frsrdg · GQ04RR8 · 2003-01-01 00:00:00 — Av dessa familjer uppskattar företaget att inte har möjlighet att ta emot ytterligare barn. Resterande familjer anser sig ha utrymme för att ta emot barn. Det är dock ständigt några av dessa som för diskussioner med kommuner om att påbörja en placering. Kommuner i behov av placering har också möjlighet att annonsera efter lämpliga familjehem via företaget. låg 30 annonser efter hem ute på nätet. Nedan ges ett exempel på hur en kommunen söker ett familjehem till en 12-årig pojke på företagets hemsida. Erfaret familjehem för längre placering söks till 12-årig pojke med omfattande omsorgsbehov. Pojken behöver en stabil och kärleksfull familj där han får vara yngsta barnet. Går i terapiskola i norra . Regelbunden kontakt med yngre syskon (placerade i familjehem i norra ) och biologiska föräldrar. Ett alternativ till familjehem är familjehemsliknande institutioner. Det finns flera småskaliga institutioner som utvecklats till institutioner från att ha varit familjehem. Ett exempel är institutionen familjehem vars målgrupp är barn och ungdomar i åldern vid placeringstillfället. I företagets reklam beskrivs insatserna som långvariga och av familjekaraktär. En annan variant av familjehemsliknande institutionsvård är de HVB-hem i vilka vanliga familjer ingår som underavdelning till institutionen där omhändertagna barn bor och vårdas under familjehemsliknande former. Familjerna är oftast anställda av det bolag som innehar HVB-tillståndet. Dessa familjers hem är en del av HVB-verksamheten och behöver inte något medgivande av för att främmande barn ska kunna bo där. Det finns uppskattningsvis 10-15 företag/stiftelser som arbetar med förstärkt familjehemsvård eller s.k. konsulentstödd familjehemsvård för barn och unga. Dessa tecknar avtal med ett antal familjehem och kan därigenom sälja familjehemsvård till kommuner. Enligt , ordförande för inom och verksam i branschen, har dessa organisationer tillsammans kontrakt på ungefär 300 barn. erbjuder även förstärkt familjehemsvård för vuxna och familjer. Nedan presenteras några av de största aktörerna: Omkring fyrtio familjer i är knutna till . Familjerna har enligt företagets hemsida gedigen vardagskunskap och erfarenhet av att lösa problem på ett konstruktivt sätt. Målgruppen för verksamheten är dels vuxna missbrukare, dels barn och ungdomar med social problematik. Enligt hemsidan debiterar företaget per vårddygn. hade 37 kommuner tecknat ramavtal eller motsvarande med företaget. Stiftelsen med säte i län har ett trettiotal familjehem för barn och ungdomar knutna till sig. Stiftelsen med säte i har ett 150-tal familjehem registrerade och samarbetar aktivt med ett 80-tal familjehem i hela . Konsulentverksamheten är indelad i två enheter som arbetar med olika målgrupper. En individgrupp som arbetar med vuxna singelplaceringar och en familjegrupp som arbetar med ungdomar, par, föräldrar/barn. har ca 45 familjehemsplatser i drygt 30 kontrakterade familjehem. Företaget ägs av samt Kommunförbunden i , och . Kostnaden för plats i familjehem är 970:-/vårddygn. Får familjehemsvård försäljas? Ansvarsfördelningen mellan placerande kommun, familjehem och den organisation som säljer förstärkt familjehemsvård kan se olika ut. Gryning vård AB beskriver hur företaget ser på ansvarsfördelningen mellan inblandade parter på följande sätt på sin hemsida: Företaget sluter avtal med familjehem om att de ska tillhandahålla en eller flera platser för bolagets räkning. Kommuner som placerar barn i något av företagets familjehem debiteras en vårdavgift där samtliga kostnader ingår. svarar för ersättningen till familjehemmen såsom arvode, omkostnadsersättning, stöd- och utvecklingsinsatser. Det avtal som familjehemmen tecknar med företaget ger dem en ekonomisk ersättning även för den tid de inte har något barn placerat hos sig samt en uppsägningstid. ansvarar vidare för rekrytering, utredning och bedömning av familjehem samt går i god för att de kontrakterade familjehemmen generellt har de kvalifikationer som krävs för att svara mot målgruppens behov. Enligt företaget har placeringskommunen huvudansvaret för att bedöma om familjehemmet passar för det barn som är aktuellt för placering. Vidare ansvarar kommunen för det formella förfarandet, som exempelvis att upprätta en behandlingsplan för placeringen. I likhet med andra familjehemsplaceringar åligger det placeringskommunen att upprätthålla en kontinuerlig kontakt med familjehemmet, det placerade barnet och dess föräldrar. Under revisorers granskning har det framkommit att kunskapen om de regler som gäller för försäljning av förstärkt familjehemsvård är dålig. Familjehem definieras i socialtjänstförordningen som ett hem som på uppdrag av socialnämnden tar emot barn för stadigvarande vård och fostran och vars verksamhet inte bedrivs yrkesmässigt. Familjehemsuppdraget är knutet till en viss person/familj och kan inte ensidigt överlämnas till annan person, till ett bolag eller en stiftelse. Det innebär att måste teckna ett avtal direkt med varje familjehem. Det finns enligt bedömning inte något som hindrar att en socialnämnd köper tjänster som handledning och stöd till ett familjehem av ett företag eller en stiftelse. Nämnden skriver då ett avtal med organisationen om omfattningen av dess åtagande. Även själva utbetalningen av arvodet och omkostnadsersättningen till familjehemmet kan skötas av organisationen. tolkning av regelverket innebär att ersättningen alltid ska utbetalas till den eller de fysiska personer som socialnämnden ingått avtal om ersättning med (, cirk. Vissa kommuner väljer att endast teckna avtal med organisationer som säljer förstärkt familjehemsvård utan att teckna ett parallellt avtal med familjehemmet. Av de länsstyrelser som besökts har endast en kritiserat en kommun för att ha ingått avtal med ett företag om förstärkt familjehemsvård i sin tillsynsverksamhet. Rekrytering av familjehem utan tidigare erfarenhet En vanlig uppfattning bland dem som jobbar med rekrytering av familjehem är att familjehemsvården är en främmande och okänd verksamhet för den stora allmänheten och att detta försvårar rekryteringsarbetet. Familjehemsvården anses få lite utrymme i medierna och när vården uppmärksammas så är det oftast i negativa termer. I den enkätundersökning som genomförts inom ramen för revisorernas granskning ombads de svarande att ange de tre vanligaste metoderna de använder för att rekrytera nya familjehem. Det vanligaste svaret är att man använder sig av annonser i olika medier. Informella kontakter, egna eller befintliga familjehems, anges ungefär lika ofta. Drygt hälften av de svar som angivits tillhör någon av dessa två kategorier. Resterande svar är jämnt fördelade på följande metoder för att rekrytera nya familjehem: kontakter med andra kommuner, intresseanmälningar från intresserade familjer, anhöriga/nätverk och privata förmedlingstjänster. Det effektivaste sättet att rekrytera nya familjehem är enligt de intervjuer som genomförts genom informella kontakter. En viktig rekryteringsväg är befintliga familjehem som entusiasmerar andra familjer att söka sig till familjehemsvården. Ur rekryteringssynpunkt är det därför viktigt för en kommun att erbjuda sina familjehem bra villkor. Större kampanjer ger ofta magert resultat i förhållande till insatsen. Bortfallet bland dem som anmäler sitt intresse som följd av en annonskampanj är dessutom stort. Flera av dem som intervjuats uppskattar att av de intresseanmälningar som en annonskampanj resulterar i är intressanta. Några kommuner har genomfört riktade kampanjer till familjer som motsvarar familjehemsvårdens målgrupp. I skickade man via brev en förfrågan till 2 500 familjer. Trots flera påminnelser resulterade detta endast i 40 svar, varav 5 familjer slutgiltigt godkändes som familjehem. Problem med att arbeta långsiktigt med rekrytering av nya familjehem Av kommunintervjuerna framgår att de som jobbar med rekrytering av familjehem ser ett värde i att kunna jobba med framförhållning. Man anser att det vore önskvärt att det fanns en bank av familjehem att välja mellan när en placering blir aktuell. Det har dock visat sig svårt att få detta att fungera. Två huvudsakliga orsaker kan urskiljas. Dels råder det en allmän brist på familjehem, dels lönar det sig inte för många kommuner att utreda och utbilda familjer innan de ser ett behov. Familjer som utretts och utbildat sig vill i regel ha ett familjehemsuppdrag så fort som möjligt. Drar detta ut är det vanligt att familjen vänder sig till någon annan kommun för att få en placering. I många kommuner är det sällan som nya familjehem utan tidigare erfarenhet rekryteras. gjorde t.ex. en fjärdedel av landets kommuner tre eller färre placeringar i familjehem och jourhem . Kumla kommun kan användas som exempel på en medelstor kommuns rekrytering av familjehem. Kommunen är med sina 19 000 innevånare något större än mediankommunen som har 15 000 innevånare. Kumla har genomfört 10 familjehemsplaceringar . Av dessa kan två betraktas som egenrekryterade traditionella familjehem. Övriga bestod av sju släkting/nätverkshem och en placering via en privat förmedlare av familjehem. Att det är svårt att rekrytera familjehem är känt . I enkäten har olika frågor ställts för att försöka fördjupa kunskaperna om hur problemen med att rekrytera familjehem ser ut för olika grupper av barn och unga. Resultaten från enkätundersökningen visar att svårigheterna att rekrytera familjehem stiger med ökande ålder för barnen. Som redovisas i tabell 3 nedan var det minst svårt att rekrytera familjehem till barn i åldern . Av de socialtjänstenheter med erfarenhet av att rekrytera familjehem till den åldersgruppen hade sällan eller aldrig upplevt rekryteringsproblem. hade ofta eller ibland problem med att rekrytera familjehem till åldersgruppen. hade problem med att rekrytera familjehem till barn . De stora rekryteringsproblemen handlar om att rekrytera familjehem till tonåringar och till särskilt krävande barn/unga. Andelen med erfarenheter av att det varit problem med att rekrytera familjehem till tonåringar uppgick till . hade ofta eller ibland haft problem med att rekrytera familjehem till tonåringar. upplevde att de sällan eller aldrig haft problem med att rekrytera barn till denna grupp . Nedan redovisas två tabeller som beskriver kommunernas erfarenheter av svårigheter med att rekrytera familjehem. I tabell 3 redovisas endast hur svaren fördelade sig från dem som vet att de haft ett behov av att placera barn i respektive grupp. Har ni haft svårt att rekrytera familjehem till nedanstående grupper av barn och unga under 2000-2001? Socialtjänstenheter med erfarenhet av att rekrytera familjehem (%) Grupp barn: /ofta eller aldrig 5 44 51 5 78 17 eller äldre 57 34 9 Invandrarbakgrund 32 49 19 Särskilt krävande barn 90 9 1 Källa: revisorer 2002. I tabellen redovisas endast hur svårigheterna att rekrytera familjehem sett ut för socialtjänstenheter som vet att de haft ett behov av att rekrytera familjehem för respektive grupp. I tabell 4 redovisas samtliga svarsalternativ. Av denna tabell framgår att det är ovanligt att en socialtjänstenhet inte haft någon erfarenhet av att rekrytera familjehem till tonåringar. Som framgår av tabellen saknar erfarenhet av att rekrytera familjehem till tonåringar . Har ni haft svårt att rekrytera familjehem till nedanstående grupper av barn och unga? Samtliga socialtjänstenheter (%) ofta eller aldrig Inget behov av familjehem under 2000-2001 Vet ej Små barn 4 34 39 21 2 Barn 4 65 15 14 2 eller äldre 52 30 8 9 1 Invandrarbakgrund 15 23 8 42 12 Särskilt krävande barn/unga 72 7 1 19 1 Källa: revisorer 2002. I tabellen redovisas svar från socialtjänstenheter med och utan behov av att rekrytera familjehem till de olika grupperna. Av tabell 4 framgår också att av socialtjänstenheterna inte haft något behov av att rekrytera familjehem till barn med invandrarbakgrund. Trots detta är barn med invandrarbakgrund överrepresenterade bland de barn som omhändertas för vård utanför hemmet. statistik visar att av de barn som placerades för vård utanför hemmet hade en eller två utlandsfödda föräldrar. Resultatet av enkätundersökningen tyder på att det är svårare att hitta familjehem till denna grupp av barn jämfört med barn utan invandrarbakgrund. Det är bara för gruppen tonåringar och för gruppen särskilt krävande barn som socialtjänstenheterna haft större problem med att rekrytera familjehem . I kommunintervjuerna har socialtjänstemännen tillfrågats om vilka problem de upplevt när det gäller placeringar av barn och unga med invandrarbakgrund. Familjehemsenheten i i menade att det generellt är positivt om man kan rekrytera familjer med rötter i flera kulturer. De pekade på att familjer med invandrarbakgrund i sig är en relativt stor grupp. Den består dock av många mindre grupper av familjer från många olika länder. Att lyckas matcha barns kulturella bakgrund med familjehems motsvarande bakgrund är därför svårt om det inte rör sig om placeringar i familjehem som den unge har en anknytning till. Enheten pekade vidare på vikten av att är insatt i eventuella etniska eller religiösa spänningar inom en folkgrupp. En placering av ett barn i en familj som i detta avseende tillhör fel grupp kan orsaka stora problem. Flera av dem som tillfrågats i kommunintervjuerna menar att efterfrågan på familjehem med utländsk bakgrund generellt sett är mindre än efterfrågan på hem utan utländsk bakgrund. Detta förklaras med att svenska föräldrar i regel vill ha ett svenskt familjehem och att utländska föräldrar kan se integrationsfördelar med svenska hem. En placering i ett svenskt hem är vidare mer anonym än en placering i en familj med samma ursprung. Det kan ses som positivt om föräldrarna vill hålla omhändertagandet hemligt. Att tonåringar med utländsk bakgrund placeras i familjehem kan i vissa fall hänga samman med en revolt mot föräldrahemmet och normer förknippade med den egna kulturen. I dessa fall är det inte ovanligt att tonåringen föredrar en placering i ett familjehem med svensk bakgrund. Har det blivit svårare att rekrytera familjehem? För att undersöka utvecklingen när det gäller problem med att rekrytera familjehem ombads de svarande att redovisa i enkäten hur möjligheterna att rekrytera familjehem förändrats för olika grupper av barn. I tabell 5 nedan redovisas hur svaren fördelade sig för de olika grupperna av barn. Mediantiden som de svarande arbetat med familjehemsvård uppgår till . Av de svarande hade erfarenhet av att ha jobbat med familjehemsvård . har erfarenhet av att ha arbetat med familjehemsvård . Fråga 18 a. Har det blivit lättare eller svårare att rekrytera familjehem som du arbetat med familjehemsvård? Grupp barn: Lättare Oförändrat Svårare Vet ej 1 58 33 8 1 37 54 8 eller äldre 0 13 80 7 Särskilt krävande barn 0 13 75 12 Invandrarbakgrund 1 20 39 40 Pojkar 0 46 44 10 Flickor 1 55 34 10 Källa: revisorer 2002. Tabellen ovan visar att det generellt sett blivit svårare att rekrytera familjehem till barn i alla åldrar. Andelen av socialtjänstenheterna som anser att det blivit svårare att rekrytera barn stiger med åldern på gruppen av barn. Att det är svårt att rekrytera familjehem, särskilt till tonåringar är känt . Undersökningar om förändring bör, för att vara helt tillförlitliga, göras genom att man mäter samma sak vid två skilda tillfällen. Detta har inte varit möjligt att göra inom ramen för denna granskning. Att i efterhand fråga om en förändring innebär ofta att de tillfrågade påverkas av hur de upplever att något är vid undersökningstillfället. Uppgifterna om att det blivit svårare att rekrytera familjehem bör därför tolkas med viss försiktighet. Åtta av tio socialtjänstenheter anser att det blivit svårare att rekrytera familjehem till tonåringar som de arbetat med familjehemsvård. Resterande vet inte eller upplever att det inte är någon skillnad som de jobbat med familjehemsvård. En något högre andel av socialtjänstenheterna () anser att det blivit svårare att rekrytera familjehem till pojkar jämfört med andelen enheter som anser att det blivit svårare att rekrytera familjehem till flickor (). som anser att det med tiden blir allt svårare att rekrytera familjehem har antalet barn som är placerade i familjehem ökat stadigt . ökade antalet placerade barn . Enligt intervjuundersökningen har för att klara denna ökade efterfrågan på familjehem i större utsträckning placerat fler barn i samma hem samt i ökad grad utnyttjat barnens nätverk vid placeringar. Varför är det svårt att rekrytera familjehem? De som i enkäten angav att det blivit svårare att rekrytera familjehem ombads kortfattat redogöra för de viktigaste orsakerna till detta. Genom att sortera svaren i olika kategorier får man fram en bild av vad det är som ligger bakom att det blivit svårare att rekrytera familjehem. Totalt besvarades frågan på 77 enkäter av 118 enkäter totalt. Antalet svar per enkät varierade. Det totala antalet förklaringar till varför det blivit svårare att rekrytera familjehem uppgick till 146. I tabell 6 nedan redovisas hur svaren fördelar sig på olika kategorier. Tre övergripande orsaker till att det blivit svårare att rekrytera familjehem kan urskiljas ur de öppna svaren. Orsaker som kan karakteriseras som samhällsförändringar eller som att det med tiden blivit en mer krävande uppgift att vara familjehem förekommer ungefär lika ofta. Svar som går att hänföra till dessa två rubriker dominerar. En mindre del, dvs. ungefär en sjundedel, av svaren går att karakterisera som att ökade svårigheter att rekrytera familjehem hänger samman med en pågående professionalisering av familjehemsvården. Orsaker till att det blivit svårare att rekrytera familjehem Samhällsförändringar 62 Ökad förvärvsfrekvens bland kvinnor/ökat beroende av två inkomster. 23 Familjer har mindre tid 15 Tidsandan, människor har andra intressen än tidigare, ökat fokus på individen, generationsfråga. 8 Brist på intresserade familjer 6 Övrigt 10 Mer krävande uppgift att vara familjehem 59 Barn som placeras är svårare . Barnens vårdbehov har ökat 32 Större krav ställs på familjehemmen 11 Krav på samarbete/kontakt med biologiska föräldrar och socialtjänst 8 Familjehem vill inte ta krävande barn 5 Övrigt 3 Professionalisering 21 Låga arvoden och ökade krav från familjer på ersättning 10 Ökad kunskap om familjehems styrka/svaghet 4 Övrigt 7 Antal svar 146 Källa: revisorer 2002. De enskilt största kategorierna, tyngre placeringar, ökad förvärvsfrekvens och mindre tid överensstämmer med resultatet av de intervjuer som genomförts med kommunernas socialtjänst. Effekter av bristen på familjehem Kommunerna har i enkätundersökningen tillfrågats om de haft svårigheter med att hitta familjehem . Av de som svarat på frågan har haft svårigheter med att hitta familjehem . Resterande har inte haft svårigheter med att hitta familjehem. Bortfallet på denna fråga var högt jämfört med övriga frågor och uppgick till . Problem med att hitta familjehem i önskad omfattning kan ge upphov till en rad olika problem. I enkäten ombads de som uppgivit att de haft problem med att hitta familjehem att uppskatta förekomsten av tre tänkbara negativa effekter. Följande frågor ställdes: Hur ofta hade familjehem varit att föredra, men på grund av bristande tillgång valdes i stället HVB-hem eller § 12-hem? Hur ofta hade familjehem varit att föredra, men på grund av bristande tillgång valdes i stället öppenvårdsinsatser? Hur ofta hade familjehemsvård i närområdet varit att föredra men på grund av bristande tillgång valdes familjehemsplacering i annan del av landet? Resultatet av frågorna redovisas i tabell 7 nedan. Enkätundersökningen visar att familjehemsvård inte kunnat utföras på grund av brist på familjehem. Barn som enligt bedömning skulle må bäst av en familjehemsplacering har i stället placerats på institution eller blivit föremål för insatser inom öppenvården. Hur ofta hade familjehem varit att föredra, men på grund av bristande tillgång valdes ett annat alternativ? Brist på familjehem ledde till: eller aldrig Placering på institution i stället för i familjehem 0 41 59 Öppenvårdsinsatser i stället för familjehemsvård 0 35 65 Ej önskat avsteg från närhetsprincipen 7 39 54 Källa: revisorer 2002. För av socialtjänstenheterna har det ibland hänt att man tvingats sätta in öppenvårdsinsatser i stället för familjehemsvård på grund av brist på familjehem. Något fler socialtjänstenheter, dvs. , har erfarenheter av att ibland ha placerat barn på institution i stället för som önskvärt vore i familjehem. Det har inte varit möjligt att via enkäten undersöka hur många av samtliga barn som enligt bedömning skulle mått bäst av en familjehemsplacering men där på grund av bristande tillgång på familjehem fattat beslut om annan insats. Någon information om omfattningen på de problem som bristen på familjehem ger upphov till i detta avseende är alltså svårt att få. Att av socialtjänstenheterna uppger att det ibland hänt att de fått välja bort en önskad familjehemsplacering visar dock att problemen inte är ringa. Samhörighet med anhöriga och valet av familjehem Enligt socialtjänstlagen 6 kap. 1 § bör familjehemsvård utformas så att den främjar den enskildes samhörighet med anhöriga och andra närstående samt kontakt med hemmiljön. Ett övergripande mål för arbete med omhändertagna barn är att de ska kunna återförenas med sina föräldrar. Det innebär att familjehemsvård i regel bör ses som en tillfällig insats. För att detta mål ska kunna nås krävs närhet och bibehållen kontakt med föräldrarna under en placering i familjehemsvård. Denna övergripande målsättning har gett upphov till två viktiga principer som normalt ska följa vid val av familjehem: placeringar ska inte ske alltför långt bort från hemmet (max ) och släktingplaceringar ska prioriteras framför främmandehem. I länsstyrelsernas granskning av familjehemsvården undersöktes i vilken utsträckning levde upp till den s.k. närhetsprincipen. Den innebär att barn bör placeras i närheten av sitt ursprungshem. Den slutsats som drog av granskningen var att kommunerna väl följde socialtjänstlagens intentioner i detta avseende (1995). har gjort vissa undersökningar av kontakten mellan barn placerade i familjehem och deras föräldrar inom ramen för sitt avhandlingsarbete (2001). Resultaten visar att det inte varit möjligt att uppfylla socialtjänstlagens intentioner om att placerade barn ska ha kontakt med sina anhöriga under pågående vård. Barnen har tätast kontakter med sin mor. Familjehemmen har uppskattat att av barnen har kontakt med sin mor minst en gång . Motsvarande siffror för barnens kontakter med sin far är . I enkätundersökningen har de socialtjänstenheter som uppgivit att de haft svårigheter att hitta familjehem tillfrågats om hur ofta de haft svårigheter att hitta ett familjehem i närområdet. Resultatet av undersökningen visar att något mindre än en tredjedel av socialtjänstenheterna hade svårigheter att hitta familjehem i närområdet. Två tredjedelar hade ibland svårt att hitta familjehem i närområdet. Endast en mindre del (var tjugonde) uppgav att de inte haft någon svårighet att hitta familjehem i närområdet. Som visats i tabell 7 i avsnitt 3.4 ovan var det av kommunerna som haft svårigheter med att hitta familjehem under 2000-2001 som sällan eller aldrig haft erfarenheter av att bristande tillgång på familjehem inneburit att man tvingades genomföra en familjehemsplacering i en annan del av landet. För av socialtjänstenheterna hände detta ibland medan tvingades göra avsteg från närhetsprincipen. I tabell 8 nedan redovisas en jämförelse mellan de olika kommungrupperna i undersökningen. Den visar att det varit svårast för gruppen stora kommuner (över 100 000 innevånare) och gruppen mindre kommuner (20 000-50 000 innevånare) att leva upp till närhetsprincipen. Socialtjänstenheternas erfarenheter av problem med att hitta familjehem i närheten är beroende av hur många barn som placeras .