ip · GQ10330 · 2003-05-08 00:00:00 — Interpellation 2002/03:330 av () till statsrådet om skyddszoner för asylsökande har i EU lagt fram ett förslag om att processcentra, så kallade skyddszoner, ska upprättas i transitländer utanför unionen till vilka asylsökande ska sändas för att få sina asylskäl prövade. Asylprövningen ska enligt förslaget inte längre ske i ett EU-land utan prövningen ska ske i ett tredje land. Länder som i debatten nämnts som aktuella för att upprätta processcentra är transitländer i unionens närhet som och . Det brittiska förslaget har levererats som en respons på trycket från en kraftig inhemsk flyktingnegativ opinion och syftet är att radikalt minska inströmningen av asylsökande till . Den underliggande tankegången är enkel; en asylsökande ska veta att resultatet av att söka sig till eller ett annat deltagande land blir att hon eller han hamnar i flyktingförläggningar i , eller något annat land i EU:s närhet. Denna vetskap ska leda till att asylsökande söker sig till andra länder än de som använder sig av skyddszoner för att behandla asylansökningar. Det brittiska initiativet är ett uttryck för den restriktivitet som dessvärre präglar asylpolitiken i ett flertal europeiska länder. Förslaget har bland annat avfärdats av organisationer som och kritiserats för att bryta mot angående flyktingars rättsliga ställning, den så kallade , samt för att det cementerar ett "Fästning ". Det är tveksamt om det brittiska förslaget kan anses stå i överensstämmelse med . Genom att skicka de asylsökande till zoner utanför EU:s gränser riskerar ansvaret för de asylsökande att skyfflas över på de fattiga länderna. Det är också rimligt att fundera över i vilken grad inrättandet av de skyddade zonerna ökar trycket på de länder som inte deltar i samarbetet, då det är sannolikt att antalet asylsökande till länder som inte använder sig av skyddszoner kommer att öka. Den inställning till förslaget är oklar. I en riksdagsdebatt uttalade statsrådet visserligen att regeringen tar avstånd från den del av förslaget som innebär att en asylsökande inte har rätt att söka asyl i det land hon eller han flytt till och samma resonemang har ministern fört fram i svenska medier. När förslaget har diskuterats på EU-nivå har dock inte varit lika tydligt. Förslaget har inom EU diskuterats främst vid i och vid det informella rådsmötet för Rättsliga och inrikes frågor den 28@29 mars 2003. Vid det senare mötet representerades av statsrådet . Enligt från mötet var inställning till det brittiska förslaget följande. "höll med om att åtgärder måste vidtas med anledning av att en så stor andel asylsökande egentligen saknar asylskäl. S ansåg det angeläget att förslaget vidareutvecklas i samarbete med UNHCR. Vidare framhöll S vikten av att angripa grundproblemen genom stöd till ursprungsländerna men även nödvändigheten av att omforma transitländer till säkra första asylländer. S pekade även på problemen med att avlägsnandebeslut verkställs i allt för låg utsträckning och att vi har ett gemensamt ansvar för att se till att det sker förbättring på den punkten." Vid ministerrådets informella möte verkar således migrationsministern varit långtifrån så klar i sitt avståndstagande från det brittiska förslaget som han i den svenska debatten gör gällande att han är. Ett tydligt avståndstagande från det brittiska förslaget är det naturliga för den som menar allvar med att länder ska vara öppna mot omvärlden. Det är beklagligt att detta tydliga avståndstagande lyst med sin frånvaro från regerings sida. Mot bakgrund av det ovan anförda vill jag ställa följande frågor till statsrådet angående det brittiska förslaget om skyddade zoner för asylsökande: 1.Kommer statsrådet att ta initiativ till att inom utreda om det brittiska förslaget om skyddszoner är förenligt med angående flyktingars rättsliga ställning? 2.Är statsrådet, med utgångspunkt i det han framförde i riksdagsdebatten , beredd att i EU ta klar ställning mot det brittiska förslaget och arbeta för att EU-länderna tar sitt ansvar för de asylsökande som flyr till EU-området?