ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GQ10184 · 2003-02-13 00:00:00 — Interpellation 2002/03:184 av () till statsrådet om humanitärt visum Just nu utreder den svenske folkrättsexperten förslag om att flyktingar ska få möjlighet att söka asyl direkt på EU-ländernas ambassader och konsulat runtom i världen. anser att i kampen mot människosmugglarna måste göras mer tillgängligt för människor som är i behov av skydd. Det är därför viktigt att hitta olika juridiska sätt och metoder för att utveckla en human asylpolitik. Humanitärt visum skulle kunna förbättra möjligheterna till att ansöka om asyl och bli prövad vid EU-ländernas beskickningar. Idén med humanitärt visum går ut på att göra det möjligt för presumtiva flyktingar att snabbt lämna ursprungsregionen eller transitländer som inte erbjuder dem skydd. Det måste finnas en möjlighet att ge ett visum direkt, om personen kan göra gällande att han eller hon annars skulle utsättas för mycket grava hot till liv och frihet. Med detta visum skulle den skyddsbehövande kunna åka helt legalt till där en fullständig asylprocess skulle genomföras och därmed inte behöva utsättas för de risker som flyktingsmuggling innebär. har motionerat och interpellerat om detta ett flertal år men inte fått något gensvar då har visat intresse för ett förslag om någon form av humanitärt visum. Det vore intressant att diskutera hur regeringen ställer sig till ett sådant förslag. Förra migrationsministern ställde sig avvisande för ett förslag angående humanitärt visum i en interpellationsdebatt . Att införa ett humanitärt visum vore att ta ett steg i riktning mot en mer human och solidarisk flyktingpolitik i och i . Mina frågor till migrationsminister är: 1.Kommer statsrådet att verka för att regeringen tar initiativ till hur ett så kallat humanitärt visum skulle kunna utformas? 2.Kommer statsrådet att verka för att går i spetsen och driver denna fråga inom EU-samarbetet?
ip · GQ10185 · 2003-02-13 00:00:00 — Interpellation 2002/03:185 av () till statsrådet om Enligt har man inte kunnat avvisa en enda asylsökande statslös palestinier tillbaka till . Bakgrunden är den att en statslös palestinier från (eller andra arabiska stater som till exempel , och ) som varit borta från sitt ursprungsland mer än enligt dessa länders lagar då inte längre har rätten att återvända dit. Invandringsmyndigheterna försöker snabbehandla dessa asylansökningar, men trots detta finns det många exempel på statslösa palestinier vars ansökningar aldrig prövades @ eller avvisningen aldrig verkställdes @ medan det fortfarande var möjligt för vederbörande att återvända till sitt ursprungsland. Därför sitter i storleksordningen 300 till 500 statslösa palestinier från arabiska stater i ett totalt vakuum på svenska flyktingförläggningar. De är inte välkomna i , utan ska avvisas, men de är inte heller välkomna tillbaka till sina ursprungsländer @ och de kan inte avvisas. Det finns många exempel på asylsökande som på detta sätt varit fast i den svenska invandringsbyråkratin , i vissa fall . Enligt utlänningslagen ska uppehållstillstånd beviljas i de fall det visar sig att det föreligger hinder att verkställa en avvisning. Detta har skett i vissa fall, men fortfarande nekas flera hundra statslösa palestinier att få uppehållstillstånd trots att det uppenbart föreligger verkställighetshinder. har förhalat frågan om hur dessa ärenden ska hanteras och ministern hänvisade i en interpellationsdebatt till att han inte kunde göra något så länge inte på eget initiativ begärde ett klarläggande av regeringen. Situationen är således den att flera hundra statslösa palestinier, däribland många barn, sitter fast i en total ovisshet på svenska flyktingsförläggningar och ser åren passera förbi. har uppenbarligen misslyckats med att handlägga deras ärenden och ministern ansåg sig inte kunna göra något åt saken. förhåller det sig dock på det sättet att ministern visst kan göra något eftersom regeringen till exempel kan föreslå ett förtydligande av lagstiftningen så att den oklarhet som tycks råda elimineras och därmed bevilja de människor som inte kan avvisas permanent uppehållstillstånd. För att långsiktigt förhindra att asylsökande fastnar i migrationsmyndigheternas utredningskvarnar så bör man införa en regel som automatiskt ger en asylsökande permanent uppehållstillstånd om myndigheterna inte avgjort hans eller hennes asylärende . Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga statsrådet vilka åtgärder han är beredd att vidta för att lösa situationen för de statslösa palestinier som inte har något land att avvisas till.
ip · GQ10186 · 2003-02-05 00:00:00 — Interpellation 2002/03:186 av () till miljöminister om Natura 2000 på Öppna landskap med hagmarker och ängar är uppskattade inslag i vår natur. Generationer av bönder har format det öppna landskapet och främjat den biologiska mångfalden. De natur- och kulturhistoriskt vackra landskapen ger inte bara dem som bor på landsbygden glädje. Detta märks särskilt ute på våra skärgårdsöar. Många människor som bor i städer och tätorter tillbringar fritid och semester där. i är en av de mycket uppskattade öar som många har valt som sin fritidsö. Men det är den lokala bofasta befolkningen som i generationer arbetat med sina småföretag som format ön till vad den är . Det har varit och är ett krävande arbete att livnära sig på djurhållning och fiske. Vi måste vara mycket medvetna om att det inte är alldeles givet att den nya generationen fortsätter arbetet vid ett generationsskifte. Lönsamheten och slitet gör att många tänker sig för om det är värt att fortsätta. På har man också fått erfara reservatsbildningar som ett hot mot att fortsätta sitt viktiga arbete. Många talar om att glädjen att arbeta med djur och natur försvinner när staten okänsligt kommer och, som man upplever det, tar marken från dem för att ombilda den till reservatsområde. Det gäller både på land och till havs. Många markägare kan vittna om att deras marker inventeras utan att de vetat om det. Än värre ur denna synpunkt är att Natura 2000-områden inrättats utan markägarnas vetskap. Utan en öppen och bred dialog blir det svårt att nå förståelse för eventuellt skydd av markområden. Mot bakgrund av det som inträffar på anser jag att det måste vara obligatoriskt med samråd mellan myndigheter och markägare vid allt planerande. Det må gälla inventering eller reservatsbildningar. Markägarnas synpunkter måste respekteras. Staten måste ta sitt ansvar och alltid ha med sig att det är de enskilda jordägarna som varit med och format dagens landskap. Det behövs en medveten politik som lyfter fram värdet och skapar förutsättningar för den fasta skärgårdsbefolkningen. I annat fall raseras såväl öppna landskap som viktig kunskap hur man sköter kulturbygder så att dessa finns kvar även för kommande generationer. Min fråga till miljöministern är: Vad avser ministern att vidta för åtgärder så att skärgårdsbefolkningen på kan fortsätta sitt värdefulla arbete med såväl djurhållning som fiske, så att landskapet behåller sin unika karaktär?
ip · GQ10187 · 2003-02-13 00:00:00 — Interpellation 2002/03:187 av () till statsrådet om konkurrensen inom bilindustrin För sedan upprördes vi över att däckföretaget i flyttade sin tillverkning till , detta på grund av att företaget erhöll EU-bidrag för att flytta sin verksamhet dit. Genom detta EU-bidrag snedvreds konkurrenssituationen med följd att en fortsatt svensk lokalisering inte längre framstod som företagsekonomiskt fördelaktig. börjar vi i känna stor oro över vad som händer inom bilindustrin inom EU. När vi tar del av uppgifterna från Dagens Arbete, där det rapporteras att under åren 1995@1999 det utgått gigantiska EU-bidrag till olika länders bilindustrier. har erhållit , 565, 255, 181, 141 medan återfinns på jumboplats genom att man endast erhållit . En ojämn fördelning av EU-stöd till olika delar av näringslivet bidrar till orättvisa konkurrensvillkor. Från samhällsekonomisk utgångspunkt är detta olämpligt eftersom det kan skydda ineffektiv produktion som effektiv produktion kan riskera att konkurreras ut till men för hela den europeiska ekonomin. Volvofabriken i som tillverkar fyrcylindriga motorer kommer enligt uppgift från , ordförande i på fabriken, att flyttas till . Det kan starkt misstänkas att EU-stödet spelat en roll för denna omlokalisering. Jag har vid frågestund frågat utrikesminister om hennes syn på denna del av EU:s politik samt om vad regeringen gör för att förhindra att det förekommer osolidarisk bidragskonkurrens inom EU. Dessvärre fick jag inga svar. Varför reagerar inte regeringen när vi åderlåts på arbetstillfällen genom att olika branscher erhåller EU-bidrag och genom dessa gör investeringar som innebär att arbetstillfällen flyttas mellan olika länder inom EU? Om detta får fortgå kommer även hela att vara stödområde och erhålla bidrag och kanske då återfå dessa arbetstillfällen som flyttar till andra EU-länder. Bilindustrin är en mycket viktig industri för hela där både och finns med sina fabriker. Om olika leverantörer till bilindustrin ska erhålla EU-bidrag för att utöka sin produktion i olika EU-länder finns det risk att all tillverkning och produktion försvinner ifrån vårt land. Det borde vara en mycket angelägen fråga för statsrådet att med stor kraft arbeta för att dessa bidrag inom EU används på ett sådant sätt att man inte snedvrider konkurrensen på det sätt som sker . Mina frågor är därför: Hur har statsrådet arbetat för att säkerställa konkurrensneutralitet och en rättvis fördelning av EU-medel mellan biltillverkare i olika EU-länder? Hur avser statsrådet att verka för att den nuvarande snedvridna fördelningen av bidrag åtgärdas? Hur avser statsrådet att säkerställa att arbetstillfällena inom bilindustrin ska finnas kvar i vårt land?
ip · GQ10188 · 2003-02-14 00:00:00 — Interpellation 2002/03:188 av () till utrikesminister om partnerskapsförrättning på ambassad När lagen om registrerat partnerskap infördes fanns också en bestämmelse som innebar att regeringen kunde bemyndiga svenska ambassader att förrätta partnerskap på ambassaden. Regeringen har dock inte utnyttjat den möjligheten. Motiven för regeringens ställningstagande har skiftat något men i korthet har regeringen ansett, dels att det saknas behov av möjligheten att registrera partnerskap utomlands, dels att andra länder inte tillåter svenska ambassader att förrätta partnerskap. När det gäller den första invändningen kan konstateras att den är betydelselös om man ser till de tjugotal ambassader som har behörighet att förrätta vigsel. Bland dessa finns nämligen ambassaderna i exempelvis , och där svenskkolonin beräknas uppgå till ca 100 personer vardera. Den andra invändningen har möjligen en större diplomatisk tyngd men visar tydligt på regeringens bristande engagemang i denna fråga. Till grund för ställningstagandet ligger en förfrågan till några svenska ambassader utomlands om hur värdlandet ställer sig till att ambassaden får förrätta partnerskap. Undersökningen var begränsad till sin utformning och gjordes . har öppenheten kring homosexuellas, bisexuellas och transpersoners mänskliga rättigheter successivt ökat. Jag menar att den inte bara passivt ska notera olika värdländers inställning utan också aktivt arbeta för att dessa ska tillåta partnerskapsregistrering på den svenska ambassaden. Av listan på länder där vigsel på svenska ambassaden är tillåten finns många mottagare av svenskt bistånd. borde åtminstone kunna ta upp en diskussion såväl med dessa länder som andra länder om att tillåta partnerskapsceremonier på de svenska ambassaderna. Med hänvisning till ovanstående bakgrund vill jag till utrikesministern ställa följande frågor: 1.Vilka aktiva åtgärder är ministern att beredd att vidta @ exempelvis i bilaterala samtal @ för att möjliggöra att partnerskapsförrättning kan äga rum på svenska ambassader? 2.När kommer ministern att meddela bemyndiganden att förrätta partnerskapsregistrering för de ambassader där värdlandet tillåter detta, exempelvis i och ?
ip · GQ10189 · 2003-02-14 00:00:00 — Interpellation 2002/03:189 av () till statsrådet om markpriser och statens agerande Det är dyrt att bygga bostäder i . Produktionskostnaderna är mycket höga och med nuvarande hyressättningssystem är nybyggda bostäder olönsamma. har nått en jumboplats och hamnat sist med högsta boendekostnader i jämförelse med disponibel inkomst. Med anledning av de höga kostnaderna för nybyggnation har statsrådet vid ett flertal tillfällen påtalat kommunernas ansvar i egenskap av markägare. Statsrådet är mycket kritisk till de priser som kommunerna i tillväxtregioner säljer mark för och har bland annat sagt: "Det är klart att man hamnar på orimliga produktionskostnader när man som lägger ut marken på anbud och hamnar på kvadratmetern. Det är ett ganska rejält ingångsvärde att ha redan innan man sätter spaden i jorden". Dessa uttalanden väcker frågor eftersom markprissättningen är en fråga som inrymmer perspektiven: "kommunalt självstyre, likställighetsprincipen" samt frågan om "god ekonomisk hushållning". Kommunerna och staten ska givetvis verka för att hitta en rimlig balans mellan olika mål men man kan fråga sig om det är rimligt att de som investerar i hyresrätter ska gynnas särskilt i jämförelse med de som investerar i ett småhus eller radhus. Hur vet man att de som köpt mark med ett särskilt lågt ingångspris inte snabbt säljer den vidare med vinst? Det finns all anledning att uppmärksamma prisutvecklingen på mark avsedd för bostadsbyggande men kostnadsökningarna inom byggbranschen kan även förklaras med en rad andra faktorer. Bristande konkurrens, få aktörer, dyrt byggmaterial, bristfällig tillämpning av upphandlingsregelverk, dålig utveckling av nya byggmetoder, krångliga regelverk, omständiga planprocesser, skatter och dyra åtgärder på grund av byggfel är betydande hinder för en fungerande bostads- och byggsektor. Med tanke på statsrådets uttalande är det värt att belysa hur staten själv agerar i egenskap av betydande markägare. Statsrådet verkar inom som har till ansvar att utöva ägarstyrning över de statliga bolagen däribland med dotterbolaget . innehar betydande markinnehav i tillväxtregioner som till exempel och är en viktig aktör på marknaden. I enlighet med det ägardirektiv som finns ska bolaget oavsett vilken affär det gäller agera på marknadsmässiga villkor och med största möjliga utbyte för ägaren, staten. Inga avsteg har gjorts från denna princip; staten säljer mark för bostadsbyggande till marknadsmässiga priser. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet följande: Avser statsrådet att vidta åtgärder för att staten i egenskap av markägare ska erbjuda billig mark till bostadsbyggandet i enlighet med de krav som statsrådet har ställt på kommuner i tillväxtregioner? Avser statsrådet att vidta åtgärder för att ändra ägardirektiven för och dotterbolaget ?
ip · GQ10190 · 2003-02-14 00:00:00 — Interpellation 2002/03:190 av () till socialminister om utländska läkarlegitimationer försenar utländska läkares möjlighet att få svensk legitimation. Det kunde vi senast läsa om i . Enligt fattas det ett stort antal läkare i och det kommer att bli ännu värre . Vi behöver ungefär 1500 läkare ytterligare för att kunna erbjuda invånarna tillräcklig vård. För att möta detta stora behov görs ansträngningar i flera landsting att rekrytera läkare utomlands. Om man som läkare från de nordiska länderna, EU och söker sig till är det ganska lätt att få arbeta här, men är man läkare med legitimation från något annat land är det svårare. tjänstgöring inom sjukvården och ett prov i sjukvårdssvenska ska läkarna, för att få sin legitimation, genomgå en kurs i samhälls- och författningskunskap. Innan detta är klart kan de i praktiken inte tjänstgöra som läkare @ även om de talar perfekt svenska och är väl förtrogna med samhället och dess funktioner. Man kan visserligen tillåtas att arbeta under handledning av en svensk kollega, men det upplevs ofta negativt av båda parter eftersom ingendera upplever detta befogat. Det enda som skiljer dem åt är ju faktiskt att en av dem är svensk läkare och den andra utländsk. Den medicinska kompetens de besitter är ju likvärdig. ger obligatoriska kurser för de utländska läkare som har för avsikt att söka svensk läkarlegitimation. I vårens kurs utbildar man 80 läkare @ medan 46 kvalificerade läkare inte bereds plats! Dessa 46 läkare hänvisas nu kanske till att vänta tills nästa kurstillfälle erbjuds. förväntas de arbeta vidare "under handledning" av en svensk läkare. Men sanningen är att många tröttnar på att vänta och i stället flyttar till ett annat land där man mottas på ett bättre sätt än i . Det är som har beslutat att kursen ska vara ett krav för legitimation, en kurs som läkare från EU-länder märkligt nog inte behöver genomgå. Det är inte rimligt att dessa krav inte ska ställas för en grekisktalande, spansktalande eller fransktalande läkare men däremot för en kurdisktalande, arabisktalande eller spansktalande filippinsk läkare Kostnaderna för kurser finansieras med myndighetens ramanslag, men uppger att man inte vet om man ska ge ytterligare kurser , eftersom man inte tycker sig fått tillräckliga resurser för detta. Samhällets kostnader för läkarbristen är enorma i förhållande till kostnaderna för extra utbildningsplatser vid avslutande kurs. Jag vill fråga socialministern: Vilka åtgärder har ministern för avsikt att vidta för att stävja läkarbristen? Avser ministern att vidta några åtgärder för att utländska läkare ska slippa den avslutande kursen om den enskilde utländske läkaren inte behöver denna kurs?
ip · GQ10191 · 2003-02-14 00:00:00 — Interpellation 2002/03:191 av () till försvarsminister om värnpliktstjänstgöring som civilt meritvärde För betraktades värnpliktstjänstgöringen som ett naturligt steg i livet och arbetsgivarna såg det som en merit. Dagens situation är helt annorlunda, värnplikten är inte längre en självklarhet och ett naturligt steg i livet. Det finns i dagens samhälle ett antal andra alternativ vid sidan av värnpliktstjänstgöringen. Detta scenario kräver att värnplikten betraktas som ett konkurrenskraftigt alternativ. har det pågått ett idogt arbete för att civilt meritera värnpliktsutbildningen. Ett antal arbetsgrupper och utredningar har presenterat förslag och idéer på hur det civila meritvärdet i värnpliktstjänstgöringen ska kunna förbättras. Senast var det som presenterade ett antal förslag på hur det civila meritvärdet skulle förbättras. I propositionen Bättre villkor för totalförsvarspliktiga (prop. 2001/02:11) visade det sig tyvärr att det civila meritvärdet hade fallit mellan stolarna och det enda konkreta som beslutades om var fria högskoleprov. Det är beklämmande att så lite har hänt, det kan knappast vara så att förändringarna inom det svenska försvaret har skett så fort att man inte hunnit anpassa sig till rådande klimat. Dagens värnpliktsutbildning håller en hög kvalitet och ställer höga krav på de värnpliktiga som tas ut. Utbildningen innehåller även ett antal moment som den värnpliktige kan ha nytta av i det civila livet. Men för att detta ska kunna bli verklighet krävs det en ordentlig validering och värdering angående tjänstgöringen i totalförsvaret. Av de värnpliktiga som tas ut finns det även intresse att kunna vidareutbilda sig och komplettera sina civila betyg. Men även här stöter den värnpliktige på problem. Intresset för komvuxstudier har ökat. Grunden för komvuxstudier är att dessa ska genomföras i den kommun där man är folkbokförd. Enligt folkbokföringslagen kan man inte mantalsskriva sig på annan ort på grund av värnpliktstjänstgöring. För att den värnpliktige då ska kunna genomföra komvuxstudier på annan ort än hemort krävs att hemkommunen erlägger interkommunal ersättning. En ersättning som är frivillig för hemkommunen att betala. Detta system missgynnar de värnpliktiga som inte gör värnplikt på sin folkbokföringsort. Ett rättvist system kräver att samma regler bör gälla för alla värnpliktiga oavsett var man gör sig värnplikt eller är folkbokförd. I strävan att göra värnpliktstjänstgöringen mer attraktiv spelar den civila meritvärderingen en central roll. Försvarsmakten behöver de som är mest lämpade för de uppgifter försvaret har att lösa. Med anledning av ovanstående vill jag därför fråga försvarsministern: 1.Vilka åtgärder avser försvarsministern att vidta för att det civila meritvärdet inom värnpliktstjänstgöringen ska öka? 2.Vilka åtgärder avser försvarsministern att vidta för att underlätta för värnpliktiga att genomföra komvuxstudier utanför hemorten?
ip · GQ10192 · 2003-02-17 00:00:00 — Interpellation 2002/03:192 av () till utbildningsminister om lärarbehörighet och Wärnerssonpengarna En elev borde ha rätt att möta utbildade lärare i skolan. För att klara den dubbla uppgiften att vara både ämneskunnig och pedagogiskt skicklig krävs det en gedigen lärarutbildning. Enligt en forskningsöversikt av pedagogikforskare i är lärarkompetensen viktigast för elevernas resultat. Att det blir fler vuxna i skolan innebär alltså inte automatiskt att eleverna klarar skolan bättre. Däremot betyder antalet lärare mycket för hur eleverna ska lyckas med skolan. Tyvärr går utvecklingen i den svenska skolan åt fel håll. Bara har andelen behöriga lärare i minskat från 83,till 81,. När det gäller gymnasielärare har andelen behöriga lärare minskat från 81,till 79,. Om man dessutom skulle undersöka det antal utbildade lärare som i verkligheten undervisar i ämnen de inte har utbildning för, skulle siffrorna för obehöriga lärare se ännu dystrare ut. fördelas öronmärkta pengar för personalförstärkningar i skolan ut till kommunerna, de så kallade Wärnerssonpengarna. Det är beklagligt att dessa pengar leder till att andelen outbildade lärare ökar. kritiserar Wärnerssonpengarna, eftersom dessa är kopplade till antalet personer mer än till deras utbildning. Om kommunerna minskar antalet anställda i skolan men ökar antalet utbildade lärare blir de återbetalningsskyldiga. har i sin skolbudget anvisat samma öronmärkta summa som regeringen men har dessutom krävt att pengarna mera uttryckligt ska riktas till att rekrytera utbildade lärare och att pengarna även ska kunna användas för att höja lärarlönerna. Vi i var också kritiska till regeringens formulering "fler vuxna i skolan". Enligt vår uppfattning hade det varit bättre att säga "mer utbildad personal i skolan". Det finns ett stort antal åtgärder som skulle kunna sättas in för att öka lärartätheten i skolan: förbättra lärarnas arbetsvillkor, höja kvaliteten i lärarutbildningen, förbättra lärarnas karriär- och löneutveckling. Men vid sidan av dessa långsiktiga förändringar borde regeringen rikta de öronmärkta pengarna så att de i första hand används till att anställa utbildad personal. Jag vill fråga utbildningsministern om han avser att vidta några åtgärder mot bakgrund av att regeringens personalförstärkningsresurser enligt statistiken riskerar att fördelas på ett sätt som bidrar till att andelen obehöriga lärare ökar.