ip · GQ10146 · 2003-01-30 00:00:00 — Interpellation 2002/03:146 av () till statsrådet om trafikansvaret för är en ö i Kvarken, mellan och i . Ön har en bofast befolkning. finns ett nittiotal fast bosatta på ön, som har såväl butik som skola och särskilt äldreboende. Under den förra mandatperioden väcktes fyra frågor som handlade om trafikansvaret för . I det senaste svaret, från , skriver den dåvarande näringsministern: "I en skrivelse som inkom till hemställde att regeringen skulle fatta beslut angående huvudmannaskapet för båtförbindelsen Norrfjärden@Holmön. återtog ärendet genom skrivelse som inkom till . Av skrivelsen framgår att avser att fatta beslut i frågan om huvudmannaskapet för båtförbindelsen. Det är som handlägger och beslutar i frågan med stöd av gällande lag och praxis. Jag har erfarit att har för avsikt att fortsätta driva båttrafiken under de förutsättningar som gäller och att verket inte kommer att vidta någon förändring i avvaktan på regeringens behandling av utredningen om bidrag och regler för enskild väg. Utredaren har i betänkandet Enskild eller allmän väg? (SOU 2001:67) föreslagit att i fråga om integrerade trafiklösningar, som bl.a. trafiken till , bör uppdrag ges till rikstrafiken att förhandla för statens räkning med berörd kommun och länshuvudman om villkor för trafiken. Utredningens betänkande har remissbehandlats och bereds inom ." som regeringen och tänker, kämpar holmöborna en ojämn kamp för öns överlevnad. Förhållandena kring vintertrafiken, som i princip löses tillfälligt från dag till dag, tär hårt på de människor som valt att vara bosatta på ön. Pendlarna misströstar och gamlingarna går i ständig oro för att de inte kan ta sig till fastlandet för planerade sjukhusbesök. Sedan avsade sig ansvaret att staka vinterväg har passagerarkapaciteten sjunkit till tre passagerare per tur, obeaktat att det fordon som kommunen begagnar sig av utestänger en stor del av trafikanterna. Detta ska jämföras med sommartrafiken, som är dimensionerad för 170 passagerare per tur. Det finns en historia kring Holmötrafiken som, enligt min mening, lägger ett stort ansvar på staten att lösa problemen. håller vinterväg mellan och fastlandet genom utprickning och kontinuerlig mätning. Skyltades med "Överfart på egen risk". ansvarade för själva trafiken. I en av PM (angående vintertrafiken mellan fastlandet och ) beskrivs det så som i följande utdrag: "då isen på är farbar, hålles genom försorg särskild vinterväg för hästtrafik. Arbetet avser utprickning å isen, sedan tillräckligt bärkraftig is uppkommit, broslagning över sprickor i isen, kontinuerlig mätning och observation av isens tjocklek och bärförmåga. Isförhållandena på Kvarken äro dock i allmänhet så oberäkneliga, att vägen ej kan hållas öppen för motorfordonstrafik enligt de av Kungl. givna anvisningarna av med revidering . Efter stark kyla och då obetydligt med snö förekommer på isen, kan lättare motorfordon såsom personbilar, paketbilar och jeepar ta sig ut till . Sådan trafik sker på trafikanternas egen risk och ansvar." I samma dokument står det vidare: "Anskaffande av snövessla av lämplig typ skulle utan tvekan innebära en avsevärd lättnad för den mycket isolerade befolkningen på . Enligt från Kungl. erhållet meddelande utgår icke några medel från anslaget till 'Bidrag till vissa kommunikationsändamål' till vintervägar i kustområdena, men väl till leder i skogs- och fjällbygder. En begäran om bidrag från ifrågavarande anslag till inköp av snövessla synes böra åtföljas av förbindelse från om skötseln och driften av vesslan. Lättviktsvesslan Snow-Trac synes vara ett lämpligt fordon för Holmö-trafiken. För godsbefordran erfordras lämplig släde för koppling till vesslan. () / (E. )" Den rekommenderade snövesslan kom till stånd och drevs och underhölls av fram till kommunsammanslagningen 1974, för att upprätthålla förbindelsen (vilken avsåg hela vägen från sydligaste byn till ). Ett annat intressant faktum är att det i ett utdrag ur ett protokoll från (, Dnr1 1599/71) angående frågan om förtursrätt på båtförbindelsen, står följande: "Huvudman för ifrågavarande förbindelse är statens vägverk." rådde alltså inget tvivel på departementet om huvudmannaskapet. slogs genom kommunsammanslagningsreformen samman med kommun. Därvid överlämnades också ansvaret för vintertrafiken liksom resurserna för genomförandet till kommun. kommun upprätthåller vintertrafiken med fordon som snövessla och senare bandvagn. sköter utprickning och kontroll av leden. I en (något otydlig kopia av en) skrivelse från VFACd (AC-län, drift) daterad beskrivs vad man kallar Holmöförbindelsen sålunda: "I begreppet Holmö-förbindelsen innefattar vi båtleden Holmön@Norfjärden, vinterleden över V Kvarken samt de allmänna vägarna på och de enskilda vägarna med statsbidrag på . uppgift är att sköta de allmänna vägarna på samt driva båttrafiken i leden Holmön@Norfjärden med beaktande av säkerheten och till rimlig kostnad. Vinterleden drivs och finansieras av kommun. Vf sköter utmärkning och ismätning av vintervägen. F n är ansvarsförhållandena något splittrade, vilket är orsaken till att Vf tagit upp frågan om huvudmannaskapet med kommunen. Båtleden har primärt tillkommit för att förse Holmöborna @ åretruntboende @ med fastlandsförbindelse." kommun, genom entreprenör, upprätthåller vintertrafiken med fordon som snöskoter med dragfordon och hydrokopter. sköter utprickning och kontroll av leden. prövade frågan om prickning av isväg. Betydelsen av förbindelsen klassades ned och definierades som "gångväg". kommun börjar använda enbart hydrokopter för trafiken. utredde förbindelsen ytterligare. betydelse klassades ned ytterligare och beskrivs som "för gående, skidåkare och även för snöskotertrafik" (det senare är ett rent felaktigt påstående). använder sig nu kommun permanent av hydrokopter för vintertrafiken, även vid fast bärig is. Holmöborna blir alltmer bekymrade över rådande situation i kommunikationsfrågorna. sätts i gång och därmed avstannar förhandlingarna mellan och kommun. Som, vad det verkar för och kommunen, en total överraskning, blir det även detta år vinter och färjan slutar gå . börjar i stället hydrokoptern trafikera. Holmöborna fortsätter att protestera mot de bristfälliga kommunikationerna. I övrigt händer inget på den fronten @ alla inblandade väntar på . Även denna vinter blir isolerat . Kommunen anser att deras händer är bakbundna så länge som inte huvudmannafrågan är löst. Alla inblandade väntar på resultatet av . Året börjar med stopp i kommunikationerna och detta elände fortsätter ända (vilket också kan läsas i nyhetsrapporteringen på Holmöportalen, ). Möte, vilket på grund av osäkra kommunikationer, hålls hos med (HUF) och inbjudna parter för att än en gång försöka komma tillrätta med de bristfälliga kommunikationerna. Mötet utmynnar i att en särskild kommunikationsgrupp bildas med representant, , som sammankallande. Övriga i gruppen är representanter från kommun, ULTRA, HUF och . Gruppens uppgift blir att försöka lösa de brister som finns, särskilt vad gäller vintertrafiken. Möte med ovannämnda grupp på . Det har förekommit förslag att holmöborna själva skulle bilda en vägförening för stakningen av isvägen. skulle kunna bekosta merparten. Häpnadsväckande, inte minst med tanke på att varken eller kommunen säger sig kunna ta ett så svårt ansvar! Inför vintertrafiken har kommunen fått information om hur många som pendlar till arbete och skola. Oräknat övriga eventuella passagerare pendlar 15 personer, vilket HUF menar omöjliggör hydrokoptern som transportmedel. , som är kommunens representant, får uppdraget att ta fram andra alternativ. ULTRA meddelar att hydrokoptern sätts in i reguljärtrafik från och med eftermiddagsturen. Allt fortgår som vanligt. Fungerande och tillfredsställande kommunikationer är den enskilt mest avgörande förutsättningen för om ska kunna utvecklas och leva vidare med en bofast befolkning. Förbindelsen över Kvarken är den enda möjligheten som finns att ta sig till eller från , och det är inte bara de bofasta på ön som isoleras @ resten av världen utestängs också från möjligheten att ta sig till och nyttja de värden som ön kan bjuda på. Holmöborna kan inte förväntas leva på självhushållning. Det krävs att det finns möjligheter till arbetspendling och rimliga förutsättningar att bedriva besöksnäring. borde i den meningen kunna ha ett stort värde, i synnerhet för närregionen. Detta till trots är kommunikationerna i princip inte bättre än , faktiskt sämre. Enkätundersökningar har visat att det finns ett stort intresse för att bosätta sig på ön, men de bristfälliga kommunikationerna omöjliggör det i de flesta fall. Både kortsiktigt och långsiktigt krävs kraftfulla insatser för att förbättra kommunikationerna, för att inte den positiva utveckling som trots allt varit , ska bytas i en avflyttningsvåg med påföljande nedläggning av affär, skola, dagis med mera. Den saktfärdighet med vilket denna fråga har bedrivits är ett hot mot framtid. Statsrådet, som har ett särskilt ansvar för glesbygden och därmed även för skärgårdsfrågorna, bör se med stort allvar på de brister i kommunikationerna som holmöborna får utstå. Vad avser statsrådet att vidta för åtgärder för att förbindelserna till ska få en långsiktig och hållbar lösning?