ip · GQ10224 · 2003-03-10 00:00:00 — Interpellation 2002/03:224 av () till utrikesminister om gemensamma operationer och tolkningen av Svenskt samarbete med "minstater" förbjuder parterna till konventionen att använda, utveckla, tillverka, på annat sätt förvärva, lagra, bibehålla eller till någon direkt eller indirekt överföra antipersonella minor. Konventionen förbjuder också parterna att "hjälpa, uppmuntra eller på något sätt förmå någon att inlåta sig på verksamhet som är förbjuden enligt denna konvention". En ouppklarad fråga vad gäller tolkningen av handlar om deltagande i gemensamma militära operationer och betydelsen av "hjälpa". Organisationer som till exempel den internationella kampanjen mot landminor (ICBL) och Human Rights Watch samt flera länder som är parter till har deklarerat att de anser att konventionen förbjuder deltagande i en gemensam militär operation med en icke-part som använder antipersonella minor. Utrikesminister har i en tidigare fråga från mig sagt att "vårt deltagande i en gemensam militär operation där någon av de deltagande staterna använder antipersonella minor skulle kunna anses strida mot konventionens anda om vi inte på alla sätt motverkade användandet av antipersonella minor". Enligt min åsikt, som jag delar med ICBL, HRW, samt med flera andra länders regeringar, skulle ett svenskt deltagande i en gemensam militär operation där någon av de deltagande staterna använder antipersonella minor strida mot , inte bara mot dess "anda", detta oavsett om "på alla sätt motverkade användandet av antipersonella minor" eller ej. Jag anser därför att regeringen otvetydigt ska deklarera att inte under några omständigheter kommer att delta i en gemensam operation med någon stat som planerar för, tränar med eller använder antipersonella minor. Fordonsminor som är försedda med röjningsskydd eller känsliga tändningar som detonerar av en persons oavsiktliga handling fungerar som antipersonella minor och är därför förbjudna under . Det är dock oklart vilka fordonsminor som faller inom denna kategori. För att ytterligare skapa klarhet i vilka typer av fordonsminor med röjningsskydd eller känsliga tändningar som är förbjudna har alla parter till uppmanats av konventionens standing committees att göra en inventering av sina förråd av fordonsminor med röjningsskydd och att identifiera problematiska minor för avrapportering till avtalets parter. har som svar på en tidigare fråga i sagt att "regeringen anser att de stridsvagnsminor med röjningsskydd som innehas av är förenliga med . Regeringen avser därför inte att göra en ytterligare inventering av fordons- och stridsvagnsminor med röjningsskydd." För att följa uppmaningen från standing committees bör regeringen nu redogöra för konventionens parter hur kom fram till slutsatsen att stridsvagnsminor med röjningsskydd är förenliga med . Regeringen bör bland annat redogöra för hur minorna testades samt vilka kriterier som användes för att avgöra om minorna var tillåtna under konventionen eller ej. Denna rapportering till parterna kan antingen göra vid möten med de så kallade standing committees eller i den så kallade artikel-7-rapporten om som regeringen är skyldig att lämna in till FN . Förbud mot transport av minor förbjuder parterna till konventionen att använda, utveckla, tillverka, på annat sätt förvärva, lagra, bibehålla eller "till någon direkt eller indirekt överföra antipersonella minor". Konventionen förbjuder också parterna att "hjälpa, uppmuntra eller på något sätt förmå någon att inlåta sig på verksamhet som är förbjuden enligt denna konvention". Ända sedan trädde i kraft har stater som inte är parter till konventionen överfört minor som är lagrade i länder som är parter till konventionen samt flyttat dem över territorium som tillhör stater som är parter till konventionen för möjlig användning i väpnad konflikt. Det är oklart hur ska tolkas i fråga om förbudet att överföra minor och förbudet att hjälpa eller uppmuntra någon att inlåta sig på verksamhet som är förbjuden under konventionen. Flera länder som är parter till konventionen har deklarerat att de inte skulle tillåta ett land som inte är part till konventionen att överföra antipersonella minor över det egna territoriet eftersom de anser att detta är förbjudet enligt . Enligt ska parterna förstöra samtliga lagrade antipersonella minor senast efter att konventionen trätt i kraft för landet. avslutade förstöringen av sina antipersonella minor . Enligt är det dock tillåtet att behålla antipersonella minor för utbildning, forskning och utveckling av minröjningskapacitet. Antalet ska dock inte vara högre än vad som är absolut nödvändigt för ändamålet i fråga. I obligatoriska artikel-7-rapport som lämnade in står att totalt behåller 13948 antipersonella minor som i enlighet med konventionens artikel3 ska användas till utbildning, forskning och utveckling av minröjningskapacitet. Av de 13948 minorna är 9948 minor i förvar hos Försvarsmakten. I artikel-7-rapporten redogörs för hur försvaret planerar att använda respektive förstöra dessa minor i utbildning och test . Av de 13948 antipersonella minorna finns också 4000 minor i förvar hos Defence. I står att dessa 4000 minor ska användas till utveckling av minröjningsutrustning. I rapporten redogörs dock inte närmare för hur planerar att använda och förstöra dessa minor. Det har kommit till min kännedom att beslutade att helt lägga ned verksamheten kring företagets minröjningsmaskin . anser sig inte kunna fortsätta att arbeta med projektet eftersom det innebär en förlust för företaget, och har därför beslutat att lägga ned all verksamhet kring Mine-Guzzler. Med tanke på att Mine-Guzzler var i särklass största projekt vad gäller minröjningsutrustning kan det nu när projektet är nedlagt omöjligt finnas anledning för att behålla 4000 minor. Det tycks orimligt att skulle behöva 4000 minor för de mindre projekt kring minröjningsutrustning som företaget eventuellt har kvar. , vilket inkluderar , får enligt endast behålla det antal minor som är absolut nödvändigt för utbildning eller utveckling och test av minröjningsutrustning. Det är därför viktigt att regeringen kräver att specificerar hur många minor som krävs för företagets utveckling och test av minröjningsutrustning. De minor som inte behöver för detta syfte måste förstöras. Om så inte sker bryter mot . Har utrikesministern gjort bedömningen att inte under några omständigheter kommer att delta i en gemensam operation med någon stat som planerar för, tränar med eller använder antipersonella minor? Avser ministern att i enlighet med förpliktelserna i rapportera till parter om hur har kommit fram till slutsatsen att stridsvagnsminor med röjningsskydd är förenliga med samt vilka test och kriterier som legat till grund för denna slutsats? Har utrikesministern gjort några bedömningar huruvida överföring av antipersonella minor över svenskt territorium av ett annat land som inte är part till är förbjudet enligt åtaganden under ? Vilka åtgärder ämnar ministern vidta för att se till att Defence redogör för hur många antipersonella minor som företaget behöver för test och utvecklingsprojekt samt att företaget förstör resterande minor?