frsrdg · GQ04RR10 · 2003-01-01 00:00:00 — AMV kan betraktas som en mål- och resultatstyrd organisation. De mål som är satta av riksdag och regering verkställs i det yttersta ledet av den lokala organisationen, dvs. av tjänstemännen på arbetsförmedlingarna. Dessa mål måste i vissa fall, för att kunna verkställas, brytas ned till operationella mål av AMS, vilket görs i samverkan mellan den centrala, regionala och lokala nivån. Planering, budgetering, uppföljning och kontroll är andra viktiga begrepp inom styrningen. Styrning är ett komplext begrepp som kan innehålla många olika former av styrmedel. I likhet med i de föregående kapitlen avgränsas analysen i detta kapitel till den ekonomiska styrningen, dvs. resultatstyrning och finansiell styrning. Analysen av resultatstyrningen koncentreras till hur och regeringens mål impl-ementeras i organisationen och hur verksamheten följs upp. Genomgången av den finansiella styrningen koncentreras till planering och fördelning av resurser. Redovisningen avser AMS och de fyra länsarbetsnämnder som ingår i granskningen (se kapitel 1). De fyra länsarbetsnämnderna benämns 1, 2, 3 och 4. Verksamhetsplanering och andra styrformer AMS är chefsmyndighet för länsarbetsnämnderna och har enligt instruktionen tre uppgifter som är väsentliga för planeringen och uppföljningen av verksamheten. Sätta upp mål och riktlinjer för verksamheten inom respektive länsarbetsnämnd. Fördela de ekonomiska och andra resurser som står till AMV:s förfogande. Följa upp och utvärdera resultatet av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Uppgifterna är viktiga inslag i ekonomistyrningen. AMS ansvarar för att ekonomistyrningen fungerar på ett ändamålsenligt sätt. Till stöd för styrningen inom verket ska AMS upprätta en verksamhetsplan. Av planen ska bl.a. framgå vilken verksamhet som ska bedrivas, vilka prioriteringar som ska göras, vilka resultat som ska uppnås etc. Verksamhetsplaneringen består av fyra delar: riktlinjer, resursfördelning, planering av åtgärder och anslag samt uppföljning. kortfattad beskrivning av de olika inslagen i processen. Syftet är att ge en viss överblick över de delar av planeringssystemet som diskuteras i kapitlet. En mer detaljerad analys redovisas i avsnitten 6.2-6.6. Verksamhetsplanen benämns inom AMS för riktlinjer. beslutar om inriktning och mål för länsarbetsnämndernas verksamhet. Riktlinjerna bygger på de förutsättningar som beslutats av riksdag och regering i budgetproposition, regleringsbrev etc. Målen kompletteras med vilka resultatindikatorer som kommer att användas för att mäta måluppfyllelsen samt formerna för länsarbetsnämndernas återrapportering till AMS. Länsarbetsnämnderna ska utifrån AMS riktlinjer fastställa en verksamhetsplan för länet. På ett liknande sätt ger länsarbetsnämnderna varje arbetsförmedlingskontor specifika verksamhetsmål och uppgifter om hur måluppfyllelsen ska mätas. Riktlinjerna analyseras närmare i avsnitten 6.2 och 6.3. En viktig del av styrningen och planeringen är fördelningen av resurser. AMV har stor frihet att fördela resurserna på det sätt man anser effektivast. AMS fördelar inledningsvis resurser till länen. Varje län fördelar därefter resurserna efter principer som fastställs på länsnivå. De modeller som utnyttjas för resursfördelning redovisas och analyseras i avsnitt 6.4 och i bilaga 8. Planering av åtgärder och anslag Länsarbetsnämnderna ska planera åtgärdsvolymer och medelsförbrukning. AMS ansvarar för att länsarbetsnämndernas planering och prognoser håller god kvalitet. Processen redovisas närmare i avsnitt 6.5. Ett decentraliserat styrsystem som utgår från fastställda verksamhetsmål förutsätter en resultatuppföljning för att måluppfyllelsen ska kunnas följas och för att kunna bedöma hur verksamheten utvecklas. AMV utnyttjar ett flertal olika uppföljningssystem. Resultaten sammanställs i t.ex. årsredovisning och andra rapporter till regeringen. Det genomförs också olika former av genomgångar av länsarbetsnämnder och arbetsförmedlingskontor, dvs. mål- och resultatdialoger. Dessa resultatanalyser granskas närmare i avsnitt 6.6. Verksamhetsplaneringen inom AMV följer en ordning som är starkt beroende av tidpunkterna för budgetpropositionen och regleringsbrevet. siktlig bild av planeringsprocessen framgår av bilaga 5 där tidsplanen för AMS och en utvald länsarbetsnämnd redovisas. Uppläggningen av den regionala och lokala planeringsprocessen varierar mellan olika länsarbetsnämnder i landet. Den valda länsarbetsnämnden i bilagan utgör således endast ett exempel på hur processen kan se ut. Det bör också betonas att det bedrivs ett omfattande arbete på arbetsförmedlingskontoren som inte framgår av bilagan. Av bilagan framgår att tidsschemat är mycket snävt. Det gäller framför allt perioden mellan regleringsbrev och det nya budgetåret. Verksamhetsmålen fastställs definitivt av regeringen kring och ska sedan börja tillämpas fr.o.m. . AMS erhåller i och för sig preliminära verksamhetsmål tidigare, och det förs en diskussion mellan departementet och AMS om den närmare utformningen av målen. Det är dock inte möjligt att förankra målen i organisationen förrän de är definitivt beslutade. Definitiva beslut vid länsarbetsnämnderna sker ofta eller . Stora förändringar av målen kan naturligtvis innebära avsevärda påfrestningar för planeringsprocessen. Ett exempel på detta är verksamhetsmålet om övergångar från lönebidrag. Målet blev känt så pass sent att det inte var möjligt att ta fram underlag för en länsfördelning av målet. Revisorernas enkätundersökning visar att endast hälften av de tillfrågade vid förmedlingarna känner till detta mål. Regeringen har beslutat om preliminära riktlinjer för AMV. Detta skedde och dessa beslutades , dvs. nästan en månad tidigare än . Det finns även ett flertal andra styrinstrument. Här kan t.ex. nämnas: Lagar, förordningar, etc. (regelsyst-emet finns samlat i ). Informations- och utbildningsinsatser. Dessa styrmedel redovisas när de är aktuella, och samlas därför inte i något särskilt avsnitt. Det finns inga centrala direktiv inom AMV för hur riktlinjerna ska utformas på olika nivåer. Utformningen varierar mellan AMS, länsarbetsnämnderna och arbetsförmedlingarna. Det förekommer också att riktlinjerna benämns olika. Det finns dock ett flertal gemensamma drag som t.ex. mål, inriktning och prioriteringar. I det följande redovisas och analyseras hur arbetsmark nadspolitikens inriktning betonas i de olika dokumenten och vilka prioriteringar som görs. AMS riktlinjer - utformning och innehåll 2002 AMS riktlinjer är ett kortfattat dokument (sju sidor) som består av sex delar eller rubriker (AMS, 2001d). Dessa sammanfattas i bilaga 6 och redovisas översiktligt nedan. Avsnittet om utvecklingen på arbetsmarknaden innehåller en mycket kortfattad konjunkturbedömning. Det som kan vara av intresse ur planeringssynpunkt är att risken för ökad arbetslöshet bedöms som stor (för helåret bedöms den ligga något högre än 2001). Det pekas på att individer med svag ställning på arbetsmarknaden drabbas först och hårdast av konjunkturförsämringar och varsel. Behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder kommer därför att öka, inte minst för sökande som närmar sig slutet av sin ordinarie eller sin förlängda ersättningsperiod från arbetslöshetskassan (planeringen utvecklas närmare i avsnitt 6.5). I avsnittet om arbetsmarknadspolitikens mål redovisas regeringens övergripande mål och hur detta ska uppnås. Avsnittet om kärnuppgifterna innehåller en redovisning av vilka dessa är och något om innehållet i varje uppgift. Det finns även inslag som kan tolkas som prioriteringar. Det gäller då matchning, utbildning och aktivering. Det betonas att länsarbetsnämndernas verksamhetsplanering ska säkerställa att arbetslösa tillförsäkras aktiva insatser utifrån sina behov och att tilldelade anslag för verksamheten nyttjas fullt ut och på ett planerat sätt över . Under denna punkt sägs att AMV på ett kraftfullt sätt ska ta sig an kärnuppgifterna. Detta ska göras utifrån kvantitet, kvalitet och ordning och reda. Resterande delen av avsnittet innehåller en kortfattad redovisning av det s.k. 5-punktsprogrammet (se avsnitt 6.7). Andra angelägna uppgifter för länsarbetsnämndernas verksamhet Avsnittet innehåller fem uppgifter. Dessa är att fokusera aktivitetsgarantin som en särskilt sammanhållen verksamhet, att stärka kontrollen av arbetslöshetsförsäkringen, att minska deltidsarbetslösheten inom flera branscher, att arbeta för mångfald på arbetsmarknaden och att ungdomar ska garanteras en löpande kontakt med förmedlingen. I avsnittet redovisas regeringens verksamhetsmål. Det innehåller även en precisering av ett mål och en målnivå. Dessa redovisas närmare i avsnitt 6.3 om fördelningen av målen. Enligt AMS föreskrifter ska länsarbetsnämnden utifrån AMS riktlinjer fastställa en verksamhetsplan för länet. De mål för verksamheten som nämnden fastställer ska utgå från den marknadsbedömning nämnden gör för länet och kopplas till tillgängliga resurser. Mål för verksamheten ska sättas upp både på kortare och . Verksamhetsplaneringen ska göras i samspel med arbetsförmedlingen och vara integrerad med resursfördelningsprocessen. Detta är de enda centrala föreskrifter som finns för länens verksamhetsplanering. Det förtjänar att nämnas att de beslutades , och de finns fortfarande kvar i . De fyra länens verksamhetsplaner är relativt olika. 1 och 4 har relativt omfattande verksamhetsplaner som förutom arbetsmarknadspolitik bl.a. innehåller inslag om jämställdhet, mångfald och personal. I 2 och 3 är planerna mer koncentrerade till det arbetsmarknadspolitiska området. Planer om jämställdhet, personal etc. finns naturligtvis även i dessa län, men de ges ut i andra sammanhang. Planernas övergripande innehåll redovisas i bilaga 7. Av bilagan framgår att nämndernas verksamhetsplaner väl överensstämmer med AMS. Samtliga väsentliga punkter finns med. Riktlinjerna har kompletterats med lokala lösningar för att uppnå verksamhetsmålen och andra angelägna uppgifter. Dessutom finns t.ex. specifika uppgifter för länen och i många fall anvisningar om hur verksamheten ska följas upp. Uppgifter om arbetsmarknadspolitikens inriktning och olika former av prioriteringar spelar en relativt undanskymd roll. I huvudsak anges de prioriteringar som redovisas i AMS riktlinjer. Det förekommer dock att nämnderna mer explicit anger hur politiken eller resurserna ska inriktas. Som framgår av Tabell 6.1 finns det vissa variationer mellan länen. Exempelvis förefaller 1 prioritera det fördelningspolitiska målet högre än de övriga tre länen. 1 har också i samband med fastställandet av budgeten utnyttjat hela möjligheten att föra över medel från anslaget Köp av arbetsmarknadsutbildning till anslaget Aktivitetsstöd. Tabell 6.1 Länsarbetsnämndernas prioriteringar 1 2 3 4 Huvuddelen av resurserna på arbetsförmedlingen ska inriktas mot kärnuppgiften aktivering. Arbetsförmedlingens arbete ska i första hand inriktas på matchning och utbildning. Huvudinriktningen på programmedlen är att öka de arbetslösas kompetens och det faktiska utbudet av arbetskraft. En av nyckeluppgifterna blir att bidra till arbetskrafts- och kompetensbehovet genom att rusta arbetssökande mot de kompetenskrav som gäller på dagens arbetsmarknad. AMS riktlinjer är förhållandevis allmänt formulerade. De innehåller få preciseringar av politikens inriktning. Däremot betonas den inre effektiviteten (5-punktsprogrammet) starkt. I en målstyrd organisation är det naturligt att inte alltför hårt precisera hur politiken ska inriktas. Hur politiken ska inriktas för att uppfylla målen avgörs på den regionala och lokala nivån. har riksdag och regering ett övergripande ansvar för att vissa problem uppmärksammas och att politiken försöker lösa dessa. Inte minst gäller det hur arbetsmarknadspolitiken ska samspela med andra politikområden. Riksdag och regering förutsätts ha en viss överblick och det är naturligtvis utifrån politiska beslut som denna inriktning ska avgöras. Riktlinjerna tar också upp det övergripande målet för arbetsmarknadspolitiken. Däremot berörs ej sysselsättningsmålet på eller målet om att halvera arbetslösheten. Riktlinjerna betonar att det övergripande målet för arbetsmarknadspolitiken ska uppnås genom bl.a. tillväxt och ett konkurrenskraftigt näringsliv i alla delar av landet, ett arbetsliv som är flexibelt och tryggt, där människor känner delaktighet, där jämställdhet råder mellan kvinnor och män och där könsuppdelningen på arbetsmarknaden motverkas. Mot bakgrund av den diskussion som förts i kapitel 4 kan det naturligtvis diskuteras om arbetsmarknadspolitiken ska ha dessa uppgifter och om den överhuvudtaget kan påverka dessa variabler. AMS formuleringar är betydligt skarpare än de som återfinns i budgetpropositionen. I riktlinjerna behandlas arbetsmarknadspolitikens inriktning och prioriteringar i huvudsak i avsnittet om kärnuppgifter och i det avsnitt som behandlar andra angelägna uppgifter. Totalt prioriteras åtta uppgifter. Alla dessa uppgifter diskuteras också i varierande omfattning i budgetpropositionen. Det är dock tveksamt om riktlinjerna återspeglar de prioriteringar som görs i I budgetpropositionen betonas att förstärkta arbetsgivarkontakter är viktiga. Detta nämns inte i riktlinjerna. Arbetsmarknadsutbildningens mycket viktiga uppgift har vidare fått ett relativt svagt genomslag i riktlinjerna. Detta är något förvånande mot bakgrund av den neddragning av volymen som redovisats i avsnitt 4.2. Sammantaget har de tillväxtpolitiska ambitionerna en relativt undanskymd roll. I riktlinjerna finns inga egentliga förklaringar till verksamhetsmålen och hur dessa hänger samman eller är kopplade till de mer överordnade målen. En aspekt som ytterligare förstärker detta är att det inte redovisas någon koppling mellan målen och resursfördelningen (se avsnitten 6.3 och 6.4). I AMS riktlinjer saknas också en analys av problemen på arbetsmarknaden. Det finns inga analyser av t.ex. arbetslöshetens bakgrund, hur arbetsmarknaden fungerar, varför AMV:s marknadsandelar är så låga etc. Riktlinjerna utnyttjas således i huvudsak inte för att föra över kunskaper till nämnderna. De fyra länsarbetsnämndernas verksamhetsplaner är i flertalet fall mer detaljerade än AMS riktlinjer. Det gäller framför allt hur verksamhetsmålen ska uppnås och hur olika angelägna uppgifter ska lösas. Detta är naturligt mot bakgrund av den information som nämnderna kan antas ha. Samtliga fyra nämnder redovisar i likhet med AMS det överordnade målet för arbetsmarknadspolitiken och verksamhetsmålen. I två av länen redovisas inte de bägge mellanliggande målen om ökad sysselsättningsgrad och halverad öppen arbetslöshet. I de två återstående länen redovisas sysselsättningsmålet på , men inte målet om att halvera den öppna arbetslösheten. En skillnad jämfört med är att respektive länsarbetsdirektör fastställt riktlinjerna. fastställdes riktlinjerna av respektive styrelse. När det gäller t.ex. utformning och innehåll förekommer inga större skillnader jämfört . En fråga är hur den regionala eller lokala informationen utnyttjas. En viktig utgångspunkt borde vara de prognoser för som görs av länsarbetsnämnderna. Prognosavsnitten i verksamhetsplanerna är dock i flertalet fall mycket kortfattade och relativt allmänt utformade. Normalt publiceras länsarbetsnämndernas prognoser och . Det sker i och för sig en viss uppdatering av prognoserna i samband med verksamhetsplanerna, men publiceringen av huvudprognoserna sker inte i något direkt tidsmässigt samband med verksamhetsplaneringen. I likhet med AMS riktlinjer saknas det i många fall en analys av problemen på arbetsmarknaden. Utsatta grupper redovisas i och för sig, men det sker ingen egentlig analys av hur bilden ser ut regionalt eller lokalt. Arbetsmarknadspolitikens inriktning betonas lite olika i de fyra länen. Det är rimligt mot bakgrund av att problemen till viss del är olikartade. kan en ensidig betoning av en viss uppgift få den effekten att inriktningen ganska klart avviker från den som fastställts av riksdag och regering. Exempelvis har 1 en inriktning som relativt klart avviker från de övriga länen. I ett par fall innehåller verksamhetsplanerna omfattande planer om jämställdhet, miljö, personal etc. Det kan diskuteras om alltför omfattande dokument reducerar fokuseringen på det arbetsmarknadspolitiska området. Därmed är inte sagt att sådana planer inte är av intresse. I två av länen ges exempelvis denna typ av planer ut separat. En viktig uppgift för regeringen är att via AMS tillse att genomförandet av arbetsmarknadspolitiken ligger i linje med och regeringens intentioner. Det som händer längst ut i organisationen bör stå i överensstämmelse med den verklighetsbild och de föreställningar om ekonomins och arbetsmarknadens funktionssätt som ligger bakom utformningen av den allmänna ekonomiska politiken. En effektiv målstyrning förutsätter också att målen för verksamheten längst ut i organisationen är konsistenta med de synsätt som vägleder besluten på den centrala nivån. Synsätten på den centrala nivån måste därför tydliggöras och via målstyrningsprocessen föras ut i organisationen. Dessa synsätt måste vara kända av alla som på olika nivåer arbetar med utformningen och genomförandet av arbetsmarknadspolitiken. Det är därför viktigt att riktlinjerna är klara och enkla. De ska kunna förstås av samtliga ca 9 000 anställda inom verket. Den pedagogiska framtoningen kan dock diskuteras. De inleds med övergripande mål och avslutas med regeringens verksamhetsmål. Däremellan redovisas ett antal uppgifter och ett program för att öka den inre effektiviteten. I många organisationer är det vanligt att utgå från de övergripande målen och verksamhetsmålen och därefter diskutera olika prioriteringar och uppgifter för att nå målen. Det är därför också svårt att få en klar uppfattning om vilka prioriteringar och betoningar som egentligen görs och hur de kan komma att påverka måluppfyllelsen. Revisorernas enkätundersökning visar att riktlinjerna inte förefaller få ett alltför starkt genomslag bland de anställda vid arbetsförmedlingarna. Uppfattningarna om vilka mål som gäller är relativt diffusa och begränsade. När det gäller målet för politikområdet är det en mycket begränsat andel, , som kan ange det fullständiga målet. Närmare hälften anger någon variant på en väl fungerande arbetsmarknad som är en begränsad del av målet. Påfallande få anger full sysselsättning och/eller god ekonomisk tillväxt. Tabell 6.2 Vilket anser du vara det övergripande målet för arbetsmarknadspolitiken? % % En väl fungerande arbetsmarknad 45 Aktivera 4 Stödja, rusta och utbilda 18 Minskad långtidsarbetslöshet 4 Få ut folk i arbete 7 Hög/ökad sysselsättning 3 Låg/minskad arbetslöshet 6 God ekonomisk tillväxt 2 Full sysselsättning 4 Övrigt 8 Kunskaperna om verksamhetsmålen förefaller också vara begränsade (Tabell 6.3). I och för sig är kunskaperna om fem av de sex verksamhetsmål som gäller relativt goda. Mellan anger att dessa mål gäller. Problemet är att så pass stora andelar även anger mål som inte gäller (mål 7-13). Dessa mål har varit verksamhetsmål för AMV, men gäller inte . Cheferna har bättre kunskaper om målen än handläggarna. En relativt stor andel av cheferna anger dock mål som inte gäller (mellan ). När det gäller prioriteringar är bilden mer splittrad. Enligt regleringsbrevet och riktlinjerna prioriteras inte något av verksamhetsmålen. De anställda vid förmedlingarna förefaller dock i hög grad prioritera målet om att arbetsgivarna ska få tillräckligt med sökande (Tabell 6.3). I övrigt prioriteras framför allt mål 1, 7 och 8. De senare två målen, som inte gäller , prioriteras således högre än fyra gällande mål. Även i detta fall har cheferna bättre kunskaper om målen än handläggarna. Tabell 6.3 Vilka av följande verksamhetsmål gäller inom hela AMV samt verksamhetsmål som anses som högst prioriterade Angett att målet gäller Angett att målet har högst prioritet Mål som gäller 2002 1. Andelen personer som fått arbete efter avslutad arbetsmarknadsutbildning ska uppgå till 97,0 16,6 2. Arbetsgivaren ska få tillräckligt med sökande 94,9 58,2 3. En viss andel av de sökande ska uppge att de har en handlingsplan 87,7 8,7 4. Antalet långtidsinskrivna ska uppgå till högst ett visst antal personer i genomsnitt 85,7 8,7 5. I genomsnitt ska ett visst antal arbetshandikappade personer ha lämplig sysselsättning för beloppet som tilldelats under anslaget Särskilda insatser för arbetshandikappade 79,5 6,1 6. Andelen övergångar från lönebidrag till osubventionerat arbete ska öka jämfört med föregående år och omprövningsbeslut ska i genomsnitt ha en lägre bidragsnivå än föregående beslut 51,9 1,8 Mål som inte gäller 2002 7. Alla ungdomar ska erbjudas arbete, utbildning eller åtgärd inom 100 dagars arbetslöshet 67,7 10,2 8. Antalet långtidsarbetslösa ska minska 66,7 14,4 9. Vakanstiderna för lediga platser ska minska 52,8 6,0 10. Den genomsnittliga bidragsnivån i lönebidrag ska minska jämfört med föregående år 46,5 1,2 11. De arbetsmarknadspolitiska programmen ska nå en viss volym 44,7 2,5 12. Inskrivningstiderna för arbetslösa ska minska jämfört med föregående år 40,3 2,9 13. Andelen som får arbete efter de arbetsmarknadspolitiska programmen ska öka jämfört med föregående år 36,7 2,0 14. Annat mål 5,8 1,0 Inflytande Verksamhetsmålen för AMV fastställs av regeringen. Regeringen är också det organ som anses ha störst inflytande över målutformningen. Majoriteten av dem som har besvarat enkäten anser dock att det är olika nivåer inom AMV som sammantaget har störst inflytande över hur verksamhetsmålen vid kontoret utformas. Det fanns vissa skillnader mellan chefer och handläggare. Cheferna betonar i högre grad regeringens roll och i mindre grad sin egen roll. Regeringens och AMS inflytande över målutformningen bör, enligt de svarande, minska. I stället förespråkas ett stärkt regionalt och lokalt inflytande. Chefer förespråkar i högre utsträckning än handläggare regeringens och länsarbetsnämndens roll, medan de själva vill ha en lägre grad av inflytande. Tabell 6.4 Inflytande över hur verksamhetsmålen utformas vid kontoret Vilka tycker du har störst inflytande över hur verksamhetsmålen utformas vid ditt kontor? Vilka tycker du ska ha störst inflytande på utformningen av verksamhetsmålen på ditt kontor? Regeringen 51,4 23,8 AMS 26,9 18,2 15,8 18,7 Din arbetsförmedlingschef 10,5 22,2 Ditt arbetslag 4,6 23,0 Du personligen 2,0 3,7 Annat 0,6 2,3 Anm.: Ett antal personer har angett två alternativ som högsta prioritet. Summorna i kolumnerna överstiger därför . När det gäller inflytandet över prioriteringen av åtgärderna anser ca en tredjedel att regeringen har störst inflytande. Merparten av de svarande anser dock att det är olika nivåer inom AMV som sammantaget har det största inflytandet. Framför allt anses AMS och länsarbetsnämnden ha ett stort inflytande över prioriteringen. Det senare är något överraskande i en den här typen av resultatstyrd organisation. Tabell 6.5 Vilka anser du har störst inflytande över hur de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna prioriteras på ditt kontor? Regeringen 33,4 AMS 29,0 24,1 Din arbetsförmedlingschef 14,8 Ditt arbetslag 4,1 Du personligen 3,1 Annat 0,8 Anm.: Ett antal personer har angett två alternativ som högsta prioritet. Summorna i kolumnerna överstiger därför . Precisering och fördelning av verksamhetsmål Regeringens verksamhetsmål för AMV anges i regleringsbrevet. I samband med verksamhetsplaneringen bryts målen ned på olika nivåer. Nedan redovisas hur denna fördelning hanteras av AMS och de fyra länsarbetsnämnderna. Därefter förs en diskussion om denna process. AMS fördelning av verksamhetsmålen AMS riktlinjer innehåller en länsvis fördelning av regeringens verksamhetsmål. Målen och fördelningsprinciperna framgår av Tabell 6.6. Tabell 6.6 Principer för länsvis fördelning av verksamhetsmålen Arbetsgivare har fått tillräckligt med sökande. Målnivån för respektive län är beräknad utifrån resultaten 2001. Län med lägre resultat ska förbättra resultatet mer.