frsrdg · GQ04RR12 · 2003-01-01 00:00:00 — () förordar att veterinärväsendet även fortsättningsvis organiseras på ett sådant sätt att staten försäkrar sig om att kunna styra verksamheten när så krävs. Staten måste ha inflytande och full insyn. Det övergripande målet med veterinärväsendet är att ett effektivt smittskydd upprätthålls. SVA anser att det är naturligt att distriktsveterinär-organisationen eller dess efterföljare åtar sig att behandla även sällskapsdjur och förutsätter att sådan verksamhet sker på ett konkurrensneutralt sätt. SVA tar inte ställning till det lämpliga i att distriktsveterinärer arbetar både som statstjänstemän och behandlande veterinärer. i instämmer i revisorernas beskrivningar av de problem som finns. Man delar uppfattningen att insamlingen av djursjukdata inte fungerar tillfredsställande. framhåller att det är ytterst viktigt att tillgången till veterinärer med skyldighet att på begäran ställa upp som veterinär i djurskyddsärenden eller som utredare vid utbrott av smittsamma djursjukdomar säkras. i anser att rapporten ger en god bild av den veterinära verksamheten. instämmer också i slutsatsen att rapporteringen till djursjukdata inte fungerar bra. Länsveterinären har vid åtskilliga tillfällen fått del av veterinärers kluvna inställning till myndighetsutövning inom det egna praktikområdet. menar att de olika rollerna organisatoriskt bör skiljas åt. anser att myndighetsuppgifter lämpligen bör koncentreras till ett mindre antal veterinärer. En veterinärorganisation med ansvar för myndighetsuppgifter skulle kunna placeras vid länsstyrelserna och därmed ingå i beredskapen mot smittsamma djursjukdomar. delar revisorernas uppfattning att det bör vara veterinärernas kunskaper och erfarenheter som avgör tillsättning av offentliga eller officiella veterinärer. Det är varken anställningsförhållanden eller önskan om att minimera antalet veterinärbesök på gårdarna som ska avgöra val av officiella representanter. i län menar att revisorernas rapport inte tillräckligt belyser konsekvenserna av en avveckling av distriktsveterinärorganisationen. Enligt utser i stort sett alltid distriktsveterinärer att utföra myndighetsutövande arbetsuppgifter - även när privatpraktiserande veterinärer är lika eller t.o.m. mer kompetenta att utföra dem. Detta gäller särskilt smittskyddsutredningar. framför att tillsynen enligt mjölkdirektivet inte bör genomföras av veterinärer som har någon koppling till djurägaren. anser vidare att de tre distrikt i län där privatpraktiserande veterinärer upprätthåller dygnstäckande jour borde få del av de statliga medel som finns för resor till avlägset boende djurägare och kanske också viss statlig jourersättning. i anser att det statliga anslaget till veterinärverksamheten behövs för att få kostnadstäckning för verksamheten. Den största svårigheten i länet har varit att rekrytera veterinärer till stationer i inland. framför också att resurserna för regional tillsyn måste utökas. i län menar att det inte är möjligt för länsveterinärer att följa upp inrapporteringen av djursjukdata eftersom de inte har kännedom om antalet sjukbesök som veterinärer gör. Det finns därmed inte möjlighet att uppskatta hur stor andel av sjukbesöken som rapporteras. i anser att revisorernas rapport väl belyser brister och svårigheter inom den veterinära fältverksamheten. föreslår att länsstyrelserna eller kommunerna kan utföra tillsynen enligt mjölkdirektivet. På så vis kommer man ifrån att distriktsveterinärer utövar tillsyn som de är behandlande veterinärer. befarar att färre kvinnliga veterinärer kommer att arbeta med lantbrukets djur, om distriktsveterinärorganisationen avvecklas. Det skulle vara svårt att vid sidan av hemmet även sköta en privat stordjurspraktik, med den ekonomiska otrygghet och de oregelbundna tider det innebär. i framför att det i länet finns få problem som är relaterade till konkurrens mellan statliga distriktsveterinärer och privatpraktiserande veterinärer. anser att rapporten ofullständigt belyser de uppgifter som distriktsveterinärorganisationen utför för samhällets räkning. anser att revisorernas förslag är väl avvägda. Enligt verket bör statsmakterna koncentrera de statliga resurserna till att bevaka veterinärverksamheten ur kvalitetssynpunkt samt utöva tillsyn. Staten ska också ansvara för att följa upp att utbudet av veterinärtjänster svarar mot behov eller efterfrågan. Verket bedömer att veterinärtjänster för sällskapsdjur är en normal marknad där tjänsterna fullt ut ska vara finansierade genom priser. påpekar också att revisorernas rapport visar att resurserna inte används effektivt inom veterinärverksamheten, vilket är en nackdel för det allmänna och konsumenterna. framhåller att revisorerna på ett bra sätt redovisar de problem som finns inom veterinärväsendet. anser att särskilt förhållandet att den statliga distriktsveterinärorganisationen är placerad inom är problematisk. Rådet delar revisorernas kritik vad gäller distriktsveterinärernas dubbla roller. Fördelningen av det statliga anslaget är därtill konkurrenssnedvridande, menar rådet. () anser att inrapporteringen av djursjukdata har förbättrats. Förbättringen är dock inte tillräcklig och därför kvarstår problem som måste lösas. LRF anger att det bland bönderna finns kritik mot att distriktsveterinärerna inte engagerar sig tillräckligt i djurhälsoarbetet. Samarbete mellan olika veterinärgrupper försvåras till följd av de olika villkoren för veterinärer. LRF påpekar också att det inom distriktsveterinärorganisationen finns brister på kompetens inom svin- och fårproduktion. Möjligheten att i ökad omfattning anlita privatpraktiserande veterinärer för beredskap och service till avlägset boende djurägare med statligt stöd bör undersökas. Svensk Mjölk anser att splittringen inom svensk veterinärkår inte har varit till gagn för utvecklingen och moderniseringen av den veterinära fältverksamheten. En konsekvens är att veterinärernas arbete med djurhälsovård har tappat tempo. har därtill inte samarbetat med näringens djurhälsoorganisationer i den utsträckning som regeringen krävt. Svenska Djurhälsovården anser att den rådande situationen inom veterinärväsendet har medfört motsättningar mellan veterinärer och hämmat utvecklingen av djurhälsoarbete. En förklaring till att efterfrågan på veterinärtjänster för lantbrukets djur har minskat kan vara att veterinärerna, inklusive distriktsveterinärorganisationen, inte har tillmötesgått kraven från djurägarna. Den betydelse satsningen på sällskapsdjur har haft bör analyseras mot denna bakgrund. Svenska Djurhälsovården har noterat att det har blivit allt svårare att få tag i veterinärer med lantbruksinriktning. Förklaringen kan vara att distriktsveterinärorganisationen inte har satsat på fort- och vidareutbildning för lantbrukets djur - men även den intressekonflikt som råder. Svenska Djurhälsovården instämmer i bedömningen att intressekonflikten mellan statliga och privata veterinärer har lett till parallella och konkurrerande veterinärgrupper som inte samarbetar om jourberedskap. Djurhälsovården delar revisorernas uppfattning att hänsyn till veterinärers kompetens i större utsträckning måste tas vid förordnanden av veterinärer vid smittutredningar. Entreprenadmässiga uppdrag bör övervägas som alternativ till de anställningsförhållanden som regelmässigt tillämpas av . Svenska Djurhälsovårdens yttrande har avgivits efter samråd med Grisproducenter, och . framhåller att tillsyn och offentlig veterinär verksamhet bör skötas av en oberoende tillsynsmyndighet, som är skild från klinisk konkurrensutsatt veterinär service. Förbundets uppfattning har också framförts till . Officiella och andra offentliga veterinäruppgifter ska utföras av veterinärer som står fria från intresse- och konkurrenskonflikter. Veterinärer i anser att rapporten på ett korrekt sätt speglar de missförhållanden som råder. Veterinärer i frågar sig på vilka grunder och kan framhålla det goda hälsoläget bland djuren när det finns brister i statistiken över djurens sjukdomar. Veterinärer i anser att djursjukvård bör bedrivas i privat regi och myndighetsutövning och tillsyn ska utföras av myndigheter. Myndigheter ska inte bedriva kommersiell verksamhet som konkurrerar med privata företagare. Veterinärer i hävdar att det är enkelt för distriktsveterinärer att ta del av de uppgifter som privatpraktiserande veterinärer lämnar till . I sitt kompletterande yttrande förtydligar Veterinärer i att de inte gör anspråk på statlig jourersättning och ifrågasätter beräkningar om ökade statliga utgifter vid en avveckling av distriktsveterinärernas statliga huvudmannaskap. Någon ersättning utgår inte till privatpraktiserande veterinärer som bedriver jourberedskap. All veterinär beredskap ska bekostas av avnämarna menar i . anser att revisorerna till viss del beskriver det veterinära på ett bra sätt. Enligt innehåller rapporten dock en del felaktigheter och mycket har utelämnats. Det saknas t.ex. en allsidig konsekvensanalys av en avveckling av det statliga huvudmannaskapet. anser att det finns många fördelar med en fortsatt sammanhållen statlig organisation. Framför allt vid utbrott av smittsamma djursjukdomar. Föreningen framhåller att distriktsveterinärerna har styrt sin verksamhet till mer förebyggande hälsovård på lantbrukets djur och att dessa förrättningar tar . För att kunna hålla organisationen dimensionerad för jour räcker dock inte lantbrukets djur till för full sysselsättning. Distriktsveterinärer måste även behandla sällskapsdjur. vet., anser att statlig stöd för veterinärresor till avlägset boende djurägare ska kunna utgå också till privatpraktiserande veterinärer. Även jourersättning ska kunna utgå där privatpraktiserande veterinärer upprätthåller jour, särskilt när distriktsveterinär saknas. I veterinärdistrikt har det saknats distriktsveterinär. Det har inneburit att djurägarna bara haft som privatpraktiserande veterinär att vända sig till. Djurägarna har i dessa fall drabbats av höga resekostnader eftersom avståndet kan vara både 10 och enkel väg. Något statligt stöd har inte utgått. ifrågasätter om distriktsveteri-närorganisationen följer sin instruktion när man drar in verksamhet i glesbygd och satsar på orter som där det redan finns många privata veterinärer. Utred förutsättningarna att avveckla det statliga huvud-manna-skapet för distriktsveterinärorganisationen Revisorerna föreslår att regeringen utreder de närmare förutsättningarna för hur en avveckling av distriktsveterinärorganisationens statliga huvudmannaskap kan genomföras. Remissinstanserna har delade meningar om revisorernas förslag. En majoritet av remissinstanserna tillstyrker dock förslaget så till vida att man anser att en utredning av nuvarande villkor för den veterinära verksamheten är önskvärd. Några remissinstanser avstyrker revisorernas förslag i sin helhet. i tillstyrker revisorernas förslag och instämmer i revisorernas argumentation för avveckling. stöder förslaget och delar revisorernas bedömning att det inte finns några särskilda skäl som talar för att distriktsveterinärernas arbetsuppgifter bedrivs i myndighetsform eller med statligt huvudmannaskap. Konkurrensutsatt verksamhet ska inte bedrivas i myndighetsform. Verket anser att revisorernas rapport visar att det finns flera förhållanden som medför konkurrensstörningar eller bristande konkurrensneutralitet mellan statliga och privata veterinärer. föreslår att staten, om det skulle visa sig att det inte finns tillräckligt utbud av veterinärtjänster i vissa områden på grund av svag efterfrågan, upphandlar tjänsterna genom ett anbudsförfarande. finner revisorernas förslag välmotiverat. Rådet anser att de problem som följer av dubbla roller som myndighetsutövare och producent av veterinärtjänster inte kan lösas inom ramen för nuvarande organisation. När det gäller effekterna av det statliga anslaget anser rådet att förhållandet är konkurrenssnedvridande och därtill visar på bristande effektivitet i den statliga distriktsveterinärorganisationen. Rådet anser också att det är principiellt otillfredsställande att statsmakternas direktiv vad gäller omfattningen av distriktsveterinärernas behandlingar av sällskapsdjur kan tolkas så olika av och . Veterinärer i tillstyrker revisorernas förslag och anser att distriktsveterinärorganisationen bör få ett ändrat huvudmannaskap. Villkoren för veterinär verksamhet skulle på så vis avsevärt förbättras - till gagn för såväl djur som konsumenter. Veterinärer i anser att distriktsveterinärorganisationens verksamhet hindrar utvecklingen av veterinär smådjursverksamhet i privat regi. Därtill har verket förbrukat sitt förtroende som veterinär tillsynsmyndighet. I sitt kompletterande yttrande ifrågasätter man tillförlitligheten i redovisning över distriktsveterinärernas behandlingar av sällskapsdjur och de kostnader och intäkter som följer av sällskapsdjursverksamheten. Svenska Djurhälsovården tillstyrker revisorernas förslag att distriktsveteri-när-organisationens statliga huvudmannaskapet utreds. Det är naturligt att frågan utreds efter distriktsveterinärorganisationens sjuåriga verksamhetsperiod som kantats av frågeställningar om jäv, konkurrensvillkor och verksamhetens inrikt-ning, anser Djurhälsovården. Statskontoret efterlyser en utredning som behandlar både avveckling av det statliga huvudmannaskapet och en bolagisering av verksamheten. Utredningens huvuduppgift bör vara att analysera de förtjänster respektive svagheter som finns med de två alternativen. ombudsmän () har inget att erinra mot förslaget. i föreslår att en utredning om distriktsveterinärorganisationen behandlar möjligheten att med ändrat huvudmannaskap och med hänsyn till konkurrensfrågor behålla en statlig organisation. i ställer sig tveksam till förslaget, som man anser är alltför begränsat. avstyrker förslaget men delar revisorernas uppfattning så till vida att en utredning är nödvändig för att kunna lösa de svagheter som finns i nuvarande organisation. föreslår att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att förutsättningslöst komma med förslag på hur den samhällsviktiga veterinärservicen kan organiseras. () anser att det finns skäl att se över befintlig organisation för att utvärdera om organisatoriska förändringar bättre kan motsvara statens och näringens krav på ett gott djurskydd och en god djurhälsa och näringens krav på ett effektivt djurhälsoarbete. Svensk Mjölk anser att det finns flera skäl till att se över distriktsveterinärorganisationen. Det finns kritik bland bönderna mot att distriktsveterinärerna inte tillräckligt engagerar sig i djurhälsovård. Samarbetet med näringens djurhälsoveterinärer försvåras av den intressekonflikt som råder mellan statliga och privata veterinärer. som både tillsynsmyndighet och huvudman för kommersiell verksamhet har ifrågasatts. Den av revisorerna föreslagna utredningen bör få i uppdrag att utröna behovet av en omorganisation samt föreslå alternativa lösningar på hur en ny organisation kan utformas. ifrågasätter om inte den föreslagna utredningen bör få ett mer öppet direktiv. Utredningen bör enligt förbundets mening även få i uppdrag att utreda om verksamheten kan bedrivas i bolagsform med statligt ägande. Därtill bör det utredas hur det statliga stödet för jour i hela landet dygnet runt kan fördelas på ett mer konkurrensneutralt sätt. Förbundet hänvisar till den arbetsgrupp (AVF-gruppen) som tillsattes av med representanter från bl.a. olika veterinärgrupper och med uppdrag ge förslag på hur detta skulle kunna ske men som inte har kunnat lösa frågan. Förbundet uppger att man i brev till har krävt en förutsättningslös översyn av hur de veterinära jourfrågorna i vid mening ska lösas. Dessa synpunkter har inte förlorat i aktualitet. poängterar att förbundet inte tar ställning till huruvida den statliga distriktsveterinärorganisationen ska läggas ned eller ej. i avstyrker förslaget, men anser att regeringen förutsättningslöst bör utreda alternativ där de problem som följer av statens etablering inom konkurrensutsatt klinisk veterinärverksamhet kan hanteras på ett tillfredsställande sätt. presenterar ett alternativ med renodlade tillsynsveterinärer med ansvar för samtliga myndighetsuppgifter. uppger sig vara beredd på att ta på sig det regionala ansvaret för en sådan veterinärorganisation. befarar dock att statens utgifter kommer att öka med en sådan lösning. i avstyrker revisorernas förslag men föreslår en utredning om hur den veterinära servicen kan utvecklas och hur svagheterna i nuvarande organisation kan överbryggas. Konsekvenser av en avveckling bör noga utredas. Staten måste försäkra sig om att jour- och smittskyddsberedskap finns i hela landet. i avstyrker en avveckling av distriktsveterinärorganisationen men anser att förutsättningarna för en avveckling eventuellt kan utredas. En sådan utredning måste ingående belysa konsekvenserna av en avveckling ur ett ekonomiskt perspektiv. Därtill måste konsekvenserna för djurskydd och smittskydd analyseras. Först därefter går det att ta ställning till en avveckling av distriktsveterinärorganisationen menar . () förordar en fortsatt rikstäckande veterinärorganisation där staten har inflytande och full insyn. SVA har dock inga principiella invändningar mot att privatpraktiserande veterinärer uppbär statlig ersättning för jourtjänstgöring och reseersättning till avlägset boende djurägare. anser att en avveckling av distriktsveterinärorganisationen inte är samhällsekonomiskt försvarbar. Utgångspunkten för verkets slutsats är statsmakternas höga målsättning att det ska finnas ett gott smitt- och djurskydd i hela landet dygnet runt. Ett statligt engagemang i den kliniska veterinärverksamheten är av avgörande betydelse för att upprätthålla den höga svenska profilen inom smittskydd och djurskydd. i anser att det statliga huvudmannaskapet för distriktsveterinärerna ska behållas. Skulle det statliga anslaget upphöra finns det risk för att endast Västerbottens kustområde får veterinär service . motsätter sig revisorernas förslag. Att spränga sönder ett av världens bästa och effektivaste veterinära system vad gäller riks- och dygnstäckning, smittskydd och djurskydd som tillika ger veterinärerna social och ekonomisk trygghet vore ett stor misstag, anser . Ge en oberoende utredare i uppdrag att redovisa bristerna i djursjukdata Revisorerna föreslår att regeringen ger en oberoende utredare i uppdrag att redovisa hur omfattande bristerna i djursjukdata är, vad de beror på och vad bristerna har inneburit för statistikens användbarhet. De flesta remissinstanser delar revisorernas uppfattning och är positiva till revisorernas förslag. Ingen remissinstans avstyrker förslaget. De remissinstanser som tillstyrker förslaget är: Länsstyrelserna i , , län, , län, , , (), Svensk Mjölk, Svenska Djurhälsovården, och . ombudsmän () och () har inget att erinra mot revisorernas förslag. i anser att utredaren också bör få i uppdrag att föreslå hur man kan åstadkomma en fullständig rapportering från alla veterinärer. Länsstyrelserna i , län och län påpekar att länsveterinärernas uppdrag att följa rapporteringen av djursjukdata inte har kunnat uppfyllas, eftersom det inte finns någon möjlighet för länsveterinärerna att avgöra i vilken utsträckning olika veterinärer rapporterar. i framhåller att det är viktigt att det finns ett tydligt utformat uppdrag för tillsyn över veterinärers rapportering och för utvecklingen inom djurhälsoområdet. i håller med om att tillsynen över veterinärers rapportering till djursjukdata behöver förbättras. i anser att knappast har lämnat uppgifter till länsveterinärerna om hur verket vill att länsveterinärerna ska främja och följa upp utvärderingen av djursjukdata. Kvaliteten i de lämnade uppgifterna är fortfarande låg. () framhåller att det är av yttersta vikt att djursjukdata fungerar. Inrapporteringen har förbättrats men det kvarstår problem att lösa. Säker statistik om läkemedelsanvändning och sjukdomar är av stor betydelse för djurhälsovården, för avel och för forskningen. Svenska Djurhälsovården anser att det finns risk att trovärdighet ifrågasätts, om i internationella sammanhang inte kan redovisa djurhälso- och medicineringsdata. Svenska Djurhälsovården anser vidare att utredningen om djursjukdata måste ske med hänsyn till de önskemål som finns om en kvalitetssäkrad djursjukvård. Svenska Djurhälsovården anser därtill att djursjukdata måste kopplas till utredningen av distriktsveterinärorganisationen eftersom brister i rapportering har konstaterats hos såväl distriktsveterinärer som privatpraktiserande veterinärer. Svensk Mjölk anser att det är mycket angeläget att utreda djursjukdata. Trots att kvaliteten i det inrapporterade materialet och även inrapporteringen har förbättrats så kan en fjärdedel av datauppgifterna inte användas i t.ex. avelsarbete för friskare kor. Svensk Mjölk framhåller också mejeriföretagens önskemål om en öppen och kvalitetssäkrad dokumentation av det veterinära arbetet som gör det möjligt att spåra behandlingar och läkemedelsanvändning per djur, djurbesättning och veterinär. Kvalitetssäkring av djursjukdata bör innehålla bl.a. rättningsrutiner. instämmer i förslaget och menar att utredaren även bör få i uppdrag att lämna förslag till hur bristerna kan åtgärdas. Ett väl fungerande djurdatasystem är av stor vikt för att vidmakthålla och öka djurskydd och djursjukvård. Statskontoret, , i och Veterinärer i har inte yttrat sig över förslaget. framhåller dock att det har skett en avsevärd förbättring vad gäller inrapportering till verket. Även kvaliteten i uppgifterna har förbättrats . framhåller också att det inte finns några författningsenliga sanktioner att rikta mot veterinärer som inte rapporterar. Se över länsveterinärernas arbetsuppgifter Revisorerna föreslår att regeringen tar initiativ till en samlad översyn av länsveterinärernas arbetsuppgifter. De flesta remissinstanser delar revisorernas upp-fattning och är positiva till revisorernas förslag. Ingen remissinstans avstyrker förslaget. De remissinstanser som tillstyrker förslaget är: Länsstyrelserna i , , län, , och län, , , (), Svensk Mjölk, Svenska Djurhälsovården och . ombudsmän (), () och har inget att erinra mot förslaget. Statskontoret och Veterinärer i har inte yttrat sig över förslaget. avstår från att kommentera förslaget men anser att det inte finns några skäl mot en översyn av tillsynen av veterinärväsendet. Länsstyrelserna i , , län, och anser att länsstyrelserna och länsveterinärerna har fått alltfler arbetsuppgifter utan att personalresurser har tillförts. i menar att revisorernas konstaterande att länsveterinärernas tillsyn över veterinär verksamhet har varit lågt prioriterad är helt riktig. Det har också redovisats för regeringen i flera årsredovisningar. i menar att oklarheter om hur den fältveterinära tillsynen ska gå till kan vara en orsak till de uppgifter som revisorer har fått att tillsyn knappast förekommit. i län framhåller att länsstyrelserna prioriterar sina verksamhetsområden på olika sätt. Det innebär att det inte är säkert att det finns expertkompetens inom den veterinära verksamheten i alla län. i anser att resurserna för regional tillsyn måste utökas. () anser att länsveterinärerna skulle kunna ha en tydligare roll när det gäller den regionala samordningen av jourverksamhet och uppföljning av djursjukdata. LRF anser också att länsveterinärerna skulle kunna fördela ersättningar vid veterinärförrättningar hos avlägset boende djurägare och stimulera samverkan mellan veterinärer om djurhälsoarbete. Länsveterinärernas arbetsuppgifter behöver förtydligas. Svensk Mjölk anser att översynen av länsveterinärernas arbetsuppgifter även ska inbegripa en samlad översyn av den offentliga tillsynen inom veterinärväsendet. Enligt Svensk Mjölk skulle länsveterinärerna kunna stimulera samverkan mellan veterinärer och djurhälsoarbetet.