frsrdg · GQ04RR8 · 2003-01-01 00:00:00 — Detta innebär ett relativt litet incitament att locka fler familjer i och med att endast av alla omhändertagna barn är . För att öka rekryteringen till familjehem vore det, enligt , rimligare att jämställa vården av familjehemsbarn med vård av adoptivbarn, dvs. att den överhoppningsbara tiden räknas från barnets ankomst till familjen oberoende av barnets ålder. vill inte ta ställning till frågan om familjehemsföräldrars eventuella generella rätt till arbetslöshetsförsäkring innan arbetsgrupp redovisat sina förslag rörande gränsdragning mellan uppdrag och anställning. i stöder revisorernas förslag och anser dessutom att de ekonomiska förutsättningar som gäller för familjehem bör ses över i sin helhet; ersättningsnivåerna och de bidrag som utgår till familjehemsplacerade barn och familjehemsföräldrar. Enligt kommun är det viktigt att familjehemsuppdrag berättigar till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Kommunen bedömer att familjehemsuppdraget har blivit alltmer krävande som en följd av bl.a. ökade krav på kontakter med biologiska föräldrar, andra släktingar, kontakter med andra instanser samt att de placerade barnen har större egna behov . En glidning mot en professionalisering av familjehemsuppdraget är ofrånkomlig, eftersom uppdraget inte går att förena med ett vanligt förvärvsarbete. Enligt kommunen är det dock viktigt att behålla det genuina i familjehemsvården, dvs. att basen är en familj som lever i trygghet och harmoni där barnen får en nära, känslomässigt bärande relation. Enligt kommun måste samhället "trygga" familjerna så att de vågar satsa på att åta sig ett familjehemsuppdrag utan att riskera sin ekonomi och trygghet. kommun är kritisk till hur det nuvarande ersättningssystemet fungerar. Man upplever att ersättningsnivåerna är godtyckliga. Vidare är man kritisk till att familjer som lyckas med sitt uppdrag, enligt rekommendationer, får sänkt ersättning om barn börjar fungera och må bättre. tillstyrker revisorernas förslag med tillägget att även övriga välfärdsinsatser för familjehemsplacerade barn bör ses över och förtydligas. Enligt kommunen är nuvarande system inte logiskt. I vissa fall jämställs barnet med de biologiska barnen, i andra fall inte. Som exempel nämns att bostadsbidrag och ersättning för tillfällig vård av barn utgår till familjehemsföräldrarna medan vårdbidrag och föräldrarpenning inte utgår. Familjehemsvårdens centralorganisation (FR) anser att revisorernas förslag är ett steg i rätt riktning men att det långt ifrån är tillräckligt då behovet av att vara hemma med familjehemsplacerade barn finns långt upp i åldrarna. Föreningen inom () ansluter sig till förslaget som ett första steg i att ge familjehemmen bättre villkor. Föreningen skriver att det finns familjer som hamnar i mycket besvärliga ekonomiska situationer på grund av det nuvarande regelverket och att detta innebär ett trovärdighetsproblem i samband med nyrekryteringar som måste lösas. Revisorernas överväganden och förslag Revisorerna kan konstatera att det finns en enighet bland remissinstanserna om att familjehemmen bör erbjudas tryggare ekonomiska villkor. Flera remissinstanser förespråkar dessutom att ersättningsnivåerna höjs. Revisorerna instämmer i bedömning att vård av ett barn inom ramen för ett familjehemsuppdrag bör jämställas med de regler som gäller för överhoppningsbar tid för vård av adoptivbarn inom arbetslöshetsförsäkringen. att frågan om huruvida familjehemsföräldrar generellt sett bör omfattas av arbetslöshetsförsäkringen löses inom ramen för arbetet med att ta fram en strategi för familjehemsvårdens långsiktiga utveckling. De ekonomiska förutsättningar som gäller för familjehem i sin helhet; ersättningsnivåer och bidrag som utgår till barn och familjehemsföräldrar bör också ses över inom ramen för detta arbete, att regeringen tar initiativ till att arbetslöshetsförsäkringens regler ändras så att vård av ett barn inom ramen för ett familjehemsuppdrag jämställs med de regler som gäller för överhoppningsbar tid för vård av adoptivbarn. Det innebär att den överhoppningsbara tiden kan räknas från barnets ankomst till familjen oberoende av barnets ålder. Rapporten har visat att kommunernas socialtjänst har svårt att leva upp till de krav som statsmakterna formulerat för arbete med familjehemsvården. , då revisorernas förra granskning av familjehemsvården avslutades, har det dock skett vissa förbättringar. Det finns några få metoder som utvecklats särskilt för arbete med familjehemsvård. Den metod som dominerar för att utreda familjer inför ett familjehemsuppdrag är olika varianter av den s.k. Kälvestensmetoden. Metoden utvecklades och upplevs i vissa stycken som ålderdomlig av . Någon egentlig systematisk utvärdering av modellen har aldrig gjorts. utvecklade en modell (Dartington) som kan användas för att följa barns utveckling inom sju centrala livsområden. Utvecklingsarbetet fortsatte därefter i ett nytt projekt (Barns Behov i Centrum), vars syfte är att den utvecklade modellen även ska kunna användas vid anmälan, förhandsgranskning och utredning. egen utvärdering har visat att den första delen av utvecklingsarbetet fått goda omdömen av dem som prövat den. Revisorernas granskning har visat att två tredjedelar av dem som arbetar med familjehemsvård i landets socialtjänstenheter känner till utvecklingsarbete. Trots detta visade det sig att åtta av tio socialtjänstenheter inte regelmässigt använder en strukturerad metod för att följa upp placerade barns utveckling. Barn som placeras i familjehem är mycket utsatta. Insynen i vad som sker i ett familjehem är dålig. Den utredning som föregår en familjehemsplacering är därför central för att skydda barn. Den är också central för möjligheten att matcha barns behov med familjehemmens resurser. Enligt revisorernas bedömning är det viktigt att undersöka om de metoder som används för att utreda familjehem fullgör sitt syfte. I rapporten föreslog revisorerna att det som en del i den föreslagna strategin för familjehemsvårdens utveckling bör ingå en plan för hur de dokumentations- och uppföljningsinstrument utvecklat och utvecklar för barnavårdsarbete ska föras ut till , ingå en utvärdering av de metoder som används för att utreda och utbilda blivande familjehem. Det finns ett brett stöd för förslagen. Ingen remissinstans avstyrker förslaget om en utvärdering av de metoder som används för att utreda och utbilda blivande familjehem. Endast en remissinstans, , har invändningar mot förslaget. betonar det stora behovet av att en övergripande kommunikationsstrategi utarbetas inom ramen för en nationell handlingsplan. Syftet bör vara att på ett bättre sätt än föra ut erfarenheter av lokal uppföljning, resultat från utvärderingar och forskning till de personer som arbetar med barn- och ungdomsvård. När det gäller det pågående projektet i Centrum (BBiC) som revisorerna hänvisar till i rapporten skriver att projektets mål är att utveckla ett enhetligt system för den sociala barnavården som alla kommuner kan få tillgång till. Projektet beräknas vara klart . i anser att metoderna för utredning och placering hos anhörig/närstående bör analyseras särskilt. har uppfattat att det, i motsatts till vad fallet var tidigare, finns stor okunskap hos socialarbetarna om insatsen familjehemsvård och vad denna vårdform faktiskt står för. Enligt behöver både grundutbildningen och vidareutbildningen ses över. i län anser att det arbete som bedrivits rörande metoder att utveckla kvaliteten i arbete med familjehemsvård inte använts i önskvärd omfattning. stöder revisorernas förslag om en plan för hur metodutveckling på området ska föras ut till kommunerna. anser vidare att det är viktigt att metodutveckling anpassas till de förutsättningar som finns för stora och små kommuner att arbeta med familjehemsvård. i stöder förslagen och tillägger att det är en brist att det saknas gällande Allmänna råd från angående familjehemsvården. Avsaknaden av råd och föreskrifter försvårar, enligt , för kommunerna att bedriva ett eget kvalitetsutvecklingsarbete men även för länsstyrelserna att bedriva en tillsyn med större förutsägbarhet än . kommun anser att en ny metod för att utreda familjehem behöver utvecklas och spridas. Kommunen upplever att Kälvestensmetoden är förlegad och att metoden endast fungerar som utredningsinstrument för riktigt stora kommuner. tillstyrker förslagen med tillägget att det vid sidan av de av utvecklade dokumentations- och uppföljningssystemen finns gedigen och flerårig kunskap i landets kommuner som behöver inventeras, kartläggas, samordnas och spridas. Enligt kommunen är det önskvärt med en plan för hur olika metoder som utvecklats ska föras ut till kommunerna. Det krävs även forum för metodfrågor där socialtjänst, familjehem och placerade barn/ungdomar ingår. anser vidare att metodfrågorna bör uppmärksammas vad gäller barns och ungdomars situation i de fall där vårdnadshavaren inte finns i . erinrar om att det finns flera metoder att dokumentera och följa upp barnavårdsarbete. uppgift bör därför, enligt förbundet, vara att på olika sätt bidra och stimulera till kommunernas metodutveckling. Någon plan för att föra ut metoder bör, enligt förbundet, inte antas innan metoderna utvärderats. ser utarbetandet av en ny effektivare metodik för utredning av familjer som ska ta emot barn som en viktig fråga för familjehemsvårdens framtid. Stiftelsen bedömer att Kälvestensmetoden, som är den mest spridda metoden för att utreda blivande familjehem, kan vara svår att utvärdera eftersom den har ca 13 varianter. Det faktum att , i strid mot Kälvestensmetodens intentioner, inte använder sig av särskilt utbildade psykologer för att tolka intervjusvar gör också modellen svår att utvärdera. Revisorernas överväganden och förslag Flera remissinstanser anser att nya metoder bör utvecklas för arbete med familjehemsvården. Dessa synpunkter är enligt revisorernas mening viktiga att ta på allvar och på lämpligt sätt beakta inom ramen för arbetet med att ta fram en strategi för familjehemsvårdens utveckling. Revisorerna föreslår att den föreslagna strategin för familjehemsvårdens utveckling ska innefatta en plan för hur de dokumentations- och uppföljningsinstrument utvecklat och utvecklar för barnavårdsarbete ska föras ut till , en utvärdering av de metoder som används för att utreda och utbilda blivande familjehem. Historiskt sett har systematiska studier om familjehemsvårdens resultat varit ovanliga. har det, främst vid socialt arbete vid , börjat publiceras undersökningar om familjehemsvårdens resultat. Enligt rapporten har forskningen haft svårt att visa att familjehemsvård generellt sett ger några positiva effekter för de barn som placeras. Forskningen har däremot visat att det finns stora problem inom familjehemsvården. I rapporten ansåg revisorerna att det är oroande att kunskapen om familjehemsvårdens effekter är så dålig. Kunskaperna om vilka effekter alternativa insatser har är också bristfälliga. Vidare framhöll revisorerna att familjehemsvård, om den genomförs på rätt sätt, är en värdefull socialpolitisk insats som staten bör värna om. I detta ligger ett ansvar att undersöka vad det är som gör att familjehemsvård lyckas och vad det är som gör att familjehemsvård inte lyckas. Revisorerna föreslog att det som en del i strategin för familjehemsvårdens utveckling skulle ingå en satsning på forskning som bygger upp kunskap om familjehemsvårdens effekter. ser positivt på förslaget att öka forskningsinsatserna rörande familjehemsvårdens effekter. Framför allt finns, enligt myndigheten, goda skäl att bedriva jämförande forskning om olika insatsers effekter, såväl dygnsvård som strukturerade öppenvårdsinsatser. Ombudsmannen tillägger att det i saknas en systematisk och rikstäckande forskning angående effekterna av det psykosociala arbete som bedrivs inom olika kommunala och landstingskommunala verksamheter. Mer forskning om förebyggande insatser och olika insatsers effektivitet är enligt nödvändig för att samhällets resurser ska tas till vara på bästa sätt. i anser att det är viktigt att satsa på forskning på lokal och regional nivå. Vidare anser man att effekterna för barnen och ungdomarna av en professionalisering av familjehemsvården är viktiga att utvärdera. i län anser att en samverkan på familjehemsvårdens område mellan forskare och praktiker på regional nivå är önskvärd. anser att mer forskning om familjehemsvården är en av de insatser som krävs för att familjehemsvården ska kunna behålla sina kvaliteter som vårdformen anpassas till de samhällsförändringar som sker. välkomnar förslaget om en ökad satsning på forskning om familjehemsvårdens effekter. Det finns enligt kommunen en allmän uppfattning att familjehemsvård är en värdefull socialpolitisk insats. Men det behövs mer forskning om faktiska effekter och om alternativa metoder att sörja för utsatta barns utveckling för att denna uppfattning ska bli trovärdig. Föreningen inom efterlyser mer tillämpad forskning vid universitet och högskolor. Utvärderingsforskning behövs som komplement. Men föreningen anser att den typen av forskning har en tendens att stanna vid att konstatera brister utan att gå vidare med att undersöka vad som är en bra och effektiv familjehemsvård. Enligt föreningen behövs mer forskning som ger svar på frågan hur familjehemsvård ska utformas för olika målgrupper. Revisorernas överväganden och förslag Med stöd av rapporten och remissvaren föreslår revisorerna att det i den föreslagna strategin för familjehemsvårdens utveckling ingår en satsning på forskning som bygger upp kunskap om familjehemsvårdens effekter. Det är viktigt att undersöka vad det är som gör att familjehemsvård lyckas och vad det är som gör att familjehemsvård inte lyckas. Granskningen har visat att statliga tillsynsmyndigheter (och länsstyrelserna) inte ägnat sig åt att i någon större utsträckning kontrollera hur sköter familjehemsvården. De tillsynsinsatser som länsstyrelserna genomför är främst individbaserade och initieras huvudsakligen av en anmälan. Revisorernas enkätundersökning har visat att av landets socialtjänstenheter hade erfarenheter av att på eget initiativ kontrollerat familjehemsverksamheten . Större tillsynsinsatser för att kontrollera hur familjehemsvården fungerar i en kommun är ovanliga. Revisorernas förra granskning ledde bl.a. fram till en omfattande tillsynsinsats från landets länsstyrelser . Resultatet visade att det fanns stora brister i familjehemsvården. I den nu aktuella rapporten har revisorerna gjort bedömningen att länsstyrelserna inte gjort någon generell kontroll av hur familjehemsvården hanteras i kommunerna . Det innebär att det finns ett uppdämt behov av att uppdatera kunskaperna om hur väl kommunerna i ett län hanterar familjehemsvården. Det finns enligt rapporten starka skäl för att en liknande tillsynsinsats genomförs igen. Genom att inom ramen för en verksamhetstillsyn granska omhändertagna barns akter och arbetsmetoder i olika kommuner är det möjligt att dra slutsatser om hur vården utvecklas regionalt och nationellt. Den kunskapen är, enligt revisorernas bedömning, central för arbetet med att utveckla familjehemsvården. Den låga omfattningen av statlig tillsyn av familjehemsvården har, enligt revisorernas bedömning, samband med att resurserna för social tillsyn är små i förhållande till kostnader och antalet människor som berörs av . Vidare har det betydelse hur länsstyrelserna prioriterar sina resurser mellan olika verksamhetsområden samt vilka uppdrag regeringen väljer att lägga på länsstyrelserna. Av en aktuell rapport från RRV framgår att tillsynen av behandlingshem för barn och unga också behöver förstärkas och systematiseras (RRV 2002:6). Revisorerna har inte granskat om länsstyrelsernas förvaltningsanslag är tillräckligt för att leva upp till myndigheternas olika uppdrag. I rapporten konstaterade revisorerna dock att omfattningen av länsstyrelsernas tillsyn av familjehemsvården måste öka. Det går enligt revisorernas mening inte att ha en ordning där den statliga tillsynen av familjehemsvården består av stora verksamhetsbaserade tillsynsinsatser och dessemellan av individbaserad tillsyn som initieras efter anmälningar. Förslagen om ökad tillsyn har ett brett stöd hos remissinstanserna. Endast en remissinstans, i , avstyrker förslaget om att det inom den föreslagna strategin bör ingå att ta ställning till hur nivån på länsstyrelsernas kontinuerliga tillsyn av familjehemsvården ska kunna öka. är positiv till förslaget om en gemensam verksamhetstillsyn. En sådan tillsyn skulle bl.a. ge en samlad bild av hur familjehemsvården bedrivs och hur vården fungerar utifrån lagstiftarens intentioner. Myndigheten anser att instrument bör tas fram, utifrån resultatet av verksamhetstillsynen, i syfte att utveckla länsstyrelsernas kompetens i deras kontinuerliga tillsyn av området. Ombudsmannen anser vidare att något av (dir. 2000:62) kommande pilotprojekt bör gälla verksamhet som är av särskild betydelse för barnets rättigheter. i anser inte att det inom den föreslagna strategin bör ingå att ta ställning till hur länsstyrelsernas kontinuerliga tillsyn av familjehemsvården ska kunna ökas. anser att tillsynens omfattning är såväl en resursfråga som en organisationsfråga och att problematiken är delvis olika i olika kommuner. Det torde, enligt , vara effektivare att bestämma länsstyrelsernas insatser genom återrapporteringskrav i regleringsbrev till respektive myndighet som berörs. Vidare anser att kravet på kvalitetsutveckling och kvalitetssäkring bör betonas ytterligare i tillsynen . Övriga länsstyrelser som remissbehandlat rapporten stöder revisorernas förslag. Länsstyrelserna bedömer att det inte finns några möjligheter för höjd tillsyn av kontinuerlig art inom ramen för nuvarande resursramar. i län bedömer att det på grund av personalminskningar inte är möjligt att upprepa den stora tillsynsinsats som gjordes inom familjehemsvården . stöder förslaget och bedömer att det finns mycket att göra när det gäller tillsyn och uppföljning av familjehemsvård. Man menar att det är nödvändigt att kommunen medverkar i tillsynen över familjehemsvården för att en effektiv tillsyn ska kunna garanteras. Detta ställer, enligt , höga krav på samsyn mellan och kommunerna och på att tillsynsarbetet samordnas, bl.a. genom systematiserade tillsynsmodeller. För att skapa förutsättningar för enhetliga bedömningar av familjehemsvården är det nödvändigt att undanröja den oklarhet som råder kring tillsynsbegreppet samt att tydliggöra ansvarsfördelningen mellan och kommunen. Vidare är det enligt viktigt att tillsynsansvaret även innefattar uppföljning av vårdens resultat. stöder förslaget om ökad statlig tillsyn. Kommunen anser att tonvikten i tillsynen bör läggas vid organiseringen av kommunernas familjehemsvård. Enligt kommunens bedömning kan bristande resurser innebära att viktiga moment i kommunernas verksamheter saknas eller är bristfälliga. Föreningen inom () anser att länsstyrelsernas tillsyn över familjehemsvården måste förstärkas. Enligt förbundet krävs det en starkare statlig styrning för att nå målet att alla kommuner ska uppnå en minsta godtagbar standard inom familjehemsvården. Revisorernas överväganden och förslag En fungerande kontroll av hur sköter arbetet med familjehemsvården är centralt för att garantera att de barn som omhändertas och deras föräldrar får en korrekt behandling. Det är, enligt revisorernas bedömning, viktigt att tillsynen av familjehemsvården inte stannar vid att granska enskilda ärenden efter det att en anmälan gjorts. Föräldrar och barn som kommer i kontakt med familjehemsvården är generellt sett en svag grupp. Detta gör det särskilt angeläget att länsstyrelserna kontinuerligt bedriver egeninitierade tillsynsinsatser av arbete med familjehemsvården. att det som en del i den föreslagna strategin för familjehemsvårdens utveckling ingår att ta ställning till hur länsstyrelsernas kontinuerliga tillsyn av familjehemsvården ska kunna förstärkas, att regeringen ger och länsstyrelserna i uppdrag att gemensamt genomföra en rikstäckande verksamhetstillsyn av insatser inom familjehemsvården. Resultatet av en sådan tillsynsinsats bör utgöra en grund för utarbetandet av en nationell strategi för familjehemsvården. Med hänvisning till de motiveringar som framförts under revisorernas överväganden och förslag föreslår revisorer att fattar följande beslut. Nationell strategi för familjehemsvårdens utveckling tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 2.1 om en nationell strategi för familjehemsvårdens utveckling. Kartläggning av familjehemsvårdens utveckling tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 2.2 om en kartläggning av familjehemsvårdens utveckling. Stöd till kommunernas arbete med att rekrytera familjehem tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 2.3 om stöd till kommunernas arbete med att rekrytera familjehem. Ändrade regler för arbetslöshetsförsäkringen tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 2.4 om ändrade regler för arbetslöshetsförsäkringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 2.5 om stöd till metodutvecklingen av arbete med familjehemsvård. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 2.6 om forskning rörande familjehemsvård. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 2.7 om skärpt statlig tillsyn. Detta ärende har avgjorts av revisorerna i plenum. I beslutet har deltagit revisorerna (), Per (), (), (), (), (), (), (), () (), () och (). Vid ärendets slutgiltiga handläggning har vidare närvarit kanslichefen , t.f. utredningschefen och revisionsdirektören (föredragande). Rapport 2001/02:16 Familjehemsvården revisorer · 100 12 · TEL · fax revisorer presenterar härmed sin rapport om familjehemsvården. Beslutet om rapporten har fattats av revisorerna i plenum . Rapporten sänds nu ut på remiss. Revisorernas slutgiltiga ställningstaganden och förslag kommer därefter att utformas i en skrivelse till . Granskningen har beretts av revisorerna i första avdelningen. I avdelningen ingår () ordförande, (), (), (), (), (), () och (). Inom revisorernas kansli har revisionsdirektören varit ansvarig för utredningsarbetet. Kanslichef och utredningschef har bidragit med synpunkter på rapporten. () har på uppdrag av revisorer genomfört en enkätundersökning. Syftet med undersökningen var att studera hur eventuella problem med att rekrytera familjehem ser ut, vad dessa problem kan få för effekter samt kartlägga hur arbetet med att säkerställa hur arbetet med att säkerställa kvaliteten i familjehemsvården bedrivs. revisorer beslutade att genomföra en granskning av familjehemsvård av barn och unga. Som underlag för beslutet låg en på revisorernas eget initiativ framtagen förstudie (förstudie /01:19). Syftet med granskningen är att undersöka i vilken utsträckning de mål och regler som socialtjänstlagstiftningen formulerar för familjehemsvården efterlevs. Inom ramen för granskningen har en riksrepresentativ enkätundersökning till landets socialtjänstenheter genomförts. Vidare har en intervjuundersökning gjorts med handläggare som arbetar med familjehemsvård vid kommuner och länsstyrelser. När revisorer granskade familjehemsvården konstaterades att samhällets insatser för tillsyn, utbildning, stöd och handledning av familjehem varit bristfälliga på såväl central, regional som lokal nivå. Revisorerna drog slutsatsen att problemen inom familjehemsvården speglade samhällets bristande engagemang för denna vårdform (Förs. 1991/92:21). efter revisorernas granskning gjordes en satsning på den statliga kontrollen av familjehemsvården. Därefter har statens engagemang för att utveckla och kontrollera familjehemsvården varit lågt. Revisorernas granskning visar att det fortfarande finns stora problem inom familjehemsvården.