frsrdg · GQ04JO1 · 2003-01-01 00:00:00 — Det är inte möjligt att exakt ange när en allmän handling senast skall till- handahållas om det inte kan ske genast. Normalt bör besked i en sådan fråga lämnas som den väcktes, men någon eller några dagars fördröjning kan godtas om myndigheten behöver rådrum för att ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Ett visst dröjsmål är även ofrånkomligt om framställningen t.ex. avser eller fordrar genomgång av ett omfattande aktmaterial. Vad som kan krävas av en myndighet beror givetvis på omständigheterna i det enskilda fallet. Enligt 9 kap. 14 § sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess hos överför- myndare i ärende enligt för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i . Av 16 kap. 7 § FB framgår att en omyndig som har fyllt och den som har god man eller förvaltare har rätt att ta del av de handlingar som rör ställfö- reträdarskapet och som förvaras hos överförmyndaren. En sådan rätt har en- ligt samma stadgande också den enskildes make eller sambo och närmaste släktingar. Med närmaste släktingar avses främst bröstarvingar, föräldrar och syskon (jfr prop. 1987/88:124 s. 176 angående vissa ändringar i föräldrabal- ken). Den rätt som en anhörig sålunda har att ta del av handlingar hos över- förmyndaren är inte begränsad i något särskilt avseende. Det tillkommer inte överförmyndaren att pröva om handlingarna lämpligen bör lämnas ut (jfr JO 1984/85 s. 84). När en begäran om att få ta del av allmänna handlingar kommer in till överförmyndaren skriftligen eller muntligen skall således överförmynda- ren pröva, i första hand om utlämnande skall ske med stöd av och, om så inte är fallet, om utlämnande ändå kan ske utan hinder av 9 kap. 14 § sekretesslagen. Om en sådan prövning leder till ett beslut om avslag på begäran att få ta del av handlingen, har sökanden enligt 2 kap. 15 § tryckfri- hetsförordningen och 15 kap. 7 § sekretesslagen möjlighet att föra talan mot beslutet. Ett beslut om avslag bör därför sättas upp särskilt och innehålla de skäl som har bestämt utgången (jfr 20 § förvaltningslagen [1986:223]). Att ett beslut som går att överklaga skall förses med fullföljdshänvisning följer av 21 § förvaltningslagen. Oavsett vilket regelsystem som skall tillämpas skall en framställning om att få ta del av handlingar behandlas med tillbörlig skyndsamhet. Av utredningen framgår att S.B. i en skrivelse begär- de att få kopior av A.B:s journal. Först besvarade över- förmyndaren hans framställning och uppgav: Det finns ingen journal utan bara tjänsteanteckningar, som ej lämnas ut. I sitt remissvar har uppgett att överförmyndarens svar till S.B. var fel- aktigt såvitt avser de av myndigheten förda tjänsteanteckningarna och att felet har rättats till genom att han numera tillställts dessa. Av utredningen framgår att S.B. först erhöll kopior av förda tjänsteanteckningar. Denna tidsutdräkt är självfallet varken förenlig med tryckfrihetsförordningens skyndsamhetskrav eller de krav på handläggningen som följer av . Med hänsyn till att den rätt som en anhörig enligt 16 kap. 7 § FB har att ta del av handlingar hos överförmyndaren inte är begränsad i något särskilt avseen- de förtjänar överförmyndaren allvarlig kritik för sin bristfälliga handläggning av S.B:s framställning. Jag förutsätter att överförmyndarförvaltningen omgående ser över sina ru- tiner i nu påtalat hänseende så att handläggningen av framställningar om att få ta del av allmänna handlingar fortsättningsvis sker i överensstämmelse med gällande bestämmelser. Vad som i övrigt förekommit i ärendet föranleder inte någon kommentar från min sida. En överförmyndarnämnds handläggning av ärenden om god man och förvaltare (Dnr 3836-2000) I ett beslut anförde JO Pennlöv bl.a. följande. I en anmälan till JO har B.B., ordförande i för schizofreni, framfört klagomål i olika avseenden mot i . Hon har uppgett bl.a. följande. handläggnings- tider för ansökningar om god man och förvaltare är alltför långa. Intresseföre- ningen har flera medlemmar som väntat upp till på att få en god man förordnad. har vidare avslagit ansökningar om godmanskap i sin egen organisation innan det gått till tingsrättens behandling. I andra fall har man motiverat avslag med att vederbörande haft gode män tidigare, där personkemin inte fungerat, och att de därför inte får någon ny god man. Praxis borde naturligtvis vara att godmanskap och förvaltarskap utgår från klientens önskemål när han eller hon vill ha ett byte på grund av att relationerna inte fungerat som de ska i tidigare anordnanden. B.B. har även gjort gällande att flera gode män lämnat sina uppdrag på grund av det kaos som råder på överförmyndarförvaltningen. Anmälan har remitterats till i för yttrande. I remissvaret har nämnden genom förvaltningschefen anfört bl.a. följande. Såvitt får förstås är en av de bärande synpunkterna i B.B:s skrivelse att Över- förmyndarförvaltningens handläggningstid beträffande ansökningar om god man och förvaltare är alltför lång. Enligt förvaltningens mening är det alltid beklagligt när handläggningen av ett ärende drar ut . Det får dock påpekas att förvaltningens normala handläggningstid avseende nämnda ären- den är men att förvaltningens strävan är att förkorta denna så mycket som möjligt. För de fall handläggningen tar än så är orsaken normalt att hänföra till omständigheter utanför förvaltningens kon- troll. B.B. har vidare anfört att förvaltningen avslår ansökningar i sin egen orga- nisation, dvs ej överlämnar dessa till rätten för vidare prövning, varvid följan- de får anföras. Förvaltningen är, utöver ett fåtal undantagsfall, positiv till de anmälningar om behov av god man eller förvaltare som inkommer till myn- digheten. Det har dock förekommit något fall där förvaltningen avslagit en anmälan och således inte vidarebefordrat den till rätten för prövning. I detta konkreta fall framstod det dock relativt omgående klart för förvaltningen att ett misstag begåtts varefter beslutet omprövades (jfr JO:s dnr 3466-2000) och handlingarna överlämnades till rätten. För förvaltningen förefaller det för övrigt som sannolikt att B.B:s synpunkter har sin huvudsakliga grund i detta enskilda ärende. Vidare har B.B. i skrivelsen anfört att förvaltningen motive- rat avslag med att den enskilde tidigare haft god man och att personkemin inte fungerat. Härvidlag får förvaltningen hänvisa till ovan anförda i vad avser avslag på ansökan samt i övrigt mena att det förhållande att en enskild stöd- behövande persons återkommande och regelbundna samarbetssvårigheter med ett flertal gode män i följd naturligtvis är en omständighet som skall ligga i bedömning av om ett godmanskap är ändamålsenligt eller ej. För det fall en huvudman och dennes gode man återkommande hamnar i konflikt och detta upprepas med ett antal nya gode män bör det således ifrågasättas huru- vida godmanskap rätteligen täcker huvudmannens behov eller om andra sam- hälleliga stödformer bör aktualiseras. Förvaltningen får i samband härmed dock påpeka att en rådande uppfattning är att det är den enskildes önskan som är utgångspunkten i förevarande fall, dock endast i det fall denna är möjlig att tillfredsställa. Vad avser B.B:s uppgifter om vittnesmål från gode män som lämnat upp- drag på grund av det kaos som råder på får vidare följande anföras. har, i enlighet med beslut av , genomfört en om- organisation syftande till att ge förvaltningen ett mer ändamålsenligt och effektivt arbetssätt. Nuvarande organisation innebär att personalen är mer specialiserad på vissa uppgifter . I och med att organisationen når en högre kompetensgrad skall en mer rättssäker handläggning och prövning av ärenden ske. och dess förvaltning har inför omor- ganisationen haft som mål att gode män och förvaltare m m under genomförandet inte skall drabbas negativt. Oaktat vd förvaltningen anser att de flesta ställföreträdare inte påverkats i negativ mening kan det inte uteslutas att ett antal gode män och förvaltare i vissa enskilda fall upplevt omorganisa- tionen som negativ för egen del. Förvaltningen får regelbundet motta syn- punkter från såväl gode män och förvaltare som allmänhet och myndigheter varvid det bör noteras att det huvudsakliga omdömet är att förvaltningens handläggning, service och prövning upplevs som positiv. B.B. har beretts tillfälle att yttra sig över remissvaret, men har inte hörts av. Enligt 7 § förvaltningslagen (1986:223) skall ärenden, där någon enskild är part, handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. har i sitt remissvar uppgett att förvaltningens normala handläggningstid avseende ansökningar om god man och förvaltare är , men att förvaltningens strävan är att förkorta denna så mycket som möjligt. Nämnden har vidare uppgett att för de fall handlägg- ningen tar än så är orsaken normalt att hänföra till omständigheter utanför förvaltningens kontroll. Det som framkommit i ärendet ger inte stöd för kritik mot nämnden. Mot bakgrund av de starka skyddsintressen som gör sig gällande i dessa ärenden vill jag dock understryka vikten av att ärendena handläggs så snabbt som möjligt. Frågan om överförmyndarnämndens rutiner för ansökningar av god man och förvaltare Frågor om förordnande eller entledigande av god man tas enligt 11 kap. 25 § (FB) upp av tingsrätten i den ort där den som avses med an- sökningen har sitt hemvist. Ansökan får enligt 11 kap. 15 § FB göras av bl.a. överförmyndaren, den som ansökningen avser samt av dennes närmaste släk- tingar. Ansökningar till överförmyndare om förordnande av god man är inte något helt sällsynt. Det kan på goda grunder antas att anledningen till att de riktas till överförmyndaren och inte till tingsrätten oftast är att den enskilde inte känner till att det är rätten som beslutar i denna fråga. Om överförmyndaren finner en sådan ansökan befogad överlämnas den till rätten med besked om att den biträds av överförmyndaren. I annat fall ankommer det på överförmynda- ren att underrätta den enskilde om att hans ansökan inte föranleder någon åtgärd från överförmyndarens sida. Enligt min mening skall överförmyndare i samband därmed underrätta den enskilde om att han kan vända sig till rätten för att få sin sak prövad, om det inte står klart att han redan känner till detta. Överförmyndarens ställningstagande till en ansökan av detta slag, som syftar till att överförmyndaren hos tingsrätten skall ansöka om anordnande av god- manskap, utgör inte ett sådant förvaltningsbeslut som skall förses med full- följdshänvisning. Mot bakgrund av vad jag nu anfört förutsätter jag att överförmyndarnämnden vidtar åtgärder för en korrekt handläggning av liknande ärenden . Kritik mot en av och tillsynen över ett ärende om godmanskap (Dnr 1893-2001) I ett beslut anförde JO Pennlöv följande. i har genom och i en anmälan till JO mot i kommun anfört följande. förordnade om en god man för A.B, , för att enligt 11 kap. 4 § sörja för hans egendom och för hans person. har i olika omgångar tillskrivit landshövding och be- gärt bistånd och utredning. och hans dotter har härvid påtalat att den dåvarande gode mannen inte haft förmåga att hushålla med ekonomin på ett betryggande sätt, till exempel har ett lån om tagits vilket bety- der räntor att betala. Dottern har gått igenom räkenskaperna och har kunnat konstatera att det saknas kvitton för . har sålunda inte fått en tillfredsställande förklaring till vart pengarna tagit vägen och inte heller en ordentlig redovisning av sin ekonomi. har även anmält till polisen att en fd god man möjligen förskingrat pengar för honom. En polis har samtalat med handläggaren på överförmyndarnämnden, , och därefter har ärendet avskrivits. har gjort tillsynsbesök hos överförmyndarnämnden . har därvid kunnat konstatera, att gode mannen inte läm- nat årsräkningar för och . har inte heller kunnat lämna den begärda redovisningen för hur A.B:s ekonomi skötts. Dessutom har den senaste gode mannen begärt att bli entledigad och fungerar inte längre som god man. Någon ny god man har emellertid inte förordnats. anser det vara mycket allvarligt att en huvudman påstår att en god man förskingrat hans medel och att de faktiska förhållandena inte har klarlagts, att årsräkningar inte har lämnats och att frågan om god man för A.B. inte har lösts. överlämnar därför ärendet till för ut- redning och eventuellt åtal. akt avseende godmanskap för A.B. har lånats in och granskats. Ärendet har därefter remitterats till överförmyndarnämnden, som anfört följande. Årsräkning för och kan förklaras på följande sätt. fick god man , vilken begärde sitt entledigande med anledning av A.B:s dåliga ekonomi och hans ovilja till godmanskapet. Byte av god man gjordes . Godmanskapet har varit fyllt med konflikter. började A.B:s dotter . alltmer att medver- ka genom att betala räkningar åt A.B. innan den gode mannen fick del av dessa. Vid genomgång av årsräkningen var A.B. den gode mannen, dot- tern H.P. och undertecknad närvarande. Inget krav om ytterligare redovisning eller något om saknade medel framfördes då. förklarade att hon önskade överta godmanskapet vilka samtliga ställde sig positiva till. Alla kvitton och handlingar som rörde förvaltningen överlämnades till H.P. Vid kontroll av samtliga akter upptäcktes att H.P. ej skrivit på något åtagande om att vara god man varvid jag kontaktade henne. Hon upplyste mig då om att A.B. skötte det mesta själv och att hon inte ville påta sig uppdraget som god man. 97/98 började jag söka efter en ny god man där många tackade nej och ett par stycken efter besök hos A.B. tackade nej även de till uppdraget. Först kunde ny god man tillsättas, vilken också har begärt sitt entledigande med anledning av att A.B. själv tar ut hela pen- sionen och medlen inte räcker till utgifterna. liksom hans dotter har uttalat missnöje med den gode mannen. Att misstaget med att H.P. inte förordnades som god man kunde ske beror dels på den mänskliga faktorn från min sida, dels på att förvaltningen inte var datoriserad . är hela verksamheten datoriserad och nya bättre rutiner gör att risken för likartade misstag är eliminerad. Na- turligtvis hade det varit viktigt att få en ny god man åt A.B. så fort som möj- ligt och att detta inte kunnat lösas beror på många olyckliga omständigheter, vilket jag beklagar. Påståendet om en brist på ser vi allvarligt på. Vid den kon- troll som skedde av medelsförvaltningen såg vi ingen grund för detta påstå- ende. Inte heller kunde vid sin revisionskontroll upptäcka något fel och lämnade därför ingen erinran om detta. En förklaring till påståendet om en brist på kan vara ett lån på som togs 1997 för att klara A.B:s skulder. Om ej detta gjorts hade stängt av eldistributionen eftersom skulden var ca . Något lån på som dottern påstår har ej förekommit. har beretts tillfälle att yttra sig över remissvaret. Handläggaren vid överförmyndarnämnden har vid ett telefon- samtal uppgivit att A.B. trots ytterligare påminnelser inte har inkommit till nämnden med en egenhändigt undertecknad begäran om att godmanskapet skall upphöra men inte vill ha kontakt med den gode man- nen samt att situationen vad gäller godmanskapet är oförändrad. Av akten framgår att den dåvarande gode mannen inte ingivit någon årsräk- ning och . Den förklaring överförmyndarnämn- den har lämnat till varför inga åtgärder vidtagits med anledning av detta att A.B:s dotter i praktiken men av misstag utan något förordnande hade tagit över den gode mannens uppdrag förklarar i och för sig varför den gode mannen inte avkrävts årsräkningar. Om det vilket förefaller ha varit fallet i det läget var överförmyndarnämndens mening att A.B:s dotter skulle bli god man borde nämnden utan dröjsmål ha fattat beslut om ett byte av god man och därefter sett till att hon inkom med förteckning och sedermera årsräk- ningar. För sin underlåtenhet i detta avseende kan överförmyndarnämnden inte undgå kritik. Med hänsyn till vad överförmyndarnämnden har anfört om situationen vid genomgången av årsräkningen , och till att H.P. var A.B:s dotter och redan skötte hans ekonomi i stor utsträckning, kan jag dock hysa viss förståelse för att formaliteterna runt hennes tilltänkta förordnande glömdes bort. Oavsett om överförmyndarnämnden hade funnit det tillräckligt med att A.B:s dotter var honom behjälplig med ekonomin utan att hon för- ordnades till god man och att godmanskapet alltså borde upphävas, eller an- såg att hon skulle vara god man, borde överförmyndarnämnden emellertid ha vidtagit åtgärder för att den dåvarande gode mannens uppdrag skulle upphöra, antingen genom ett byte eller genom att aktualisera frågan om prövning av godmanskapets upphörande. Dessutom borde överförmyndarnämnden, så snart den insett sitt misstag, självfallet genast ha avkrävt den gode mannen de icke ingivna årsräkningarna. Att så fortfarande inte skett kan överförmyndar- nämnden inte undgå allvarlig kritik för. Det saknar i detta sammanhang bety- delse att årsredovisningarna i det aktuella fallet inte kan förväntas innehålla en ekonomisk redovisning av det traditionella slaget. Huruvida överförmyn- darnämnden har avkrävt den gode mannen årsredovisningar kan däremot ha betydelse för eventuella framtida klagomål på den gode mannens förvaltning och överförmyndarens tillsyn över densamma. har i sin anmälan kritiserat vara passiv i fråga om det icke fungerande godmanskapet. I detta avseende vill jag anföra följande. Av akten framgår att den gode man som förordnades begärde sitt entledigande . Vidare framgår att överförmyndarnämnden beslutade att tillskriva tingsrätten med en begäran om upphävande av godmanskapet när egen ansökan från [A.B.] inkommer till kansliet. Som skäl angavs att nämnden gjort bedömningen att godmanskapet inte borde bestå. Därefter har överförmyndarnämnden för- sökt få A.B. att inkomma med en skriftlig egenhändigt undertecknad begäran om att godmanskapet skall upphöra, dock utan resultat. Några andra åtgärder har överförmyndarnämnden inte vidtagit såvitt framgår av utredningen. Jag har varken anledning eller möjlighet att uttala mig i frågan om huruvi- da A.B. är i behov av god man eller inte. Det är en bedömning som det an- kommer på domstol att göra. Däremot anser jag att den situation som uppstått med en god man som inte kan fullgöra sitt uppdrag till någon del har tagit att reda upp. borde enligt min mening, sedan det visat sig vara svårt att få in en skriftlig begäran från A.B. om godmanskapets upphörande, ha omprövat sitt av detta förhållande villko- rade beslut av . Om överförmyndarnämnden alltjämt ansåg att frågan om godmanskapets bestånd skulle prövas av tingsrätten borde nämnden ha utnyttjat sin möjlighet enligt 11 kap 21 § första stycket och 15 § att själv ansöka hos tingsrätten om detta. I annat fall borde överförmyndarnämnden, i enlighet med den gode mannens ansökan därom, ha vidtagit åtgärder för att genomföra ett byte av god man. Jag förutsätter att överförmyndarnämnden vidtar åtgärder för att lösa den uppkomna situationen. När det gäller kritik mot att överförmyndarnämnden inte skulle ha vidtagit tillräckliga åtgärder för att utreda A.B:s påstående om att en tidigare god man har förskingrat pengar är min bedömning att ytterligare utredning med hänsyn till bl.a. den tid som förflutit inte skulle bringa klarhet i saken och därför vara meningslös. Vad som har framkommit vid min granskning av akten har inte givit mig tillräck- lig anledning att kritisera överförmyndarnämnden i detta avseende. Ett på JO:s initiativ upptaget ärende angående en överför- myndarnämnds handläggning av ett ärende om godmanskap (Dnr 2195-2001) I ett beslut anförde JO Pennlöv följande. Vid min inspektion av i kommun uppmärksammade jag följande. En akt avseende C.E. innehöll dels ett läkarintyg angående behovet av god man, utfärdat , dels ett personbevis . I läkarintyget anförs att C.E. på grund av sjukdom behöver hjälp i olika närma- re angivna avseenden. Det framgick inte av akten att det från överförmyndar- nämndens sida hade vidtagits några åtgärder med anledning av läkarintyget. På förfrågan uppgav nämndens ordförande att han inte kunde dra sig till min- nes vad som hade gjorts i saken. Jag beslutade att inom ramen för ett initiativärende granska överförmyn- darnämndens handläggning. Ärendet remitterades till yttrande. I sitt remissvar anförde nämnden bl.a. följande. Det är riktigt att vid inspektionen inte vidtagits några åtgärder i detta ärende. Efter inspektionen har dock kontakt tagits med C.E., varefter ärendet avskri- vits från vidare handläggning. Skälet härtill var att det kunde konstateras att det inte förelåg något behov av god man. Avslutningsvis bör framhållas att överförmyndarnämnden har tagit till sig av den kritik som lämnats av JO. Därvid har rutinerna ändrats och förbättrats, vilket innebär att de brister som uppdagats inte skall behöva ske igen. är dock av den uppfattningen att synpunkterna som påta- lats i protokollet inte är av den omfattningen att någon berörd part drabbats av någon rättsförlust eller annan ekonomisk skada. har i sitt remissvar medgett att några åtgärder inte hade vidtagits i ärendet för min inspektion. Det är naturligtvis helt oacceptabelt att ett godmansärende lämnas öppet under utan att några åtgärder vidtas. har brustit i sina ruti- ner genom att inte följa upp det aktuella ärendet och nämnden kan inte undgå allvarlig kritik för denna underlåtenhet. Jag utgår ifrån att den förbättring av arbetsrutinerna som utlovats i remissvaret har genomförts så att en upprep- ning av det inträffade kan undvikas . Kritik mot en överförmyndare för långsam handläggning av en begäran om byte om god man (Dnr 2450-2001) I ett beslut anförde JO Pennlöv följande. I en anmälan som kom in till JO har E.N. framfört klagomål mot Överförmyndaren i kommun. Han har begärt att JO skall granska överförmyndarens tillsyn över och handläggning av vissa frågor rörande hans godmanskap. Han har därvid anfört att han inte är nöjd med sin gode man, att han har försökt få denne utbytt men nekats detta, att överför- myndaren är svår att nå, samt att ingenting händer. Överförmyndarens akt avseende godmanskap för E.N. har lånats in och granskats. Av akten framgår bl.a. följande. inkom E.N:s gode man L.G.E. med en begäran om att bli entledigad från uppdraget och anförde att han ansåg att E.N. behövde en förvaltare. Av ett antal icke diarieförda minneslappar från telefonsamtal som återfinns i akten framgår vidare följande. till överförmyndaren och uppgav en- ligt vad som har antecknats att han inte var nöjd med sin gode man och ville byta men inte hade något förslag på till vem. På samma lapp har överförmyn- daren antecknat meddelad. Av en icke daterad minnesanteckning på vilken en gul post-it-lapp date- rad sitter fästad framgår att överförmyndaren har undersökt om en viss manlig person kunde ställa upp som god man för E.N. Av en minnesanteckning daterad framgår att E.N. hade ringt och sagt att han ville ha en ung, kvinnlig god man och att han om det inte händer något ... måste vända sig till . har antecknats uppenbarligen efter ett telefon- samtal med E.N. följande: E.N./ God man L.G. vill byta / Hur går det? Av anteckningar på nämnda lapp framgår att överförmyndaren varit i kontakt med två personer som eventuellt skulle kunna bli ny god man för E.N, varav den första tackade nej och den andra var intres- serad men ville vänta till dess hon gjort årsräkningarna. Med anledning av vad som framkommit genom akten har överförmynda- ren anmodats att yttra sig över handläggningen och då särskilt i fråga om vilka åtgärder som vidtagits sedan det kommit till över- förmyndarens kännedom att såväl E.N. som hans gode man ville att en annan god man skulle utses. Överförmyndaren i kommun har i ett remissvar daterat anfört följande.