ip · GQ10237 · 2003-03-13 00:00:00 — Interpellation 2002/03:237 av () till statsrådet om vägen som tillväxtfaktor i och i bildades och består av 49 kommuner med totalt 1,5 miljoner invånare. Regionen är strategiskt belägen mellan tillväxtområdena , och . 650000 personer arbetar i regionens näringsliv som har sin tyngdpunkt inom industri och varuproduktion samt handel och kommunikation. I regionen finns till exempel hälften av rikets sysselsättning inom bil- och bilkomponentsindustrin. 41000 företag bedriver handel med utlandet. Vid regionens högskolor och universitet finns fler än 55000 studerande. I finns största hamn, den enda med trafik. av landets containertrafik passerar hamn. I regionen finns flera av viktigaste väg- och järnvägsstråk och näst största flygplats. Det finns också en storstadsregion med ekonomisk tillväxt @ @ med omfattande person- och godsflöden. Inom från finns merparten av industri. Betydande godsvolymer både på väg och järnväg fraktas mellan regionen och bland annat , , och . Regionens näringsliv genererar stora transportmängder. Importen och exporten är betydande och svarar för av godset i svenska hamnar. Så gott som all oljetransport till och från sker via hamn och . Det statliga vägnätet i regionen har i stora delar en låg standard. Det gäller såväl stamvägar som regionalt vägnät. Trafikbelastningen är i vissa delar hög och även totalt i förhållande till väglängden. Regionen har av det statliga vägnätet men av trafikarbetet. Stora delar av stamvägnätet har i relation till trafikvolymen och antalet lastbilar en mycket bristfällig standard. Många plankorsningar och trafikljus samt smala vägbredder bidrar till ryckig trafik och onödiga utsläpp. Olycksbelastningen är hög på långa avsnitt. Andelen farligt gods på lastbilar är högre än genomsnittet för riket. som standarden är mycket låg i förhållande till vägarnas funktion, ökar trafikmängderna kraftigt och prognoserna visar fortsatta ökningar. har den största trafikökningen av stamvägarna i landet. framförde den nya socialdemokratiska regeringen att vägplanerna för framtiden skulle ses över. Man framförde bland annat att det fanns risk för att byggandet och färdigställandet av hela motorvägsbygget på skulle skjutas upp till 2013. Trots upprepade löften från förre näringministern säger nu det ansvariga statsrådet att tidigare löften inte varit bindande och att besked inte kan komma förrän . Det ansvariga statsrådet tänker alltså tiga . Det är dessutom uppseendeväckande att löften om E6 inte tycks gälla för statsrådet . Ministrar ger inte löften som privatpersoner utan de är företrädare för en regering som fattar alla beslut kollektivt. Dessvärre försenas hela väg- och järnvägsstrukturplan av denna ändring. Det är en ren katastrof för . I den prioriteringsordning man fastlagt påverkar förseningen även väg 40, 44, 45, E20 och många andra angelägna väginvesteringar. Därtill är den del av väg E6 norr om som inte är utbyggd till motorvägsstandard också starkt olycksdrabbad. 1991 dödades eller skadades 69 personer svårt på dessa och var siffran 90 personer, ! Ett argument som inte så ofta behandlas när vägutbyggnadsplaner debatteras är hur effekten av detta planerande drabbar de människor som bor utmed eventuella vägsträckor. har olika vägsträckningar av väg E6 diskuterats i norra . För dessa människor har det varit med oro och anspänning. Ska vägen gå över min mark och ge bekymmersamma effekter för jordbruket eller annan näring? Hur påverkas mina försörjningsmöjligheter? Med anledning av detta vill jag ställa följande fråga till statsrådet: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att väg E6 äntligen ska färdigställas som motorväg från till norska gränsen?