ip · GR1054 · 2003-10-27 00:00:00 — Interpellation 2003/04:54 av () till statsminister om regeringens interna jämställdhetsarbete Statsminister har kritiserats i medierna för sin ledarstil och för att han visar bristande respekt gentemot sina kvinnliga partiledarkolleger. På uppmanas han av genusforskaren vid att träda fram i ljuset och ta sitt ansvar som en vuxen människa och som statsminister i jämställdhetsfrågan. Själv har försökt förklara bort debatten med att och har problem och är nervösa inför stämma. Jag vill veta hur det egentligen är ställt med regeringens och interna jämställdhetsarbete. Jag anser, i likhet med , att statsministern själv bör redogöra för denna viktiga fråga. har kritiserat de ojämlika lönerna på . Jag har själv varit med och anmält saken till JämO för att få till stånd en granskning. Detta har fått till följd att med JämO:s hjälp har kunnat presentera en kartläggning och analys över kvinnors och mäns löner. I rapporten framkommer att det fortfarande finns grupper med stora löneskillnader mellan kvinnor och män på . I vissa fall tillstår att det saknas "lönepolitisk anledning" till skillnaderna. I andra fall motiverar man skillnaderna med att männens löner är höga på grund av att de besitter en speciellt värdefull eller unik kompetens, att de tillhör en marknadsutsatt grupp eller att deras löner i tidigare anställningar varit höga, att de har värdefull arbetslivserfarenhet och att de har arbetsuppgifter med särskilt ansvar etcetera. Även om det är berömvärt att regeringen äntligen tagit tag i de problem med bristande jämställdhet som den har i sitt eget hus, och i viss mån börjat justera kvinnors löner så att de ska bli jämlika med mäns, kan jag inte finna bortförklaringar av löneskillnaderna som något annat än fåfänga försök att dölja sin egen nakenhet. Det är klandervärt om regeringen verkligen anser att mäns kompetens är mer unik och att deras arbetslivserfarenhet är mer värdefull än kvinnors. Än mer klandervärt är det om regeringen inte förmått att ge ansvarsfulla arbetsuppgifter till de kvinnor den anställer. Med regeringens resonemang cementeras de orättfärdiga könsmaktsstrukturerna och de ojämlika lönerna består. Om ska bli mer jämställt krävs att landets ledande politiker och den offentliga sektor vi ansvarar för föregår med gott exempel. Vårt ändrade beteende ger förutsättningar för förändring av beteendet hos människor i samhället i övrigt. Det beteende statsministern uppvisade i kammare och de förklaringar som ger till löneskillnaderna mellan kvinnor och män, legitimerar däremot ett fortsatt manligt överordnande och förtryck och osynliggörande av kvinnor. Statsministern och hans socialdemokratiska regering ger därmed en negativ förebild som riskerar kopieras av andra män i deras förhållningssätt gentemot kvinnor. Mot bakgrund av det ovan anförda vill jag fråga statsministern: Vilka åtgärder har statsministern vidtagit för att få till stånd en grundläggande ideologisk debatt om jämställdhet mellan kvinnor och män i det svenska samhället? Vilka åtgärder avser statsministern att vidta för att hans agerande i kammare, och det omskrivna förhållningssättet gentemot kvinnliga kolleger, inte ska bli ett negativt exempel som kopieras av andra män? Vilka åtgärder avser statsministern att vidta för att de kvinnor som arbetar inom regeringen och i i fortsättningen inte ska beskrivas som mindre värdefulla utifrån ett marknadsperspektiv, mindre specialiserade, mindre kompetenta med en mindre värdefull arbetslivserfarenhet etcetera? Vilka åtgärder avser statsministern att vidta för att han och hans regering ska bli en bättre förebild i jämställdhetsarbetet? Vilka åtgärder avser statsministern att vidta för att förändra synen på kvinnor och jämställdhet inom ?