frsrdg · GQ04RR10 · 2003-01-01 00:00:00 — Resultaten visar att det finns skillnader i effektivitet mellan kontoren och att det finns tydliga samband mellan skillnader i verksamhetssätt och arbetsplacerings- och tillsättningsresultat. RRV:s granskningar visar att ett tillväxtorienterat verksamhetssätt, vilket bl.a. förutsätter ett företagsinriktat arbetssätt hos förmedlingarna, ökar effektiviteten i verksamheten totalt, dvs. leder till fler arbetsplaceringar och platstillsättningar. Detta förhållande gäller utan att de fördelningspolitiska målen om långtids arbetslöshet och långtidsinskrivning påverkas negativt. Utformningen av de mål som regeringen satt för AMV och den modell för resursfördelning som används inom AMV premierar, enligt RRV, inte detta arbetssätt. Både verksamhetsmål och resursfördelningsmodell har mer koppling till arbetet med de sökande. Enligt RRV bör arbetsförmedlingarna ges bättre förutsättningar för att arbeta företagsinriktat. Det är därför angeläget att se över utformningen av verksamhetsstyrningen så att statsmakternas uttalade tillväxtambitioner får genomslag. Det gäller både de verksamhetsmål som regeringen sätter upp för AMV och AMV:s egna modeller för resursfördelning. Genomgången ovan visar att det kan diskuteras om resursfördelningen inom AMV i tillräcklig utsträckning har avspeglat arbetssituationen och om resurstilldelningen förändrats lika snabbt som förhållandena på arbetsmarknaden. Resultaten bygger på förhållanden som rådde , men en analys av de variabler som ingår i modellerna visar också att det saknas inslag som i någon mening mäter effektiviteten eller produktiviteten. Det saknas också variabler som är kopplade till hur verksamhetsmålen mäts, dvs. någon form av resultatmått. De nuvarande modellerna kan leda till att länsarbetsnämnder eller kontor som är effektiva får minskade resurser och vice versa. Orsaken till detta är bl.a. att mål 4 och 5 delvis står i konflikt med de modeller som utnyttjas i samband med resursfördelningen. Ett effektivt arbete med t.ex. långtidsinskrivna kan medföra minskade resurser. Detta kan, tillsammans med de tidigare beskrivna bristerna i det statistiska underlaget, påverka incitamenten att utföra ett effektivt arbete. Det anknyter också till fördelningen av verksamhetsmålen. finns det inget samband mellan resursfördelningen och fördelningen av flertalet verksamhetsmål. Vid fördelningen av t.ex. verksamhetsmål 1 och 3 tas ingen hänsyn till faktorer som länen inte själva kan påverka, men som har ett stort inflytande på måluppfyllelsen. I resursfördelningsmodellerna finns dock ett flertal sådana variabler. En näraliggande aspekt är hur stor del av variablerna som ska avse faktorer som inte kan påverkas av AMV. Sådana faktorer har stor tyngd i de nuvarande modellerna och tycks som framgått ovan också i hög grad förklara resultaten. Kopplingen till målen för arbetsmarknadspolitiken är inte heller alla gånger uppenbar. RRV har t.ex. pekat på att platser har en liten vikt, trots att de tillväxtinriktade insatserna betonats av både riksdag och regering. Modellerna ger också sken av någon form av vetenskaplig exakthet i den meningen att de består av ett stort antal variabler som ska avspegla olika fördelningsmotiv. Den stora mängden variabler gör det dock svårt att analysera vad olika förändringar innebär för den slutliga fördelningen. I samband med detta kan realismen i modellerna diskuteras. Det gäller då framför allt 1 där en ökad sysselsättningsgrad per ansvarsområde eller kontor getts stor tyngd. Som framgått av kapitel 4 kan arbetsmarknadspoliti ken inte direkt påverka den reguljära sysselsättningen på lång sikt. Att dessutom bryta ned den på kontor gör inte saken lättare. Även om arbetsmarknadspolitiken skulle ha någon direkt effekt innebär det valda måttet att utfallet inte blir känt förrän . Sysselsättningsmålet skulle därmed kunna bedömas först . har berört resursfördelningen två gånger (2001/02:AU1, 2001/02:AU5). Enligt utskottet är det angeläget att AMV fortlöpande omprövar de resursfördelningsmodeller som tillämpas inom verket. Det åligger verket att fördela anslagna medel på ett sådant sätt att de riktlinjer och mål för arbetsmarknadspolitiken som ställs upp av och regeringen beaktas. Utskottet anser dock inte att frågan om fördelningsmodellens operativa utformning bör avgöras av , utan även fortsättningsvis enligt nuvarande decentraliserade modell. Planering av åtgärder och anslag Enligt AMS riktlinjer ska länsarbetsnämndernas verksamhetsplanering säkerställa att arbetslösa tillförsäkras aktiva insatser utifrån sina behov och att tilldelade anslag för verksamheten utnyttjas fullt ut och på ett planerat sätt över . Mot bakgrund av den rådande konjunkturavmattningen och åtföljande risk för ökad öppen arbetslöshet är det, enligt riktlinjerna, av största betydelse att arbetsgivare och arbetssökande får del av programinsatser och på så sätt kommer i åtnjutande av de resurser och insatser som riksdag och regering har anvisat till AMV. Resursanvändningen ska anpassas till de specifika behov av arbetsmarknadspolitiska insatser som finns i varje län. Ett viktigt led i planeringen är det s.k. Presto. Presto är AMV:s system för ekonomistyrning och beskrivs översiktligt i bilaga 9. Inom ramen för granskningen har det inte varit möjligt att närmare analysera för- och nackdelar med Presto. Analysen har i stället koncentrerats till den faktiska planeringen och utfallet av denna planering som redovisas i Presto. Under granskningen har det inte heller framkommit att Presto skulle vara förknippat med sådana problem att det skulle påverka planeringen i någon betydande omfattning. Liksom flertalet system är Presto i hög grad beroende av kvaliteten på indata. Rapporteringen inom AMV är relativt hårt styrd av de krav som regeringen ställer i regleringsbrevet. De återrapporteringskrav som är aktuella i detta sammanhang är i grova drag följande. AMS ska återrapportera utbetalda belopp per anslag, anslagspost och insatser under de anslag som disponeras av AMS. Redovisning av planering och utfall av anslagen 22:1, 22:2 (anslagspost 1 aktivitetsstöd), 22:3 och 22:4 samt en sammanfattande bedömning och analys av varje enskild länsarbetsnämnds redovisning av vidtagna åtgärder för att korrigera eventuella avvikelser mellan planering och utfall. Redovisning sker (redovisades dessa uppgifter varje kvartal). AMS ska redovisa en fördelad prognos för hur mycket som beräknas utbetalas per anslag och anslagspost under anslag som disponeras av AMS. Redovisningen ska även innehålla uppgifter om personmånader , antalet deltagare, genomsnittlig kostnad per personmånad etc. I huvudsak bygger den följande redovisningen på dessa underlag. Till detta kommer också uppgifter från länsarbetsnämnderna som utgör underlag till rapporterna. I bilaga 2 visas att regeringen har varit relativt aktiv vad gäller indragningar och tilläggsanslag under pågående budgetår. finns det en tendens till att anslagen inte kunnat utnyttjas fullt ut. Orsakerna till detta förefaller vara bristande prognoser och en oförmåga från AMV:s sida att utnyttja anslagen fullt ut. Det kan därför vara av intresse att analysera hur länsarbetsnämnderna utnyttjat anslagen. I Tabell 6.10 redovisas högsta och lägsta anslagsutfall för länsarbetsnämnderna. Variationerna mellan nämnderna har varit betydande. AMS har i och för sig gjort omfördelningar mellan länsarbetsnämnderna, men inte lyckats utjämna de stora skillnaderna. De stora variationerna väcker också ytterligare frågor om hur väl utformade AMS resursfördelningsmodeller är. Tabell 6.10 Högsta och lägsta anslagsutfall för länsarbetsnämnderna 2000 2001 Förvaltningskostnader 92-125 93-105 Aktivitetsstöd - 78-108 Köp av AMU m.m. - 75-109 Särskilda insatser för arbetshandikappade 86-97 82-98 Utbildningsbidrag 64-94 - Bidrag till arbetsgivare m.m. 65-104 - Källor: AMS (2001f) och (2002e). Det bör nämnas att AMS numera betonar resursutnyttjandet i sina riktlinjer. Det framhålls, som framgått av avsnitt 6.2, att samstämmigheten mellan planering och utfall ska öka. Analysen av den faktiska planeringen har avgränsats till 2002. En naturlig utgångspunkt för att analysera planeringen är prognoserna över utvecklingen på arbetsmarknaden. Regeringens budgetproposition var relativt optimistisk och pekade på en nedgång av både arbetslösheten och behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. AMS prognos, som kom ca senare, visade på en viss uppgång av arbetslösheten , medan åtgärderna antogs ligga kvar på samma nivå som 2001. Regeringens prognos i vårpropositionen låg på samma nivå som AMS. Sammanfattningsvis förelåg inga stora förändringar vad gäller arbetslöshet och åtgärdsvolymer. Tabell 6.11 Några prognoser över arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska åtgärder (anges inom parentes) 2000 (utfall) 2001 2002 AMS () 4,7 (2,6) 4,0 (2,5) 4,3 (2,5) Budgetpropositionen 4,7 (2,6) 3,9 (2,4) 3,8 (2,2) Vårpropositionen 4,7 (2,6) 4,0 (2,5) 4,3 (2,5) Planering Den kurva som beskriver planeringen, och för den del utfallet, av åtgärderna brukar normalt ha ett ganska entydigt utseende. ligger volymen på en hög nivå som sedan dras ned successivt . dras volymen upp successivt. I Figur 6.1 redovisas den ursprungliga planeringen av aktivitetsstödet . Stödet utgör ersättning till deltagare i merparten av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Den kurva som beskriver planeringen överensstämmer relativt väl med den gängse bilden för årets 6-7 första månader. avviker dock bilden markant. Det sker en mycket liten uppgång efter sommarmånaderna. Totalt sett planeras av åtgärderna att förläggas (i den första planeringen som avsåg utgifter fördelades ). Det faktiska utfallet ligger dock på en ännu högre nivå, varför andelen kan stiga ytterligare. Utifrån befintliga prognoser går det inte att se några markanta skillnader mellan de bägge halvåren 2002. Enligt AMS prognos förutsågs en viss förbättring av konjunkturen , men den skulle inte få genomslag på arbetsmarknaden förrän . Osäkerheten var dock stor. Ett genomgående drag i prognoserna är att ökningen av antalet arbetslösa förväntas bli relativt marginell, eller ca 15 000 personer. I arbetskraftsundersökningarna, som utnyttjas för att mäta arbetslösheten, ligger detta inom felmarginalen. Det kan nämnas att planeringen av andra åtgärder inte hade den profil som redovisats ovan. Således uppvisade t.ex. vissa ung-domsinsatser och anställ ningsstöden en mer traditionell profil. För åtgärderna som riktas mot arbetshandikappade förutsattes en kontinuerlig ökning . Figur 6.1 Planering och utfall av aktivitetsstödet Källor: AMS (2002f) och AMS verksamhetsstatistik. I en rapport från mötet med förefaller en hög planeringsnivå att ha ingått i förutsättningarna (AMS, 2001h). AMS generaldirektör redovisar att regeringen följer utvecklingen och att generaldirektören fått besked om att vid behov kommer ytterligare åtgärder att sättas in. Generaldirektörens slutsats är följande: "Mot denna bakgrund har jag uppdragit till länsarbetsdirektörerna att planera för att av nästa års programverksamhet ska genomföras ". Uttalandet från AMS föranledde en debatt om att AMS försökte pressa ned arbetslösheten inför valet. AMS hänvisade bl.a. till befintliga konjunkturprognoser som enligt AMS talade om en vändning uppåt (TT, 2002). I andra sammanhang avfärdades kritiken med att brevet aldrig utgjort något egentligt direktiv till länsarbetsnämnderna. AMS generaldirektör uttalade bl.a. följande: "Men självklart kan det aldrig vara så att vi bränner av våra resurser och sitter kvar . Det kommer aldrig att ske. Vi gick ut och begärde in beslutsunderlag från nämnderna för vår egen planering. Då skrev vi att vi tror att behovet av insatser är större än . Men vi är ingen Gosplan, vi kan inte fatta beslut för nämndernas räkning" (, 2002). är emellertid AMS chefsmyndighet för länsarbetsnämnderna, vilket markerats ytterligare i samband med omorgan-isationen av AMV. I uppdraget som chefsmyndighet ingår ett ansvar för hur planeringen fungerar inom verket. Ett viktigt inslag i 5-punktsprogrammet är också att renodla ledning och styrning och skapa en tydlig linjeorganisation (se avsnitt 6.7). Som framgått av kapitel 5 har AMS erhållit ytterligare resurser. har verket tillförts totalt . Planeringen har därför förändrats och den kurva som beskriver planeringen har fått en normal profil. De fyra länsarbetsnämndernas planering Bilden av de fyra länsarbetsnämndernas planering överensstämmer med den som getts ovan (Tabell 6.12). I den första planeringen , som baserades på en preliminär medelstilldelning enligt budgetpropositionen, planerades i tre fall av åtgärderna att förläggas . I en andra planering utökades åtgärdsvolymen och av åtgärderna planerades i tre av länen att förläggas . Den baserades på AMS slutliga tilldelning av medel till länsarbetsnämnderna. Utöver tilldelade medel utnyttjades också den kreditram som beslutats av regeringen . Det sistnämnda förklarar den ökade volymen av åtgärder. I den tredje planeringen ökade åtgärdsvolymen igen och andelen åtgärder hade då sjunkit till . Denna planering byggde på att AMS fick tillstånd av regeringen att ta i anspråk anslagssparandet . Det kan dock nämnas att AMS i sin första preliminära fördelning uttryckligen inte räknade med att eventuellt anslagssparande från skulle komma att föras över till 2002. Tabell 6.12 Länsarbetsnämndernas planering av aktivitetsstödet Andel som planerats för respektive halvår Planering Planering 1 56,9 43,1 53,6 46,4 2 73,5 26,5 54,8 45,2 3 67,7 32,3 51,3 48,7 4 70,2 29,8 52,6 47,4 Källor: Respektive läns månadsplanering. Planeringen förefaller inte ha något direkt samband med länens arbetsmarknadsprognoser. Den ger snarare ett intryck av att bygga på förväntningar om ytterligare medel. Inom AMV genomförs ett stort antal uppföljningar och analyser av arbetsmarknaden och arbetsmarknadspolitiken. Det kan gälla allt från effektanalyser av arbetsmarknadspolitiska program till kundenkäter. I det följande avgränsas dock redovisningen till analyser som har ett direkt samband med målen, dvs. i huvudsak analyser av måluppfyllelse. En ytterligare avgränsning görs genom att enbart verksamhetsmålen behandlas. Skälet till detta är att det inte genomförs några analyser av de övergripande målen inom AMV. Merparten av analyserna baseras på uppgifter från det statistiska systemet . och resultat redovisas resultat i förhållande till målen. innehåller också definitioner av målen, hur resultaten ska mätas m.m. Verksamhetsresultaten redovisas på riks-, läns- och kontorsnivå och uppdateras en gång . I de s.k. Kontors- och KommunLEDA redovisas relativt detaljerade uppgifter om platser, sökande, program, resultat etc. Redovisningen sker på riks-, läns-, kommun- och kontorsnivå och uppdateras . Uppgifterna i de tre systemen finns tillgängliga på AMV:s intranät som varje anställd har tillgång till. Alternativa uppföljningsmetoder används för verksamheter som inte kan mätas genom den datoriserade verksamhetsredovisningen. Det kan t.ex. vara fråga om löpande stickprovsundersökningar om servicen till arbetsgivare och arbetssökande. Granskningen har i huvudsak avgränsats till att avse analyser som presenteras på intranätet, den officiella hemsidan och i publikationer. Till detta kommer material som erhållits från de fyra län som ingår i granskningen. Det förekommer naturligtvis analyser inom andra delar av verket (t.ex. på länsarbetsnämnder och kontor). Dessa har dock inte varit möjliga att täcka in i denna granskning. Inledningsvis finns det anledning att beröra att resultatmätningen för målen 1 och 2 sker genom kontinuerliga telefonintervjuer till ett urval arbetsgivare och sökande. En urvalsundersökning är behäftad med viss osäkerhet på grund av olika felkällor. En betydelsefull felkälla är s.k. slumpmässiga fel. Den slumpmässiga osäkerheten beror på urvalsfel och slumpmässiga mätfel. Detta brukar normalt uttryckas genom ett 95-procentigt konfidensintervall. I den undersökning som mäter resultatet för mål 1 uppgår konfidensintervallet till +/- på riksnivå. På länsnivå varierar intervallet från +/- till +/- och på kontorsnivå är variationerna betydligt större. Den undersökning som utnyttjas för mål 2 har liknande intervall. Den här typen av mätningar gör att informationsvärdet i resultaten blir lågt och i många fall obetydligt. Undersökningarna medger knappast någon jämförelse mellan län och kontor och i många län/kontor måste en ök ning/minskning vara mycket stor för att vara signifikant. I de rapporter som utges av AMS framgår sällan om en eventuell förändring är signifikant eller inte. Kostnaden för undersökningarna uppgår till . Resultatredovisningen regleras av förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. Myndigheten ska redovisa och kommentera verksamhetens resultat i förhållande till de mål och i enlighet med de krav på återrapportering som regeringen har angett i regleringsbrev eller i något annat beslut. Inledningsvis finns det anledning att beröra att AMS i årsredovisningen under rubriken redovisar ett antal mål för arbetsmarknadspolitiken. Enligt AMS har regeringen angett att dessa mål ska gälla för arbetsmarknadspolitiken 2001. Dessa mål gällde dock enligt budgetproposition och regleringsbrev för . I övrigt följer AMS i huvudsak de återrapporteringskrav som anges i regleringsbrevet. Kraven är dock inte av den karaktären att det går att bedöma i vilken mån arbetsmarknadspolitiken bidragit till utfallet. I likhet med regeringens bedömning i budgetpropositionen går det således inte utifrån AMS redovisning att ha någon uppfattning om huruvida politiken varit effektiv eller inte. De anställda vid landets arbetsförmedlingar tycks dock ha en mer positiv syn på möjligheten att mäta den egna prestationens bidrag till måluppfyllelsen. I revisorernas enkätundersökning anger att det är möjligt att mäta detta bidrag. En relativt stor andel, eller , anser dock att det inte är möjligt. Chefer är mer negativa i sin bedömning än handläggare. Tabell 6.13 Anser du att det går att mäta hur din egen prestation har bidragit till att verksamhetsmålen för ditt kontor uppfylls? Chefer 39,5 50,3 49,0 Nej 53,5 37,8 39,3 Vet ej 7,0 11,9 11,7 Totalt 100,0 100,0 100,0 AMS analys av måluppfyllelsen är relativt förenklad (Tabell 6.14). Hur den egna insatsen kan ha påverkat utfallet diskuteras sällan. Det är snarare så att yttre omständigheter ofta lyfts fram, framför allt när det gäller att förklara varför mål inte har uppnåtts. Den i särklass vanligaste orsaken är då minskad efterfrågan. En vanlig statistisk ansats, som inte utnyttjas av AMS, är snarare att använda metoder som söker förklara hur yttre omständigheter påverkar utfallen. Analysen står i viss kontrast till de modeller som AMS använder för att fördela verksamhetsmålen. Fördelningen av målen tar i flera fall inte hänsyn till faktorer som länen inte kan påverka, t.ex. efterfrågeläget. Tabell 6.14 AMS resultatbedömningar avseende 2001 Mål AMS bedömning 1. Tillräckligt med sökande Resultatet ligger över förra årets resultat och mycket nära måluppfyllelsen. I övrigt pekas på att hög efterfrågan leder till ett lägre resultat och vice versa. Handlingsplaner Målet bör anses ha uppnåtts. Vid slutet av året uppgick andelen med handlingsplan till , vilket innebär att i princip alla får en handlingsplan . I övrigt pekas på att ett intensivt samarbete har startats mellan AMS och länsarbetsnämnderna för att förbättra kvaliteten i handlingsplanerna. Långtidsinskrivna Resultatet förbättrades , men målet uppnåddes inte. Resultatnivån påverkas bl.a. av hur arbetskraftsefterfrågan utvecklas. Försämringen var en påverkande faktor. Arbete efter AMU Målet har inte uppnåtts. Den vikande konjunkturen blev kännbar och medförde en negativ resultatutveckling särskilt . AMS pekar på att arbetsmarknadsläget har en avgörande betydelse för hur många som får arbete efter programmet. Det pekas vidare på att AMS i samarbete med länen bedrivit ett utvecklingsarbete för att påverka måluppfyllelsen. Arbetshandikappade Målet kan anses ha uppnåtts. De flesta län har satt till särskilda resurser för att öka antalet anställningar med lönebidrag. Trots detta har många haft svårt att öka volymerna i önskvärd omfattning. Orsakerna anges vara taket för den bidragsgrundande lönekostnaden och ett ökat antal varsel som minskat anställningsmöjligheterna. Bidragsnivå för lönebidrag Bidragsnivån blev marginellt högre än målnivån. En orsak anges vara att den kraftiga ökningen av antalet nya beslut medfört höjda bidragsnivåer. Detta eftersom den arbetshandikappades arbetsförmåga är lägre vid anställningens början. Källa: AMS (2002c). Analyser av länens måluppfyllelse spelar en mycket underordnad roll i redovisningen. Det kan tyckas förvånande mot bakgrund av att det är de samlade länsresultaten som är basen för måluppfyllelsen. Ofta är analysen begränsad till att räkna upp hur många län som klarat ett visst mål etc. Skillnaden mellan olika kategorier av mål blir dock tydligare om måluppfyllelsen bryts ned på regional nivå (Tabell 6.15). Få länsarbetsnämnder har uppnått målen om arbete efter arbetsmarknadsutbildning och sökande till arbetsgivare. Andelen länsarbetsnämnder som uppnått det sistnämnda målet har i och för sig ökat 2001, men det beror främst på att definitionen har ändrats. De mer regelstyrda målen uppvisar däremot en högre andel länsarbetsnämnder med god måluppfyllelse. Undantaget är de särskilda programmen för arbetshandikappade. är det också endast en länsarbetsnämnd som uppnått målet om långtidsinskrivna. Tabell 6.15 Länsarbetsnämndernas måluppfyllelse 2000 2001 Målet har uppfyllts Andel nämnder som uppfyllt målet Målet har uppfyllts Andel nämnder som uppfyllt målet Har arbetsgivaren fått sökande? Nej 0,0 Nej 61,9 Arbete efter yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning Nej 9,5 Nej 0,0 Handlingsplaner Ej mål - Nej 42,9 Långtidsinskrivna Ja 95,2 Nej 4,8 Långtidsarbetslösa Ja 90,5 Ej mål - Jobbsökarplaner Ja 52,4 Ej mål - Ungdomsgarantin Ja 47,6 Ej mål - Särskilda program för arbetshandikappade Nej 14,3 Nej 52,4 Bidragsnivå för lönebidrag Ja Nej Källa: AMS och egna beräkningar. Bristen på analys står i viss kontrast till att AMV har en väl utvecklad verksamhetsstatistik och en organisation, 20 länsarbetsnämnder och 334 arbetsförmedlingar, som är mycket lämpad för s.k. benchmarking. Tillgången på jämförelsetal av olika slag är mycket stor och lättillgänglig. För att en sådan analys ska vara meningsfull krävs det dock att den statistiska analysen utvecklas. De faktiska resultat som redovisas i olika sammanhang säger egentligen ingenting om ett län varit bra eller dåligt. Som redan framgått krävs det också att modellerna för fördelning av vissa verksamhetsmål utvecklas. Förklaringarna till bristande måluppfyllelse antyder också i vissa fall problem med arbetsmarknadsprognoserna, planeringen och bilden av utfallet. När det gäller t.ex. arbetsmarknadsutbildning sägs att i likhet med föregående år är det framför allt utbildningar inom yrken där det normalt krävs en eftergymnasial utbildning, t.ex. IT-utbildningar, som drar ned det totala resultatet. sägs att kvalifikationsnivå och krav på förkunskaper för att påbörja exempelvis utbildningar inom IT- och teknikutbildningar är mycket höga, vilket i vissa fall gör det svårt för deltagarna att tillgodogöra sig utbildningen. Det redovisas å andra sidan också att arbetsmarknadsutbildningen framför allt har koncentrerats på vårdsektorn och industrin. I årsredovisningen pekar AMS på att det tidigare fanns ett mål om en årlig 3-procentig övergång från anställning med lönebidrag till osubventionerat arbete. Som framgått av kapitel 4 togs målet bort 1997. Enligt AMS kvarstår det dock som en önskvärd utveckling att av de anställda med lönebidrag ska övergå till osubventionerat arbete . Det förtjänar att nämnas att AMS inte berört detta mål i årsredovisningarna , 1999 och 2000. Det nämns inte heller i AMS riktlinjer .