frsrdg · GQ04JO1 · 2003-01-01 00:00:00 — uppger vid samtal med före- trädare för skattemyndigheten, med anledning av brevet från bolagets advokat till regionskattechefen, att kundräkning skett ge- nom bandinspelning. Anledningen till att kundräkningen gjordes genom bandinspelning och inte genom att en av revisorerna satt ute i affärslokalen var att både han och bolaget var överens om att det var smidigare och mindre störande att dokumentera med inspelning än att en kundräknare satt i loka- len. B.A, som genomförde bandinspelningen, var under inspelning närvaran- de och satt del av tiden i bolagets kök och en del i affärslokalen. Bandinspel- ningen ägde rum . Vid ovannämnda samtal uppger B.A. att han uppfattat att det inte var någon tvekan om att bolagets företrädare förstod att bandinspelningen skulle göras. Någon skriftlig över- enskommelse gjordes inte. uppger att bandinspelning ägt rum helt utan mitt medgivande Som framgår ovan var B.A. av uppfattningen att de var överens om bandinspelningen. uppger att inköp av bandspelare aldrig skett om inte överenskommelse förelegat. känner inte till att denna form av kundräkning skett ti- digare vid myndigheten och har i brev till bolagets advokat ansett metoden olämplig. I brev från bolagets advokat får jag som myndighe- tens chef kännedom om ovannämnda bandinspelning. kopplas omgåen- de bort från revisionen och omplaceras tillfälligt till nya arbetsuppgifter. Ny revisor utses senare och revisionen fullföljs. prövar om bandinspelningen var olaglig. Advokaten inkom, som befullmäktigat ombud för S.D. och bolaget, med ett yttrande. Av detta framgår bl.a. följande. I revisionsakten finns inte någon anteckning om att B.A. eller någon annan begärt samtycke eller tillstånd till bandupptagningen. Allmänt skall det ställas höga krav på dokumentationen hos skattemyndigheten för det fall myndigheten väljer att frångå sina gängse normer. Härefter inkom med intyg från fyra personer, som alla arbetade i restaurangen , dvs. dagen för bandupptagningen. Samtliga intyg innehåller följande stycke. Jag får härmed intyga och bekräfta att B.A. inte begärde S.D:s samtycke att montera mikrofon eller göra bandupptagning i lokalen avseende honom eller H. AB:s kunder eller vi anställda. Ej heller har jag vid de samtal jag har av- hört hört S.D. lämna något samtycke till detta. inkom med ytterligare en skrift. Till denna var fogad kopior av handlingar rörande åklagarmyndighetens förunder- sökning. Av dessa framgår bl.a. att chefsåklagaren , Åklagar- kammaren i , beslutade att lägga ned förunder- sökningen därför att brott inte kan styrkas. Härefter anmodades () att yttra sig över vad som i ärendet framkommit om den av skattemyndigheten genomförda bandupptag- ningen. Verket gjorde genom skattedirektören följande be- dömning. Grundläggande bestämmelser om taxeringsrevision finns bl.a. i 3 kap. taxe- ringslagen (1990:324). I 14 kap. skattebetalningslagen (1997:483), SBL, finns bestämmelser som gäller vid revision för kontroll av skatter och avgifter enligt nämnda lag. Hur en revision skall genomföras, vilka skyldigheter och befogenheter revisorn har m.m. regleras i taxeringslagen (jfr 14 kap. 7 § SBL). RSV har med stöd av bl.a. 25 § taxeringsförordningen (1990:1236) utfär- dat föreskrifter om revision. De i ärendet aktuella föreskrifterna är RSFS 1998:19. Det finns dock varken några bestämmelser eller några av RSV utfärdade föreskrifter om bandinspelningar såsom efterforskningsmetod. Frågan om laglighet och lämplighet i olika efterforskningssituationer inom beskattningsverksamheten har varit föremål för JO:s bedömning i beslutet 1984:1 JO om moderna efterforskningsmetoder i skatte- och kronofogde- myndigheternas verksamhet en undersökning av laglighet och lämplighet. Såsom en allmän principdeklaration har JO i ovannämnda beslut uttalat: Så länge efterforskningsåtgärderna äger rum på allmänna eller enskilda platser dit allmänheten äger tillträde och i sig inte innefattar något brott (olovlig avlyssning, ofredande, förargelseväckande beteende, egenmäktigt förfarande etc.) finns inga närmare lagliga hinder mot dem. Så länge såda- na hinder generellt eller för speciella situationer (av typ lagen om TV- övervakning) inte uppställs av lagstiftaren får de i stället diskuteras i ter- mer av lämplighet. Ärendet bör, mot bakgrund av det ovan anförda, avse om bandupptagningen var lämplig. RSV delar här skattemyndighetens, i dess remissvar, redovisade inställning att åtgärden inte varit lämplig. RSV anser emellertid att kränkningen av den personliga integriteten, och då avses kränkningen av tredje man dvs. de kun- der som gjort beställningar eller inköp, här måste varit högst begränsad på grund av de närmast harmlösa uppgifter som, enligt vad RSV förstår, tagits upp på band. Avslutningsvis vill RSV tillägga, att RSV har tillsatt en arbetsgrupp att utarbeta ett underlag för riktlinjer beträffande efterforsknings- åtgärder inom skattemyndigheternas beskattnings- och brottsutredande verk- samhet. Syftet har varit att ge skattemyndigheternas personal förbättrade och tydligare förutsättningar att bedriva kontrollverksamhet och brottsutredning med god kvalitet och hög rättssäkerhet. Arbetsgruppen kommer att redovisa sitt uppdrag i RSV-Rapporten 2002:4. I sitt beslut gjorde JO Pennlöv följande uttalanden om den aktuella bandupptagningen. skall se till att ärendena blir tillräckligt utredda, 3 kap. 1 § taxeringslagen (1990:324) TL. I nämnda kapitel finns vissa bestämmel- ser som behandlar utredning i revisionsärenden. Någon detaljreglering av en revisors befogenhet att vidta utredningsåtgärder finns dock inte. Det är i sammanhanget viktigt att notera att en revision enligt 3 kap. 10 § första styck- et TL skall bedrivas i samverkan med den reviderade och på ett sådant sätt att den inte onödigt hindrar verksamheten. Skulle dock den reviderade inte sam- verka finns bestämmelser om vite i 12 § fjärde stycket samma kapitel och om andra tvångsåtgärder i lagen (1994:466) om särskilda tvångsåtgärder i be- skattningsförfarandet. Frågan i denna del av ärendet är bl.a. om skattemyndigheten i sin utred- ningsverksamhet har befogenhet att använda sig av bandupptagning som efterforskningsmetod. Det går inte att generellt besvara frågan hur långt en skattemyndighets ef- terforskningsbefogenheter sträcker sig. Som RSV anfört är det, under förut- sättning att åtgärden är laglig, en lämplighetsfråga. I utredningsverksamheten skall givetvis kraven på opartiskhet och saklighet i 1 kap. 9 § regeringsformen iakttas. Det ankommer även på revisorn att beakta behovs- och proportiona- litetsprinciperna. Rent principiellt anser jag att bandupptagning som efterforskningsmetod bara skall användas i rena undantagsfall då mycket tungt vägande skäl kan anföras för det och andra metoder bedöms som helt olämpliga. metoden användas endast när den reviderade samtycker till det. Ett sådant samtycke skall på lämpligt sätt dokumenteras så att det i efterhand inte kan ifrågasättas. Jag anser vidare att ett beslut om en sådan åtgärd skall fattas på chefsnivå och i erforderlig mån dokumenteras. Slutligen vill jag understryka att metoden, enligt min mening, endast bör användas när det kan ske utan risk för skador för den personliga integriteten. Jag kan inte uttala mig om skattemyndigheten hade fog för sitt ställnings- tagande att använda bandupptagning som efterforskningsmetod. Såvitt fram- kommit har åtgärden varit förankrad hos projektledaren, men något doku- menterat beslut om åtgärden förefaller inte finnas. Vad gäller frågan om samtycke funnits föreligger motstridiga uppfattningar. Ett samtycke från den reviderade skulle dock ha dokumenterats. Jag är självfallet kritisk till brister- na i handläggningen i aktuellt hänseende. En skattemyndighets handläggning av ett överklagande, bl.a. fråga om den skattskyldiges återkallelse av överklagandet och återtagande av återkallelsen (Dnr 1183-2001) JO Pennlöv meddelade följande beslut. H.S. klagade på skattemyndighetens handläggning av ett ärende rörande mer- värdesskatt. Den aktuella akten hämtades in och granskades. Härefter upprättade före- draganden i ärendet en promemoria med följande innehåll. H.S. har i en anmälan, som kom in till JO , klagat på skat- temyndighetens handläggning av ett mervärdesskatteärende. Av anmälan och de handlingar som H.S. har fogat till denna framgår att han bl.a. är missnöjd med myndighetens dröjsmål med att överlämna ett överklagande till länsrätt. akt har hämtats in och granskats. Av akten framgår i huvudsak följande. H.S. har inkommit till skattemyndigheten med ett över- klagande av ett omprövningsbeslut daterat . har han kommit in med ett överklagande av ett omprövningsbeslut date- rat . I en skrift daterad har han återkallat överklagandena. Härefter har han kommit in med en skrift i vilken han återtagit återkallelsen. Ingen av de nämnda handlingarna har, såvitt framgår, föranlett någon handläggningsåtgärd från skattemyndighetens sida. bör yttra sig över handläggningen av ärendet i nämnt avseende. Ärendet remitterades till skattemyndigheten, som genom regionskattechefen anförde i huvudsak följande. Överklagandena av de aktuella omprövningsbesluten har ingivits till skatte- myndigheten . Den ingivna återkallelsen av överkla- gandena av har såvitt framgår av utredningen inte föranlett någon annan åtgärd än att handlingen tillförts H.S:s skatteakt. Såväl diariefö- ring som bekräftelse till H.S. att handlingen inkommit till skattemyndigheten saknas. Skrivelsen av har inkommit till skattemyndigheten . I den återtar H.S. den tidigare ingivna återkallelsen av överkla- gandena. har, enligt sitt yttrande, tagit telefonkon- takt med H.S. med anledning av den ingivna skrivelsen. Vid telefonsamtalet har H.Ö. bibringats uppfattningen att H.S. inte längre stod kvar vid sitt över- klagande av omprövningsbesluten. Denna omständighet har såvitt framgår av utredningen medfört att någon ytterligare handläggning av ärendet inte före- kommit. Såväl skriftlig bekräftelse som tjänsteanteckningar om telefonsam- talet saknas. i konstaterar att det uppenbarligen uppstått miss- förstånd mellan H.S. och H.Ö. om den vidare handläggningen av överklagan- deärendena vid det aktuella telefonsamtalet. De anmärkningar som kan riktas mot handläggningen är avsaknaden av vederbörliga tjänsteanteckningar och handläggningsåtgärder med anledning av de ingivna skrivelserna. H.S. har beretts tillfälle att yttra sig över remissvaret, men har inte hörts av. Jag vill inledningsvis redogöra för förvaltningslagens (1986:223) FL all- männa krav på handläggning i aktuellt avseende. När en överklagandeskrift kommer in till den myndighet som har meddelat det överklagade beslutet, skall myndigheten pröva om skrivelsen kommit in i rätt tid. Har skrivelsen kommit in , skall den som regel avvisas (24 § FL). Om överklagandet inte avvisas, skall överklagandeskriften och övriga handlingar i ärendet överlämnas till den myndighet som skall pröva överkla- gandet (25 § FL). I 27 § FL finns bestämmelser om omprövning av beslut. I paragrafen före- skrivs att en myndighet skall ändra ett beslut, som den har meddelat som första instans, om den finner att beslutet är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning och om ändring kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för någon enskild part. Skyldigheten gäller även om beslutet överklagas, såvida inte klaganden begär att beslutet tills vidare inte skall gälla (inhibition). Av 28 § första stycket samma lag framgår att ett överklagande av en myndighets beslut förfaller, om myndigheten själv ändrar beslutet såsom klaganden begär. I så fall tillämpas inte 24 och 25 §§. Ändrar myndigheten beslutet på annat sätt än klaganden begär, skall överklagandet enligt andra stycket i samma paragraf anses om- fatta det nya beslutet, om inte avvisning skall ske enligt 24 §. Förvaltningslagen anger således två specifika situationer när ett överkla- gandeärende skall avslutas hos den myndighet som fattat det överklagade beslutet. Detta sker dels när rättidsprövningen utfaller negativt (24 §), dels när omprövning medför att beslutet ändras såsom klaganden begärt (28 §). Jag har tidigare uttalat att dessa stadganden inte bör tolkas extensivt och att frågan om ett ärende skall avslutas till följd av att ett överklagande återkallas hos beslutsmyndigheten därför bör avgöras av besvärsinstansen (se JO:s ämbets- berättelse 1992/93 s. 463 och 1997/98 s. 411). För taxeringsärenden har skattemyndigheterna enligt 3 § FL att tillämpa de specialregler som finns i taxeringslagen (1990:324) TL. Enligt 6 kap. 5 § TL skall skattemyndigheten pröva om ett överklagande av ett taxeringsbeslut kommit in i rätt tid. Har överklagandet kommit in , skall det som regel avvisas. Denna bestämmelse motsvarar i princip 24 § FL. Reglerna i TL om omprövning efter överklagande av ett taxeringsbeslut skiljer sig däremot i allt väsentligt från reglerna i FL. Enligt 6 kap. 6 § första stycket TL skall skatte- myndigheten som huvudregel ompröva det överklagade beslutet. En- ligt andra stycket i samma paragraf förfaller ett överklagande, om skattemyn- digheten ändrar beslutet såsom den skattskyldige begär. Om myndigheten ändrar beslutet på annat sätt än den skattskyldige begär, skall överklagandet enligt tredje stycket anses omfatta det nya beslutet. Finns skäl för det, får myndigheten lämna den skattskyldige tillfälle att återkalla överklagandet. Av 6 kap. 7 § samma lag framgår att om överklagandet inte avvisas enligt 5 § eller förfaller enligt 6 §, skall skattemyndigheten överlämna överklagandet, sitt omprövningsbeslut och övriga handlingar i ärendet till länsrätten. Vid den nya taxeringslagens tillkomst framhölls tydligt att alla otvistiga frågor skulle avgöras på skattemyndighetsnivå. Av denna anledning infördes bestämmelsen i 6 kap. 6 § tredje stycket att skattemyndigheten kan bereda den skattskyldige tillfälle att återkalla sin talan. Bestämmelsen avser t.ex. situationer där den skattskyldiges yrkanden i allt väsentligt har bifallits eller en utförlig beslutsmotivering kan ha rett ut en tidigare oklarhet. Återkallar den skattskyldige överklagandet skall skattemyndigheten avskriva ärendet (se prop. 1989/90:74 s. 320 och 414). I detta fall kom H.S:s överklaganden in till skattemyndigheten . hade då att pröva om överklagandena kommit in i rätt tid och, vid sådant förhållande, ompröva de överkla- gade besluten. Myndigheten hade, såvitt framkommit, inte vidtagit några åtgärder med anledning av överklagandena när H.S. inkom med en återkallel- se av dessa, daterad . Inte heller den skriften föranledde anmärkningsvärt nog någon handlingsåtgärd från myndighetens sida. Här uppkommer då frågan vad myndigheten, efter att återkallelsen in- kommit, bort vidta för åtgärd. Situationen är ju här en annan än den som avses i 6 kap. 6 § tredje stycket TL, eftersom återkallelsen kom in till skattemyn- digheten innan myndigheten hunnit fatta sitt omprövningsbeslut. Jag finner dock härvid inte något bärande skäl för varför handläggningsordningen i den nu aktuella situationen skulle vara annorlunda än den när skattemyndigheten hunnit göra sin omprövning. bör således enligt min me- ning i en situation som den förevarande, dvs. när en återkallelse kommer in till myndigheten innan den gjort sin omprövning, vara behörig att skriva av ärendet. En sådan ordning överensstämmer rimligen också med lagstiftarens intentioner med TL. gav H.S. in ett återtagande av den tidigare återkallelsen. Att ett återtagande av en återkallelse medför att överklagandet skall handläg gas som om det inte återkallats framgår av rättsfallet RÅ 1994 ref. 77. Skat- temyndigheten skulle således efter nämnda tidpunkt ha handlagt överklagan- dena i vanlig ordning. Myndigheten har i remissvaret i detta avseende anfört att handläggaren i ärendet i samband med ett telefonsamtal med H.S. fått uppfattningen att denne inte kvarstod vid sina överklaganden. Jag vill här påpeka att ett muntligt återkallande av ett överklagande inte utgör grund för avskrivning (se RÅ 79 2:36). Avslutningsvis vill jag framhålla att jag givetvis är mycket kritisk till från- varon av handläggning i H.S:s ärende. Att myndigheten inte förefaller ha haft alla de rättsliga spörsmålen helt klart för sig har jag, med tanke på dessas komplexitet, större förståelse för. Med den kritik som uttalats ovan avslutar jag ärendet. Socialtjänstlagen (SoL) Fråga om det förelåg förutsättningar för att avsluta en s.k. barnavårdsutredning (Dnr 1295-2000) och har fyra gemensamma barn, , född , , född , , född , och , född (samtliga namn på familjemedlemmarna är fingerade). Familjen var fr.o.m. mitten av aktuell hos i under olika tidsperi- oder. Kontakten gällde främst ekonomiskt bistånd. blev det även aktuellt med en hemterapeut som bl.a. hjälpte familjen att planera eko- nomin. Vidare förekom det anmälningar från polis, fastighetskontor och grannar om brister i hemmiljön. Vid ett hembesök tillsammans med polisen , fann socialjouren att bostaden var i ett bedrövligt skick. Misären i huset och i familjen var, enligt socialjourens rapport, bland det grövsta som social- tjänstemännen och polismännen hade upplevt. Familjen flyttade från till kommun som- maren 1997. kontaktade familjen i Sura- kommun och familjen beviljades ekonomisk hjälp. totalförstördes den lägenhet som familjen bebodde på grund av brand. I sam- band därmed erhöll familjen akut hjälp av i kommun. Därefter var det från socialnämndens sida aktuellt med ekonomiskt bistånd samt råd- och stödkontakter. Efter en anmälan genomfördes även s.k. barnavårdsutredningar angående och förhållanden. Familjen flyttade till . Efter anmälningar inledde i barnavårdsutredningar be- träffande samtliga barn. I en anmälan framförde polisinspektören . klagomål mot i och i kommun. Klagomålen avsåg sammanfattningsvis underlåtenhet att vidta åtgärder till skydd för familjens barn. Enligt anmälar- nas mening stred de sociala myndigheternas agerande mot gällande lagstift- ning. Till anmälan hade fogats en promemoria där händelser och andra om- ständigheter kring familjen hade nedtecknats jämte kopior av handlingar som promemorian hänvisade till, bl.a. anteckningar förda av fastighetsägare, pro- memorior upprättade av i , Näpo Väst, och två protokoll från lägenhetsinspektion genomförd av miljö- och hälso- skyddsförvaltningen i på grund av klagomål mot dålig lukt i lägenhet. Utredningen inriktades på vad som hade förekommit från den dag anmälan inkom till JO. Inledningsvis infordrades de aktuella personakterna från Individ- och fa- miljenämnden i och i kom Därefter anmodades respektive nämnd att inkomma med utredning och yttrande. i kommun hänvisade till ett tjänstemannaut- låtande, upprättat av områdeschefen och socialsekreteraren . För egen del anförde socialnämnden följande. I utredningen framgår att Individ- och familjeomsorgen har med alla möjliga frivilliga insatser försökt att stötta och hjälpa familjen i sin situation. Olika insatser och bistånd har också beviljats de varit aktu- ella i . familjen vistades i har det ej inkommit några anmälningar jml 71 § SoL trots att de fyra barnen varit inskrivna i skola och barnomsorg och inom skilda rektorsområden. I tjänstemannautlåtandet anfördes följande. Familjens första kontakt med Individ- och familjeomsorgen i kommun var när de ansökte om ekonomiskt bistånd. Familjen har uppburit försörjningsstöd i form av utfyllnad upp till gällande socialbidragsnorm fram till den tidpunkt då de avflyttade till 991201. har familjen erhållit 7 418:- enl SoL §, 33 §, 1 81l:- är ej återbetalat. Familjen har även erhållit 46 156:- jm1 SoL § under ovan- stående period. Paret separerade 990209 och akten delades. Familjen o hyrde en bostad i ett gammalt trähus i //, kommun. 980501 brann vissa delar av fastigheten ner och den lägenhet som paret hyrde totalförstördes. kontaktades familjen av i som såg till att paret och deras barn erhöll akut hjälp i sin situation. 980505 gjordes på nytt hembesök hos familjen som tillfälligt fått låna bo- stad av en bekant. Vid besöket framkom att paret ej hade någon som helst försäkring varför det beslutades om ekonomiskt bistånd till fa- miljens akuta behov av kläder, möbler och hemutrustning. 990127 meddelar att har lämnat henne och barnen och att hon inte kände till var han befann sig. 990209 beviljas bistånd jml § SoL i form av stödsamtal p g a psykisk ohälsa och en kontakt etableras med Centralens arbetsrehabilite- ring i för att ska få möjlighet att påbörja någon form av sysselsättning. 990323 beviljas bistånd jm1 SoL § i form av råd och stödsamtal. 990401 erhåller lägenhet i samma trapphus som och barnen bor i. 990415 inkommer anmälan om att det luktar från lägenhet. Miljökontoret har då redan gjort bedömningen att det inte är en sanitär olä- genhet. 990419 åker socialsekreterare hem till på ett spontant besök. tillkallar tf områdeschef p g a att lägenheten ej är beboelig. Det fanns ej möbler och det var mycket smutsigt i hela lägenheten. Familjen beviljas omgående bistånd i form av att en personal från Individ- och familjeomsorgen ska hjälpa familjen att städa och få ordning i hemmet så att det blir ett hem som barn kan vistas i. 990512, 990521 samt 990526 söker socialsekreterare kontakt med och vid bostaden i men utan resultat. 990526 åker till den bondgård där berättat att han arbetar och finner där familjen boen- de i husvagn. Ut kommer överens med familjen om ett hembesök i Vid hembesöket är bostaden i god ordning. Ett nytt hembe- sök görs 990608 och även då är bostaden välordnad. meddelade att hon och barnen inte skulle vistas i och därför inte behövde hjälp i hemmet. Efter sommaruppehållet återupprättades aldrig någon kontinuerlig kontakt mellan personalen och . var inte hemma på av- talade tider eller så öppnade hon inte dörren vid besöken. Under augustiseptember har handläggare vid Individ- och familjeomsor- gen kontakt med och med anledning av att funderar på en flytt från . 990920 kontaktas Individ- och familjeomsorgen av hyres- värd med anledning av klagomål om lukt i trapphuset. 991014 söker socialsekreterare familjen i utan resultat. Vid ett besök vid bondgården i /.../ framkommer att ej kommit till sitt arbete och att hans anställning kommer att upphöra. 991025 inkommer från socialjouren i en barnavårdsanmälan av- seende och . Utredning påbörjades omgående. I utredningarna framkommer det att har vidtagit åtskilliga åtgärder för att stärka föräldrarnas förmåga att ta hand om barnen. När socialsekreterare får telefonkontakt med 991025 uppger denne att han har flyttat till och även erhållit ett arbete där. uppger även att har lägenheten kvar i men att hon kommer att flytta till . säger att och barnen kommer att vistas i i en lånad lägenhet i avvaktan på en egen lägenhet. 991028 gör socialsekreterare tillsammans med områ- deschef ett oanmält besök hos familjen vid Erikslundsområdet i . och uppger att de båda bor i nu och att i inte har med dem att göra mer. 991029 kontaktar socialsekreterare famil- jeomsorgen i , område att familjen befinner sig i husvagn på och att de kommer att flytta till permanent. 991116 gör ett nytt oanmält besök hos familjen i Väs- terås. Varken eller barnen befinner sig på området. uppger att fått kontrakt på en lägenhet. 991124 träffar Individ- och familjeomsorgens handläggare på i . uppvisar ett hyreskontrakt och berättar hur hon ordnat med barnens skolgång. får ett er- bjudande om hjälp med att etablera kontakt med i men avböjer detta. Individ- och familjeomsorgen i kommun har med alla möjliga frivilliga insatser försökt att stötta och hjälpa familjen i sin situation. Olika insatser och bistånd har beviljats som de varit aktuella i Sura- . Handläggare har haft kontinuerlig kontakt med båda föräldrarna och sökt dem då de ej infunnit sig på avtalade tider.