frsrdg · GQ04RS1 · 2003-01-01 00:00:00 — Uttrycket "om icke särskilda skäl föranleder annat" i den nuvarande lagstiftningen när det gäller avgivande av regeringsförklaring kan ge det felaktiga intrycket att statsministern skulle kunna göra någonting annat (vad det nu skulle kunna vara) än att avge en regeringsförklaring och har bytts ut mot "om det inte finns särskilda skäl för honom eller henne att avstå från detta". 1.4.1 (gamla 1.6.1) Enligt fast praxis öppnas under valår på andra sammanträdesdagen, under icke-valår på första sammanträdesdagen. Detta bör komma till uttryck i lagtexten. 6 § (gamla 8 §) En så viktig regel som den som anger vilket organ - talmannen eller kammaren - som får pröva en ansökan om ledighet från riksdagsarbetet bör inte finnas i en tilläggsbestämmelse. Vi föreslår att denna regel uppgraderas och får bilda ett nytt andra stycke i paragrafen. Paragrafens första stycke har delats upp i två stycken. Den nuvarande lydelsen av lagtexten ger intryck av att talmannen måste ha något förhinder för att en vice talman skall kunna träda in. Här föreslås att bestämmelsen ändras så att talmannen utan särskilda skäl kan överlåta åt en vice talman att leda ett sammanträde. Däremot måste det självklart föreligga förhinder för talmannen och samtliga vice talmän för att ålderspresidenten skall inträda. Regeringens befogenhet att förordna om stängda dörrar är inte formellt villkorad på det sätt som befogenhet i samma fråga. Det får anses självklart att förutsättningarna skall vara desamma och det bör också framgå av lagtexten. Andra stycket har formulerats om något för att bli mera lättläst. Första meningen bör utgå eftersom bestämmelsen inte längre tillämpas. Tredje och fjärde styckena i paragrafen har förts samman. På så sätt har vissa upprepningar kunnat undvikas. Ordet "skriftligen" har strukits. Formen för meddelandet spelar ingen roll. För att bli mer lättläst har paragrafen delats upp på tre stycken. Enligt nuvarande lydelse skall talmannen i någon mening föredra ärendena. Regeln bör ändras så att det framgår att ärenden behandlas i den ordning de tas upp på föredragningslistan. Punkt 3 har ändrats i enlighet med den terminologiska förändring som föreslås beträffande benämningarna på riksdagsorganens förslag (se kommentaren ovan under rubriken ). Ändringarna hänger samman med ändrad numrering av två tilläggsbestämmelser. Bestämmelsen att föredragningslistan skall anslås i plenisalen har tagits bort. Det är tillräckligt att föredragningslistan är tillgänglig för ledamöterna på deras platser. Det nuvarande första stycket bör delas på två så att den viktiga andra meningen får bilda ett eget stycke. Eftersom förhandsanmälan är ett institut som regleras i en tilläggsbestämmelse finns det ingen anledning att tala om "anmodan av talmannen om förhandsanmälan". Vidare ersätts uttrycket "underlåta" förhandsanmälan med ett mer neutralt uttryckssätt. Det är önskvärt att en bestämd tid sätts ut i lagen för när en förhandsanmälan skall vara inlämnad. Det föreslås bli debattdagen. I andra stycket föreslås en ny reglering på grundval av gällande regler och praxis när det gäller när och hur talarordningen kan brytas i debatterna i utskottsärenden. Vad som skall avses med ett genmäle framgår av tilläggsbestämmelsen 2.15.1 andra stycket men bör flyttas till huvudbestämmelsen. Den tidigare bestämmelsen med beteckningen 2.15.3 har avskaffats genom lag 1998:734. Nuvarande 2.15.4 bör därför erhålla beteckningen 2.15.3. Gränsdragningen mellan första och andra styckena har ändrats. Paragraferna i kapitlet har omnumrerats efter den lucka som uppstår genom att nuvarande 13 § föreslås upphävas och 14 § tidigare upphävts. Tilläggsbestämmelserna till 2 § Det föreslås att den ekonomiska vårpropositionen får en egen paragraf, 3.2.2. Tilläggsbestämmelsen 3.2.1 kommer därmed att uteslutande handla om tidpunkten för budgetpropositionens avlämnande. Gamla 3.2.2 som innehåller en erinran om budgetlagens existens får beteckningen 3.2.3. Paragrafen är obsolet och bör utgå. Lokutionen "meddelande till " har bytts ut mot det allmännare "information till ". Bestämmelser om avlämnande och anmälan i kammaren av skrivelser saknas och föreslås bli införda i konsekvens med vad som gäller för propositioner (3.1.1). Bestämmelsen är alltså ny och föranleder omnumrering av de övriga två tilläggsbestämmelserna. Det bör för tydlighets skull fastslås att redogörelsen för kommittéverksamheten (kommittéberättelsen) lämnas i form av en regeringsskrivelse. Termen utskottsinitiativ föreslås bli införd i lagtexten. Dessutom bör anges att dokumentformen för utskottsinitiativ är betänkande. 8 § med tilläggsbestämmelser Se kommentar under rubriken ovan. I sin nuvarande lydelse reglerar paragrafen i första stycket följdmotionsrätten till propositioner. Följdmotionsrätten när det gäller skrivelser samt förslag och redogörelser från riksdagsorganen regleras genom hänvisningar i särskilda bestämmelser till följdmotionsrätten till propositioner. Det innebär en förenkling om följdmotionsrätten till samtliga dessa dokumenttyper anges i paragrafens första stycke. 11 § andra stycket och 13 § kan då utgå. Eftersom återkallelser av propositioner föreslås ske genom en särskild skrivelse med återkallelse från regeringen (se kommentaren till tilläggsbestämmelserna 3.17.1) behöver inte heller något undantag göras för den särskilda motionsrätten med anledning av en återkallad proposition. Bestämmelsen i första stycket som gör det möjligt att förkorta motionstiden bör endast avse propositioner och framställningar, inte skrivelser och redogörelser där något behov av skyndsamhet knappast kan föreligga. Rätt att motionera med anledning av att behandlingen av propositioner uppskjutits till nästa valperiod bör utvidgas till att också omfatta skrivelser, framställningar och redogörelser. Någon specialreglering av motionsrätten med anledning av uppskjutna återkallelser kan inte behövas. Andra stycket i nuvarande lydelse av paragrafen kan därför utgå. 14 § (gamla 16 §) En komplettering måste göras i denna paragraf på grund av att den ordning som gäller för ändring av RO numera också skall användas vid ändring av lagen om trossamfund och lagen om (se 8 kap. 6 § RF). 17 § (gamla 19 §) Enligt nuvarande lydelse av 19 § kan inte skrivelser eller förslag och redogörelser från riksdagsorgan återkallas. Om detta sägs i förarbetena (prop. 1973:90 s. 544) endast att RO "inte erkänner någon formlig rätt att återkalla andra förslag" än propositioner och motioner. Någon motivering lämnas dock inte. Lagtexten bör få en utformning som innebär att också framställningar från riksdagsorgan liksom skrivelser från regeringen och redogörelser från riksdagsorgan kan återkallas. Den särskilda motionsrätten med anledning av återkallelser av regeringens propositioner bör också gälla återkallade framställningar. Motionsrätten med anledning av återkallelser bör också avse återkallade skrivelser och redogörelser. I varje fall skrivelserna har ofta en politisk karaktär som motiverar detta. 3.17.1 (gamla 3.19.1) Propositioner återkallas genom skrivelser som inrangeras i serien av de numrerade propositionerna och skrivelserna. Denna ordning bör avskaffas, och därmed förenklas också regleringen av motionsrätten på skrivelser. I stället bör de återkallelser som utlöser motionsrätt, dvs. återkallelser av propositioner, framställningar, skrivelser och redogörelser, göras i en särskild dokumentform som kallas skrivelse med återkallelse. Omnumrering sker från och med 8 § på grund av att två nya paragrafer har skjutits in i kapitlet. En ny sista paragraf (19 §) avslutar kapitlet. Enligt nuvarande lydelse av paragrafen skall ingen utskottsberedning ske av en skrivelse från regeringen med meddelande om ett kommande förslag till lag som innebär att en skatt eller en statlig avgift skall tas ut trots att lagen inte hade trätt i kraft när den omständighet inträffade som utlöste skatt- eller avgiftsskyldigheten (se 2 kap. 10 § RF). I enlighet med den allmänna regeln om motionsrätt på skrivelser får dock motioner väckas med anledning av en Något remitteringsundantag finns inte för dessa motioner. Nuvarande praxis är att skrivelser av detta slag tillsammans med eventuella motioner remitteras till SkU. Remitteringsundantaget för dessa skrivelser bör således tas bort. Återkallelse skall enligt förslaget till tilläggsbestämmelsen 3.17.1 inte längre ske genom en skrivelse utan genom en ny dokumentform: skrivelse med återkallelse. Något undantag för remitteringen av återkallelser behöver alltså inte längre göras. Ändringen av benämningarna på förslagen från ett riksdagsorgan föranleder en ytterligare ändring i denna paragraf. Tredje stycket i paragrafen som gäller en tillfällig reglering av valperioden för utskottsvalen i avvaktan på genomförandet av budgetreformen vid 1996/bör avskaffas. Bestämmelsen bör kompletteras med en uppräkning av de övriga paragrafer i och RO där uppgifter för KU anges. Bestämmelsen bör kompletteras med en uppräkning av de övriga paragrafer i och RO där uppgifter för FiU anges. Det är oklart vad som menas med "bereda ärenden om" i samband med ramar för utgiftsområden och beräkning av statens inkomster. Det är bättre att ange att FiU skall "bereda förslagen till utgiftsramar för utgiftsområden och till beräkning av statens inkomster". Paragrafen förutsätter vidare i sin nuvarande utformning att fattat beslut enligt 5 kap. 12 § om att hänföra statsutgifterna till utgiftsområden. Denna förutsättning bör för korrekthetens skull införas i paragrafen. Tredje stycket är nytt. Det är hämtat från nuvarande 8 § första stycket. Det förefaller logiskt att en regel som möjliggör en ändrad ärendefördelning i ett visst fall genom överflyttning av ett ärende från ett utskott till ett annat finns i 6 § som handlar om just ärendefördelningen och inte i 8 § som i huvudsak handlar om behandlingstvånget i utskotten. Som regeln nu är utformad i 8 § är inga krav uppställda för att en överflyttning skall kunna äga rum. Kraven borde vara desamma som när man avviker från grunderna för ärendefördelningen i samband med remitteringen från kammaren (se 6 § andra stycket). Givetvis innebär detta inte att överflyttningar inte kan ske om alla berörda parter är överens om att kammarens ursprungliga remittering var felaktig. Det överlämnande utskottet bör kunna yttra sig över ärendet i samband med att det överlämnas till det mottagande utskottet. Yttranden mellan utskott föreslås generellt regleras i den nya 8 §. Beskrivningarna av utskottens ämnesområden har genomgående redigerats om. Meningarna har ersatts med numrerade uppräkningar av de ämnen som utskottet behandlar. I några fall har ämnena grupperats om och ordningsföljden ändrats. Punkten efter numret på utgiftsområdena har tagits bort (se kommentaren till 5.12.1). Eftersom ombudsmän är en myndighet under behöver den inte särskilt anges. Termen "uppbörd" bör bytas ut mot "skattebetalning". I första stycket har punkt 2 "allmän pension" lagts till. Tillägget beror på att pensionssystemet tidigare reglerades i lagen om allmän försäkring och således har ansetts omfattas av punkt 1 allmän försäkring. Genom pensionsreformen har pensionssystemet brutits ut ur lagen om allmän försäkring och regleras i separata lagar. I punkt 4 har ordet "ekonomiskt" lagts till före "stöd åt barnfamiljer" för att markera att det inte handlar om stöd genom eller liknande. Termen "kyrkofrågor" bör utgå. Den bör ersättas med "trossamfunden". Ordet "telegraf" känns inte längre relevant och bör utgå. Däremot bör anges att ärenden om trafiksäkerhet, telekommunikationer och informationsteknik ingår i TU:s beredningsområde. Uttrycket arbetslivspolitik, som förts in i lagtexten, är ett bredare begrepp som bl.a. omfattar frågor om arbetstid, semester och arbetsmiljö. Paragrafen är ny och behandlar formerna för utskottens samarbete. Se motiveringen under rubriken ovan. Denna paragraf är också den lämpliga platsen för regleringen av sammansatta utskott vilken skett i gamla 8 §. Detta sker i tredje stycket. 9 § (gamla 8 §) Efter den "avlövning" som paragrafen genomgått genom överflyttningar till 6 § och till den nya 8 § kvarstår bestämmelserna om behandlingstvånget i utskotten, inklusive krav på betänkanden från berörda utskott då ärenden som vilat tas upp på nytt. 11 § (gamla 10 §) I denna paragraf har gjorts en konsekvensändring med anledning av en ny styckeindelning i 12 §. 4.12.1 (gamla 4.11.1) Paragrafen har kommenterats under rubriken . 13 § (gamla 12 §) Första stycket har redigerats om och delats upp på två stycken för att tydliggöra huvudinnehållet i paragrafen. 4.13.1 (gamla 4.12.1) I praxis krävs i normalfallet ingen överenskommelse med utskottet för att göra en ljud- eller bildupptagning vid en offentlig utskottsutfrågning. Bestämmelsen bör därför ändras så att en överenskommelse krävs endast om utskottet beslutar detta. 4.13.2 (gamla 4.12.2) Paragrafen har skrivits om något för att bli mer lättläst. 15 § (gamla 14 §) I konsekvens med att yttranden mellan utskott föreslås bli reglerade bör också möjligheten att avge avvikande meningar i yttranden anges i denna paragraf. Paragrafen är ny och har kommenterats under rubriken ovan. Bestämmelsen är ny men bygger på den nuvarande bestämmelsen i 9 kap. 7 §. Av systematiska skäl är denna placering av regeln bättre. Omnumrering sker av paragraferna 3-9 §§ på grund av att en ny paragraf föreslås införas efter 2 § och att en paragraf med nummer 9 tidigare upphävts. Någon uttrycklig regel om att ett utskottsbetänkande skall anmälas i kammaren finns inte men det förutsätts i andra stycket och i tilläggsbestämmelsen 5.1.1. Första stycket bör kompletteras med en bestämmelse om anmälan. Bestämmelsen 5.1.2 har flyttats till den nya paragrafen 5.3.1. Gamla 5.1.3 blir 5.1.2. Bestämmelsen har kommenterats ovan under rubriken . I denna nya bestämmelse bör också finnas en erinran om reglerna om återförvisning och hänvisning till ett annat utskott för vidare beredning i 4 kap. 10 §. 4 § (gamla 3 §) Uttrycket "särskilt flertal" som finns i andra stycket föreslås ersättas med uttrycket "en särskild beslutsregel". Förklaring finns i kommentaren till 9 §. 5 § (gamla 4 §) I sista meningen bör det göras tydligt att en omröstning kan tillkomma efter begäran från endast en ledamot. 6 § (gamla 5 §) Paragrafen har skrivits om ganska mycket för att bli lättare att förstå. I andra stycket har det inskjutits en mening som innehåller en erinran om att enligt 4 kap. 4 § RF är huvudregeln vid omröstning i enkel majoritet, dvs. mer än hälften av de röstande. 5.6.1 (gamla 5.5.1) Uttrycket "särskilt flertal" som finns i andra stycket föreslås ersättas med uttrycket "en särskild beslutsregel". Förklaring finns i kommentaren till 9 §. 5.6.2 (gamla 5.5.2) Omröstningsresultatet registreras numera elektroniskt, vilket bör framgå av lagtexten. 7 § (gamla 6 §) Orden "för ytterligare beredning" har skrivits in även vid detta fall av återförvisning. Jämför 4 kap. 10 § och 5 kap. 8 §. 9 § (gamla 8 §) Uttrycket "särskilt flertal" i nuvarande lydelse av första meningen är oklart. Det är emellertid svårt att hitta en gemensam beteckning på alla de olika beslutsregler som kan förekomma i vid sidan om huvudregeln, som är enkel majoritet. Alla dessa beslutsregler får därför betecknas som "särskilda" och i lagtexten definieras som undantag från huvudregeln. Paragrafen har redigerats om. Undantaget från huvudregeln att ett ärende skall avgöras anges i omedelbar anslutning till huvudregeln i stället för i andra stycket. De nuvarande bestämmelserna behöver också kompletteras med en regel som säger att behandlingen av ärenden som väcks under ett uppehåll i kammararbetet som sträcker sig fram till det första i nästa valperiod, dvs. främst sommaruppehållet före ett ordinarie val, skall anses vara uppskjuten till detta . Normalt fattas beslut om uppskov på förslag av det utskott till vilket ärendet hänvisats. Det finns emellertid situationer när ett uppskov av tidsskäl är omöjligt att undvika, men de täcks inte in av den nuvarande lagtexten. Det kan t.ex. röra sig om ärenden som väcks så sent att kammararbetet skall avslutas för sommaruppehållet före valet och inga avbrott för arbetsplenum planeras i detta uppehåll. Det kan också handla om återförvisningar som sker mot slutet av . I dessa situationer bör kammaren utan förslag från det berörda utskottet kunna medge uppskov. svårt att beskriva dessa situationer på ett uttömmande sätt i lagtexten. Därför bör lagtexten endast ge uttryck för att kammaren har denna möjlighet utan särskilda begränsningar. Det är emellertid viktigt att understryka att det handlar om ett medgivande att uppskjuta behandlingen av ett ärende. Skulle förhållandena ändras så att sommaruppehållet i avbryts för kammarsammanträden som innefattar arbetsplenum kan det berörda utskottet behandla och avge betänkande i ärendet. Se 1993/94:TK1 Reformera riksdagsarbetet s. 230. Bestämmelsen bör även omfatta andra vilande lagförslag än dem som gäller grundlag. Enklast sker det genom en hänvisning till att regeln gäller lagförslag som vilat över ett val i enlighet med bestämmelserna i 8 kap. 15 och 16 §§ regeringsformen. På så sätt får man med de fall i regeringsformen där denna beslutsform kan användas utan att det rör sig om grundlag eller RO. I uttrycket "ett särskilt beslut" i andra och tredje styckena ligger betoningen på ett. Genom att obestämda artiklar införts genomgående framgår inte denna betoning längre så tydligt. Därför har detta uttryck bytts ut mot "ett enda beslut". Punkten (.) efter numret på varje utgiftsområde tas bort, eftersom missförstånd kan uppstå då ett utgiftsområde åberopas i löpande text. Den nuvarande lydelsen av bestämmelsen innebär att det inte finns något krav på att meddela något annat organ än regeringen om beslut i ärenden som regeringen har tagit initiativ till eller är verkställare av. I praxis meddelas dock också riksdagsorgan som är förslagsställare eller verkställare av riksdagsbeslut. Detta bör också framgå av lagtexten. Beträffande ändringarna i första och andra styckena, se kommentaren under rubriken ovan. För tydlighets skull har det förts in i denna paragraf att interpellationer skall besvaras av ett statsråd. Beträffande ändringarna i första stycket se kommentaren under rubriken ovan. I likhet med vad som gäller för skriftliga frågor, bör det i ett nytt tredje stycke införas en regel som säger att interpellationer skall redovisas i protokoll (vilket redan sker). Den inledande bisatsen i nuvarande lydelse av paragrafen är onödig och bör utgå. För tydlighets skull har det förts in i denna paragraf att muntliga frågor skall besvaras av ett statsråd. Beträffande ändringarna i första och andra styckena, se kommentaren under rubriken ovan. För tydlighets skull har det förts in i denna paragraf att skriftliga frågor skall besvaras av ett statsråd. Beträffande ändringarna i första stycket, se kommentaren under rubriken ovan. "Innehållsdeklarationen" i nuvarande första stycke utvidgas till att omfatta även återstående paragrafer i kapitlet. Andra stycket utgår. Möjligheten att göra undantag från huvudregeln anges i stället i respektive paragraf. Härigenom blir risken mindre för att man vid tillämpning av de berörda paragraferna missar undantagsfallen. Bestämmelserna om val av ledamöter i internationella delegationer överförs till tilläggsbestämmelser till 8 kap. 5 §. Bestämmelsen om val av ledamöter i styrelsen för Stiftelsen överflyttas till tilläggsbestämmelsen 8.13.1. Beträffande motivering till förslagen se den inledande kommentaren till 8 kap. Beträffande inledning till paragrafen, se kommentaren till 1 §. Hänvisningen till 4 § ändras med anledning av ny styckeindelning i denna paragraf. Hänvisningen till 4 kap. 13 § i andra stycket ändras med anledning av att denna paragraf redigerats om. Första stycket i nuvarande lydelse av paragrafen har brutits ner i flera meningar och stycken. Orden "vid bifall" har inskjutits i texten. Regeln om den minoritet som kan påkalla val med slutna sedlar har formulerats om i enlighet med uttryckssättet i 2 § lagen (1992:339) om proportionellt valsätt. Termen "parti" som används i första stycket av nuvarande lydelse av paragrafen kan missförstås även om den definieras i lagtexten. Partier vid val med slutna sedlar behöver inte vara riksdagspartierna utan kan vara t.ex. flera riksdagspartier som uppträder under en särskild beteckning i en valkartell. Ett bättre uttryckssätt är att tala om "grupperingar av riksdagsledamöter". En uttrycklig beslutsregel om vem som är vald vid val med slutna sedlar av en person saknas. Av tilläggsbestämmelsen 7.4.3 framgår visserligen att "vid lika röstetal skiljes genom lottning". Härav kan dras slutsatsen att den som fått flest röster är vald, dvs. enkel majoritet (se , Riksdagspraxis s. 83). Det föreslås att beslutsregeln skall vara tydlig och att den i likhet med beslutsregeln vid proportionella val finns i en huvudbestämmelse. Av förarbetena framgår (prop. 1973:90 s. 570) att denna bestämmelse skall vara gemensam för båda typerna av val med slutna sedlar. Reglerna i nuvarande tredje stycke kan dock svårligen vara applicerbara på val av en person och bör endast finnas i 7.4.2 som avser proportionella val. En av ogiltighetsgrunderna i andra stycket är att valsedeln saknar giltigt kandidatnamn. Med giltigt kandidatnamn måste avses namn på kandidat som är valbar. Det blir klarare om denna ogiltighetsgrund inarbetas i reglerna för respektive val. Nuvarande andra stycke har delats upp på två. Beträffande uttrycket "gruppering av riksdagsledamöter", se kommentaren till 4 §. Beträffande förändringar i andra och tredje styckena, se kommentaren till 7.4.1. Bestämmelsen i fjärde stycket är omformulerad i enlighet med uttryckssättet i 18 kap. 39 § i vallagen, inklusive lottningsbestämmelsen, som saknar motsvarighet i nuvarande lydelse av paragrafen. Beträffande andra stycket se kommentaren till 7.4.1. Nuvarande andra stycke har flyttats till huvudbestämmelsen. Se kommentaren till 4 §. Av förarbetena (prop. 1973:90 s. 571) framgår att bara riksdagsledamöter har rätt att överklaga val i med slutna sedlar. Det bör framgå av lagtexten. Paragrafen har indelats i stycken. Paragrafen har delats in i stycken. Andra stycket har formulerats om i enlighet med 18 kap. 18 § vallagen. Beträffande inledningen till paragrafen, se kommentaren till 1 §. Beträffande inledningen till paragrafen, se kommentaren till 1 §. Andra stycket är hämtat från 7.8.1. Det förefaller mer konsekvent att denna del av regleringen ingår i huvudbestämmelsen. Vidare bör "besluta öka antalet" ändras till "besluta om en förändring av antalet". Man kan tänka sig antalet suppleanter först ökas och sedan minskas igen. Detta är möjligt så länge inte antalet understiger antalet ordinarie ledamöter. Denna förutsättning bör införas i lagtexten. Andra meningen i tredje stycket föreslås innehålla en hänvisning till 12 § där det förenklade beslutsförfarande som tillämpas i detta fall regleras. Därmed kan tredje stycket i 12 § utgå. Enligt fast praxis bereds frågor om utökning och eventuell reducering av antalet suppleanter i valberedningen (se a.a. s. 86). Detta bör framgå av denna bestämmelses första stycke. Första meningen av andra stycket har flyttats till huvudbestämmelsen. Se kommentaren till 8 §. Paragrafen är ny och innehåller en hänvisning till reglerna för de suppleantval som inte följer huvudregeln. Beträffande inledningen till paragrafen, se kommentaren till 1 §. Bestämmelsen fyller ingen funktion och föreslås upphävas. Beträffande inledningen till paragrafen, se kommentaren till 1 §. Paragrafen är ny och innehåller en hänvisning till reglerna för de riksdagsorgan där talmannen, en riksdagsledamot som också är statsråd eller en avgången ledamot skall eller kan ingå. Gamla tredje stycket har utgått. Se kommentaren till 8 §. Som nytt tredje stycke har införts den undantagsbestämmelse som flyttats från 1 §. Se kommentaren till denna.