ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GQ10390 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:390 av () till justitieminister om påföljd vid brott mot barn fastställde Hovrättens dom i målet där styvpappan misshandlade ihjäl sin lilla pojke. Saken gällde vilket straff som ska utgå för att grovt misshandla och grovt vålla ett litet barns död. Riksåklagaren hävdade att det straff som Hovrätten fastställt var lågt i förhållande till den straffskala domstolarna har att tillgå vid den här typen av grov brottslighet. Som medborgare i detta land blir man upprörd över Högsta domstolens utslag och som ledamot av den lagstiftande församlingen måste man fundera över vad som bör göras åt rådande tillstånd. Det finns en lagstiftning som domstolarna har att arbeta inom. I det refererade fallet och i tillgänglig statistik är det uppenbart att domstolarna inte agerar såsom lagstiftaren gett möjlighet till. Det torde inte ha varit lagstiftarens mening att gapet, mellan vad som kan utmätas och vad som de facto döms ut, ska vara så stort. En undersökning gällande domar för misshandel genomförd av () redovisade klart att den övre delen av straffskalan mycket sällan används av domstolorna. För lämnade regeringen till en proposition angående barns utsatthet, prop. 2002/03:53. Däri anser regeringen att det inte finns anledning att höja straffskalorna . I stället lades förslag till ännu en försvårande omständighet till 29 kap , gällande barn som utsätts för våldsbrott. Flera remissinstanser samt Lagrådet har haft synpunkter på förslaget och ansett att det inte kommer att påverka domstolarna till skarpare bedömningar av straffvärdet. Mina frågor till statsrådet är: 1.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att lagstiftningen avseende grov misshandel av barn skärps? 2.Anser statsrådet att de lagstiftningsförslag som ligger på bord är tillräckliga för att större hänsyn till barns särskilda utsatthet ska ge utslag vid straffmätning?
ip · GQ10391 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:391 av () till kulturminister om hantverkare inom kulturmiljöområdet I vårpropositionen föreslår regeringen en höjning av anslaget till kulturmiljövården. Det är ett steg i rätt riktning. Men höjda anslag blir ändå inte särskilt mycket värda utan skickliga hantverkare, som kan vårda denna kulturmiljö. Näringslivets organisationer har länge varnat för den dåliga tillväxten på hantverksområdet. Inom fältet kulturhantverk och kulturvård saknas bildhuggare, förgyllare, tapetserare, kakelugnsmakare, möbelrenoverare och så vidare. Listan kan göras lång. Medelåldern inom hantverksyrkena är dessutom så hög att runt 100000 hantverkare beräknas gå i pension och risken är stor att deras kunnande inte hinner föras över till en ny generation. Om vi inte hade haft många invandrare med hantverkskunskaper, hade situationen varit ännu värre. Hantverk är kunskapsintensiva yrken, som kräver lång utbildning och handledning. Gemensamt för dem är en hög grad av manuellt, praktiskt arbete och en småskalig produktion. Men hantverksyrket är också ett gott alternativ för de många ungdomar som är praktiskt begåvade och inte vill gå en rent teoretisk utbildning. Med stöd av Europeiska socialfonden driver , , mål3-projektet . Syftet med projektet är framför allt att förändra utbildningen för att säkra den praktiska kunskapens överlevnad. Ett viktigt skäl till bristen på skickliga hantverkare är att det inte finns någon fungerande lärlingsutbildning i . I jämförelse med andra europeiska länder har vi extremt få lärlingar anställda med lärlingskontrakt, färre än 3000 ungdomar. Och ska man veta att det i finns mer än 300 registrerade hantverksyrken. I utbildas mer än 1,5 miljoner lärlingar och i över 300000. Viljan sägs vara stor, men den svenska kommunala skolan svarar inte upp mot kraven och förväntningarna. Det saknas såväl "färdigutbildning" efter det yrkesförberedande gymnasiet, som vuxenutbildning. Ovärderlig kunskap riskerar nu att försvinna och det hotar även det arbete som vi vill ska ske inom kulturmiljövården. Bristen på hantverkare finns även på andra håll i , men skillnaden är att engagemanget är betydligt större där än här. Det finns pengar att söka via Europeiska socialfonden, men eftersom länsarbetsnämnderna, på grund av kraftiga neddragningar, inte kan bidra till en medfinansiering, kommer utbildningarna inte i gång. Av de statliga forskningspengarna går i stort sett ingenting till forskning om hantverkskunnande, vilket naturligtvis också påverkar yrkenas status. Jag vill därför fråga statsrådet: 1.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att säkerställa stöd till en moderniserad lärlingsutbildning? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att ska bli mer aktivt i kontakterna med Europeiska socialfonden för att underlätta medfinansieringen och på det sättet främja EU-projekt, som riktar sig till kulturbevarande hantverksområden? 3.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att mer forskningspengar avsätts för hantverksområdet?
ip · GQ10395 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:395 av () till finansminister om rättvisan i kapitalbeskattningen Vid skatteutskottets offentliga utfrågning om de svenska skattebaserna och internationaliseringen medverkade bland andra chefen för , . En viktig del i hans inlägg handlade om attityder och moral, vårt förhållningssätt till skattesystemet. Rättvisa är en viktig fråga, såväl för socialdemokrater som liberaler. Rättvisa i skattesystemet @ faktisk eller upplevd @ är själva grunden för legitimiteten i skattesystemet. Enligt min mening innefattar skattesystemet betydande men dessvärre medvetet beslutade orättvisor, ideologiskt motiverade framför allt med att deras borttagande enligt deras tillskyndare skulle försvåra försvaret av högskattepolitiken. Jag anser att de orättvisor som jag nedan avser att peka på i kapitalbeskattningen i själva verket undergräver inte bara förståelsen för skattesystemets legitimitet utan därtill skapar allvarliga problem för svensk företagsamhet och därmed inhemsk sysselsättning @ och det utan att åstadkomma den retoriskt motiverade rättvisa som framför allt förmögenhetsskattens tillskyndare anser uppstår genom att upprätthålla ett orättvist @ och därmed även orättfärdigt @ skattesystem. Generaldirektör noterade vid skatteutskottets utfrågning att av de skatter som debiteras betalas 99,in (2002), troligen ett världsrekord i uppbördseffektivitet. handlade det om . Generaldirektören uppskattade det skattefel som finns till 90@110 miljarder kronor. Det handlar i huvudsak om obeskattat, därför ej heller pensions-, sjukförsäkrings- eller arbetslöshetsersättningsgrundande, arbete, jämte utländska transaktioner, oåtkomliga för det svenska skattesystemet. Vidare uppskattade generaldirektören i , P.-O. , som också medverkade i den offentliga utfrågningen utlandet till totalt . Mot bakgrund härav vill jag fråga statsrådet och chefen för : Vilka åtgärder avser ministern att föreslå för att endera befästa nuvarande tillstånd i en föränderlig verklighet eller att förbättra förmögenhetsbeskattningens funktionssätt?
ip · GQ10396 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:396 av () till finansminister om skattefelet i vissa branscher har det förekommit uppgifter om betydande undanhållande av beskattningsbara inkomster i vissa branscher och hos vissa yrkesverksamma. Det är bakgrunden till denna fråga. har under det senaste , liksom tidigare, ägnat stor uppmärksamhet och omsorg åt rättvisan i beskattningen av redovisade intäkter i företag och hos enskilda individer. Det är utmärkt. Problemet är att mycket ringa, eller närmare bestämt nästan ingen alls, uppmärksamhet ägnas åt vad vi bör göra åt det som vanligen kallas skattefusk. Vid skatteutskottets offentliga utfrågning om de svenska skattebaserna och internationaliseringen medverkade bland andra chefen för , . En viktig del i generaldirektör inlägg handlade om attityder och moral, särskilt skattebetalarnas förhållningssätt till skattesystemet. Rättvisa är därvid en viktig värdegrund, för socialdemokrater såväl som för liberaler. Rättvisa i skattesystemet @ faktisk eller upplevd @ är själva grunden för legitimiteten i skattesystemet. Generaldirektör noterade vid skatteutskottets utfrågning att av de skatter som debiteras i betalas ca 99,in (2002), troligen ett världsrekord i uppbördseffektivitet. handlade det om att av 1160 debiterade miljarder kronor betalades också in till staten och kommunerna. Generaldirektören uppskattade det skattefel som finns i vårt land kan beräknas uppgå till 90@110 miljarder kronor. Det handlar i huvudsak om obeskattat, därför ej heller pensions-, sjukförsäkrings- eller arbetslöshetsersättningsgrundande, arbete, jämte utländska transaktioner, oåtkomliga för det svenska skattesystemet. Det finns goda skäl att antaga att skattefelet, som av andra benäms som skattefusk eller skattefiffel, är starkt koncentrerat till vissa branscher, som byggsektorn och hushållsnära tjänster. Det har @ utöver de allvarliga konsekvenserna för moral, etik samt alltför låga skatteintäkter till staten och kommuner @ framför allt två negativa konsekvenser: 1.Snedvriden konkurrens inom den aktuella sektorn där hederliga företag riskerar att bli utkonkurrerade av oseriösa och olagligen verkande företag och individer. 2.Många enskilda förleds att bli skattebrottslingar fast de i grunden inte önskar att medverka till olagligheter men tvingas därtill genom att skatteundandragande blivit en "affärskutym" svår att bryta med. Min fråga är: Vad avser statsrådet och chefen för att vidtaga för åtgärder för att minska skattefelet, eller skattefusket, inom de branscher där detta är utbrett?
ip · GQ10397 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:397 av () till statsrådet om lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) reglerar samhällets skyldigheter att ge olika former av stöd till psykiskt och fysiskt funktionshindrade. Denna lagstiftning är helt avgörande för många funktionshindrade personers möjligheter till självständighet, livskvalitet och inflytande i samhället. Alltsedan lagen trädde i kraft har många invändningar framförts gällande lagens utformning och tillämpning. Brister i LSS har påtalats av både brukare och huvudmän. Erfarenheterna har visat på otydligheter i definitioner av såväl personkretsen som vissa insatser. Därutöver finns tydliga brister i regelverket som bör ses över. Med dagens utformning av LSS är det svårt att bedöma verksamhetens kvalitet och det finns brister när det gäller att åtgärda kvalitetsproblem. Det saknas bestämmelser om anmälningsplikt vid missförhållanden och länsstyrelsernas tillsynsinstrument är begränsade. Och när kommuner inte verkställer sina egna beslut enligt LSS saknas påtryckningsmedel. Det borde , efter att lagen trädde i kraft, vara möjligt att analysera och utvärdera effekterna av lagstiftningen. Denna översyn ska, enligt min uppfattning, företas utan att ifrågasätta själva rättighetslagstiftningen som sådan. och har framfört åsikten att en större översyn av LSS är nödvändig för att kunna förverkliga de politiska ambitionerna med lagstiftningen. Med anledning av ovanstående vill jag fråga: Avser statsrådet att vidta åtgärder för att initiera en större översyn av LSS? Om svaret är nej, vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att komma till rätta med problem kopplade till LSS?
ip · GQ10398 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:398 av () till socialminister om den nationella vårdgarantin De borgerliga partierna i presenterade ett förslag till nationell vårdgaranti. Därefter utlovade även regeringen en vårdgaranti. Detta trots att Socialdemokraterna i har yrkat avslag på borgerliga förslag om en nationell vårdgaranti vid ett tiotal tillfällen. Regeringens utlovade nationella vårdgaranti liknar, enligt min mening, mer en målsättning @ vars innehåll dessutom inte preciserats. Några resurser har heller inte avsatts, trots att regeringen konstaterat att införandet av vårdgarantin kommer att påverka vårdens behov av resurser. Det enda konkreta som meddelats är att regeringen och senast ska ta upp vårdens resursutveckling och resursbehov. Frågan är om, när och hur regeringen avser att införa en fungerande nationell vårdgaranti. För den nationella vårdgarantins införande har de borgerliga partierna i sina budgetförslag redovisat medel utöver det som finns i budgetpropositionen. har vårdköerna växt. Då övertog Socialdemokraterna regeringsmakten och avskaffade den vårdgaranti som den borgerliga regeringen infört. Det finns ett uppenbart behov av en verklig vårdgaranti @ vilket, enligt min uppfattning, är ett bevis för att sjukvården inte fungerar som den ska. Med anledning av ovanstående vill jag fråga: Kommer ministern att verka för att den utlovade vårdgarantin inte bara blir en målsättning @ utan en verklig garanti för att vård ska ges ?
ip · GQ10399 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:399 av () till statsrådet om anhörigvården Anhörigvården utgör basen i vård- och omsorgsarbetet. Det ligger i sakens natur att dessa insatser inte kan mätas eller värderas i precisa tal, men viss forskning pekar på att upp emot två tredjedelar av all omvårdnad och vissa sjukvårdsinsatser sköts av närstående som maka eller make, barn, släkting eller vän. För många är tillgången till en anhörig i själva verket en förutsättning för att man ska kunna vårdas i hemmet. Äldreomsorgen har aldrig fungerat utan de anhöriga. Trots att anhörigvårdarna ska vara ett komplement till den offentliga vården är sanningen den motsatta; anhörigvården utgör basen i vården och omsorgen och utan den skulle den offentliga vården helt haverera. Det behövs ett nationellt resurscenter för anhörigstöd. Det skulle kunna fungera som en kunskapsresurs för kommunernas arbete med anhörigvård. I vissa kommuner finns gott om goda exempel på idéer och arbetssätt som skulle kunna användas av fler kommuner. Kunskap om detta skulle kunna finnas i resurscentret. har vid ett flertal tillfällen varnat för utvecklingen i anhörigvården. Jag har inte kunnat finna, vare sig i budgetpropositionen eller i andra dokument, att några förslag för att förbättra situationen för anhörigvårdarna är på gång. Det är i så fall mycket olyckligt. Med anledning av ovanstående vill jag fråga: Avser statsrådet att vidta åtgärder för att inrätta ett nationellt resurscenter för anhörigstöd? Vilka konkreta åtgärder avser statsrådet att föreslå för att förbättra för de personer som vårdar anhöriga?
ip · GQ10401 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:401 av () till socialminister om vård i tid I överenskommelsen mellan staten och om vissa ersättningar till hälso- och sjukvården för står att läsa att förberedelser för att införa en utökad vårdgaranti ska ske . Vidare står att man har siktet inställt på att en sådan ska kunna träda i kraft tidigast den 1januari 2004. Det är djupt olyckligt att ett beslut som ska garantera vård dröjer. Tidpunkten verkar också vara orealistisk, inte minst med tanke på att den kontrollstation som regeringen satt upp för att stämma av effekterna av dessa förberedelser kan komma att infalla så sent som . De borgerliga partierna har i framfört krav på att en nationell vårdgaranti ska införas. har också i sitt budgetförslag avsatt medel för detta, men också föreslagit en rad åtgärder för att reformera vården i syfte att underlätta för vård , en hållbar vårdkedja och en organisation som tar till vara personalens kompetens. Med anledning av ovanstående frågar jag därför socialministern: Med vilken säkerhet kommer ministern att verka för en vårdgaranti ?
ip · GQ10402 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:402 av () till socialminister om riktlinjer för likvärdig äldreomsorg riktlinjer för hjärtsjukvård, som presenterades vid en läkarkonferens, ska ge alla patienter likvärdig vård oavsett var i landet de befinner sig. De olika hjärtsjukdomarna ska rangordnas och prioriteras enligt en poängskala. Behandlingsåtgärderna baseras på vetenskapliga studier. Men när det gäller äldreomsorg så sker behovsbedömningarna i varje kommun, mer grundat på tradition och utbildning men också utifrån kommunens ekonomiska situation. Dessutom grundar sig inte behovsbedömningarna på vetenskapliga studier och alltför liten forskning görs för att rätt värdera behovet av olika insatser. Vården är inte bara ojämlik, kvaliteten varierar mer än vad som kan anses vara rimligt. Äldre med visst vård- och omsorgsbehov eller önskemål om annan inriktning på vården har alltför liten möjlighet att kunna påverka var han eller hon vill bo. I själva verket har man belagts med kommunarrest. Om det funnits gemensamma riktlinjer för vård och omsorg om äldre som det finns för andra sjukdomstillstånd skulle inte heller den äldre behöva utsättas för ny bedömning av behoven vid en eventuell flytt över kommungränsen. Om dessutom pengarna för denna vård @ precis som när vi går till doktorn, sjukgymnasten eller till tandläkaren @ följde den äldre och hans eller hennes val av boende så skulle detta underlätta betydligt. Nationella riktlinjer för att bedöma ett vård och omsorgsbehov och ett ekonomiskt styrsystem där pengarna följer den äldre och är anpassade till den äldres behov garanterar en likvärdig äldreomsorg i hela landet. Med hänvisning till ovanstående vill jag ställa följande fråga till socialministern: 1.Ämnar ministern vidta åtgärder för att införa nationella riktlinjer för bedömning av äldres vård- och omsorgsbehov? 2.Vilka åtgärder ämnar ministern vidta för att också äldre med omsorgsbehov självklart ska kunna flytta över kommungränsen?
ip · GQ10405 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:405 av () till justitieminister om effektivare lagstiftning i kampen mot narkotika Den svenska lagstiftningen kring narkotikaklassificering ger problem för rättsväsendets möjligheter att hindra och förebygga ytterligare utbredning av narkotikabruket i vårt land. Så gott som larmas om nya droger som gjort intåg i vårt land och som ännu inte är narkotikaklassade. En drog som håller på att få fäste i landet är fentanyl som används i en form inom sjukvården. För den som önskar undkomma narkotikaklassificering är fentanyl en önskedrog. Den kan varieras hur mycket som helst. finns det 10 narkotikaklassificerade varianter, 30 varianter väntar på att bli klassificerade, 200 är undersökta och det finns upp emot 1400 kända fentanylvarianter. Fentanyl är dessutom extremt starkt och är direkt dödande i mycket små doser, en sockerbit kan innehålla mer än 1000 doser av drogen. För den som vill sprida drogen är det inte särskilt svårt att undvika rättsliga problem. Klassificeringsproblematiken gäller även andra droger, till exempel flera ecstasyvarianter och så kallade designed drugs. Även mindre flexibla droger utgör ett stort problem. Vetskapen om Rohypnols farlighet och breda spridning är stor men rättsväsendet kämpar med höga gränser för innehav av drogen för att kunna döma till brottslig gärning. För att samhället ska kunna klara kampen mot narkotikan måste rättsväsendet få lagstiftningens hjälp. Dagens lagstiftning upplevs inte som ett tillräckligt kraftfullt verktyg för att på ett bra sätt stödja dessa insatser. Jag vill ställa följande fråga till statsrådet: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att rättsväsendet ska få tillräckligt verkningsfulla verktyg i kampen mot narkotika?
ip · GQ10406 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:406 av () till finansminister om effektiva åtgärder mot svart städning I har en stor svartstädningshärva rullats upp. Den svarta sektorn växer i det tysta och svarta hushållstjänster omsätter . Efterfrågan på hushållstjänster såsom städning är stor och många är intresserade av att starta företag och försörja sig genom att sälja dessa tjänster. Men på grund av alltför höga skatter möts aldrig utbudet och efterfrågan på en vit marknad. och ser allvarligt på problemet. Men knappa resurser gör att 99,av fallen aldrig kommer till myndigheternas kännedom. En svart hushållssektor som omsätter ska givetvis inte accepteras. Men även om skattemyndigheten skulle få fördubblad budget så skulle det aldrig gå att komma till rätta med problemet enbart med myndighetskontroll. Det handlar om att angripa orsakerna till problemet där det uppstår. De som köper svarta tjänster ska verkligen inte försvaras, men det är förståeligt att i det land som har världens högsta skatteuttag på tjänster växer en svart marknad fram. Med anledning av ovanstående vill jag därför fråga finansminister vad han avser att göra för att göra den svarta hushållssektorn vit.
ip · GQ10407 · 2003-05-12 00:00:00 — Interpellation 2002/03:407 av () till utbildningsminister om behörighetsutvärdering av utländsk utbildning "Invandrare utgör en stor potential som bättre måste ta tillvara." Så står det i regeringens vårbudgetproposition. Regeringen framhåller bland annat hur viktigt det är att tidigare förvärvade kunskaper, såväl formella som informella, utvärderas och leder till ökad anställbarhet och bättre matchning på arbetsmarknaden. Regeringen säger också i propositionen att den avser att återkomma med förslag till en tidsbegränsad satsning för att stimulera utvecklingen av effektiva och ändamålsenliga system för validering. Tyvärr är det så att många kompetenta personer av utländsk härkomst, många med akademisk utbildning eller motsvarande, tvingas acceptera arbeten som är långt under deras kompetens. Det är viktigt att , precis som regeringen skriver i vårpropositionen, tar till vara den kompetens som finns bland invandrarna och utvärderar tidigare kunskaper. Det har tyvärr tagit alltför för regeringen att inse detta. Därför brådskar det att komma i gång med validering. Ett sätt att börja är att titta på de exempel som finns . Vid bedrivs en kompletteringsutbildning för invandrade akademiker, Invandrarakademin. Denna utbildning som är tillfällig finansieras som ett särskilt åtagande från staten. Utbildningen innefattar språkutbildning och utbildning och erfarenheter i kulturkommunikation i samarbete med näringsliv och arbetsliv. Som en del knuten till Invandrarakademin utvecklar dessutom system för att värdera reell kompetens för att på så sätt kunna göra en friare bedömning av behörighet. Invandrarakademin är också en värdefull resurs för att stimulera potentiella studenter i invandrartäta områden i att efter gymnasiestudierna kunna fortsätta med akademisk utbildning. För att genomföra de intentioner som Invandrarakademin har och bättre kunna ta till vara invandrade akademikers kompetens både till gagn för dem själva och för hela det svenska samhället behövs dock en mer långsiktig planering. Därför är det angeläget att Invandrarakademin permanentas och blir en nationell resurs. Vad avser statsrådet att vidta för åtgärder för att göra Invandrarakademin vid till en permanent verksamhet så att den kan utgöra en nationell resurs?