frsrdg · GQ04RR11 · 2003-01-01 00:00:00 — Exploatörerna kan inte debiteras för undersökningar som ligger utanför den exploaterade ytan, även om det finns starka vetenskapliga motiv för att utvidga undersökningsområdet. Undersökningar som begränsas på detta sätt är oftast helt meningslösa och kan ses som en av förklaringarna till att uppdragsarkeologin inte blir attraktiv för forskarvärlden. menar att förhållandet mellan uppdragsarkeologin och forskningen är en nyckelfråga i verksamheten. RAÄ delar revisorernas uppfattning att uppdragsarkeologin bör knytas närmare forskningen, men anser att man inte kan göra en åtskillnad mellan universiteten och undersökarna i vetenskapligt hänseende. Undersökarnas vetenskapliga kompetens har höjts det . Den huvudsakliga metodiska och vetenskapliga kompetensen vad gäller genomförande av stora undersökningar finns hos undersökarna. RAÄ framhåller att forskningen inte är den enda målgruppen för uppdragsarkeologiska resultat. Verksamheten ska leda till en kunskaps-uppbyggnad som ytterst ska komma medborgarna till del. Resultatredovisningen måste därför anpassas till detta övergripande syfte. De grundläggande orsakerna till eftersläpningar i rapporte-ringen har enligt RAÄ avhjälpts . () avstyrker förslaget med hänvisning till att det är oklart formulerat. Att leda den vetenskapliga inriktningen på det arkeologiska fältarbetet och vara rådgivare och ett stöd åt anser SHMM vara oförenliga uppgifter. Deltagan-det från universitet och högskolor sker lämpligen genom representation i olika styr- eller referensgrupper, som stöd för beslut om kravspecifikation eller i sam-band med utvärderingar av undersökningsplaner och rapporter. begär en ordentlig genomlysning av förslaget innan det förverkligas. Verket anser det oklart vad som avses med vetenskaplig ledning och vilka konsekvenser, i form av tid och kostnader, förslaget får för exploatören. kommun anser att den arkeologiska dokumentationen varken är lättillgänglig eller överblickbar för kommunala organ och kommunens invånare. Därför borde staten avsätta resurser till vetenskapliga analyser och sammanställningar för att utveckla och klargöra vad utgrävningarna har tillfört de kulturhistoriska kunskaperna. Kulturmiljö ifrågasätter om en vetenskaplig ledare både kan utforma de vetenskapliga frågeställningarna och utvärdera desamma. Forskningskompetensen är god hos de större undersökarna, som måste bedriva forskning för att kunna utföra sitt uppdrag. Undersökarna har även till uppgift att bearbeta resultaten vidare eller förmedla dem till andra. Detta görs genom rapporter och andra skrifter samt genom utställningar och föredrag. Enligt Kulturmiljö finns aktiva mottagare av resultaten bland doktorander vid universitetens arkeologiska institutioner eller anställda hos någon uppdragsarkeologisk undersökare. anser det självklart att infoga pågående forskning i uppdragsarkeologin, särskilt när det gäller länsstyrelsernas formulering av kravspecifikationen. Universitet och högskolor bör i högre grad aktivt bidra med vetenskaplig kompetens och beredas möjlighet att delta i processen på ett tidigt stadium. tillstyrker i princip förslaget, men menar att universitetens ledaransvar inte behöver regleras. Nya nätverk och mer ändamålsenliga relationer mellan arkeologins olika företrädare och universitet och högskolor kan uppstå om revisorernas övriga förslag genomförs. menar att det finns ekonomiska och organisatoriska oklarheter i förslaget. är positivt till att forskare från universiteten ska fungera som stöd åt länsstyrelserna. Det nedlagda projektet med forskningskoordinatorer kan permanentas. Däremot menar museet att universitet och högskolor saknar erfarenhet, kapacitet och organisation för att klara av större uppdragsarkeologiska undersökningar. Museet betonar att forskning även bedrivs utanför universitet och högskolor och att åtskilliga undersökare besitter hög vetenskaplig kompetens. Vidare vänder museet sig mot att revisorerna inte betraktar allmänheten som en målgrupp för arkeologiska resultat annat än i form av utställda fynd. jämför revisorernas förslag med det nedlagda projektet med forskningskoordinatorer och anser att förslaget kan vara värt att pröva. Det bör klargöras hur universitetens medverkan ska finansieras. DIK avvisar dock förslaget om det innebär att universiteten ska leda undersökningarna. Förbundet understryker att de arkeologer som är verksamma inom uppdragsarkeologin har hög vetenskaplig kompetens. DIK förespråkar ett utökat samarbete mellan universitet/högskolor och museer/institutioner. Föreningen anser att forskare vid högskolor och universitet i högre utsträckning än tidigare bör delta i uppdragsarkeologiska projekt. Arkeologiska rådgivare samt ett återinförande av forskningskoordinatorer vore viktiga länkar mellan universitetsvärlden och övriga aktörer. Utvecklade samarbetsformer är dock viktigare än olika former av huvudmannaskap. Archaeologica Upsaliensis (SAU) tror att ett system enligt revisorernas förslag skulle kräva noggrant samråd mellan universitet/högskola, länsstyrelse och RAÄ. SAU påtalar att det inte är möjligt att ålägga en universitetsanställd forskare att inom sin tjänst utföra sådana uppdrag ens om man ger lönekompensation. Det är också tveksamt om uppdragen skulle bli tillfredsställande genomförda under sådana förutsättningar. Professor menar att universiteten och de arkeologiska institutionerna bör ha en vetenskaplig roll, men att det inte är förenligt med deras uppdrag att ha direkt ansvar för uppdragsarkeologi - ekonomiskt och organisatoriskt - på institutionsnivå. ser positivt på ett vetenskapligt samarbete med forskarinstitutioner i den mening att informerar och rådgör med universiteten. Däremot anser museet att formuleringen "leds av" kan skapa konflikter mellan en vetenskaplig ledare och en fältarbetsledare om båda har hög forskarkompetens. är positivt till att länsstyrelserna i samarbete med universitet och högskolor formulerar krav för de arkeologiska undersökningarna samt utvärderar resultaten. Även menar att förslaget är bra om ledningen eller styrningen från universiteten knyts till . Att göra forskningsprojekt av exploateringsundersökningarna kommer dock att innebära att insynen minskar och tillgängligheten till fynden begränsas innan rapporterna publicerats. Museet poängterar att personal som är knuten till länsmuseernas uppdrags-verksamhet i många fall har en egen pågående forskning. Genom att en stor del av den arkeologiska kunskaps-uppbyggnaden är slumpmässig är det ofta svårt att peka på en aktiv mottagare av de enskilda resultaten. Det betyder emellertid inte att det inte finns ett intresse från allmänheten och universiteten. menar vidare att en gallring av det arkeologiska materialet kommer att försvåra för framtida forskning. Arkeologiskt massmaterial har stor forskningspotential och utnyttjas av forskningen. Att det finns tusentals yxor av samma typ är inte detsamma som att det finns tusentals kopior av arkivhandlingar. menar att revisorerna uttrycker en övertro på universitetsforskares generella kompetens och nedvärderar uppdragsarkeologers. Samfundet menar att stora externa uppdragsarkeologiska projekt inte kan förläggas till universiteten och att de knappast är lämpade som prispressare. Samfundet och i anser att det i praktiken är undersökarna som kan ses som mottagare av resultaten, men att det är ett problem att resultaten inte når ut till forskarna tillräckligt snabbt. i menar också att det behövs en strategi för hur man upprätthåller personalens vetenskapliga kompetens vid länsstyrelserna. kulturlandskap och arkeologi ser gärna ett ökat samarbete mellan forskningsarkeologi och uppdragsarkeologi. anser det däremot inte bra att dela upp ledningen av stora projekt i två delar där universitet och högskolor har ansvar för den vetenskapliga delen och uppdragsarkeologin har ansvar för det praktiska grävandet. 1 Revisorernas granskning 1 1.2 Revisorernas utgångspunkter och förslag 2 1.3 Aviserad översyn 2 1.4 Remissinstansernas allmänna synpunkter 3 2 Revisorernas överväganden 4 2.2 Staten som beställare av arkeologi 6 2.3 Konkurrens och insyn 10 2.4 Kostnader för uppdragsarkeologi 13 2.5 Kompetenskrav och auktorisation 16 3 Revisorernas förslag 20 Rapport 2002/03:3 Arkeologi på uppdrag 21 Konkurrens och insyn 26 Kostnader för uppdragsarkeologi 28 De arkeologiska resultaten 28 1 Marken är full av fornlämningar 30 1.1 Fasta fornlämningar ska skyddas 30 1.2 Ingrepp i fornlämning kräver tillstånd 31 1.3 Ingreppen är oåterkalleliga 32 1.4 En beslutsprocess i tre steg 33 1.5 Många är inblandade i uppdragsarkeologin 35 1.6 Arkeologerna är en rörlig yrkeskår 39 1.7 Sammanfattande iakttagelser 40 2 Ingrepp ska ge ny kunskap 42 2.1 Universiteten som mottagare och medverkande 42 2.2 Rapporterna och fynden 47 2.3 Försenade rapporter 50 2.4 Sammanfattande iakttagelser 52 3 Reglerade konkurrensvillkor 54 3.1 Konkurrens och offentlig upphandling 54 3.2 Önskemål om konkurrens i uppdragsarkeologi 54 3.3 Anbudsliknande förfarande 55 3.4 Tjänster som ska upphandlas 59 3.5 Sammanfattande iakttagelser 59 4 Ny kunskap till rimlig kostnad 61 4.1 Exploatörerna betalar 61 4.2 Exploatörernas frivilliga ekonomiska åtaganden 63 4.3 Kostnader för arkeologiska undersökningar 64 4.4 Bestämning av ambitionsnivå och kostnader 65 4.5 Prövningen i praktiken 66 4.6 Beräkning och redovisning av kostnader 68 4.7 Länsstyrelsernas tillsyn 69 4.8 Exploatörernas kontroll 72 4.9 Sammanfattande iakttagelser 73 5 Undersökarna och uppdragen 75 5.1 Uppdragens antal och storlek 75 5.2 Uppdragens geografiska fördelning 76 5.3 De arkeologiska undersökarna 78 5.4 Undersökarnas marknadsandelar 78 5.5 Undersökarnas olika förutsättningar 80 5.6 Taxor och prissättning 83 5.7 Sammanfattande iakttagelser 85 6 Länsstyrelserna väljer undersökare 87 6.1 Undersökare som anlitats för uppdrag 87 6.2 Urvalsförfarandets omfattning 88 6.3 Undersökningar med kostnader över 30 prisbasbelopp 90 6.4 Motiv för direktval då urval borde ha tillämpats 92 6.5 Motiv för valet av undersökare 93 6.7 Konkurrens, samarbete eller marknadsuppdelning 95 6.8 Effekter av konkurrens 97 6.9 Sammanfattande iakttagelser 98 7 Intressekonflikter i uppgifter 100 7.1 Styrning och tillsyn av egen verksamhet 100 7.2 Diskussionen om att skilja UV från 102 7.3 Sammanfattande iakttagelser 104 8 Revisorernas överväganden och förslag 106 8.1 Det saknas aktiva mottagare av resultaten 106 8.2 Begränsad konkurrens och begränsad insyn 108 8.3 Kostnadskontrollen brister 110 8.4 Kraven på kompetens är höga 112 Sammanfattning av remissyttranden över rapport /03:3 Arkeologi Remissinstansernas allmänna synpunkter 122 Intressekonflikter i uppgifter 124 Begränsad konkurrens och begränsad insyn 127 Kraven på kompetens är höga 133 Det saknas aktiva mottagare av resultaten 136 2 kap. 6 § KML. I 2 kap. 10-13 §§ kulturminneslagen finns bestämmelser om vad som krävs för att få tillstånd att göra ingrepp i fast fornlämning i samband med markexploatering. Detta får göras utan hinder av 2 kap. 6 § KML. i dnr 220-3554-01. i dnr 220-3077-01. , nr 4 2002, s. 9-11. Arkeologiskt forskningsprogram 1999-2003, Regionmuseet i , rapport 1999:30. 2 kap. 11-13 §§ KML. Med uppdragsarkeologiska ärenden avses beslut om särskild utredning, arkeologisk förundersökning eller särskild undersökning enligt kulturminneslagen. Underrättelser från RAÄ 1999:1, Beslut om ingrepp m.m. i fornlämning och fornlämningsområde. 1996/97:99 s. 14. 1996/97:99, bet. 1996/97:KrU12, rskr. 1996/97:230. 1996/97:99 s. 11-12. i , promemoria . 2 kap. 14 § KML. Förfarandet vid vissa beslut m.m. enligt 2 kap. 10-13 §§ lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. av KRFS 1998:1. har i betänkandet SOU 2002:14 kap. 6 konstaterat att begreppet "tillsyn" används på olika sätt i såväl författningstexter som myndighetsinterna dokument. har genom sitt "överinseende" en tillsyn över en annan myndighets tillsyn - nämligen . Utredningen betraktar detta som en nivåskiktad tillsyn eller en systemtillsyn. Anslag 28:37 Forskning och utvecklingsinsatser inom kulturområdet, anslagspost 4. 1 kap. 2 § KML. 1 § förordning (1988:1188) om kulturminnen m.m. 2 § förordning (1988:1188) om kulturminnen m.m. Förordning (1997:1258) med länsstyrelseinstruktion. Konkurrensförordning (1993:173) Förordning (1996:1598) om statsbidrag till regional kulturverksamhet. 2001/02:1, utg.omr. 17, bet. 2001/02:KrU1, rskr. 2001/02:72. Förordning (1998:305) om försöksverksamhet med ändrad fördelning av statsbidrag till regional kulturverksamhet. Se t.ex. RAÄ, dnr 344-2691-1999, Överenskommelse om ansvarsområden för de skånska museernas kulturmiljöarbete. , Kapacitetsförsörjning och konkurrensförutsättningar i uppdragsarkeologin, utkast till PM . Underrättelser från RAÄ 1998:1. Högskolelag (1992:1434). 1996/97:1, bet. 1996/97:UbU1, rskr. 1996/97:100. Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning. Gemensamma bestämmelser för universitet och högskolor m.m. s. 75. Utvecklingen av högskolans samverkansuppdrag. () använder olika anställningsformer såsom viss säsong resp. visst arbete/projekt (5 § 1 LAS), vikariat (5 § 2 LAS), tillfällig arbetsbelastning (5 § 3 LAS) och överenskommen visstidsanställning (5 a § LAS). DIK står för dokumentation, information och kultur. Inom förbundet totalt är den genomsnittliga arbetslösheten bland medlemmarna . 1993/94:177 s. 146-147. 1996/97:99 s. 11. 1996/97:99 s. 24 (Vår kursivering). 1993/94:177 s. 146-147 (Vår kursivering). 1993/94:UbU12 s. 45, rskr. 1993/94:399. i län, PM, dnr 220-7589-96. , rapport 2001:3, s. 8. , Slutrapport till regeringens uppdrag nr. 12 i regleringsbrevet för , dnr 124-832-1998. (1995), Svensk uppdragsarkeologi Del A Program för uppföljning och Del B Översikt och diskussion. revisorers enkät till länsstyrelserna. och kulturminnesforskning () 2000: Evaluering av oppdragsarkeologi og forskningskoordinatorer 2000, , of Ancient Monuments, Historic : External evaluation of contract archaeology projects. , dnr 353-1389-1999, Projekt (1995/96) 1999-2000, delrapport. , dnr 321-2965-2001, Länsrätten i , dom i mål nr 17869-01. Vetenskapligt program för Kulturmiljö, 2001, s. 21. Arkeologiskt forskningsprogram 1999-2003, Regionmuseet i , Rapport 1999:30. Vetenskapligt program för UV Syd 1999-2002, Rapport 1999:35. Verksamhetsplan 2002 för för arkeologiska undersökningar, UV. 1996/97:99 s. 24. , Underrättelser 1998:1. Se t.ex. verksamhetsplan för . Populärvetenskapliga trycksaker publiceras därutöver. 2 kap. 17 § KML. 1996/97:99 s. 15. I regel talar man om fynd, föremål och prover. Ett fynd är det som ansvarig fältarkeolog i en utgrävningssituation beslutat ta om hand och dokumentera i den fyndlista som biläggs den arkeologiska rapporten. Arkeologiska föremål inkluderas i begreppet fynd, men även t.ex. benmaterial och byggnadsrester (lerklining, tegel m.m.). Det förekommer också olika typer av prover på t.ex. jord, trä eller kol. Måttenheterna skiljer sig åt beroende på led i fyndhanteringskedjan. Vid en utgrävning talar man om olika fyndkategorier såsom keramik, ben, enskilda föremål av t.ex. sten och metall osv. I andra sammanhang, t.ex. i museernas magasin, kan det ibland vara befogat att tala om antalet fyndbackar. För vissa ändamål är en indelning efter material befogad - t.ex. kilo/ton ben, backar järn eller lerklining. 2002, dnr S 231/02-511. 2002/03:1, volym 9, s. 27. 2001/02:KrU19. SOU 1994:51, Minne och bildning. SOU 1995:84, Kulturpolitikens inriktning. Därutöver finns ca 1 000 orapporterade undersökningar som inte har karaktären av uppdragsundersökningar. I vissa fall rör det sig om undersökningar som genomfördes för mycket länge sedan. Se t.ex. dnr 124-832-1998, Åtgärder för att balansera underskottet för avdelningen för arkeologiska undersökningar. Slutrapport till regeringens uppdrag nr 12 i regleringsbrevet för . , Bidrag till kulturmiljövård 1999 s. 12 resp. 2000, bilaga 1. använde och år för ändamålet. Ungefär hälften av dessa oavslutade undersökningar uppges härröra från undersökningar på . Dessa undersökningar var inte alltid orsakade av exploatering, utan bedrevs som sysselsättningsprojekt med delvis okvalificerad arbetskraft och med begränsade medel för rapportering. Uppgifterna för UV avser . Rent fysiskt finns fynden i magasin i , och . , Förslag till en nationell plan för rapportering av äldre arkeologiska undersökningar. KRFS 1998:1 13 §. Med intellektuella tjänster menar NOU kvalificerade konsultarbeten som utförs av särskilt sakkunniga konsulter. Exempel på sådana tjänster kan vara konstruktions-, arkitekt-, data-, organisations-, utbildnings- eller forsknings- och utvecklingstjänster. Enligt lag (2002:594) ska den upphandlande enheten vid behov fastställa riktlinjer för användning av direktupphandling. HUR var en förkortning för uppdraget att utreda huvudmannaskapet för arkeologiska undersökningsverksamhet m.m. Lagen om offentlig upphandling trädde i kraft . 1993/94:100 bil. 12, bet. 1993/94:KrU25, rskr.1993/94:195. , dnr 103-2430-1995. Ds 1996:48 Uppdragsarkeologi. 1996/97:99. artikel 66 och 55 (dess lydelse före ), se Ds 1996:48 Uppdragsarkeologi , prop. 1996/97:99 . Ds 1996:48, s. 28-31. 1996/97:99, s. 10. Regeringsrättens dom i mål nr 3521-1992 (RÅ 1993 ref 38). 2 kap. 11 och 13 §§ KML, prop. 1996/97:99, bet. 1996/97:KrU12, rskr. 1996/97:230. Lagrådets yttrande över Ds. 1996:48 finns i prop. 1996/97:99 bilaga 8. 1996/97:99, bet. 1996/97:KrU12, rskr. 1996/97:230. utfärdades med stöd av 10 § förordningen (1988:1188) om kulturminnen m.m. Allmänna råd från RAÄ 1998:1. Allmänna råd till verkställighetsföreskrifter angående förfarande vid vissa beslut m.m. enligt 2 kap. 10-13 §§ lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (KRFS 1998:1). Underrättelser från RAÄ 1999:1. Beslut om ingrepp m.m. i fornlämning och fornlämningsområde. Rekommendationer för tillämpning av bestämmelser i 2 kap. 10-14 §§ KML. Underrättelser från RAÄ 1998:1. Rekommendationer vid upprättande av undersökningsplaner, utarbetande av rapporter, uppföljning, bedömning av lämplighet och kompetens samt konservering. NOU, dnr 174/96-22. NOU, dnr 2000/0003. Ingrepp i kyrkliga kulturminnen regleras i 4 kap. 3 § KML. NOU, dnr 2000/0003. uttalande i målet C-323/96, mot , punkt 42. (Se bl.a. dom den 12/2 1998 i mål C-144/97, kommissionen mot , 1998, s. I-163, punkt 8). 1996/97:99, bilaga 3. Region föreslog rutiner för upphandling av arkeologiska undersökningar för i , dnr SA80B 94:6205. Region , dnr PP20A 2002:667. 1996/97:99 s. 20. 2 kap. 11 och 13 §§ KML. 2 kap. 11 och 13 §§ KML. SOU 1992:137 s. 68. 1996/97:99, bet. 1996/97:KrU12, rskr. 1996/97:230. 1996/97:99 s. 24. 2 kap. 14-15 §§ KML. Exploatören befrias från kostnader då exempelvis en fornlämning påträffas som inte förut var känd eller om kostnaderna väsentligt överstiger vad angivit i beslutet om tillstånd. Förordningen (1993:379) om bidrag till kulturmiljövård. Region , dnr PP 20 2002:1356. , Rapport 2001:3, Projekt , Rapport om rapporter, s. 11. Skrivelse från i län till Region , dnr 220-5467-00. Region , , dnr VMN BY20 2000:2186. Region , , dnr VMN BY20 2000:2186. i län, , dnr 229-2025-02. En kopia av beslut om utredning, förundersökning och särskild undersökning sänds till enligt 3 § förordning (1988:1188) om kulturminnen m.m. Registret utgör ett internt stöd för i arbetet med uppföljning och tillsyn av länsstyrelsernas beslut enligt kulturminneslagen. Redovisning av uppdrag 4 regleringsbrev. menar att en felregistrering av kostnader för en omfattande undersökning kan förklara en del av skillnaderna. En annan förklaring är att registret överfördes till ett nytt system inför årsskiftet 1999/2000, vilket sägs ha påverkat registrerade uppgifter för beslut avseende åren . Uttaget av statistik ur registret som levererades till regeringen gjordes dock under . Uppgifterna som revisorerna fått för resp. 2001 uppges vara tillförlitliga. 1996/97:99 s. 21. KRFS 1998:1 6-7 §§. 1996/97:99 s. 14. allmänna råd till KRFS 1998:1. Underrättelser från RAÄ 1998:1, s. 13. Redovisning till regeringen enligt uppdrag regleringsbrev. revisorers enkät till samtliga länsstyrelser, . Redovisning till regeringen enligt uppdrag regleringsbrev. 2 kap. 13 § KML. Underrättelser från RAÄ 1999:1, s. 24-25. Enligt rekommendationer (Underrättelser från RAÄ 1999:1) som baseras på regeringens uttalanden (prop. 1987/88:104 s. 81) torde denna gräns få anses nådd när överskridandet uppgår till bortåt . Allmänna råd till KRFS 1998:1. i , dnr 220-12601-00. i län, dnr 220-01414-2000. KRFS 1998:1, 15 §. KRFS 1998:1, 18 §. , Underrättelser från RAÄ 1998:1. , Allmänna råd till KRFS 1998:1. 1996/97:99 s. 22, bet. 1996/97:KrU12, rskr. 1996/97:230. 1999/2000:1, utgiftsområde 17, s. 109-110. , Uppdragsarkeologi, Redovisning av uppdrag nr. Underrättelser från RAÄ 1998:1, s. 14. , Uppdragsarkeologi, Redovisning av uppdrag nr. KRFS 1998:1, 18 §. , Allmänna råd till KRFS 1998:1, 18 §. Länsstyrelsernas svar på revisorernas enkät. dnr 124-00368-2001, Budgetunderlag för . SA80 A 98:4056 VV, dnr 500-01662-1998 2 kap. 11-13 §§ KML. 2001/02:20, bet. 2001/02:TU2, rskr. 2001/02:126. Dessa är länsstyrelserna i , , och län. Det är oklart för vilka uppgifter de har anlitats. i län anger t.ex. att anlitats för forskning. Verksamhetsplan 2002 för avdelningen för arkeologiska undersökningar, , s. 1. webbplats samt Föreslagna avgifter 2002, dnr 122-3192-2001. Verksamhetsplan 2002 för avdelningen för arkeologiska undersökningar, , s. 1. Bearbetade uppgifter ur beslutsregister. Rådet för konkurrens på lika villkor mellan privat och offentlig sektor (N 1997:08). , dnr 301-3631-2001. 2 kap. 7 § kommunallagen (1991:900). Ett exempel är ellagen (1997:857) där kommunala elbolag får sälja el till kunder i andra kommuner. SOU 2000:117 Konkurrens på lika villkor, s. 109-111. Se t.ex. Staten som kommersiell aktör, Statskontoret 2000:16. , Underrättelser 1998:1 s. 28. Åtgärder för att balansera underskottet för avdelningen för arkeologiska undersökningar. , verksamhetsplan för avdelningen för arkeologiska undersökningar 2002. dnr 124-1998-2000, Budgetunderlag för . dnr 124-00368-2001, Budgetunderlag för . Statskontoret 2000:16 Staten som kommersiell aktör och 2000 Konkurrensen i . skrivelse , dnr 6432-99/100. Regeringsrättens dom i mål nr 3521-1992 (RÅ 1993 ref 38). Av 4 kap. mervärdesskattelagen (1994:200) framgår att en verksamhet som myndigheter bedriver som ett led i myndighetsutövning inte anses vara yrkesmässig i lagens mening. Den som utför verksamheten är då inte skyldig att lägga på utgående moms när varan eller tjänsten säljs. Återrapportering enligt regleringsbrev. Redovisades till regeringen . , Underrättelser från RAÄ 1998:1. , Avgiftspolicy, . dnr 122-3192-2001, Föreslagna avgifter 2002. dnr 74-1024/2001, Samråd avseende avgifter vid . ESV dnr 74-1024/2001. 2 kap. 11 och 13 §§ KML. i har för en förundersökning som sträckte sig över länsgränsen till län även anlitat i . i utsågs dock som ansvarig för uppdraget. Förkortningarna SAU och står för Archaeologica Upsaliensis och Kulturmiljövårdarna i . Återrapportering enligt regleringsbrev. i län, dnr 431-6753-01 i , dnr 220-1883-01 Länsrätten i , mål nr 17869-01. Allmänna råd till KRFS 1998:1, 4 §. KRFS 1998:1, 13 §. i län, dnr 220-03621-2000. Promemoria bifogad beslutet. 7 § förordning (1988:1188) om kulturminnen m.m. KRFS 1998:1 4-5 §§. Allmänna råd till KRFS 1998:1, 5 §. Allmänna råd till KRFS 1998:1, 5 §. RAÄ Underrättelser 1998:1. , Allmänna råd till KRFS 1998:1 Verksamhetsplan 2001 för för arkeologiska undersökningar Länsstyrelsernas svar på revisorernas enkät. 1996/97:99, s. 13. allmänna råd till KRFS 1998:1, 6 §. Se t.ex. dnr 421-2332-1999. revisorers enkät till länsstyrelserna. Innan konkurrensregleringen infördes i kulturminneslagen () hade möjlighet att tillämpa lagen om offentlig upphandling. Utifrån överenskommelsen tecknar sedan årliga avtal med respektive museum för specifika insatser . dnr 344-1475-2001, 1107/2001-732, 344-1478-2001, 344-1477-2001, 344-1474-2001.