ip · GQ10239 · 2003-03-14 00:00:00 — Interpellation 2002/03:239 av () till statsrådet om barnens egna asylskäl har lämnat en . I rapporten har man undersökt 87 asylärenden där barn i familjer är inblandade, och finner stora brister i och sätt att uppmärksamma barnens situation. Enligt har myndigheterna bara i 17 fall hört barnen själva om deras eventuella asylskäl eller humanitära skäl till att få stanna i . I de ytterligare 15 fallen har föräldrarna tillfrågats om barnen bör höras, men i de fallen har föräldrarna avböjt. I 32 av MIV:s totalt 66 ärenden, har asyl sökts efter , det vill säga den tidpunkt från när, enligt uppgift från verket, alla barn @ stora som små @ själva eller via sina föräldrar som rutin ska tillfrågas om sina skäl och om de bör asylhöras. 24 av dessa ärenden handlades av Region . Två av de 24 barnen har asylhörts. De övriga 22 har inte tillfrågats om de vill höras. I 15 fall har någon förälder tillfrågats om barnet har egna skäl (asylskäl eller humanitära skäl). I tre fall har någon förälder tillfrågats bara om barnets humanitära situation. I sex fall har inga frågor alls ställts till föräldrarna om barnets eventuella grunder för uppehållstillstånd. Åtta av de 32 ärendena handlade om Region . Inget av de åtta barnen har asylhörts eller tillfrågats om de vill höras. Inte i något fall har föräldrarna tillfrågats om barnet har egna humanitära skäl. Mot bakgrund av dessa uppgifter synes rutinen inte vara förankrad i hela . Utgångspunkten är att varje barn, även barn i familj, ska höras om sina asylskäl och andra grunder för uppehållstillstånd. Undantag från denna huvudprincip måste givetvis göras om det av någon anledning är olämpligt att höra barnet. Vad gäller barn i familj, anser UNHCR att om den minderårige åtföljs av en eller båda föräldrarna eller av annan familjemedlem som ansvarar för barnet och den eller de medföljande söker flyktingstatus, kommer den minderåriges egen flyktingstatus fastställas i enlighet med principen om familjens enhet. Principen om familjens enhet verkar till förmån för anhöriga och inte tvärtom. Detta innebär att vem som helst i en familj @ även ett barn @ kan anses vara flykting. lämnade ett förslag till direktiv KOM(2001)510 om mininormer för när en medborgare i ett land utanför EU och statslösa ska betraktas som flyktingar. Kommissionen föreslog följande stadgar under direktiv artikel 7. Europeiska unionens råd har antagit detta direktiv av följande skäl: "När underåriga ansöker om internationellt skydd är det särskilt viktigt att medlemsstaterna vid sin prövning beaktar typer av förföljelse som är specifika för barn, till exempel rekrytering av barn som soldater, smuggling av barn för sexindustrins räkning och tvångsarbete." I propositionen 1989/90:107 Godkännande av om barns rättigheter @ enligt artikel 22 ska konventionsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att ett barn som söker flyktingstatus eller anses som flykting i enlighet med lämplig internationell eller nationell rätt och tillämpliga förfaranden erhåller lämpligt skydd och humanitärt bistånd vid åtnjutandet av de tillämpliga rättigheter som anges i denna konvention och i andra internationella instrument rörande de mänskliga rättigheter eller humanitär rätt, som nämnda stater tillträtt". Artikeln är alltså tillämplig på såväl barn som är flykting som ett barn som söker flyktingstatus och befinner sig i tillståndsprocessen. Det gäller både för ensamkommande barn och för barn som reser med sina föräldrar eller någon annan person. För ensamkommande barn är MIV:s handläggningsrutiner huvudsakligen inriktade på den humanitära situationen kring barnet och mindre på barnens grunder för asyl. Vad avser statsrådet göra för att även barn i familj ska asylhöras? Vad avser statsrådet göra för att barnets rättigheter som egen asylsökande blir tillgodosedda?