ip · GQ10249 · 2003-03-24 00:00:00 — Interpellation 2002/03:249 av Per () till utbildningsminister om centrum för mikroelektronik tog beslut om att genom dåvarande uppföra ett nytt laboratorium för mikroteknologi på . med beslutet utlovades ett driftsbidrag för att främst täcka ökade hyreskostnader. avvecklades därefter och ersattes med . Det utlovade årliga driftsbidraget fanns dock i efterföljande budgetpropositioner medräknat och indexuppräknades från ursprungliga till i budgetpropositionen 1998. I budgetpropositionen 1999 försvann dock, utan förvarning eller diskussion, detta bidrag @ detta drygt innan över 200 forskare flyttade in i lokalerna. Det hela motiverades med ett besparingsbeting på och med att som stiftelsehögskola var rik. Det uteblivna bidraget @ som utgör av fakultetsanslag för forskning @ slår fortfarande mycket hårt på ekonomi. Laboratoriet togs i drift och arbetar mer än 200 forskare i laboratoriet. Mikroelektronink och nanoteknologiforskning kräver avsevärda experimentella resurser för att verksamheten ska kunna konkurrera internationellt. I har också en mycket slagkraftig forskning byggts upp med hjälp av statliga satsningar genom dåvarande STU, numera , och främst genom SSF. Som ett led i denna satsning beslöt också att bygga MC2 vid . I finns många mycket framgångsrika grupper tack vare den satsning som gjordes . Vid finns den största samlingen av internationellt konkurrenskraftiga forskargrupper i landet. genomförde i samarbete med SSF och en utvärdering av de tre största mikro- och nanoteknologilaboratorierna i landet: Ångströmlaboratoriet i , Halvledarlaboratoriet vid Tekniska högskolan i samt MC2 vid . Utredarna börjar med att konstatera att mikro- och nanoteknologier kommer i olika tillämpningsområden att erbjuda nya möjligheter till stora vetenskapliga upptäckter och innovationer för industriell utveckling. De bedömningar som har gjorts i rapporten har därför en bredare och mer långtgående potential än bara mikroelektronik. Utvärderingsgruppen som bestod av fyra internationella experter bedömde laboratorierna utifrån flera kriterier: nuvarande status och framtida potential för renrummet samt processutrustningens status i laboratoriet där MC2 i samtliga fall fick högsta betyg. Så var också fallet när det gällde renrummets personal samt management och organisation. Karakterisering och mätteknik hamnade något lägre, men återigen högsta betyg när det gäller tillverkning av mikrostrukturer i multimaterial, nanostrukturfabrikation samt beredskap för mångdisciplinära aktiviteter. Av de tre laboratorierna fick MC2 sammantaget högsta betyg. MC2:s styrkeområden anses vara höghastighetselektronik, optoelektronik, litografi och enelektronutrustning. De höga kostnader som är förknippade med en renrumsfacilitet tas sällan hänsyn till i anslagsbevillningar vilket får till följd att samtliga projektstöd är kraftigt underdimensionerade. För att i någon mån råda bot på detta problem föreslås flera åtgärder: specialisering mellan de tre labben, bildandet av ett nationellt nätverk och tillhandahållandet av en statlig basfinansiering. Internationellt finns inget laboratorium inom området som drivs utan en stark statlig basfinansiering. Ska kunna fortsätta konkurrera inom området krävs också att endera det ursprungligen tänkta bidraget återställs eller att ett basanslag säkerställs genom finansiärer som och . Med anledning av det ovan anförda vill jag fråga utbildningsministern: Avser utbildningsministern att vidta åtgärder i enlighet med beslut ? Avser ministern att vidta åtgärder för att förhindra att liknande statliga åtaganden hanteras på detta sätt ? Är ministern beredd att verka för att säkerställa en basfinansiering enligt statsmakternas ursprungliga intentioner och löften?