ip · GQ10157 · 2003-02-03 00:00:00 — Interpellation 2002/03:157 av () till justitieminister om polisens resurser I många delar av diskuteras polisens arbete och den brist på trygghet för medborgarna som frånvaron av polis medför. Det handlar om förortsområden där våldet ökat, där företagare inte kan försäkra sina småföretag och där gamla människor inte törs gå ut efter mörkrets inbrott @ och där människor saknar närvarande och synlig polis. Många glesbygder har inte heller någon polisnärvaro därför att polisbrist och brist på ekonomiska medel gör att besparingar medfört indragning av polistjänster och av polisstationer. Det är svårt för vanliga människor att känna att rättstryggheten fungerar när utryckningstiden för en polispatrull närmar sig . Alltför mycket hinner hända . har det gått så långt att inte bara glesbygden känner av problemen. Även ett län som har problem med besparingar, nedläggningar, polisbrist och långa utryckningstider. Detta har redan hunnit utnyttjas av brottslingar till exempel genom bankrån på mindre orter där det inte finns synlig och närvarande polis. har det dock inte varit aktuellt att förklara vissa områden av som polisbefriade. Den gränsen är emellertid snart överskriden. En ny utredning, på remiss från , föreslår att den organisation av sjöpolis som funnits på de ställen runt landets kuster där det finns skärgård nu ska avskaffas. I stället föreslås att polis vid behov ska rycka ut från fastlandet, bege sig till aktuell angöringspunkt och förslagsvis anlita "sjötaxi". En sådan åsikt visar på total okunnighet om förhållandena åtminstone i skärgården i , och län. Där finns ingen sjötaxi. Privatpersoner utför beställningskörningar, men fyller naturligtvis sina körscheman så gott det går med postutbärning, kompletteringstrafik, skolskjutsning och förbeställda transporter. Flertalet företagare har dessutom detta som biinkomst, varför de också är upptagna med att sköta andra sysslor. Det finns ingen som helst beredskap för omedelbar utryckning. Dessutom kan privatpersoner då tvingas delta i kanske farlig verksamhet med brottslingar inblandade, vilket måste ses som en ytterst tveksam lösning. Utredningen hänvisar också till , och . har ansvar för den civila handelssjöfarten och inga fria resurser. är en privat, ideell förening och kan därmed knappast anförtros polisuppgifter. har två båtar mellan och Södermland med ett ansvar också för västra sidan av . Dessa båtar tjänstgör omväxlande eftersom också kustbevakare måste sova. Tullen har ett stort besparingskrav och svårigheter att hinna med sina kärnuppgifter redan. Någon annan resurs finns alltså inte tillgänglig i skärgårdsområdena, även om man vill gå ifrån den grundlagsinfluerade diskussionen om vem som kan utöva våld å statens vägnar. Utryckningstiden i skärgårdsområden skulle komma att förlängas avsevärt vid en nedläggning av sjöpolisen. I enbart och finns totalt drygt 21500 öar. 704 är bebyggda och 115 av dessa är bebodda. ökar befolkningen med fyra till fem gånger den bofasta befolkningen. Ett exempel är med 8500 invånare, som beräknas härbärgera mellan ungefär 40000 och 50000 personer, varav flertalet finns i skärgården. Självklart medför detta behov av både ordningsövervakning och brottsbekämpning liksom av förebyggande arbete. 2002 (som omfattar sex poliser ungefär till och med augusti samt två poliser ) redovisas 357 aktiviteter från sjöpolisens sida i och Östergötlands skärgårdar. Alldeles frånsett den lugnande och brottsförebyggande verkan som blotta medvetandet om polisnärvaro innebär, utgör redovisningen av polisens aktiviteter tänkvärd läsning. Hur mycket hade blivit utfört om ingen polis funnits närvarande? Antalet aktiviteter per polis ligger i nivå med den i och . Kostnaden för de två polisbåtar som skött tjänsten i dessa två skärgårdar har i medeltal varit 180000kr utöver personalkostnader, som i och för sig kunnat hållas låga genom speciella jouravtal. Frågan är om priset 180000kr är för högt i relation till närvarotimmar, förebyggande effekt och antal ingripanden. Tjänstgörande poliser har också kvalificerad sjöräddningsutbildning. Anses detta inte behövas ? Inom området ligger flera kärnkraftsanläggningar med särskild riskbild. I finns Studsvik som förvarar visst radioaktivt material. Fartyget angör för lossning och lastning med jämna mellanrum. Farleden är trång och besvärlig med kända segelleder i närheten. Vid en olycka eller ett överfall planeras för en två kilometers gräns för så kallat områdeslarm och en fem kilometers planeringszon. Halva ytorna är vatten. Liknande omständigheter gäller vid kärnkraftverket i , med skillnaden att säkerhetszonen här är . Där finns tre kärnkraftsreaktorer belägna på halvön strax norr om staden. Där är också CLAB beläget, den anläggning där allt kärnkraftsavfall tills vidare mellanlagras i avvaktan på en slutlig lösning av avfallsproblematiken. Båtar för att ombesörja avspärrning, utrymning och bevakning skulle vid en nedläggning omdirigeras från med en utryckningstid . Mot bakgrund av ovanstående anser jag det nödvändigt att ställa följande frågor till justitieministern: 1.Vilka åtgärder kommer justitieministern att vidta för att förhindra att privatpersoner utan krisutbildning anlitas per timtaxa för utryckningsverksamhet, där statlig våldsanvändning kan komma att behövas på grund av befarad eller inträffad brottslighet? 2.Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för åstadkomma en synlig och närvarande polis för alla? 3.Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta så att vissa områden i organisationsmässigt inte ska kunna förklaras för polisbefriade områden? 4.Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta så att alla brott, oavsett var i , rapporteras, undersöks och beivras? 5.Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta så att krisplaneringen runt kärnkraftsanläggningar belägna vid kusten förändras vid en eventuell indragning av sjöpolisen?