frsrdg · GQ04RS3 · 2003-01-01 00:00:00 — 2002/03: RS3 För att göra det möjligt för att meddela föreskrifter för den egna verksamheten på det ekonomi- och personaladministrativa området föreslås ändringar i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen samt lagen (2002:1023) med instruktion för Riksrevisonen. Med anledning av att föreslås erhålla denna föreskriftsrätt föreslås också att skall ges rätt att utge sina föreskrifter i en egen författningssamling (RRFS) på motsvarande sätt som gäller för riksdagsförvaltningen och . föreslås också få rätt att - på motsvarande sätt som gäller för - besluta att endast den som är svensk medborgare får ha anställning vid den nya myndigheten. Vidare föreslås att det i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen görs en del förtydliganden och tillägg bl.a. när det gäller den roll som central arbetsgivarorganisation som förvaltningen kommer att ha gentemot och andra myndigheter under . Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1 Riksdagsstyrelsens förslag till riksdagsbeslut 4 2 Riksdagsstyrelsens lagförslag 5 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:1255) om författningssamlingar för riksdagsförvaltningen och 5 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen 8 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för 10 4 Redogörelse för ärendet 13 5 Det nuvarande systemet 14 5.1.1 Bestämmelserna i regeringsformen 14 5.1.2 Bestämmelserna i riksdagsordningen 14 5.1.3 Bestämmelserna i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen 15 5.1.4 befogenhet att meddela ge-men-samma budget- och redovisningsföreskrifter m.m. 16 5.1.5 befogenhet i övrigt att meddela föreskrifter och råd 17 5.2 ansvar för löner och ersättningar 18 5.3 roll som central arbetsgivarorganisation 19 5.4 Föreskrifter om krav på svenskt medborgarskap 20 6 Riksdagsstyrelsens överväganden 22 6.1.2 Föreskrifter som rör handläggningen av budgetunderlaget och beslut om anslagsanvändningen 23 6.1.3 Föreskrifter som behövs för tillämpningen av centrala kollektivavtal 23 6.1.4 Ekonomi- och personaladministrativa föreskrifter 23 6.2 ansvar för löner och ersättningar 24 6.3 roll som central arbetsgivarorganisation 25 6.4.1 Ekonomi- och personaladministrativa föreskrifter 26 6.4.2 Föreskrifter om krav på svenskt medborgarskap 26 6.4.3 Författningssamling för 27 6.5 Frågor där riksdagsstyrelsen inte lämnar förslag 28 7 Ikraftträdande och behovet av övergångsbestämmelser 29 8.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:1255) om författningssamlingar för riksdagsförvaltningen och 30 8.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen 30 8.3 Förslag till lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för 31 Riksdagsstyrelsens förslag till riksdagsbeslut Riksdagsstyrelsen föreslår att antar förslagen till lag om ändring i lagen (1982:1255) om författningssamlingar för riksdagsförvaltningen och , lag om ändring i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen samt lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för . Förslag till lag om ändring i lagen (1982:1255) om författningssamlingar för riksdagsförvaltningen och Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1982:1255) om författningsamlingar för riksdagsförvaltningen och dels att rubriken närmast före 10 § skall utgå, dels att nuvarande 10-19 §§ skall betecknas 14-23 §§, dels att de nya 14 och 15 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubriken till lagen (1982:1255) om författningssamlingar för riksdagsförvaltningen och skall ha följande lydelse, dels att 2 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas nya paragrafer, 10-13 §§, av följande lydelse, dels att rubriken närmast före 10 § skall lyda "Författningssamling för ", dels att rubriken närmast före 14 § skall lyda "Övriga bestämmelser". Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Lag (1982:1255) om författningssamlingar för riksdagsförvaltningen och (1982:1255) om författningssamlingar för riksdagsförvaltningen, och 2 § Förutom författningar som beslutas av riksdagsförvaltningen, skall författningar som beslutas av någon annan förvaltningsmyndighet under än kungöras i RFS. Förutom författningar som beslutas av riksdagsförvaltningen, skall författningar som beslutas av någon annan förvaltningsmyndighet under än och kungöras i RFS. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 10 § skall låta utge () och utse utgivare för den. 11 § Av beslutade författningar skall kungöras i RRFS. Utan hinder av första stycket får författningar som är av allmänt intresse i stället kungöras i . Om kungörande skett enligt andra stycket skall en notis om detta införas i RRFS så snart det kan ske. 12 § Tillstånd till tryckning av en författning som skall tas in i RRFS meddelas av utgivaren. Innan en behörig tjänsteman hos myndigheten har godkänt att författningen trycks får tillstånd till tryckningen ej ges. 13 § Författningar som kungörs i RRFS skall om möjligt utges så att de är författningssamlingens abonnenter till handa innan de träder i kraft. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 10 § 14 § Riksdagsvaltningen och skall lämna utgivaren av uppgift om huruvida författningssamling utgivits under föregående år samt om vilka andra myndigheter som låtit inta författningar i någon av författningssamlingarna. Riksdagsvaltningen, och skall lämna utgivaren av uppgift om huruvida författningssamling utgivits under föregående år samt om vilka andra myndigheter som låtit inta författningar i någon av författningssamlingarna. 11 § 15 § De författningssamlingar som utges av riksdagsförvaltningen och skall ha likartad typografisk utformning som . De skall utges i lösa exemplar eller, när så anses lämpligt, i häften omfattande en eller flera författningar. Endast en författning får tryckas på samma blad. De författningssamlingar som utges av riksdagsförvaltningen, och skall ha likartad typografisk utformning som . De skall utges i lösa exemplar eller, när så anses lämpligt, i häften omfattande en eller flera författningar. Endast en författning får tryckas på samma blad. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen att 2 och 4 §§ skall ha följande lydelse: Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § skall om annat inte är särskilt föreskrivet 1. upprätta förslag till anslag på statsbudgeten avseende och dess myndigheter m.m., dock inte för , 2. meddela för och dess myndigheter utom gemensamma budget- och redovisnings-föreskrifter samt föreskrifter för utnyttjande av medel som har anslagits för och dess organ, 2. meddela föreskrifter för utarbetandet av förslag till anslag på statsbudgeten för och dess myndigheter utom samt meddela ekonomiadministrativa före-skrifter i övrigt för och dess myndigheter utom och , 6. yttra sig över förslag till anslag på statsbudgeten, 3. yttra sig över förslag till anslag på statsbudgeten samt besluta om villkor för utnyttjande av medel som har anslagits för och dess myndigheter utom , 3. handlägga frågor dels om arvoden och ersättningar till ledamöter och till företrädare i , dels om pensioner och andra förmåner till ledamöterna och deras efterlevande samt till företrädarna och deras efterlevande, 4. handlägga frågor dels om arvoden och ersättningar till ledamöter och till företrädare i , dels om pensioner och andra förmåner till ledamöterna och deras efterlevande samt till företrädarna och deras efterlevande, 4. svara för frågor om löner och ersättningar till arbetstagare hos och dess myndigheter utom samt frågor angående pensioner och andra förmåner till dessa arbetstagare och deras efterlevande, 5. svara för frågor om löner och ersättningar till arbetstagare hos och dess myndigheter utom , och ombudsmän förutom chefsjustitieombudsmannen och justitieombudsmännen samt svara för frågor angående pensioner och andra förmåner till dessa arbetstagare och deras efterlevande, 5. svara för frågor som rör förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare såvitt gäller och dess myndigheter samt företräda och dess myndigheter som arbetsgivare i arbetstvister rörande kollektivavtal som har slutits av riksdagsförvaltningen, 6. ingå centrala kollektivavtal samt i övrigt utöva arbetsgivarens befogenheter enligt dessa när det gäller och dess myndigheter samt företräda och dess myndigheter som arbetsgivare i arbetstvister rörande kollektivavtal som har slutits av riksdagsförvaltningen samt 7. meddela de föreskrifter som behövs för tillämpningen av centrala kollektivavtal som riksdagsförvaltningen ingått samt personaladministrativa föreskrifter i övrigt för och dess myndigheter utom och . skall bereda myndigheter tillfälle att framföra sina synpunkter på förhandlingsfrågor som direkt berör respektive myndighet. får till envar av myndigheter överlämna handläggningen av en avtalsfråga som är av betydelse för myndigheten. 4 § får, utom såvitt avser , föreskriva eller för särskilt fall besluta att endast den som är svensk medborgare får ha anställning vid eller dess myndigheter. får, utom såvitt avser och , föreskriva eller för särskilt fall besluta att endast den som är svensk medborgare får ha anställning vid eller dess myndigheter. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2002:1023) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2002:1023) med instruktion för att 4 och 5 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 § Riksrevisorerna beslutar gemensamt om fördelningen av granskningsområdena mellan sig. De beslutar vidare gemensamt om verksamhetens inriktning och organisation samt om arbetsordning. Riksrevisorerna beslutar inom sina respektive granskningsområden vad de skall granska. De skall samråda med varandra. Riksrevisorernas beslut skall redovisas i en granskningsplan. Riksrevisorerna beslutar var för sig i sina granskningsärenden. En riksrevisor får uppdra åt en tjänsteman vid att i riksrevisorns ställe avgöra granskningsärenden. Riksrevisorernas beslut skall redovisas i en granskningsplan. Av 12 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. framgår att de viktigaste granskningsärendena skall samlas i en årlig rapport. Den rapporten beslutar riksrevisorerna gemensamt. 5 § Riksrevisorerna beslutar var för sig i sina granskningsärenden. En riksrevisor får uppdra åt en tjänsteman vid att i riksrevisorns ställe avgöra granskningsärenden. Av 12 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. framgår att de viktigaste granskningsärendena skall samlas i en årlig rapport. Den rapporten beslutar riksrevisorerna gemensamt. Riksrevisorerna beslutar gemensamt om verksamhetens inriktning och organisation, arbetsordning samt de ekonomi- och personaladministrativa föreskrifter som skall gälla för den egna verksamheten och som inte skall beslutas av riksdagsförvaltningen enligt 2 § första stycket 2, 3 och 7 lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Enligt förutsättningar som anges i 6 § punkterna 2 och 3 lagen (1994:260) om offentlig anställning får riksrevisorerna gemensamt i särskilda fall besluta att endast svenska medborgare får vara anställda inom . Denna lag träder i kraft . har beslutat att en ny myndighet under med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten, benämnd , skall inrättas . Mot bakgrund härav har beslutat om ändringar i riksdagsordningen (SFS 2002:1021), en ny instruktion för (SFS 2002:1023) samt en lag om revision av statlig verksamhet m.m. (SFS 2002:1022). har vidare beslutat om ett antal följdändringar i andra lagar (SFS 2002:1024-1040). Ändringarna i riksdagsordningen rör frågor om val av riksrevisorer, valbarhets- och behörighetskrav för dessa, riksrevisorernas mandatperioder och hur den riksrevisor som skall svara för den administrativa ledningen av myndigheten skall utses. Vidare gäller ändringarna frågor om val av styrelse och dess sammansättning. - I instruktionen för regleras frågor om ansvarsfördelning mellan riksrevisorerna samt den administrativa ledningen av myndigheten. Vidare regleras frågor om styrelsens uppgifter och beslutförhet. - Lagen om revision av statlig verksamhet m.m. rör frågor om granskningens omfattning och inriktning samt om rapporteringen till regeringen och . Lagen innehåller även bestämmelser om samverkans- och uppgiftsskyldighet, om vite samt om förhållande till de granskade myndigheternas interna revision. 2002/03:KU12 s. 19) har i det tidigare lagstiftningsärendet bl.a. anfört att det bör ankomma på riksdagsstyrelsen att lägga fram ett förslag om arvodesnivåer i fråga om uppdragsarvoden för styrelsen i den nya . Utskottet har vidare anfört att det kan finnas anledning för riksdagsstyrelsen att ta upp frågor rörande de ekonomi- och personaladministrativa föreskrifter som skall gälla för verksamhet. Utskottet förutsätter därvid att normalt skall tillämpa samma ekonomi- och personaladministrativa bestämmelser som gäller för myndigheter under regeringen. Utskottet har anfört att det i detta sammanhang bör övervägas om instruktionen för riksdagsförvaltningen behöver förtydligas med avseende på den roll som central arbetsgivarorganisation som förvaltningen kommer att ha gentemot . Riksdagsstyrelsen har vid sitt sammanträde beslutat att bordlägga frågan om riksdagsstyrelsens förslag om arvodesnivåer i fråga om uppdragsarvoden för styrelsen i den nya (se prot. 2002/03:6). Riksdagsstyrelsen kommer att lägga fram ett sådant förslag . En av riksrevisorerna skall enligt 2 § lagen (2002:1023) med instruktion för svara för den administrativa ledningen av myndigheten. I ett tidigare skede av arbetet med bildandet av diskuterades inrättandet av en administrativ tjänst på kanslichefsnivå. 2002/03:KU12 s. 19) har uttalat att frågan om undantag från möjligheten att överklaga tillsättningen av en sådan tjänst bör tas upp i riksdagsärendet , då arbetet med organisationen av den nya myndigheten kommit längre. Sedan riksrevisorerna såsom ledamöter i kommittén för bildande genom riksdagsstyrelsens beslut om tilläggsdirektiv för kommitténs arbete (prot. 2002/03:3) och om beslutsbehörigheter för riksrevisorerna (prot. 2002/03:5) fått behörighet att fastställa organisation har de beslutat att inte inrätta kanslichefstjänsten. Därmed är frågan inte längre aktuell. Enligt 8 kap. 14 § första stycket regeringsformen utgör behörighet för regeringen att besluta föreskrifter i visst ämne ej hinder för att genom lag meddela föreskrifter i samma ämne. Enligt andra stycket samma bestämmelse kan genom lag uppdra åt att meddela föreskrifter inom dess ansvarsområde enligt 9 kap. regeringsformen och beträffande dess uppgift att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Enligt 8 kap. 14 § tredje stycket kan myndigheter efter bemyndigande i lag meddela föreskrifter som avser förhållanden inom eller dess myndigheter. När bestämmelsen infördes uttalade (1990/91:KU20 s. 10) att den innebär ett stöd för den ordning att delegera till myndigheterna under att besluta om regler för den interna verksamheten som utvecklats i praxis. Bestämmelserna i 9 kap. 4 § riksdagsordningen anger gränserna för riksdagsförvaltningens kompetens. Vilka uppgifter som inom den i riksdagsordningen angivna ramen skall tillkomma riksdagsförvaltningen ankommer på att bestämma i instruktion eller annan lag eller genom beslut i annan form (Grundlagberedningens bet. SOU 1972:15 s. 302). I bestämmelserna ges en beskrivning av de uppgifter som kan läggas på riksdagsförvaltningen och således inte en närmare fastlåsning av hur långt befogenheterna skall sträcka sig. - Enligt bestämmelsernas nuvarande lydelse skall riksdagsförvaltningen, såvitt gäller och dess myndigheter, i den omfattning bestämmer 1) handlägga frågor angående förhandlingar om anställnings- och arbetsvillkor för arbetstagare samt andra personalfrågor, 2) göra upp förslag till anslag på statsbudgeten, dock inte för , 3) i övrigt handlägga frågor om förvaltningen inom och frågor om förvaltning av ekonomisk natur inom myndigheter, utom , 4) meddela föreskrifter och råd i sådana frågor som avses i 1-3. Det krävs alltså att riksdagsförvaltningens kompetens bestäms av för att riksdagsförvaltningen skall kunna agera inom ramen för det område som anges i bestämmelsen. När det gäller uttrycket "och dess myndigheter" föreslog Grundlagberedningen att man skulle behålla systemet med särskilda myndig heter (verk) som var knutna till , trots att de hade förvaltningsuppgifter, som riktade sig "utåt", dvs. andra uppgifter än att handha egen administration (a. bet. s. 301). Grundlagberedningen betecknade dessa myndigheter som "den yttre riksdagsförvaltningen" (a. bet. s. 301). Uttrycket "förvaltning av ekonomisk natur" i punkten 3 avsåg enligt Grundlagberedningen (a. bet. s. 303) sådant som lokal- och intendenturtjänst och tryckeriservice. Grundlagberedningens förklaring till att undantagits i denna bestämmelse var att självständiga ställning i fråga om den egna ekonomiska förvaltningen inte skulle rubbas. I samband med att en ny organisation för det dåvarande förvaltningskontoret infördes lade fram ett förslag till ändring av 9 kap. 4 § riksdagsordningen (jfr avsnitt 5.2.5) som innebar en förändring när det gällde förvaltningskontorets rätt att utfärda bindande föreskrifter som tog sikte på den förvaltning som då var gemensam för och dess myndigheter. uttalade (bet. KU 1983/84:5 s. 8) att det klart borde framgå att förvaltningsstyrelsens rätt att meddela föreskrifter avsåg förvaltningskontorets verksamhetsområde och att förvaltningsstyrelsen även borde kunna utfärda andra föreskrifter än sådana som är gemensamma för och dess myndigheter. Uttrycket "förvaltningsbestämmelser", som fanns i punkten 2 i den ursprungliga lydelsen av bestämmelsen (SFS 1974:153) förefaller ha avsett avlöningsreglementen och andra bestämmelser rörande anställdas avlöningsförmåner (SOU 1963:18 s. 187). Bestämmelserna i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen Enligt 1 § lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen (instruktionen) skall förvaltningen bl.a. svara för de myndighetsfunktioner och förvaltningsuppgifter som anges i 9 kap. 4 § riksdagsordningen samt tillhandahålla de resurser och den service m.m. som i övrigt behövs för kammarens, utskottens och övriga riksdagsorgans verksamhet. Bestämmelserna i 1 § är avsedda att ange den samlade förvaltningens huvuduppgifter. Enligt 2 § instruktionen skall riksdagsförvaltningen, om annat inte är särskilt föreskrivet, 1) upprätta förslag till anslag på statsbudgeten avseende och dess myndigheter m.m., dock inte för , 2) meddela för och dess myndigheter utom gemensamma budget- och redovisningsföreskrifter samt föreskrifter för utnyttjande av medel som har anslagits för och dess organ, 3) handlägga frågor dels om arvoden och ersättningar till ledamöter och till företrädare i , dels om pensioner och andra förmåner till ledamöterna och deras efterlevande samt till företrädarna och deras efterle vande, 4) svara för frågor om löner och ersättningar till arbetstagare hos och dess myndigheter utom samt frågor angående pensioner och andra förmåner till dessa arbetstagare och deras efterlevande, 5) svara för frågor som rör förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare såvitt gäller och dess myndigheter samt företräda och dess myndigheter som arbetsgivare i arbetstvister rörande kollektivavtal som har slutits av riksdagsförvaltningen samt 6) yttra sig över förslag till anslag på statsbudgeten. Enligt samma stadgande skall riksdagsförvaltningen bereda myndigheter tillfälle att framföra sina synpunkter på förhandlingsfrågor som direkt berör respektive myndighet. får vidare till var och en av myndigheter överlämna handläggningen av en avtalsfråga som är av betydelse för myndigheten. Bestämmelserna i 2 § instruktionen gäller endast om inte någonting annat är särskilt föreskrivet. Det kan således i annan lagstiftning finnas särskilda bestämmelser som har företräde framför instruktionens reglering. Sådana särskilda bestämmelser torde såväl kunna minska som öka riksdagsförvaltningens befogenheter. Enligt 4 § instruktionen får riksdagsförvaltningen, utom såvitt avser , föreskriva eller för särskilt fall besluta att endast den som är svensk medborgare får ha anställning vid eller dess myndigheter. Slutligen har riksdagsförvaltningen - utöver vad som följer av de ovan nämnda stadgandena - enligt 5 § instruktionen möjlighet att meddela föreskrifter och råd inom sitt verksamhetsområde. befogenhet att meddela gemensamma budget- och redovisningsföreskrifter m.m. Enligt 2 § första stycket 2 lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen skall riksdagsförvaltningen, om inte annat är särskilt föreskrivet, meddela gemensamma budget- och redovisningsföreskrifter för och dess myndigheter utom samt föreskrifter för utnyttjande av medel som har anslagits för och dess organ. Bestämmelserna överfördes i stort sett oförändrade från 3 § första stycket 2 lagen (1983:1061) med instruktion för . De begränsade ändringar som gjordes motiverades inte närmare. När ovan nämnda bestämmelser infördes instruktion uttalade finansutskottet i sitt yttrande FiU 1983/84:1 y över förvaltningskontorets förslag 1982/83:25, att den budgetprocess som förvaltningsstyrelsen ville få till stånd var uppbyggd kring tre delmoment, nämligen anslagsanvisningar, fördjupad granskning av anslagsframställningarna samt utfärdande av anslagsdirektiv. Enligt utskottets mening borde budgetfrågor och ekonomiadministrativa frågor ges en så långt som möjligt enhetlig behandling inom det som då betecknades riksdagsförvaltningen (jfr avsnitt 5.2.1) betonade dels möjligheten att utfärda för hela riksdagsområdet gemensamma ekonomiadministrativa föreskrifter, dels att granskningen av anslagsframställningar borde inriktas på rent tekniska frågor såsom pris- och löneomräkningar. re uttalades att intar en särställning eftersom frågan om anslagsäskanden inte är aktuell för bankens del. påpekade i betänkande KU1983/84:5 att befogenheten att utfärda bindande föreskrifter som har anknytning till förvaltningskontorets ställning bl.a. som budgetansvarigt organ med undantag för och oftast var gemensamma för hela den dåvarande riksdagsförvaltningen. utfärdar planeringsanvisningar för budgetarbetet och anslagsdirektiv med stöd av ovannämnda bestämmelser. Planeringsanvisningar inför budgetarbetet utfärdas av riksdagsstyrelsen för såväl riksdagförvaltningen som för myndigheterna ombudsmän och revisorer. De innehåller framför allt gemensamma men också myndighetsspecifika bestämmelser om vad budgetunderlaget skall innehålla och hur det skall vara utformat. I anslagsdirektiv, dvs. direktiv för anslagsanvändningen, beslutar riksdagsstyrelsen om tilldelning av de anslag som har anvisat riksdagsförvaltningen, ombudsmän och revisorer. I direktiven anges vad som skall gälla under budgetåret avseende mål för verksamheten, återrapporteringskrav, det ekonomiadministrativa regelverket och eventuella uppdrag från . Även finansiella villkor såsom låneramar, bemyndiganden, ramar för anslags- och räntekontokrediter, mål och villkor för avgiftsbelagd verksamhet anges. Anslagsdirektiven kan sägas vara motsvarigheten inom riksdagsområdet till regeringens regleringsbrev. befogenhet i övrigt att meddela föreskrifter och råd I 5 § lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen har förvaltningen tillagts en befogenhet att utfärda föreskrifter och råd utöver vad som följer av 2 och 4 §§ inom sitt verksamhetsområde. Bestämmelsen har med vissa ändringar överförts från 6 § första stycket lagen (1983:1061) med instruktion för . I 6 § första stycket föreskrevs att utöver vad som följde av 2 § 3 och 3 § 2 fick förvaltningskontoret meddela förvaltningsföreskrifter och råd beträffande de frågor som det ankom på kontoret att handlägga.