frsrdg · GQ04RR8 · 2003-01-01 00:00:00 — tillstyrker förslagen med tillägget att det vid sidan av de av utvecklade dokumentations- och uppföljningssystemen finns gedigen och flerårig kunskap i landets kommuner som behöver inventeras, kartläggas, samordnas och spridas. Enligt kommunen är det önskvärt med en plan för hur olika metoder som utvecklats ska föras ut till kommunerna. Det krävs även forum för metodfrågor där socialtjänst, familjehem och placerade barn/ungdomar ingår. anser vidare att metodfrågorna bör uppmärksammas vad gäller barns och ungdomars situation vid placeringar där vårdnadshavaren inte finns i . stöder förslagen med tillägget att en plan för att föra ut den av utvecklade BBiC-metoden bör omfatta den sociala barnavården i sin helhet. erinrar om att det finns flera metoder att dokumentera och följa upp barnavårdsarbete. uppgift bör därför vara att på olika sätt bidra och stimulera till metodutvecklingen. Någon plan för att föra ut metoder bör, enligt förbundet, inte antas innan metoderna utvärderats. ser utarbetandet av en ny effektivare metodik för utredning av familjer som ska ta emot barn som en viktig fråga för familjehemsvårdens framtid. Föreningen inom () är positiv till att initiativ tas till att utvärdera de metoder som används inom familjehemsvården. Stiftelsen bedömer att Kälvestensmetoden, som är den mest spridda metoden för att utreda blivande familjehem, kan vara svår att utvärdera, eftersom den har ca 13 varianter. Vidare bedömer man att det faktum att , i strid mot Kälvestensmetodens intentioner, inte använder sig av särskilt utbildade psykologer för att tolka intervjusvar också gör modellen svår att utvärdera. Stiftelsen stöder förslaget om att det bör utarbetas en plan för hur de dokumentations- och uppföljningsinstrument utarbetat ska föras ut till . Mer forskning om familjehemsvården Revisorerna föreslog i rapporten att det som en del i den föreslagna strategin för familjehemsvårdens utveckling ingår en satsning på forskning som bygger upp kunskap om familjehemsvårdens effekter. ser positivt på förslaget att öka forskningsinsatserna rörande familjehemsvårdens effekter. Framför allt finns, enligt myndigheten, goda skäl att bedriva jämförande forskning om olika insatsers effekter, såväl dygnsvård som strukturerade öppenvårdsinsatser. Ombudsmannen tillägger att det i saknas en systematisk och rikstäckande forskning angående effekterna av det psykosociala arbete som bedrivs inom olika kommunala och landstingskommunala verksamheter. Mer forskning om förebyggande insatser och olika insatsers effektivitet är enligt nödvändigt för att samhällets resurser ska tas till vara på bästa sätt. Samtliga länsstyrelser stöder förslaget. i anser att det är viktigt att satsa på forskning på lokal och regional nivå. Vidare anser man att effekterna för barnen och ungdomarna av en professionalisering av familjehemsvården är viktiga att utvärdera. Frågeställningar som behöver studeras är enligt bl.a.: Kan barnens behov bättre tillgodoses inom den förstärkta familjehemsvården? Är det mindre risk för sammanbrott av vården inom den förstärkta familjehemsvården jämfört med den traditionella? i län anser att en samverkan på familjehemsvårdens område mellan forskare och praktiker på regional nivå är önskvärd. tillstyrker förslaget som mycket angeläget. Även kommun och stöder revisorernas förslag. anser att mer forskning om familjehemsvården är en av de insatser som krävs för att familjehemsvården ska kunna behålla sina kvaliteter, som vårdformen anpassas till de samhällsförändringar som sker. välkomnar förslaget om en ökad satsning på forskning om familjehemsvårdens effekter. Kommunen skriver att det finns en allmän uppfattning att familjehemsvård är en värdefull socialpolitisk insats men att det behövs mer forskning om faktiska effekter och om alternativa metoder att sörja för utsatta barns utveckling för att denna uppfattning ska bli trovärdig. Föreningen inom efterlyser en mer tillämpad forskning vid universitet och högskolor. Utvärderingsforskning behövs som komplement, men föreningen anser att den typen av forskning har en tendens att stanna vid att konstatera brister utan att gå vidare med att under söka vad som är en bra och effektiv familjehemsvård. Enligt föreningen behövs mer forskning som ger svar på frågan hur familjehemsvård ska utformas för olika målgrupper. Stiftelsen skriver att det är angeläget att fler organisationer stöder forskningen om familjehemsvården, eftersom forskningen är otillräcklig inom området. Revisorerna föreslog att regeringen ger och länsstyrelserna i uppdrag att gemensamt genomföra en rikstäckande verksamhetstillsyn av insatser inom familjehemsvården. Resultatet av en sådan tillsynsinsats bör utgöra en grund för en nationell strategi för familjehemsvården. I rapporten föreslogs också att det som en del i den föreslagna strategin för familjehemsvårdens utveckling ingår att ta ställning till hur nivån på länsstyrelsernas kontinuerliga tillsyn av familjehemsvården ska kunna höjas. Statskontoret instämmer i bedömningen av behoven av att stärka den statliga tillsynen över familjehemsvården. är positiv till förslaget om en gemensam verksamhetstillsyn. En sådan tillsyn skulle bl.a. ge en samlad bild av hur familjehemsvården bedrivs och hur vården fungerar utifrån lagstiftarens intentioner. Myndigheten anser att instrument bör tas fram, utifrån resultatet av verksamhetstillsynen, i syfte att utveckla länsstyrelsernas kompetens i deras kontinuerliga tillsyn av området. Ombudsmannen föreslår vidare att något av den pågående kommande pilotprojekt ska gälla verksamhet som är av särskild betydelse för barnets rättigheter. Ett sådant pilotprojekt skulle, enligt , kunna omfatta länsstyrelsernas tillsyn över socialnämndens vårdnadsutredningar, kommunernas och länsstyrelsernas tillsyn över HVB m.m. De flesta av de tillfrågade länsstyrelserna stöder förslagen om skärpt tillsyn men hänvisar till bristen på resurser. i ser positivt på en skärpt tillsyn av familjehemsvården men bedömer att myndigheten inte har några möjligheter att höja nivån på den kontinuerliga tillsynen inom ramen för befintliga resurser. anser att tillsynen inte bör begränsas till en kontroll av att lagar och föreskrifter efterlevs. Den statliga tillsynen måste, enligt , även inrymma kunskapsförmedling och undersökningar av om förbättringar kommer till stånd. i län ser positivt på en skärpt statlig tillsyn. Myndigheten bedömer emellertid att det inte finns några möjligheter för ökad tillsyn av kontinuerlig art inom ramen för nuvarande resurser. bedömer vidare att det på grund av personalminskningar är omöjligt att upprepa den stora tillsynsinsats som skedde inom familjehemsvården . i län skriver att man inte gjort någon strukturerad tillsynsinsats och att det bl.a. beror på att den sociala enheten har små resurser till sitt förfogande. i tillstyrker revisorernas förslag. i har inga invändningar mot revisorernas förslag, som man konstaterar att även andra områden inom är i behov av en mera kontinuerlig verksamhetstillsyn. i avstyrker förslaget om att det inom den föreslagna strategin bör ingå att ta ställning till hur nivån på länsstyrelsernas kontinuerliga tillsyn ska kunna höjas. hänvisar till att nivån på tillsynen är såväl en resursfråga som en organisationsfråga och att problematiken delvis är olika i olika kommuner. Det torde, enligt , vara ett betydligt effektivare sätt att bestämma länsstyrelsernas insats genom återrapporteringskrav i regleringsbrev till respektive myndighet som berörs. Vidare anser att kravet på kvalitetsutveckling och kvalitetssäkring bör betonas ytterligare i tillsynen . tillstyrker förslaget om skärpt statlig tillsyn. Även stöder förslaget och bedömer att det finns mycket att göra när det gäller tillsyn och uppföljning av familjehemsvård. Man menar att det är nödvändigt att kommunen medverkar i tillsynen över familjehemsvården för att en effektiv tillsyn ska kunna garanteras. Detta ställer, enligt , höga krav på samsyn mellan och kommunerna och att tillsynsarbete samordnas, bl.a. genom riktlinjer och avrapporteringar samt att systematiserade tillsynsmodeller tas fram. För att kunna skapa förutsättningar för enhetliga bedömningar av familjehemsvården anser man att det är nödvändigt att undanröja den oklarhet som råder kring tillsynsbegreppet samt att ansvarsfördelningen mellan och kommunen tydliggörs. Vidare är det enligt viktigt att tillsynsansvaret även innefattar att följa resultatet av vården. stöder förslaget om ökad statlig tillsyn. Kommunen anser att tonvikten i tillsynen bör läggas vid organiseringen av kommunernas familjehemsvård. Enligt kommunens bedömning kan bristande resurser innebära att viktiga moment i kommunernas verksamheter saknas eller är bristfälliga. kommun stöder också revisorernas förslag. tar inte ställning till förslaget. Förbundet erinrar dock om att länsstyrelsernas verksamhetstillsyn visar att det skett en positiv utveckling inom barnavård . Det är enligt förbundets mening inte endast en skärpt tillsyn som bidrar till en bättre familjehemsvård. Andra faktorer såsom barns behov, tillgång till familjehem, kompetent personal, ekonomi väger enligt förbundet också tungt. ser det som en viktig fråga för framtiden att tillsynen av placerade barn intensifieras och att barnens villkor i högre grad lyfts fram inom tillsynen. Föreningen inom () anser att länsstyrelsernas tillsyn över familjehemsvården måste förstärkas. Enligt föreningen krävs det en starkare statlig styrning för att nå målet att alla kommuner ska tillgodose en minsta godtagbar standard inom familjehemsvården. Stiftelsen stöder förslaget och anser att det är angeläget att länsstyrelserna ökar sitt tillsynsansvar inom familjehemsvården. 1 Revisorernas granskning 1 2 Revisorernas överväganden 1 2.1 Nationell strategi för familjehemsvårdens utveckling 1 2.2 Kartläggning av familjehemsvårdens utveckling 4 2.3 Stöd till kommunernas arbete med att rekrytera familjehem 7 2.4 Ändrade regler för arbetslöshetsförsäkringen 9 2.5 Stöd till metodutveckling 12 2.6 Forskning om familjehemsvård 14 2.7 Skärpt statlig tillsyn 15 3 Revisorernas förslag 19 Rapport 2001/02:16 Familjehemsvården 1.1 Granskningens inriktning 27 1.2 Samhällets insatser för barn och unga 27 1.3 Mål och måluppfyllelse inom familjehemsvården 30 1.4 Myndigheter med ansvar för vård i familjehem 34 1.5 Förändrade lagar och värderingar 38 1.6 Barns och ungas uppväxtvillkor 41 1.7 Vårdlandskapets förändring 42 1.8 Resultatet av revisorers granskning av familjehemsvården 43 1.9 Resultat från tillsyn av barnavårdsutredningar 45 1.10 Tillsyn av behandlingshem för barn och ungdomar 46 2 Revisorernas granskning av familjehemsvården 48 2.1 Resultatredovisningens disposition 49 3 Tillgången på familjehem 51 3.1 Utbudet av familjehem 51 3.2 Rekrytering av familjehem utan tidigare erfarenhet 56 3.3 Bristen på familjehem 57 3.4 Effekter av bristen på familjehem 61 3.5 Samhörighet med anhöriga och valet av familjehem 62 4.1 Stora brister i familjehemsutredningarna konstaterades 66 4.2 Rutiner och resultat 67 5 Pågående familjehemsvård 69 5.1 Kontroll av pågående familjehemsvård 69 5.2 Uppmärksammade brister 72 5.3 Stöd under pågående familjehemsvård 73 5.4 Avtal om familjehemsvård 75 5.5 Rekommendationer rörande ekonomisk ersättning 75 5.6 Efterlevnad av ekonomiska rekommendationer 77 5.7 Ersättningens betydelse för valet att bli familjehem 78 6 Iakttagelser rörande länsstyrelsernas insatser 80 7 Överväganden och förslag 83 Bilaga 1 Revisorernas enkätundersökning 92 Enkäten och undersökningens resultat 95 Sammanfattning av remissyttranden över rapport /02:16 Familje-hemsvården 107 För att ha rätt till ersättning vid arbetslöshet krävs att den sökande under en ramtid av före arbetslöshetens inträde har förvärvsarbetat i tillräcklig omfattning för att uppfylla arbetslöshetsförsäkringens arbetsvillkor. När denna ramtid ska bestämmas får tid som den sökande av vissa anledningar varit hindrad från att arbeta räknas bort, s.k. överhoppningsbar tid (SFS 1997:238). Problematiken vad gäller ersättningsrätten för dem som erhåller arvoden och som inte betraktas som anställda, såsom bl.a. familjehemsföräldrar, behandlas som en av flera frågor av en arbetsgrupp inom . Arbetet ska utgöra underlag för fortsatta analyser eller beslut om eventuella åtgärder (, bilaga till beslut ). Inkluderar även socialtjänstenheter på kommundelsnivå. Asociala tonåringar har i studien definierats som tonåringar där orsaken till placer-ingen utgörs av något av de tre asociala beteendena kriminalitet, missbruk eller våld. Totalt fördelade sig resursfördelningen mellan de olika områdena på följande sätt: äldreomsorg (), BoU-vård (), funktionshindrade (), ekonomiskt bistånd (), missbruksvård (), alkoholfrågor (), statsbidrag (), familjerätt 46 av 62 placeringar och 24 av 70 placeringar för 13-18. Länsstyrelsernas uppdrag beskrivs närmare i avsnitt 1.4. Totalt har 32 kommuner/kommundelar svarat att de upptäckt brister i de sätt som deras familjehem fullföljde sina familjehemsuppdrag på och att dessa brister inneburit att familjehemsvården avbrutits.