frsrdg · GQ04JO1 · 2003-01-01 00:00:00 — I lagen finns inget reglerat att båda föräldrarnas uttryckliga samtycke skall föreligga vid en sådan begäran. Normalt är att rektor litar på att den förälder som framför önskemålet har mandat att tala för båda föräldrarna. Vid förflyttning till annan skola i kommunen föreligger oftast en skriftlig begäran. När det gäller förflyttning till skola på annan ort är det emellertid vanligt att detta meddelas muntligt. I det aktuella ärendet har rektor känt till att barnens föräldrar levt skilda åt och att det hade varit en vårdnadsutredning. Rektor har även förutsatt att föräldrarna har gemensam vårdnad eftersom inget annat har uttalats från nå- gon av föräldrarna. Båda föräldrarna har visat intresse för barnens skolgång där fadern har besökt skolan vid ett flertal tillfällen. fick rektor vid Skredsviks skola meddelande av fadern att äldste sonen skulle flytta hem till honom och att familjerätten var inkopplad. Det senare hade fadern nämnt vid tidigare tillfälle till rektorn. Fadern berätta- de också att sonen skulle byta skola. Rektorn talade om för fadern att det var synd eftersom det var så kvar på terminen. Fadern undrade även om rektorn kunde ringa rektorn vid den mottagande skolan men fick svaret att vederbörande fick ta kontakt, vilket skedde . Rektorn vid Skreds- viks skola upplyste då om att det inte fanns några skolmässiga problem och att något pedagogiskt utlåtande ej var gjort samt att övrig information får inhämtas från målsmän. Genomgång av ärendet visar inte att rektorn vid Skredsviks skola har brustit i hanteringen. Även om hon var medveten om att det förelåg en vård- nadstvist kan det inte vara rektors uppgift i detta fall att ifrågasätta faderns upplysning om att pojken skulle flytta till honom genom att ta kontakt. Möjli- gen skulle hon ha kunnat ställa frågan om föräldrarna var överens om detta. Rektors uppgift måste alltid vara att behandla båda föräldrarna lika och att förutsätta att dessa löser uppkomna problem med barnens bästa för ögonen. Upplysningsvis kan sägas att pojken är folkbokförd hos mam- man. i Tjörns kommun lämnade som sitt remissvar ett av , rektor för och skolor, i samråd med förvaltningschefen upprättat yttrande. I yttrandet anfördes följande. född 1987-, kom till , läsåret 99/00, på pappa begäran. Som rektor blev jag informerad , att M. var boende hos sin biolo- giska pappa i villaområde och att en vårdnadstvist pågick. Jag informerades om att M. inte mådde bra och ville bo hos pappa, samt att J.K. efter att ha rådfrågat familjerätten beslutat låta M. få bo hemma hos sig. Jag blev också informerad om att föräldrarna har gemensam vårdnad om M. För att få mer information om M:s skolsituation tar jag kontakt med rektor , Skredsviks skola. Därefter träffar jag M. och V.K. (J.K:s fru) tisdag för samtal. Vi diskuterar även problematiken med att byta skola/klass 6. De är helt medvetna om detta och hade gärna väntat till höststarten som avsikten varit, men i den nya situation som uppstått vill de och M. ändå byta skola. har barn på vår skola och sköter familjens kontakter med skolan. Vi tar då emot M. i vår skola och försöker göra det bästa av situationen. , , ringer H.K., mycket upprörd och protesterar mot M:s skolgång på . Jag tar då kontakt med J.K. och fram- för budskapet. framhärdar dock att detta är det bästa för M. Jag rådfrågar även förvaltningschef och får stöd i mitt handlande. Från det juridiska ombudet på familjerätten i Tjörns kommun får jag bedömandet att vi handlat rätt pga den gemensamma vårdnaden, samt rådet att tala med J.K:s handläggare på familjerätten i , för att in formera dem om situationen. Får därefter namn och telefonnummer av J.K. till handläggare , kommun, som jag tar kontakt med. Tar kontakt med H.K. och informerar henne. har fullföljt sin skolgång på , varit på be- sök i sin gamla klass och även deltagit i planerad skolresa med dem. M. har framfört att han önskar fortsätta sin skolgång på . I ett beslut anförde JO följande. Grundläggande bestämmelser om vårdnadshavares ansvar finns i 6 kap. 2 § andra stycket . Närmare regler om vårdnadens utövande finns i 6 kap. 1113 §§ . Barnets vårdnadshavare har rätt och skyldig- het att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter. Om barnet har två vårdnadshavare skall de enligt 6 kap. 13 § till- sammans utöva bestämmanderätten. Det krävs alltså normalt gemensamma beslut i frågor som rör vårdnaden. Bestämmanderätten utövas dock av den ena vårdnadshavaren ensam när den andra till följd av frånvaro, sjukdom eller annan orsak är förhindrad att ta del i beslut rörande vårdnaden och beslutet inte kan skjutas upp utan olägenhet. Beslut som är av ingripande betydelse för barnets framtid får dock inte fattas av den ena vårdnadshavaren ensam, om inte barnets bästa uppenbarligen kräver det. Bestämmelsen i 6 kap. 13 § skall inte tolkas så att båda för- äldrarna, även om ingen är direkt förhindrad, skall behöva delta i alla vardag- liga avgöranden. Om föräldrarna inte sammanbor måste med nödvändighet den förälder som har barnet hos sig fatta de flesta beslut som rör den dagliga omsorgen. I förarbetena till lagstiftningen uttalades att till den dagliga omsor- gen hör frågor om bl.a. barnets mat, kläder, sovtider och hur barnet skall tillbringa sin fritid. Däremot undantogs beslut av mer ingripande betydelse för barnets framtid, t.ex. frågor som rör barnets skolgång och bosättning (prop. 1975/76:170 s.178). Någon förändring såvitt avser kravet på gemensamma beslut i frågor som rör barnets skolgång och bosättning har inte skett. Enligt gällande rätt krävs alltså att vårdnadshavarna är överens om att deras barn skall byta skola. Om vårdnadshavarna inte kan enas i en sådan fråga kan detta ytterst leda till att den gemensamma vårdnaden måste upplösas. Enligt 4 kap. 5 § skollagen (1985:1100) skall hemkommunen folkbokfö- ringskommunen sörja för att utbildning kommer till stånd för var och en som enligt lagen har rätt att gå i . I skollagen finns det bestäm- melser som tillåter avsteg från denna huvudregel. I 4 kap. 8 § skollagen stad- gas sålunda att en kommun i sin grundskola även skall ta emot en elev för vars grundskoleutbildning kommunen inte är skyldig att sörja, om eleven med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den kommunens grundskola. Enligt 4 kap. 8 a § skollagen har en kommun också rätt att, efter önskemål av vårdnadshavare, i sin grundskola ta emot en elev från en annan kommun. I båda fallen har kommunen rätt till ersättning för sina kostnader för elevens utbildning från elevens hemkommun, låt vara att ersättningens storlek är beroende av om eleven tas emot på grund av särskilda skäl eller vårdnadshavarens önskemål. Såvitt framgår av utredningen kontaktade M:s far rektor vid i kommun angående önskemål om att skolan omgående skulle motta M. som elev. Faderns bostad låg inom skolas upptagningsområde. informerades bl.a. om att föräldrarna hade gemensam vårdnad om M., att M. numera bodde hos sin far och att han ville bo där även fortsättningsvis. Därigenom förelåg det i och för sig skäl som motiverade att M. skulle tas emot som elev vid skolan, även om han ännu inte var folkbokförd i Tjörns kommun. Som ovan anförts är dock beslut i frågan om barns skolgång ett sådant beslut som vårdnadshavarna har att fatta gemensamt. Några särskilda omständigheter som visar att det i före- varande fall skulle ha varit fråga om en sådan placering som avses i 4 kap. 8 § skollagen har inte framkommit. Skolan måste känna till och kunna belägga de förhållanden som ligger till grund för att barnet skall tas emot i skolan. Detta innebär bl.a. att en skola, genom att inhämta besked från folkbokföringen, måste kontrollera uppgifter- na om vem eller vilka som är vårdnadshavare för barnet. Vidare måste vård- nadshavarens respektive vårdnadshavarnas inställning till inskrivning i viss skola klarläggas (se JO:s ämbetsberättelse 2001/02 s. 397 och JO:s beslut , dnr 372-2001). Om det finns två vårdnadshavare sker detta enklast genom att båda undertecknar en ansökan om placering av barnet i den aktuella skolan. När M. mottogs i kände skolan till att föräldrarna hade gemensam vårdnad och att det pågick en vårdnadstvist. Det får också förut- sättas att skolan underrättades om att H.C. var den andre av barnets vårdnads- havare. Skolan vidtog emellertid inte några åtgärder för att efterhöra hennes inställning. I enlighet med vad som anförts ovan anser jag att skolledningen vid , inför beslutet om M. skulle skrivas in i skolan eller inte, borde ha kontaktat H.C. och klargjort vilken uppfattning hon hade i frågan. Det kan här tilläggas att det, även när det är fråga om en placering enligt 4 kap. 8 § skollagen, självfallet krävs att skolan har kännedom om de närmare omständigheterna i ärendet. Det är visserligen inte en formell förutsättning för tillämpning av den bestämmelsen att det finns en ansökan från barnets vård- nadshavare eller ens någon utredning om dennes önskemål i placeringsfrågan. Enligt min uppfattning bör skolan emellertid som regel också i dessa fall informera sig om vem eller vilka som är vårdnadshavare och efterhöra deras respektive inställning till inskrivning i skolan. En annan sak är att det är kommunen som självständigt har att ta ställning till om det i en uppkommen situation föreligger sådana särskilda skäl som kan föranleda en placering med stöd av 4 kap. 8 § skollagen. Vad gäller Skredsviks skola ger utredningen inte underlag för att rikta kri- tik mot handläggningen i förevarande fall. Med hänsyn till vad i kommun har anfört om att rektor normalt litar på att den förälder som framför önskemålet har mandat att tala för båda föräldrarna vill jag dock allmänt erinra om den utredningsskyldighet som måste anses föreligga vad avser förutsättningarna för mottagande av en elev i skolan. Det som H.C. i övrigt framfört föranleder inte någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida. Kritik mot en gymnasieskola för handläggningen av en fråga om avstängning av en elev inom vuxenutbildning, m.m. (Dnr 2837-1999) I en anmälan till JO framförde U.V. klagomål mot Lövsta landsbygdsgymna- sium i , , m.fl. angående felaktig behandling i samband med en avstängning. Han gjorde även gällande att han förmåtts att studera på distans och därigenom var utestängd från skolan. anförde bl.a. följande. Han blev antagen till trädgårdslinjen på Lövsta landsbygdsgymnasium . Han studerade där de tre första måna- derna 1999 utan att få någon varning eller klagomål mot sin person. Under en skolresa till (rätteligen ; JO:s anm.) kom han i bråk med en av sina klasskamrater. När han återvände till fick han av en av de andra eleverna höra att han var relegerad. Detta fick han snart bekräftat av en av huvudlärarna på trädgårdslinjen. Han sände ett brev till biträdande rektorn och bad henne skicka en förklaring. Hon skickade då ett intyg avseende den tid han varit på skolan utan vidare förklaring om hans avstängning. Han blev avstängd från undervisningen un- der en 14-dagarsperiod. Dagen innan han skulle återvända till skolan efter avstängningen ringde och meddelade att en grupp elever satte sig emot att han återvände. lade fram ett förslag som innebar att han skulle studera på distans. Han gick med på det eftersom han uppfatta- de att han inte hade något annat val. Inledningsvis infordrades handlingar från . Härvid framkom bl.a. följande. I en till U.V. ställd skrivelse, daterad den , som rubricerats Varning angående allvarlig förseelse under studietid, anförde , biträdande rektor vid Lövsta landsbygds- gymnasium, bl.a. följande. Härmed tilldelas U.V. studerande inom helårskurs inom träd- gård vid Lövsta Landsbygdsgymnasium (registrerad vid Komvux ) en varning angående olämpligt uppträdande och kraftig alkoholberusning vid studieresa till enligt nedanstående be- skrivning. avstängs från undervisning enl förordning. Av handlingarna framgår vidare att i en till Barn- och utbild- ningsnämnden i ställd skrivelse av yrka de att nämnden skulle pröva avstängningen av U.V. I skrivelsen anfördes även bl.a. följande. Ärendet har handlagts sent pga att den studerande själv gett signaler om att han skulle avsluta utbildningen och också begärde ett intyg över studierna vilket utfärdades . I det läget fanns ingen anledning att vidta nå- gon åtgärd. Dessutom har det varit och är oklart om vem som är den högst ansvariga för elever. Eleven har hävdat att en lärare avstängt eleven vilket inte är fallet. Läraren har meddelat eleven att de övriga studerande inte välkomnade honom tillbaka. I en till barn- och utbildningsnämnden ställd skrivelse lämna- de en redogörelse avseende aktuellt ärende. I skrivelsen an- fördes bl.a. följande. En skriftlig varning utdelades till U.V. daterad och är underteck- nad av båda parter. Eleven tilldelades en retroaktiv avstängning om två veck- or i samband med varningen. Annan avstängning har inte varit gällande. Rektor har förberett klassen på U.V:s återkomst där möten med klassen skett och där det framkommit att detta inte skulle fungera på ett bra sätt. meddelades svårigheterna med att återuppta studierna på Lövsta. I samband med detta kontaktades samt att U.V. erbjöds individuella studier med praktikplats på Muramaris enligt bifogat brev. Individuell studieplan accepterades av den studerande. För att utreda studiemöjligheterna i klassen kopplades kurator vid Komvux in för utredning. De utförda åtgärderna har varit kontakt med U.V., närvaro vid möte mellan den studerande och rektor samt samtal med eleverna vid trädgårdsutbildningen . Bedömningen av kurator är att, såsom situationen utvecklat sig med ett kompakt motstånd från övriga elever, den bästa lösningen är att U.V. bedriver studierna enskilt. Ku- rators bedömning delas av undertecknad. i anmodades att inkomma med utredning och yttrande över vad som framförts i U.V:s anmälan till JO. I remissyttrandet anfördes följande. U.V., född (1958 enligt U.V:s påpekande; JO:s anm.), är elev vid träd- gårdsutbildningen på Lövsta Landsbygdsgymnasium inom ramen för kun- skapslyftet. har det rått konflikt mellan U.V. och övriga elever i utbildningen. Vid en studieresa till v 12 blev U.V. avvisad från vandrarhemmet på grund av störande uppträdande i alkoholpå- verkat tillstånd. Efter denna incident avstängdes U.V. temporärt från kursen. Efter erbjöds U.V. Som elev på omfattas U.V. av förordning om vuxenutbildning. I förordningens 3 kapitel regleras disciplinära åtgärder i 21 24 §§. Enligt vår mening rör detta sig emellertid inte om en disciplinär åtgärd, utan om en anpassad studiegång i form av individuell undervisning. Åtgärden var motiverad , men den utlösande faktorn blev incidenten i . Som framgår av bilagorna (här utelämnade; JO:s anm.) vidtogs åtgärden efter en långvarig konfliktsituation mellan U.V. och de övriga eleverna i gruppen. Kurator har varit engagerad i ärendet. Som framgår av bifogade handlingar råder oenighet med U.V. om huruvida åtgärden skall betraktas som avstängning eller övergång till individuell un- dervisning. Utbildningen fortsatte genom att U.V. studerat i hemmet och på individuell praktik, och kan enligt vår mening därför inte betraktas som en avstängning. Uppgifter och material har sänts hem till U.V. uppger att möjligheten att delta i undervisningen från hemmet ej fungerar då den inne- håller praktiska moment som genomförs på Lövsta. F n () har U.V. sin undervisning i form av individuell praktiktjänstgöring. Åtgärden beslutades av klassföreståndaren. Beslut om avstängning är inte delegerade från styrelsen för skolan enligt gällande delegationsordning. Om åtgärden skulle vara att betrakta som avstängning kan den således anses strida mot 23 §. Enligt vår mening är det rektor som har ansvaret för elevens undervisning och som således också har att fatta beslut om anpassad studiegång, prak- tiktjänstgöring eller individuella studieplaner. är lokaliserad till Lövsta Landsbygdsgymnasium, vilket till- hör Barn- och utbildningsnämndens ansvarsområde. Om åtgärden skulle be- traktas som avstängning istället för individuell undervisning borde alltså be- slutet i konsekvens därmed ha fattats av . Han anförde bl.a. följande. Han har inte känt till att det rått konflikt mellan honom och övriga elever före aktuell skol- resa. Innan han blev avstängd hade han inte fått någon som helst varning om att det inte stod rätt till. Det är svårt för honom med de individuella studi- erna, särskilt då han inte har möjlighet att praktisera vissa av ämnena. Kompletterande uppgifter inhämtades per telefon från nämndsekreteraren , barn- och utbildningsförvaltningen, och , rektor för den kommunala vuxenutbildningen i . Per uppgav bl.a. att i skrift av framställda yrkande om prövning av avstängning inte togs upp i barn- och utbildningsnämnden eftersom saken inte betraktades som en avstängning. lämnade följande upplysningar. Inledningsvis låg Kunskaps- lyftet organisatoriskt under kommunstyrelsen. ingår i barn- och utbildningsnämndens ansvarsområde. Den kom- munala vuxenutbildningen i tillhörde vid den i ärendet aktuella tidpunkten och gör det alltjämt barn- och utbildningsnämndens ansvarsområde. JO tog även del av vissa handlingar från barn- och utbildningsförvaltningen. I beslut anförde JO följande. Av 1 kap. 8 § skollagen (1985:1100) framgår att det allmänna anordnar ut- bildning för vuxna i form av bl.a. vuxenutbildning (komvux). Komvux består av grundläggande vuxenutbildning, gymnasial vuxenutbild- ning och påbyggnadsutbildning (11 kap. 1 § skollagen). I 1 kap. 10 § skolla- gen stadgas att kommuner och landsting är huvudmän för komvux. Av 12 § i samma kapitel framgår att den som är huvudman för en del av det offentliga skolväsendet ansvarar för att utbildningen genomförs i enlighet med bestäm- melserna i skollagen och de bestämmelser som kan finnas i annan lag eller förordning. Varje kommun och landsting skall, enligt 2 kap. 1 § skollagen, som styrelse för sitt offentliga skolväsende utse en eller flera nämnder. Av 2 kap. 2 § samma lag framgår att det för ledningen av utbildningen i skolorna skall finnas rektorer och att dessa skall hålla sig förtrogna med det dagliga arbetet i skolan. För den kommunala vuxenutbildningen gäller, utöver vad som föreskrivs i skollagen, bl.a. förordningen (1992:403) om vuxenutbildning och förordningen (SKOLFS 1994:2) om 1994 års läroplan för de frivilliga skol- formerna. Härutöver innehåller förordningen (1998:276) om statligt stöd till särskilda satsningar på utbildning av vuxna de speciella regler som gäller för . Den rättsliga grunden för disciplinära åtgärder mot elever vid vuxenutbildning finns i 15 kap. 14 § skollagen. Av bestämmelsen framgår att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om disciplinära åtgärder och skiljande av elev från viss utbildning i fråga om utbildning enligt skollagen efter skolpliktens upphörande. De närmare bestämmelserna om disciplinära åtgärder mot elev vid kom- munal vuxenutbildning finns i 3 kap. 2124 §§ förordningen om vuxenutbildning. I förordningens 3 kap. 21 § anges att en elev får skiljas från utbildningen bl.a. om han inte kan anpassa sig till de arbetsformer som undervisningen bedrivs i. Enligt 3 kap. 22 § får elev avstängas från undervisningen helt eller delvis eller förvisas från komvux om han gjort sig skyldig till upprepade för- seelser eller en allvarligare förseelse, eller om han uppträtt olämpligt vid upprepade tillfällen eller hans uppförande på annat sätt kan antas inverka skadligt på andra elever. Avstängning får avse högst medan för- visning får ske för högst . Av 3 kap. 23 § framgår att frågor om skiljande från utbildningen, avstäng- ning eller förvisning avgörs av styrelsen för utbildningen. Om det bedöms nödvändigt med hänsyn till risken för andra elever och skolans personal får rektor, i avvaktan på att styrelsen skall avgöra ett ärende om avstängning eller förvisning, besluta att med omedelbar verkan interimistiskt avstänga en elev. Ett beslut om interimistisk avstängning gäller till dess ärendet har prövats av styrelsen, dock längst . Vidare anges i 3 kap. 24 § att styrelsen för utbildningen i ett ärende om skiljande från utbildningen, eller om avstängning eller förvisning, skall se till att det finns en utredning som allsidigt klarlägger de omständigheter som är av betydelse för ärendets bedömning. Utredningen skall inledas omgående och genomföras så skyndsamt som möjligt. Eleven skall få tillfälle att muntli- gen yttra sig inför styrelsen för utbildningen. Av förordningens 6 kap. 1 § och 22 a § förvaltningslagen (1986:223) följer att beslut om skiljande från utbildningen, avstängning eller förvisning samt beslut om interimistisk avstängning kan överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Av 21 § andra stycket förvaltningslagen framgår att sådana beslut om av- stängning som här är i fråga skall förses med information om hur beslutet kan överklagas. Det skall framgå av överklagandeanvisningen att överklagandet skall göras skriftligt och att det i skrivelsen skall anges vilket beslut som överklagas och den ändring klaganden begär. Vidare skall det framgå att skrivelsen skall ges in till den myndighet som har meddelat beslutet och att skrivelsen skall ha kommit in dit från den dag då klaganden fick del av beslutet (jfr 23 § förvaltningslagen). Förordningen om vuxenutbildning innehåller i 2 kap. 13 § en be- stämmelse rörande undervisningens former. I bestämmelsen stadgas att un- dervisningen skall bedrivas som gruppundervisning men att enskild undervis- ning får anordnas om det finns särskilda skäl. Av 6 kap. 1 § förordningen om vuxenutbildning följer att beslut om enskild undervisning kan överklagas endast i den ordning som anges för laglighetsprövning i 10 kap. kommunallagen (1991:900). I punkten 2.6 förordningen om 1994 års läroplan för de frivilliga skolfor- merna stadgas att rektorn har ansvar för skolans resultat och därvid, inom givna ramar, ett särskilt ansvar för bl.a. att utbildningen organiseras så att den så långt som möjligt anpassas efter elevernas önskemål och val av kurser och så att återvändsgränder i studiegången undviks, att undervisningens upplägg- ning, innehåll och arbetsformer anpassas efter elevernas skiftande behov och förutsättningar, att undervisning, elevvårds- och syoverksamhet utformas så att elever som behöver särskilt stöd och hjälp får detta och att varje elev i dialog med skolan gör upp en individuell studieplan och reviderar den vid olika tillfällen under utbildningen. Beslut om skriftlig varning och interimistisk avstängning U.V., som studerade inom ramen för det s.k. , var registrerad vid komvux och omfattades således av förordningen om vuxenut- bildning. Han erhöll utbildningen trädgårdsutbildning med kurstid från till vid Lövsta landsbygdsgymnasi- um. När det gäller den första delen av aktuellt händelseförlopp, dvs. biträdande rektorns vid Lövsta landsbygdsgymnasium åtgärd att tilldela U.V. en skriftlig varning samt avstänga honom från undervisningen , vill jag anföra följande. Skolförfattningarna innehåller uttömmande preciserade regler om vilka disciplinära åtgärder som kan vidtas beträffande en elev. Inledningsvis kan konstateras att skriftlig varning inte finns med bland de disciplinära åtgärder som upptas i förordningen om vuxenutbildning. Det saknades således författningsstöd för att tilldela U.V. en skriftlig varning. Som framgår av redovisningen rörande bestämmelserna i förordningen om vuxenutbildning är det styrelsen för utbildningen som avgör frågor om avstängning. Rektor har möjlighet att om det bedöms nödvändigt med hänsyn till risken för andra elever och skolans personal besluta att med omedelbar verkan interimistiskt avstänga en elev vid en vuxenut- bildning. I de fall där beslutanderätten enligt författning tillkommer rektor kan den inte utövas av biträdande rektor annat än om denne vid tillfället tjänstgör som ställföreträdande rektor. Det kan i sammanhanget hänvisas till förarbetena till 2 kap. 2 § första stycket skollagen (prop.