. För såväl enskilda som och kommunerna har finansministerns motstridiga uttalanden @ dels stödet för den Anderssonska utredningen, dels Västeråsuttalanden, dels pressmeddelandet om det villkorade stödet @ skapat en omöjlig planeringssituation. Och inte minst varför? Mot denna bakgrund vill jag ställa denna fråga till finansministern: Vilka åtgärder avser finanministern att vidta för att undanröja de oklarheter och motsättningar som hans uttalanden om de statliga kostnads- och utjämningssystemen för främst landstingen men även kommunerna åstadkommit och som medfört att dessas ekonomiska planeringsmöjligheter avsevärt försvårats?