frsrdg · GQ04RR8 · 2003-01-01 00:00:00 — Resultatet visar att av socialtjänstenheterna anser att det upptäcktes brister hos deras familjehem . av socialtjänstenheterna anser inte att några brister upptäcktes. Resterande känner inte till om det upptäcktes några brister i det sätt som deras familjehem fullföljde sina uppdrag på . De som svarat att det upptäckts brister hos familjehemmen ombads ange vilka de vanligaste bristerna var. Totalt besvarades denna fråga i 65 enkäter. Antalet svar per enkät varierade. Antalet exempel på brister uppgick till 131. Genom att sortera svaren i olika kategorier får man fram en bild av hur de brister som upptäcktes ser ut. Som framgår av tabell 10 nedan har ungefär hälften av dem som besvarat denna fråga, dvs. 34 svarande av 65 totalt, angivit att de upptäckt brister i det sätt på vilket familjehemmen sköter sina åtaganden vad gäller barnets kontakter med sina biologiska föräldrar. Vilka var de vanligaste brister som upptäcktes i det sätt som era familjehem fullföljde sina uppdrag på ? Typ av brist i familjehemmets sätt att sköta sitt uppdrag Antal svar Svårigheter i kontakt med biologiska föräldrar 34 Behoven större än familjehemmets förmåga 11 Dålig anknytning till barnet 8 Samarbetet med 8 Bristande omvårdnad 7 Brister i att se/förstå barns behov 7 Gränssättning 6 Skilsmässa/relationsproblem 6 Bristande engagemang för barnet 4 Särbehandling av egna barn 4 Missbruksproblem i familjehem 4 Förstod ej uppdraget 3 Fysisk/psykisk nedsättning (sjukdom) i familjehemmet 3 Utbrändhet/slitna 3 Kränkning av barn 2 Övrigt 21 Totalt 131 Källa: revisorer 2002. Stöd under pågående familjehemsvård Enligt 6 kap. 7 § socialtjänstlagen har socialnämnden skyldighet att lämna familjehemsföräldrar stöd och annan hjälp som de behöver. Det kan t.ex. handla om utbildning, avlastning i hemmet, handledning och stöd i samband med de biologiska föräldrarnas besök i hemmet. I forskningsöversikten över familjehemsvården visar att man i flera undersökningar konstaterat stora otillfredsställda behov av stöd till familjehem. påpekar att det är skillnad mellan att behöva stöd och att efterfråga stöd (1996). Ur socialtjänstlagens perspektiv är det centrala att socialnämnden tar ansvar för att stödja familjehemmen på ett sådant sätt att placerade barn får god vård. Någon aktuell undersökning av i vilken utsträckning lever upp till socialtjänstlagens krav i detta avseende har inte gjorts av någon av de ansvariga myndigheterna . Under de kommunbesök som genomförts har socialtjänstemännen fått frågan om hur fler familjehem ska kunna rekryteras . Det vanligaste svaret är att kommunerna måste erbjuda familjehemmen mer stöd . Bra och kontinuerligt stöd liksom fortbildning är framgångsfaktorer som många tror på. I beskrev familjehemsgruppen en vision om att införa en kvalitetsgaranti för familjehemsvården. Tanken var att detta skulle bidra till att höja kvaliteten och göra familjehemsvården mer attraktiv samt att minska antalet avbrott och avhopp. Kvalitetsgarantin skulle innefatta utfästelser både gentemot barnet, de biologiska föräldrarna och familjehemmet. När det gäller familjehemmet skulle den bestå av följande beståndsdelar. Individuell insatsplan/behandlingsplan för varje placering. Förteckning och samordning av andra stödresurser som kan stötta en placering. Erbjudande om handledning till alla familjehem. Möjlighet till akut rådgivning. Rätt till återkommande utbildningsinsatser för familjehemmet. Anpassad uppföljning efter behov. Vid kommunintervjuerna är det tre typer av insatser som ofta återkommer som exempel på vad stödet till familjehemmen består av. Den ena insatstypen består av att familjehem bjuds in till träffar och kortare utbildningar en eller . Vem som är huvudman för denna verksamhet varierar mellan olika län. Exempel på huvudmän är enskilda kommuner, grupper av kommuner, regionala kommunförbund, länsstyrelser och familjehemsorganisationer. Innehållet i dessa träffar består ofta av föreläsningar och möjligheter för familjehemsföräldrar att utbyta erfarenheter av att fungera som familjehem. Den andra insatsen som ofta nämnts är handledning. Handledning ges inte regelmässigt, men de familjer som begär handledning sägs också få det. Den tredje typen av stöd är direkt stöd från via telefonkontakter och hembesök. I den enkätundersökning som genomförts inom ramen för revisorernas granskning ställdes frågan om arbetsenheten upptäckt behov av särskilda stödinsatser i anslutning till en eller flera familjehemsplaceringar . Resultatet visar att i stort sett samtliga socialtjänstenheter anser att de upptäckte ett behov av särskilda stödinsatser. De socialtjänstenheter som upptäckte behov av särskilda stödinsatser uppmanades i enkäten att ange vilka de vanligaste genomförda insatserna varit . Totalt besvarades frågan i 100 enkäter. Antalet svar per enkät varierade. Det totala antalet exempel på genomförda insatser uppgick till 280. Genom att sortera de öppna svaren i olika kategorier får man fram en bild av vilken typ av insatser som genomförts . Svaren fördelar sig antalsmässigt jämnt mellan insatser som har familjehemmet respektive barnet som huvudsaklig mottagare. En fjärdedel av de angivna svaren handlar om kontakter med barnpsykiatrin eller om påbörjade barn- och ungdomspsykiatriska insatser. En sjättedel av svaren beskriver stödinsatser i samband med barnens skolgång. Det handlar t.ex. om "extra stöd i skolan" eller om stöd från en elevassistent. Bland de insatser som i huvudsak riktar sig till familjehemmen dominerar insatserna handledning och avlastning. Dessa två insatstyper uppgår vardera till en femtedel av samtliga svar. Betydelse av organisation för stödet till familjehemmen Kommunernas kontakter med familjehemmen ser lite olika ut beroende på hur familjehemsvården är organiserad. I mindre kommuner är det oftast samma socialsekreterare som har till uppgift att hålla kontakt med det placerade barnet och dess biologiska föräldrar samt att kontrollera och stödja familjehemmet. Detta samlade ansvar sägs vara värdefullt ur ett helhetsperspektiv. Nackdelen är att det kan uppstå rollkonflikter, vilket gör det svårt att tillgodose alla parters behov. I större kommuner kan ansvaret för kontakter med barnet, familjehemmet och de biologiska föräldrarna vara uppdelat på flera olika socialsekreterare. Detta gör det sannolikt lättare att skilja på olika roller i förhållande till ett familjehem. I de större kommuner som besökts har det funnits särskilda familjehemsgrupper. Deras arbetsuppgifter i förhållande till den övriga har varierat något. Gemensamt för dem alla är dock ansvaret att rekrytera, utreda och stötta familjehem under pågående vård. Familjehemmens åtaganden och ersättning regleras i ett avtal mellan familjehemmen och kommunerna. Enligt de kommuner som tillfrågats ser avtalet som tecknas med familjehemmen ungefär likadana ut för alla placeringar. Man använder ett standardavtal med uppgifter om fattade beslut och uppgifter om det placerade barnet. De individuella anpassningar som görs av avtalen handlar främst om insatser som ger upphov till omkostnadsersättning. Det kan t.ex. handla om ersättning för resekostnader i samband med regelbundna sjukhusbesök. Det förefaller vara mindre vanligt att avtalen beskriver familjehemmets ansvar för att vårdens mål nås med utgångspunkt i de utredningar och behandlingsplaner som upprättats. Rekommendationer rörande ekonomisk ersättning har beslutat om rekommendationer för hur kommunerna ska gå till väga när de kontrakterar och avlönar familjehem (, 2000). Kommunerna har full frihet att inte använda sig av dessa rekommendationer. Ersättningen för det arbete som ett familjehem lägger ned (familjehemsarvodet) räknas som skattepliktig inkomst och är pensionsgrundande. betalar sociala avgifter och drar i förekommande fall preliminärskatt. Följer kommunerna rekommendationer ligger arvodet mellan per dag. Ersättningsnivåerna är knutna till prisbasbeloppet och räknas därmed upp i takt med att basbeloppet höjs. Enligt den tjänsteman som ansvarar för frågor som rör familjehemsvården på har förbundet en ambition att höja den lägsta nivån på ersättningen något i sina rekommendationer. Orsaken är att den allmänna lönenivån procentuellt sett ökat mer än prisbasbeloppet . I tabell 11 nedan redovisas de olika nivåer som rekommenderar för ersättningen till familjehem. Ersättningen är beräknad utifrån prisbasbelopp. Ålder Grundarvode Förhöjt arvode 0-12 3 085 kr 13-18 4 000 kr Källa: 2000. Omkostnadsersättningen, som är den andra delen av den ersättning som familjehemmen får av kommunerna, räknas formellt också som skattepliktig inkomst. Ligger ersättningen inom rekommendationer får dock familjehemmen göra avdrag för hela ersättningen i sin deklaration utan att behöva styrka sina utlägg. Barnbidrag och studiebidrag som utbetalas till familjehemmet reducerar omkostnadsersättningen från kommunerna med motsvarande belopp. rekommendationer för nivån på omkostnadsersättningen redovisas i tabell 12 nedan. Omkostnadsersättning enligt Kommunförbudets rekommendationer Ålder Livsuppehälle och bostad "skattefria"belopp 0-12 3 230 kr 13-18 3 695 kr Källa: 2000 Tillämpas Kommunförbundets rekommendationer uppgår den lägsta ersättningen (arvode och omkostnadsersättning) efter skatt till och den högsta ersättningen efter skatt till (beräknat på 30 %s inkomstskatt på arvodet) . Om det krävs att någon i familjehemmet tillfälligt eller , helt eller delvis, avstår från förvärvsarbete kan inkomstbortfallet, enligt rekommendationer, kompenseras med ett extra arvode på upp till högst . Uppdrag i stället för arbete Att familjehemmen inte är anställda av utan har ett arvoderat uppdrag har betydelse för familjehemmens möjligheter att få arbetslöshetsersättning. För att beviljas arbetslöshetsersättning krävs att den arbetslöse under en ramtid av närmast före arbetslösheten haft förvärvsarbete . Att ha ett familjehemsuppdrag räknas normalt inte som förvärvsarbete, även om uppdraget innebär att någon i familjen är hemma på heltid och får ersättning för detta. Att vara hemma för att ge familjehemsplacerade barn omsorg och tillsyn räknas heller inte som överhoppningsbar tid på samma sätt som t.ex. sjukdom, heltidsutbildning och vård av eget barn som inte fyllt eller vård av adoptivbarn efter barnets ankomst till familjen (1997:238). Detta innebär att familjehemsföräldrar till barn och ungdomar vars behov av tillsyn och omvårdnad är så stort att det inte går att förena med ett heltidsarbete riskerar att utförsäkras från arbetslöshetsförsäkringen. Familjehemsföreningarna (FACO och FR) menar att dessa regler leder till en otrygghet bland familjehemsföräldrar. Familjehemsvård kan avbrytas med kort varsel, vilket kan få besvärande konsekvenser för dem som är beroende av ersättningen för sitt uppehälle. Att fungera som familjehemsförälder kan tolkas som att uppdragstagaren har en viss arbetsförmåga. Detta innebär att familjehemsföräldrar med förtidspension eller sjukbidrag kan få rätten till denna pension omprövad av . Familjehemmet/uppdragstagaren omfattas inte av kollektiva avtalsförsäkringar. Försäkring som motsvarar arbetsskadeförsäkring kan dock tecknas separat hos ett försäkringsbolag. Enligt de kommuner som intervjuats brukar stå för denna kostnad. På uppdrag av regeringen bedrivs en viss utredningsverksamhet som berör familjehemmens ekonomiska villkor. I en interpellation om familjehemmens ställning i trygghetssystemet hänvisade socialministern till ett uppdrag som fått av regeringen. Utredningen har inte i uppdrag att beröra familjehemsvården speciellt men väntas ge vägledning i frågan. Vidare bedrivs ett projekt inom med syfte att kartlägga omfattningen och utvecklingen av formerna för företagande och anställningsformer i gränssnittet mellan egenföretagande och anställning. I projektbeskrivningen anges att projektet ska beakta problematiken vad gäller ersättningsrätten för familjehemsföräldrar. Projektet beräknas avslutas . Arbetet ska utgöra ett underlag för fortsatta analyser i eller beslut om eventuella åtgärder. tog upp frågan om familjehemsföräldrars rätt till arbetslöshetsersättning i sitt betänkande Arbetsmarknadspolitiska frågor (2001/02:AU5). Bakgrunden var ett förslag i en motion om att arbetstagarbegreppet i arbetslöshetsförsäkringen bör ändras så att familjehemsföräldrar bör kunna erhålla arbetslöshetsersättning (motion 2001/02:A251). Utskottet avstyrkte förslaget med hänvisning till att man inte ville föregripa analysarbetet i . Efterlevnad av ekonomiska rekommendationer Intrycket från de kommunintervjuer som genomförts är att de tillfrågade kommunerna normalt håller sig inom riktlinjer när det gäller familjehemmens ersättning. Hur riktlinjerna ska tolkas i det enskilda fallet är till viss del en förhandlingsfråga mellan och familjehemmet. De flesta av de socialtjänstemän som tillfrågats vid kommunintervjuerna anser att den egna kommunen tillämpar en generös tolkning av riktlinjer. En chef för individ- och familjehemsvården menade att det är dumt att försöka spara pengar på omkostnadsersättningen, eftersom erfarenheten visat att detta resulterar i att löpande får ta ställning till ansökningar om ersättning för extra omkostnader. Det kan t.ex. handla om ersättning för kostnader i samband med semesterresor eller ersättning för inköp av sport- och fritidsartiklar. Behovet av att en av familjehemsföräldrarna stannar hemma med ersättning för förlorad inkomst är en känslig fråga enligt kommunerna. Det handlar förutom kommunens kostnader för familjehemsvården om huruvida familjehemsvården ska ses som ett uppdrag eller som ett arbete. Det kan vidare vara svårt att ta tillbaka en beviljad ersättning för förlorad arbetsinkomst efter att ersättning en gång beviljats. Familjehemmen har en stark förhandlingsposition när en placering väl påbörjats. I den sammanbrottsstudie som socialt arbete vid publicerade 2001 har jämförelser gjorts mellan den er sättning som olika familjehem erhöll för placeringar som påbörjades . Undersökningen visar att varken barnets kön, ålder, uppväxthistoria, beteendeproblem eller lagrum för placeringen har en signifikant påverkan på ersättningens storlek. Däremot visade undersökningen att släktinghem fick lägre ersättning än vanliga familjehem (CUS 2001). Den tongivande uppfattningen bland dem som intervjuats är att familjehemsvården inte är utsatt för så stor kostnadspress. Kostnaderna anses vara av underordnad karaktär vid överväganden om huruvida ett barn kan fortsätta att bo kvar i föräldrahemmet. När beslut om omhändertagande sedan väl är fattat är alternativet till en familjehemsplacering en institutionsplacering, vilket är avsevärt dyrare. Familjehemsenheten vid i redovisade att en genomsnittlig familjehemsplacering i genomsnitt kostade per vårddygn. I denna summa ingår förutom ersättning till familjehemmen även kostnaderna för familjehemsenhetens insatser för rekrytering, uppföljning och stöd till pågående placeringar. Institutionsplaceringar kostar normalt från och uppåt per vårddygn. Enligt ekonomiska statistik för låg mediankostnaden för en familjehemsplacering på och på 2 800 för en institutionsplacering (2001 (a)). Den stora kostnadsskillnaden jämfört med institutionsvården innebär att familjehemsvården upplevs som ett förhållandevis billigt alternativ. Familjehemssekreterare har i kommunintervjuerna pekat på att detta kan leda till problem. kan av ekonomiska skäl prioritera familjehemsvård framför institutionsplacering, trots att tonåringar har omfattande social problematik som kräver professionell behandling. Ersättningens betydelse för valet att bli familjehem Den övervägande delen av de socialtjänstemän som tillfrågats vid kommunintervjuerna tycker att ersättningen är låg i förhållande till de insatser som familjehemmen gör. är de flesta ense om att det inte är lämpligt att pengar blir en alltför stor drivkraft för dem som söker sig till familjehemsvården. Det finns, enligt , således begränsningar när det gäller möjligheten att utnyttja den ekonomiska ersättningen för att locka fler familjer till familjehemsvården. Den ekonomiska ersättningen får dock inte vara så låg att familjer avskräcks från att söka sig till familjehemsvården. För att undersöka hur viktiga tror att de ekonomiska drivkrafterna är inom familjehemsvården ställdes följande tre frågor i enkätundersökningen. Hur stor betydelse tror du att familjehemsarvodet (ej omkostnadsersättningen) i allmänhet har haft för era nuvarande familjehems beslut att fungera som familjehem (bortse från släktinghemmens beslut)? Är det vanligt eller ovanligt att familjer som visar intresse för att verka som familjehem hoppar av på grund av att de anser att den ekonomiska ersättningen är alltför låg? Är det vanligt eller ovanligt att familjer som visar intresse för att verka som familjehem hoppar av på grund av att familjehemsverksamhet inte ger fullvärdiga pensions- och sjukförsäkringsförmåner eller rätt till a-kassa? Var fjärde socialtjänstenhet tror att familjehemsarvodet har haft stor betydelse för deras nuvarande familjehems beslut att fungera som familjehem. Den övervägande delen () tror att familjehemsarvodet haft viss betydelse för beslutet att fungera som familjehem. tror att arvodet inte haft någon betydelse för beslutet. Det tycks vara ovanligt att intresserade familjer tappar sitt intresse för familjehemsvården på grund av att de anser att de ekonomiska villkoren är alltför dåliga. av socialtjänstenheterna tror inte att det är vanligt med den typen av avhopp på grund av låg ersättning. Av de resterande socialtjänstenheterna tror att det är vanligt med avhopp medan inte vet om det är vanligt. Motsvarande gäller för frågan om det är vanligt eller ovanligt att familjer som visar intresse för att verka som familjehem hoppar av på grund av att familjehemsverksamhet inte ger fullvärdiga pensions- och sjukförsäkringsförmåner eller rätt till a-kassa. Iakttagelser rörande länsstyrelsernas insatser Länsstyrelsernas ansvar inom familjehemsvården består av att följa, granska och utveckla arbete. har tillsyn över den socialtjänst som kommunerna inom länet svarar för. följa socialnämndernas tillämpning av socialtjänstlagen, informera och ge råd till allmänheten i frågor som rör , biträda socialnämnderna med råd i deras verksamhet och främja samverkan på område mellan kommuner och andra samhällsorgan (13 kap. 2 § SoL). De två medelstora länsstyrelser som besökts (i län respektive ) uppskattar att den årsarbetstid som i genomsnitt läggs ned på familjehemsvården uppgår till av en heltidstjänst. i storlänet uppskattar den genomsnittliga resursinsatsen till av en årsarbetstid. Sammantaget är familjehemsvården en liten fråga för länsstyrelsernas sociala enheter mätt i termer av nedlagda resurser. De insatser som görs inom ramen för familjehemsvården består av uppföljning, tillsyn och utveckling (råd och stöd). I den enkätundersökning som genomförts inom ramen för granskningen ombads de svarande att uppskatta hur ofta deras arbetsenhet har kontakter med sociala enhet i frågor som rör vård av barn och unga. Frågan täcker förutom familjehemsvård även in andra delar av barnavården så som öppenvård och institutionsvård. En tredjedel av socialtjänstenheterna anser att de har kontakt med "någon enstaka gång ". Något fler, dvs. två av fem socialtjänstenheter, anser sig ha kontakt med "i kvartalet". Var fjärde enhet har kontakt "". Enkätundersökningen visar att socialtjänstenheternas kontakter med främst kännetecknas av främjande verksamhet. Den övervägande delen, anser att kontakterna främst är inriktade på frågor som rör verksamhetsutveckling, metoder eller juridisk rådgivning. Resterande anser att kontakterna kännetecknas av att främst vara inriktade på tillsyn av kommunens vård av barn och unga. Länsstyrelsernas tillsyn av familjehemsvården kan delas upp i två kategorier. Den ena kategorin, individbaserad tillsyn, innebär tillsyn av enskilda familjehemsärenden. initieras dessa genom att omhändertagna barns föräldrar gör en anmälan. Det händer även att på annat sätt får kännedom om att något kanske inte står rätt till eller att familjehemsföräldrar gör en anmälan i samband med att familjehemsvård avslutas. Verksamhetstillsynen är den andra kategorin. Det handlar om större tillsynsinsatser där man granskar många ärenden, ofta i flera kommuner, med ett gemensamt tema. Länsstyrelserna genomförde på uppdrag av regeringen en stor verksamhetstillsyn av familjehemsvården . Av de länsstyrelser som besökts är det bara i som på eget initiativ gjort större kommunövergripande tillsynsinsatser inom familjehemsvården . Enligt i innebär detta inte att familjehemsvården inte berörts av verksamhetstillsynen . pekar på att länsstyrelserna, på regeringens uppdrag, granskat barnavårdsutredningar och i vilken utsträckning dessa lever upp till krav vad gäller barnperspektiv och utredningstider. I enkätundersökningen ombads socialtjänstenheterna att svara på om dels kontrollerat lagenligheten i beslut som fattats om placering i familjehem, dels kontrollerat om vården i pågående familjehemsplaceringar lever upp till socialtjänstlagens mål och krav. Resultatet visar att av socialtjänstenheterna inte anser att de har någon erfarenhet av att kontrollerat den familjehemsverksamhet som de ansvarar för. Ett fåtal, motsvarande , anser att de har erfarenhet av att på eget initiativ kontrollerat familjehemsverksamheten . Något fler, av socialtjänstenheterna, har erfarenhet av att ha blivit kontrollerade efter en anmälan. Gränsen mellan verksamhetstillsyn och uppföljning är flytande. En stor del av de uppföljningsinsatser som genomförs består av att samla in och sammanställa uppgifter från länets kommuner om placerade barn. Enligt socialtjänstförordningen ska socialnämnderna föra en förteckning över de barn och ungdomar som enligt nämndens beslut vistas i familjehem eller efter nämndens medgivande i något annat hem än det egna. En kopia av denna förteckning ska tillställas . De länsstyrelser som besökts begär normalt in mer detaljerade uppgifter om barnen än vilka barnen är. Genom att samla in uppgifter om barnens ålder, var de är placerade geografiskt, hur många som placerats hos släktingar eller hos annan närstående etc. har länsstyrelserna möjlighet att följa den kvantitativa utvecklingen i ett län på ett enkelt sätt. Stöd och råd till Enligt de tjänstemän som intervjuats får länsstyrelserna kontinuerligt frågor om hur regelverket ska tolkas i frågor som rör handläggningen av barnavårdsärenden. Många frågor återkommer år . Möjligheten att söka stöd hos tycks vara särskilt värdefull för mindre kommuner där socialsekreterare ofta jobbar med många olika frågor inom . i har utfärdat egna handläggningsråd för barnavårdsärenden. Syftet var att underlätta det egna arbetet och att kodifiera en gemensam policy bland dem som jobbar med barnavårdsärenden efter länssammanslagningen. Anledningen till att handläggningsråd tagits fram av är bl.a. att nationella handläggningsråd saknats sedan Allmänna råd för handläggning och dokumentation upphävdes utan att ersättas. I de län som besökts sker det ett samarbete och kunskapsutbyte mellan kommunerna om familjehemsvården. Vem som är huvudman för detta samarbete varierar. I ett av länen (län) var det som ledde och anordnade dessa sammankomster. Länsstyrelserna förfogar över utvecklingsmedel som kommunerna kan söka för projekt inom . I har valt att satsa en del av sina medel på ett utvecklingsprojekt inom familjehemsvården. Socialtjänstenheterna tillfrågades i enkätundersökningen om de tagit del av det arbete som bedriver i syfte att utveckla vården av barn och unga i länet . Resultatet visar att anser att de tagit del av utvecklingsarbete, vet inte och anser att de inte tagit del av utvecklingsarbetet. Granskningen av familjehemsvården utgår från de mål och de regler som riksdag och regering formulerat för verksamheten.