ip · GQ10193 · 2003-02-17 00:00:00 — Interpellation 2002/03:193 av () till statsminister om regeringens samarbetspartier I utrikesdebatt stod företrädare för regeringens samarbetspartier för flera uppseendeväckande uttalanden. företräddes av , som i debatten drog slutsatsen att "bejakade kriget". hävdade emellertid att "vi har lyckats pressa regeringen att ta ett steg bort från den primitiva krigshets som och hans regering står för". fortsatte: "Vad det handlar om är vissa organisationers och vissa regeringars önskan om att gå i krig mot ." Den nyanslösa och tendentiösa hållning som gav uttryck för i riksdagsdebatten är ett tydligt exempel på att kommunismens idéer och retorik fortfarande präglar . Inläggen illustrerade den kompromisslösa anti-amerikanism som är djupt rotad i . Den grundläggande orsaken är att står för marknadsekonomi och för det öppna samhälle där människor sätts före politiken. tog ett tydligt steg bort från den ställningstagande till förmån för FN:s unika roll som uttolkare av folkrätten genom att hävda att väpnade insatser mot bara har "en viss folkrättslig legitimitet" men att "det går inte att gömma sig bakom FN". I den utrikespolitiska debatten tog tydligt avstånd från , regerings och FN:s legitima krav på att avrustar sina massförstörelsevapen. Sådant är perspektiv. Det är inte nytt. Under det gav det först uttalat och sedan outtalat stöd åt i konflikt med den fria, demokratiska världen. När det blev uppenbart att den fruktansvärda i understödde terrorister som mördade drygt 3 000 människor , var Vänstern motståndare till insatser för att undanröja detta hot mot det öppna samhället och befria det afghanska folket. företrädare i utrikesdebatten, , gick ännu längre och påstod att en eventuell aktion mot den irakiska regimen inte handlar om att säkra frihet och fred, utan om att den amerikanska presidentadministrationen drivs av egna ekonomiska intressen: "Bushs rådgivare sägs ha starka intressen i oljeindustrin, och oljemagnaterna sponsrade Bushs presidentvalskampanj (.) Jag säger er: Leta efter den dolda agendan, det som döljer sig bakom kravet på avväpning." Hon hävdade också att det bara är vapenförsäljare, drogindustrin och människor som säljer andra människor som sexslavar som tjänar på en väpnad aktion mot den irakiska regimen. Så illa tycker uppenbarligen och utrikespolitiska talesmän om samhällssystemet i världens starkaste demokrati, som oftare än något annat land tar ansvar och gör insatser för människors frihet och det öppna samhället, att de hellre kritiserar än den irakiska regim som mördar sin egen befolkning. En regim som försökt föra FN bakom ljuset och som hotar omvärlden med massförstörelsevapen och terrorattacker. I det öppna samhälle som vi lever i får även obehagliga åsikter finnas och föras fram. I ett samhälle med åsiktsfrihet är det tillåtet att inte ta ställning för frihet och demokrati i kampen mot förtryck och diktatur. Men att sådana åsikter framförs av två partier som har ett direkt inflytande på regeringens politik är stötande. Det räcker inte att hänvisa till att utrikes- och försvarspolitiken inte omfattas av samarbetet. Det avtal som träffats med och ger självfallet dessa partier stort generellt inflytande. Mycket av regeringspolitiken förhandlas fram i slutna rum. Både och har tjänstemän placerade i . När regeringens politik presenteras för är den för det mesta redan färdigförhandlad. Utöver att detta är ett problem ur principiellt parlamentarisk synvinkel, innebär det också att Socialdemokraterna bidrar till att ge partier med en verklighetsfrånvänd och djupt USA-fientlig inställning legitimitet, såväl i som utomlands. Även om utrikespolitiken formellt är undantagen från samarbetet, skadas anseende internationellt av att regeringens mandat är avhängigt partier med en utrikespolitik som utgår från att det fortfarande pågår. En statsminister måste vara beredd att välja bort lättköpt opinionsstöd till förmån för större värden. Det borde vara självklart att partier med tveksam utrikespolitik hålls utanför alla former av regeringssamverkan. Mot denna bakgrund vill jag fråga statsministern: Är statsministern beredd att dra konsekvenserna av och utrikespolitik och avbryta regeringssamverkan med dessa partier?