frsrdg · GQ04NR1 · 2003-01-01 00:00:00 — svenska delegations berättelse angående verksamheten får härmed överlämna bifogade berättelse angående sin verksamhet . Berättelsen innehåller en redogörelse för rådets 54:e session samt en översikt över rådets övriga verksamhet . 3 Gränshinder i 9 4 Nordisk språkförståelse 12 5 Nordlig dimension 14 6 om nordisk demokrati, 7 54:e session, 9 Utskotten och kontrollkommittén 21 11 Arktiskt samarbete 27 Rekommendationer, yttranden och interna beslut antagna vid 6:e extrasession och 54:e sessionen samt framställningar antagna av presidiet 31 Resolution del 1 från 11:e (BSPC), , , 2002 55 Fifth Conference of parliamentarians of the Arctic region , , 11-13 Statement 13 2002 65 , som firade sitt 50-årsjubileum, har genomgått mer genomgripande förändringar än tidigare under sin historia. De dramatiska förändringar i omvärlden som inledde nittiotalet påverkade redan från början rådets verksamhet, men det var först mot mitten av årtiondet som man allmänt såg nödvändigheten av en mer genomgripande förändring av rådets organisation och arbetssätt. Dessa förändringar genomfördes och rådets arbete fördelades på ett presidium och på ett "trepelar-system" byggt på en geografisk indelning: Norden-Närområdet-Europa. Efter ett nytt utredningsarbete beslöt rådet vid sin 53:e session att återgå till ämnesindelade utskott, då detta bättre korresponderade med organisationen på regeringssidan, i den och i de nationella parlamenten. Gemensamma möten med har hållits i , 1999 och 2001. Ett fjärde möte planeras nu i . Huvudteman för detta möte är kampen mot organiserad brottslighet, inklusive narkotika, samt åtgärder för att motverka korruption. Vidare kommer mötet att ta upp civil säkerhet och civil krishantering samt utvecklingen av regionalpolitik inom EU, inklusive konventet och Nordlig dimension. En utmaning för det nordiska samarbetet ligger i att EU vid sitt toppmöte i fattade beslut om sin utvidgning till att omfatta 10 nya medlemsländer, däribland de baltiska länderna. Denna utvidgning torde innebära en förskjutning av tyngdpunkten inom unionen och därigenom öka behovet av stärkt regionalt samarbete. bör kunna fungera som en förbindelselänk mellan de nordiska länderna och de nya EU-länderna samt även övriga delar av EU:s Nordliga dimension. En större offentlig debatt kring nordiska och europeiska frågor skulle kunna få en gynnsam effekt på det folkliga engagemanget för både nordiskt och europeiskt samarbete om den kunde göra allmänheten mer medveten om sammanhangen mellan det egna landet, , närområdena och . Det gäller att aktualisera den nordiska värdegemenskapen, kombinationen av en mogen välfärdsstat och en fungerande marknadsekonomi, och med den som utgångspunkt finna gemensamma lösningar på problemen både i närområdet och i ett vidare europeiskt perspektiv. Möjligheten att skapa engagemang kring är, som det ofta påpekats i debatten, sannolikt mest beroende av att rådet tar upp ämnen som bedöms som politiskt relevanta, dvs. har aktualitet och bidrar till den nationella politikutvecklingen eller har betydelse för deltagande i och möjlighet att påverka internationella processer. Utvidgningen av rådets aktionsradie både geografiskt och ämnesmässigt har bidragit härtill. Säkerhetspolitiken i vid bemärkelse har kommit att inta en alltmer prominent plats i rådets arbete. Mest har detta gällt generaldebatterna och bidragit till att ge dessa större uppmärksamhet i medierna. hetsfrågor har spelat mindre roll i det dagliga arbetet på utskottsnivå, med visst undantag för den organiserade brottsligheten och kärnsäkerheten, som behandlats inom närområdesutskottet och därefter inom medborgar- och konsumentutskottet samt miljö- och naturresursutskotten. Vid sessionen berörde flera talare de säkerhetsproblem som ligger i den organiserade brottsligheten som efter de politiska förändringarna i öst har vuxit lavinartat och spritts till de nordiska länderna på ett alarmerande sätt. har arbetat med dessa frågor genom en särskild rapportör och antagit ett antal rekommendationer. Vid den 54:e sessionen togs särskilt problemen kring människohandel, s.k. trafficking, och den därmed sammanhängande prostitutionen upp. Nära samband med säkerhetsfrågorna har den alltmer framväxande främlingsfientligheten och rasismen, även i . Politikerna i rådet har länge varit engagerade i de problem som rasism skapar, och har dessa problem givits ytterligare prioritet. Vid rådets session antogs en rekommendation om bekämpande av rasism och främlingsfientlighet och främjande av integration och en rekommendation med samma inriktning speciellt inom arbetsmarknads- och utbildningsområdena. Däri rekommenderas bl.a. att den offentliga sektorn bör ha en ledande roll i rekrytering av folk tillhörande etniska minoriteter till offentliga arbetsplatser. Vidare bör public service-medier föregå med gott exempel vad gäller att bekämpa rasism och främja kulturell mångfald. I ett internt beslut om tema för 2003 är temat rasism och främlingsfientlighet samt integration och etnisk mångfald. I rekommendationen om budgeten uppmanas ministerrådet att inom budgetposterna för strategiska kultursatsningar och ministerrådets strategiska initiativ prioritera insatser för att främja samarbete och ömsesidig respekt mellan olika kulturer och för fortsatta insatser mot främlingsfientlighet och rasism i . Stor uppmärksamhet i rekommendationen om budgeten ägnas åtgärder för att avskaffa gränshinder i . I ambassadör rapport som presenterades till 53:e sessionen pekas på en rad brister i de nordiska regelsystemen liksom även brister i myndigheternas kännedom om och tillämpning av regelsystemen även när dessa är på plats och förväntas fungera. Dessa frågor har genom besluten vid och efter denna session lyfts upp på regeringarnas bord och getts högsta prioritet. Slopande av gränshinder mellan de nordiska länderna kommer att vara den högst prioriterade frågan. Det är hög tid att visa medborgarna nyttan av det nordiska samarbetet och den politiska viljan att undanröja onödiga nordiska gränshinder. arbetar med frågor som berör skatter och sociala rättigheter. Särskilt svårt har det visat sig vara att föra med sig "inarbetade rättigheter" i ett land till ett annat land. Inom utbildningspolitiken gäller det främst att öka möjligheterna att få examensgiltighet i andra nordiska länder än i det land där examen avlagts. Ett problem som ofta berörs i rådets debatter och utskottens betänkanden är ministerrådets och regeringarnas uppföljning av rådets rekommendationer. är unikt såtillvida att regeringarna i sina meddelanden måste rapportera vad som gjorts med anledning av en antagen rekommendation. Medan regeringarna enligt är förpliktade att lämna meddelanden om sina åtgärder ända till dess rådet beslutar att anse rekommendationen slutbehandlad, har flera av de senaste årens meddelanden lämnat mycket övrigt att önska. Mycket återstår sålunda att göra vad gäller uppföljningen av rådets rekommendationer. I ett principdokument som delegationen antog vid sitt första möte efter valet föreslås att delegationen skall verka för ett politiskt ansvarstagande för att förankra det nordiska samarbetet i . Det är rådsmedlemmarnas ansvar att i sina respektive fackutskott och partigrupper föra in den nordiska dimensionen. Delegationen skall också verka för att de av rådet antagna rekommendationerna får ett större genomslag i . svenska delegation består av tjugo medlemmar och tjugo suppleanter. Delegationens sammansättning framgår av Bilaga 1. Ordförande har varit () och vice ordförande (). I arbetsutskottet har förutom ordföranden och vice ordföranden ingått (), (v), () och (). valdes () till ordförande i delegationen. Delegationen har under verksamhetsåret hållit åtta möten och arbetsutskottet sju. Vid ett arbetsutskottsmöte lämnade samarbetsminister information om förberedelserna för det svenska ordförandeskapet i 2003, och till delegationsmötet inbjöds hans efterträdare statsrådet att informera om aktuella frågor inför den 54:e sessionen och förberedelserna för det svenska ordförandeskapet. Delegationen är mycket positiv till den dialog som förts mellan regeringen och delegationen om det svenska ordförandeprogrammet . Programmet tar upp olika aspekter av begreppet integration: integration inom de nordiska länderna integration mellan de nordiska länderna integration mellan och närområdet integration i det europeiska samarbetet. Delegationen anser att dessa prioriteringar är av stor vikt för utvecklingen av det nordiska samarbetet. Undanröjandet av olika gränshinder har varit och är fortfarande en av delegationen högt prioriterad fråga. har delegationen ägnat särskild uppmärksamhet åt förberedelserna för och genomförandet av , som kulminerade under 54:e sessionen i . Sessionen öppnades i närvaro av samtliga nordiska statsöverhuvuden, talmännen för de nordiska parlamenten samt ett stort antal internationella gäster. Viktiga teman under sessionen var undanröjande av gränshinder, hållbar utveckling och arbetsmarknadsrelaterade frågor. ägde ett antal arrangemang rum i i samarbete med och i Fokus, bl.a. en nordisk vecka på . En av de frågor som delegationen prioriterat högt under verksamhetsåret är det nordiska samarbetets förankring i de nordiska ländernas parlament. intar en central roll som pådrivare av det nordiska samarbetet. Rådet ger det politiska samarbetet en starkare folklig förankring, möjliggör parlamentarisk insyn i Nordiska ministerrådets verksamhet och i de nordiska regeringarnas samarbete samt ger de nationella parlamenten ökat inflytande i det internationella samarbetet. Vikten av att det nordiska samarbetet förankras i de nordiska ländernas nationella parlament och att intresset för de nordiska frågorna delas av en större krets av parlamentariker än de som är medlemmar och suppleanter i kan därför inte nog understrykas. Trots att behovet av nationell förankring debatterats och utretts vid ett flertal tillfällen är det mycket som återstår att göra. Den nordiska dagordningen är fortfarande svagt kopplad till de nationella. Även om nordiska frågor diskuteras i har de ingen eller liten koppling till arbete. En enhällig delegation har därför beslutat att verka för nedanstående åtgärder i syfte att öka förankringen: att politiskt ansvar tas för att förankra det nordiska samarbetet i , att rådsmedlemmarna har ett ansvar att informera sina kolleger i fackutskott och i sina partigrupper och också ett ansvar att föra in den nordiska dimensionen där så är relevant i ärendebehandlingen i utskotten och vidare att i respektive rådsorgan informera om aktuella frågor i som berör det nordiska samarbetet att de av rådet antagna rekommendationerna får en ökad politisk genomslagskraft i och att arbetet med uppföljningen av rådets rekommendationer intensifieras att delegationens berättelse till blir ett mer aktivt instrument för att öka informationen om det nordiska samarbetet och få en diskussion om samarbetets framtida inriktning att en ny strategi för information och kommunikation utarbetas, att budskapet om vad det nordiska samarbetet resulterar i och vad den aktuella nordiska debatten handlar om måste spridas till vidare kretsar och att det krävs en översyn av den nuvarande informationsverksamheten för att åstadkomma detta. yttrade sig delegationen över en rapport om internationella delegationer, varav framgick att det fanns likheter men också stora skillnader i de olika delegationernas struktur och arbetssätt, vilket i sin tur påverkade behovet av såväl ekonomiska som personella resurser. Mot bakgrund av rapportens omnämnande av möjligheten för riksdagsledamöter att i internationella sammanhang skapa opinion för svenska synsätt underströk delegationen de politiska grupperingarnas nära samarbete som ibland medförde att man måste kompromissa mellan det nationella och det partipolitiska. Delegationen framhöll också i sitt yttrande vikten av att delegationen har en självständig ställning som politiskt valt organ med ansvar för verksamheten inom sitt område som önskvärdheten av ökad växelverkan mellan och understryks. parlamentariska stipendieprogram inleddes för att främja parlamentariskt samarbete med och utvecklingen av parlamentarisk demokrati i närområden. hade inom Nordiska ministerrådets närområdesprogram reserverats . Stipendiaterna indelades även i två grupper där ett antal parlamentariker från och nordvästra besökte och för att studera den Nordliga dimensionen och åtta baltiska parlamentariker besökte och för att studera frågor i anslutning till EU-medlemskap. Utvärdering av stipendieprogrammet pågår. , som utdelas , har inrättats för att ge journalister möjlighet att undersöka och rapportera om förhållanden i de nordiska länderna och om nordiskt samarbete. var stipendiesumman för del , och den delades av tre journalister för projekten studium av bostadsmarknaderna i de nordiska länderna, studium av det säkerhetspolitiska samarbetet och jämförelse av skolsystemen i de nordiska länderna. Lantdagen i ordnar en s.k. - ett seminarium som tar upp aktuella teman. svenska delegation har i uppdrag att utse en eller två deltagare . En stor del av diskussionen vid parlamentarikermötet ägnades EU:s östutvidgning. Från delegationen deltog . Delegationen har med tillfredsställelse följt verksamheten vid i Fokus, det nordiska informationsfönstret i . Delegationen och i Fokus är samarbetspartner i olika aktiviteter, t.ex. den återkommande "författarscenen" på i med medverkan av de till nominerade författarna. På informationssidan samverkar delegationen också med genom ett särskilt samarbetsavtal. Det nordiska samarbetet har en stark folklig förankring. Samarbetet med frivilligorganisationerna är en viktig del där Föreningarna intar en särställning. Hallå är en servicetelefon som verkar i de nordiska huvudstäderna för att hjälpa nordbor som kommit i kläm mellan de nordiska ländernas byråkratier. Det material som Hallå samlat utgjorde en viktig grundval för rapport om nordbors rättigheter. Även Hallå är en viktig samarbetspartner till delegationen. Med utgångspunkt i konkreta fall som kommit till den nordiska servicetelefonen arrangerades i samarbete tre seminarier om gränshinder som medborgarna stöter på när de flyttar mellan de nordiska länderna. Vid seminariet som ägde rum diskuterade rådets medlemmar och representanter för myndigheter i problem rörande socialförsäkringar, den nordiska språkkonventionen och pensioner. Frågan om nordbors rättigheter togs upp i en rapport av ambassadör som presenterades till 53:e sessionen. Bakgrunden till Norrbacks utredningsuppdrag var att vardagen för många nordbor, trots 50-åriga arbete, är fylld av problem och hinder. Med hjälp av talrika exempel som samlats av den nordiska hjälptelefonen Hallå visade Norrback på en rad brister i de nordiska regelsystemen liksom även bristerna i myndigheternas kännedom om och tillämpning av regelsystemen även när dessa är på plats och förväntas fungera. Rapporten inleds med sammanfattande kommentarer vari påpekas de problem och svårigheter medborgarna upplever som en följd av att de nordiska intentionerna tonats ned. Att tro att EU löser alla problem är dock verklighetsfrämmande. I själva verket borde återta rollen som föregångare i arbetet för färre gränshinder. Medborgare och myndigheter i våra länder har dessvärre en nästan helt motsatt syn på problemens och gränshindrens existens. I debatten har erinrats om de insatser som gjordes av servicetelefonen Hallå , som får ett stort antal anmälningar om problem och gränshinder. Däremot har myndigheterna, framkom det vid en förfrågan som gjort, nästan inte noterat några problem alls. Kanske ägnas de problem som finns kring de nordiska avtalen alltför liten uppmärksamhet då förvaltningarna fokuserar på att anpassa nationella regelverk till EU:s direktiv. Centralförvaltningarna ser inga problem kring de nordiska avtalen, och andra delar av förvaltningen som har att tillämpa avtalen har för liten kunskap om dem. Även om medborgare som flyttar inom upplever problemen som mycket irriterande, är problemen förhållandevis lätta att åtgärda då de förekommer på ett rätt avgränsat antal områden. De flesta problemen har skapats av skillnader i beskattningen, i de sociala välfärdsstrukturerna, särskilt vad gäller pensioner och familjepolitik samt inom utbildningen. Examensgiltigheten är ett område som omfattas av ett nordiskt avtal, som långt ifrån alltid fungerar. Samma sak gäller godkännande av legitimationer för vårdpersonal. I samband med rådets samlade utskottsmöten i hölls ett gränshinderseminarium med tre arbetsgrupper. Den första gruppen behandlade frågor om långtidssjukskrivning, rehabilitering och förtidspensionering. Den andra, som leddes av , behandlade den nordiska språkkonventionen och den tredje behandlade frågor om pensioner. Även rapporteringen från de olika arbetsgrupperna bekräftade att myndigheterna ser minimala problem medan våra nordiska medborgare kan berätta om en rad svårigheter som möter dem som vill röra sig över gränsen i . är det mer än 40 000 människor som flyttar eller pendlar mellan de nordiska länderna. Omkring 250 000 med nordiska medborgarskap är bosatta i ett annat nordiskt land, så det är många som kan vittna om att det finns byråkratiska hinder som borde vara möjliga att lösa så att vi lättare kan röra oss i . Under seminariet konstaterades också att ett resultat av det pågående arbetet kunde bli att man av något skäl inte kan harmonisera lagstiftningen eller ens tycker att det är önskvärt av nationella skäl. Men även detta är ett resultat. Viktigt var att ge våra medborgare korrekt information om vad som gäller och att våra medborgare är informerade om konsekvenserna redan innan de flyttar. Seminariet fokuserade på tre olika slags hinder som är olika till sin karaktär och därför kräver olika slags lösningar: Ett nordiskt regelverk finns men det fungerar inte eftersom våra myndigheter inte känner till det eller tolkar det olika. Den nordiska språkkonventionen är ett sådant exempel. Andra hinder kräver ändring av lagstiftningen i något av våra nordiska länder. Pensioner är ett exempel på detta. Till slut har vi hinder som kräver en harmonisering av den nordiska lagstiftningen generellt som t.ex. långtidssjukskrivning, rehabilitering och förtidspensionering. På såväl regeringssidan som parlamentarikersidan understryks att det inte nödvändigtvis handlar om att de nordiska länderna skall ha en gemensam lagstiftning, däremot att vi kan erkänna varandras lagstiftning. presenterade till sessionen ett förslag med en katalog över de åtgärder man avsåg att vidta för att följa upp rapporten. Presidiet erinrade i sitt betänkande över ministerrådsförslaget om rådets tidigare rekommendation om ökad rörlighet över gränserna där vikt lades vid att myndigheternas besked till medborgarna måste bli bindande. En slagkraftig strategi för informationsinsatserna borde utarbetas i samarbete med . Hallå borde få utökade befogenheter som stärker verksamheten som central klagoinstans och utredningsbas i nordisk regi, förutsatt att den ges en hållbar ekonomisk ram. Presidiet gav också sitt fulla stöd till ministerrådets målsättningar och åtgärder för att stärka de nordiska avtalen. Genomgång i de olika fackministerråden borde förenas med informationsinsatserna om dessa. Avtalens styrka och svaghet borde vara kända av myndigheterna och information härom vidareföras till medborgarna. Myndigheterna borde rutinmässigt kunna rapportera till den politiska nivån om de klagomål de får från medborgarna. De nordiska avtalen borde gås igenom och jämföras med EU:s/EES regelverk, och borde i en dialog med fackministrarna få insyn i denna process. Presidiet noterade med tillfredsställelse att ministerrådet hade lagharmonisering som ett av sina huvudinsatsområden. I debatten lovordades Norrbacks rapport, och regeringarna uppmanades att snabbt vidta åtgärder för att förverkliga de förslag som presenterats såsom mycket viktiga för medborgarna och för det nordiska samarbetets trovärdighet. Rådet begärde en tidsplan till , vilket den norske samarbetsministern också utfäste sig att presentera. I den senare antagna rekommendationen talas om en konkret tids- och implementeringsplan för var och en av de 23 åtgärder som framgår av bilaga 1 till ministerrådsförslaget. Planen skall omfatta analys av problemställningar, nödvändiga politiska beslut, ändringar i regelverk, lägesbeskrivning och uppföljning. De 23 åtgärderna ligger inom områden som information, lagharmonisering, arbetsmarknad, social- och hälsovård, konsumenträtt, utbildning, språk och ekonomi/finans. I själva rekommendationstexten nämns att modernisera de nordiska avtalen på arbetsmarknadsområdet och lägga till grund att icke-nordisk medborgare med permanent uppehållstillstånd i ett nordiskt land får samma rättigheter som nordisk medborgare vad gäller möjligheten att arbeta i , att arbeta för lagstiftning om gränsöverskridande betalningar inom i syfte att nivån på avgifterna skall vara densamma som för inhemska betalningar. Vidare rekommenderas ministerrådet att i sin planering och prioritering av insatser mot gränshinder dra in relevanta myndigheter, organisationer och institutioner. Parallellt med arbetade en utredning som initierats av Nordiska samarbetsorganet för handikappfrågor (NSH) med ett förslag om uppföljning av rapporten . Förslaget presenterades som ett ministerrådsförslag där ministerrådet bad om rådets synpunkter på de tio problemområdena i och utmynnar i tio konkreta åtgärder, däribland en broschyr med information relevant för funktionshindrade vid flyttning, komplettering av ministerrådets och Hallå hemsidor med länkar till myndigheter och organisationer på handikappområdet och revidering av överenskommelsen om nordisk receptgiltighet. konstaterade att generella hinder med konsekvenser för funktionshindrade bestod i brist på information, bristande samarbete mellan ansvariga myndigheter, nationella personnummer som inte fungerade automatiskt i annat nordiskt land samt långa handläggningstider för socialförsäkringsförmåner och social service. Uppmaningen till regeringarna var att i en första omgång redovisa vilka politiska beslut som krävs för att öka rörligheten inom . Gränshindren är en nordisk symbolfråga som länge diskuterats så nu var det tid för handling. Denna politiska viljeinriktning avspeglades i det svenska ordförandeprogrammet. Ett nytt grepp som avsåg att ta ,var att arrangera möten med berörda nordiska regioner och myndigheter för att se till att de regelverk och konventioner som redan finns fungerar. är det nämligen så att myndigheterna ofta inte kan upplysa dem som flyttar vilka regler som gäller i det nya landet. Även om det inte är frågan om en fullständig harmonisering av de nordiska regelverken önskar parlamentarikerna i rådet pressa ministrarna att göra det yttersta för att nå resultat. Man efterlyser konkreta tidsplaner och en regelbunden återrapportering till rådet som gör att det blir kraft i förändringsarbetet. Statsrådet , ansvarig minister för det nordiska samarbetet, har utsett förre danske statsministern till sin särskilde representant. har till uppgift att få fart på det konkreta arbetet med avskaffandet av kvarvarande gränshinder. Till session i skall han rapportera om konkreta resultat. har inlett arbetet med att kontakta de nordiska ländernas statsministrar för att understryka att undanröjandet av gränshinder bör ha högsta prioritet. Kulturområdet är högt prioriterat i det nordiska samarbetet, vilket bl.a. kommer till uttryck genom att nära hälften av ministerrådets budget går till kultursatsningar. Språkförståelsen är en av de viktigaste grunderna för den nordiska samhörigheten. Det kan därför synas anmärkningsvärt att rådet först vid 54:e sessionen på socialdemokratiskt förslag antog en övergripande rekommendation om nordisk språkgemenskap samt också en rekommendation om kännedom om den nordiska språkgemenskapen.