frsrdg · GQ04RR10 · 2003-01-01 00:00:00 — Analysen i det följande avgränsas därför till verksamhetsmålen. Måluppfyllelsen för verksamhetsmålen (Tabell 5.1) har varierat relativt kraftigt , eller från till (från om hänsyn tas till att målen reviderats). Andelen mål som uppfyllts steg kraftigt fram för att sedan falla kontinuerligt. skedde dock en dramatisk nedgång då inget av de sex målen uppnåddes (tre av målen var dock relativt nära att uppnås). Nedgången kan inte förklaras av ett försämrat arbetsmarknadsläge. förbättrades arbetsmarknadsläget jämfört med och var det bästa . Tabell 5.1 Verksamhetsmål som uppfyllts 96 1997 1998 1999 2000 2001 20021 Antal mål 13 8 8 8 7 6 6 Antal mål som uppfyllts 6 7 7 5 4 0 2 Andel mål som uppfyllts (%) 46,2 87,5 87,5 62,5 57,1 0 33,3 Andel mål som uppfyllts om målen inte reviderats (%) 46,2 50,02 62,5 - - - - 1 Avser . 2 Tre av målen reviderades . Utan denna revidering hade enbart fyra mål uppnåtts, dvs. en måluppfyllelse på . Källor: AMS (1997), (1998a), (1999b), (2000b), (2001c), prop. 1999/2000:1 och prop. 2001/2002:1. Måluppfyllelsen förefaller variera mellan olika typer eller kategorier av mål. I kapitel 3 delades verksamhetsmålen grovt sett in i en kategori som, åtminstone till viss del, kan antas påverkas av förmedlingens arbetssätt och en annan kategori som i högre grad är regel- och/eller anslagsstyrda. Mål som kan antas påverkas av arbetsförmedlingens arbetssätt tycks ha varit svåra att uppnå. Det gäller framför allt målen om andelen i arbete efter arbetsmarknadsutbildning och om arbetsgivare har fått tillräckligt med sökande . Dessa mål är dock i hög grad också efterfrågestyrda (se avsnitt 4.2), varför realismen i målnivåerna också måste vägas in. Mål som i högre grad är regel- och/eller anslagsstyrda förefaller ha varit lättare att uppnå. Det gäller t.ex. målen om handlingsplaner, långtidsinskrivna, ungdomsgarantin och bidragsnivån för lönebidrag. Ett av de anslagsstyrda målen har däremot varit svårt att uppfylla. Det gäller målet om personer i särskilda program för arbetshandikappade. Detta förhållande kan ha ett viss samband med det tidigare målet om bidragsnivån för lönebidrag. 1999 2000 2001 20021 Arbetsgivaren har fått tillräckligt med sökande Nej Nej Nej Ja Handlingsplaner Ej mål Ej mål Nej Nej Arbete efter utbildning Nej Nej Nej Nej Långtidsinskrivna Ja Ja Nej Nej Långtidsarbetslösa Nej Ja Ej mål Ej mål Jobbsökarplaner för långtidsarbetslösa Ej mål Ja Ej mål Ej mål Ungdomsgaranti Ja Ja Ej mål Ej mål Särskilda program för arbetshandi- kappade Ja Nej Nej Ja Bidragsnivå för lönebidrag Ja Ja Nej Ej mål Övergångar från lönebidrag Ej mål Ej mål Ej mål Delvis 1 Avser . Källor: Prop. 2000/01:1 och AMS. Skillnaden mellan olika kategorier av mål blir ännu tydligare om måluppfyllelsen bryts ned på regional nivå (se även avsnitt 6.6). Få länsarbetsnämnder har uppnått de mål som till viss del kan antas påverkas av förmedlingens arbetssätt, medan de mer regelstyrda målen uppvisar en högre måluppfyllelse. Undantaget är återigen de särskilda programmen för arbetshandikappade. är det också endast en länsarbetsnämnd som uppnått målet om långtidsinskrivna. Regeringens uppföljning av målen Regeringens uppföljning av verksamheten har delats in i två delar. Dessa avser uppföljningen av målen eller resultatredovisningen samt mål- och resultatdialogen. Enligt 2 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten ska regeringen för redovisa de mål som åsyftas och de mål som uppnåtts på olika verksamhetsområden. Budgetpropositionen är det normala dokumentet för den löpande redovisningen av mål och resultat. Resultatinformation och regeringens resultatbedömningar lämnas normalt under respektive politikområde i statsbudgeten. Information redovisas också i årsredovisningen för staten och i andra propositioner eller skrivelser till . För politikområdet redovisas normalt omfattning, utgiftsutveckling, mål, politikens inriktning, insatser, resultatbedömning och revisionens iakttagelser. Resultatbedömningen, som främst är av intresse i detta sammanhang, består av två avsnitt som behandlar resultat samt analys och slutsatser. Regeringens senaste bedömning redovisas i budgetpropositionen och avser verksamheten . Bedömningen avser därmed i vissa fall andra mål och en något annorlunda struktur än den som redovisats i avsnitt 3.2. Målen framgår i detalj av bilaga 4. Regeringens redovisning och uppföljning baseras främst på AMV:s årsredovisning och de återrapporteringskrav och uppdrag som anges i regleringsbrevet. De återrapporteringskrav som anges i regleringsbrevet ska dels utgöra ett underlag för resultatredovisningen till i budgetpropositionen och i resultatskrivelser , dels ett underlag för att bedöma myndighetens insatser. Återrapporteringen ska avse bakåt i tiden och redovisas normalt i myndighetens årsredovisning. Kraven är som framgår av bilaga 3 av betydande omfattning. Verksamhetsmålen prioriteras i uppföljningen I resultatbedömningen redovisas att det angavs fyra övergripande effektmål och att regeringen angav sju verksamhetsmål som ansluter till de övergripande målen. Regeringen gör följande bedömning. Tablå 5.1 Regeringens övergripande bedömning Av dessa sju verksamhetsmål har fyra uppnåtts. Regeringens bedömning är att det råder en viss obalans i AMV:s måluppfyllelse i förhållande till de tre övergripande målen för arbetsmarknadspolitiken. Sammantaget är emellertid slutsatsen att arbetsmarknadspolitiken har fungerat väl och att AMV har utfört sitt uppdrag tillfredsställande, flertalet mål har uppnåtts. Det finns dock utrymme för förbättringar. Det gäller främst de resultat som AMV presenterat i förhållande till det övergripande målet att hålla vakanstiderna nere för lediga platser som kan förbättras och som ligger till grund för regeringens bedömning. En mer utförlig analys av måluppfyllelsen presenteras under respektive rubrik för de övergripande målen i budgetpropositionen. För de enskilda verksamhetsmålen görs de bedömningar som sammanfattats i Tablå 5.2. Tablå 5.2 Regeringens bedömning av AMV:s måluppfyllelse Mål Målet uppfyllt Regeringens bedömning av arbetsgivarna har fått tillräckligt med sökande Nej Konstaterar att målet inte uppnåtts. Ej någon konkret resultatbedömning. Pekar på vikten av goda företagskontakter. i arbete efter yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning Nej Målet har inte uppnåtts, men resultaten har avsevärt förbättrats . Det torde finnas möjligheter att ta till vara kunskaper och erfarenheter inom organisationen för att uppnå bättre resultat. Antalet långtidsinskrivna ska vara mindre än 62 000 Ja AMV har mer än väl uppnått målet. Antalet långtidsarbetslösa ska vara mindre än 48 000 Ja Målet har uppnåtts genom en stark efterfrågan på arbetskraft i kombination med att de som är eller riskerar att bli långtidsarbetslösa har prioriterats till de arbetsmarknadspolitiska programmen. Alla ungdomar ska erbjudas arbete eller åtgärd Ja Bedömningen är att resultatet är fullt tillfredsställande och målet måste anses vara uppfyllt då det operationellt inte är möjligt att nå på grund av bl.a. eftersläpningar i registreringen. Minst 56 000 arbetshandikappade ska ges lämplig sysselsättning genom anslaget Särskilda åtgärder för arbetshandikappade Nej AMV har inte uppnått målet och inte använt tilldelade resurser i tillräcklig omfattning. AMS har inte lämnat någon förklaring i årsredovisningen till varför målet inte uppnåtts. En förklaring som framkommit i den kontinuerliga resultatdialogen med AMS är bl.a. att beloppet för den lönebidragsgrundande lönekostnaden är för lågt för att vissa arbetsgivarkategorier ska vilja anställa, men också att arbetshandikappade har fått anställning med andra stöd än lönebidrag. Den genomsnittliga bidragsnivån i lönebidrag ska uppgå till högst Ja I samband med bedömningen ovan konstateras att AMV dock har uppnått målsättningen för den genomsnittliga lönebidragsnivån. Källa: Prop. 2001/02:1. I budgetpropositionen görs egentligen ingen analys om vilka faktorer som kan tänkas påverka måluppfyllelsen. Det saknas t.ex. en ordentlig omvärldsanalys som försöker tydliggöra vilka externa faktorer som påverkar resultatet. nämns dock att förändringar i efterfrågan kan ha påverkat utfallet. Ingen analys av övergripande mål och effekter I resultatbedömningen görs ingen analys av hur verksamhetsmålen eller arbetsmarknadspolitiken bidragit till uppfyllelsen av de fyra övergripande effektmålen, dvs. de mål som ställt upp för Det görs inte heller någon analys av måluppfyllelsen för de mer överordnade målen för arbetsmarknadspolitiken (se kapitel 3). Med andra ord analyseras inte effekterna av arbetsmarknadspolitiken. I kraven på återrapportering begärs dock en mer sofistikerad analys av AMS. I regleringsbrevet sägs att AMS kvartalsrapporter ska innehålla en analys av de uppnådda resultaten i förhållande till bl.a. effektmålen (motsvarande krav finns inte i regleringsbrevet ). Någon sådan redovisning lämnas dock varken i budgetpropositionen eller i AMS årsredovisning. Statskontoret (2000b) pekar på liknande förhållanden i en genomgång av resultatredovisning och resultatbedömning i budgetpropositionen 2000. Statskontoret menar att: Regeringen gör bedömningen att dess arbetsmarknadspolitik - arbets- och kompetenslinjen - har "Visat sig ge positiva resultat" utan skymten av belägg. Inga hänvisningar görs till gjorda utvärderingar. Ingenstans ges ett omdöme av typen "resultaten svarar mot de uppställda målen och kostnaderna är rimliga i förhållande till det uppnådda resultatet". Det bör betonas att Statskontorets värdering avsåg budgetpropositionen . Som framgått ovan redovisas dock inte heller någon evaluering av politiken i budgetpropositionen . En bedömning av målet att halvera arbetslösheten görs emellertid. I en bilaga till budgetpropositionen och vårpropositionen har det skett en avstämning av målet att halvera arbetslösheten till 2000. Utifrån dessa redogörelser går det dock inte att bedöma hur arbetsmarknadspolitiken bidragit till måluppfyllelsen. Det material som redovisas i budgetpropositionen är inte av den karaktären att det går att dra några slutsatser om arbetsmarknadspolitikens effektivitet. De återrapporteringskrav som ställs på AMS är inte heller utformade för att kunna göra en sådan bedömning. I resultatbedömningen refereras till sju olika rapporter eller utredningar: tre från AMS, två från IFAU, en från RRV och en från Statskontoret. Endast en av dessa kan karakteriseras som en egentlig utvärdering (en rapport från IFAU som behandlar arbetsmarknadsprogrammens effekt på anställningssannolikheten). IFAU, som är en myndighet under , och vars uppgift bl.a. är att främja, stödja och genomföra utvärderingsstudier av arbetsmarknadspolitiskt motiverade åtgärder, utnyttjas således i relativt begränsad omfattning i budgetpropositionens resultatredovisning. Bristen på egentliga utvärderingar förefaller vara ett allmänt problem. Statskontoret (2000c) har på uppdrag av regeringen genomfört en översiktlig kartläggning och bedömning av det samlade utvärderingsarbete som bedrivs inom de olika utgiftsområdena. Enligt Statskontoret behöver departementen utveckla strategier för utvärdering. Statskontoret menar vidare att utvärderingarnas roll i beslutsfattandet behöver stärkas och att återkommande översikter behöver göras. I samband med resultatredovisningen förefaller det rimligt att det också sker en analys av politikens inriktning. I bl.a. budgetpropositionerna görs ett antal prioriteringar som borde vara viktiga att följa upp. I avsnittet Analys och slutsatser görs en form av sådan analys. Regeringen pekar där åter på att det finns en viss oönskad obalans i resultaten mellan den tillväxt- och den fördelningsinriktade verksamheten inom arbetsmarknadspolitiken. Det konstateras att de arbetsmarknadspolitiska insatserna ska koncentreras till att förhindra och motverka s.k. flaskhalsar på arbetsmarknaden och hjälpa dem som har det svårast att få ett arbete. Det viktigaste instrumentet är platsförmedling genom personlig service eller självservice. Arbetsmarknadspolitikens viktigaste uppgift är att medverka till att arbetssökande sammanförs med vakanta platser. Genom en snabb vakanstillsättning kommer arbetsmarknaden att fungera bättre och friktionsarbetslösheten att minimeras. Arbetsmarknadspolitiken ska också stödja dem som har det svårast att få ett arbete. För att lyckas med dessa uppgifter måste arbetsförmedlingarna ha goda kontakter med både arbetssökande och arbetsgivare. En slutsats av denna analys är, enligt regeringen, att arbetsförmedlingen inte har tillräckligt med personalresurser. Regeringen föreslår därför att medlen för tillfälliga personalförstärkningar om bör permanentas fr.o.m. . Det sker ingen analys av om resultaten kan förbättras utan att resurserna utökas. Det finns dock flera studier som indikerar att matchningseffektiviteten varierar kraftigt mellan olika arbetsförmedlingar (se kapitel 6). Regeringens analys av politikens inriktning förefaller således göras i en mer indirekt form utifrån måluppfyllelsen. Utgångspunkten synes vara att verksamhetsmålen och måluppfyllelsen avspeglar politikens inriktning. I regleringsbrevet prioriteras eller betonas dock inte något av verksamhetsmålen utan alla mål är lika viktiga. Det kan nämnas att RRV i ett par granskningar pekat på att verksamhetsmålen inte fullt ut avspeglar den tillväxtpolitiska inriktning som statsmakterna betonat. Verksamhetsmålen är i alltför hög utsträckning inriktade mot arbetet med de sökande (granskningarna redovisas mer i detalj i kapitel 6). Det finns flera alternativ som kan utnyttjas för att analysera om det skett någon tyngdpunktsförskjutning i politiken. En vanlig metod, som inte utnyttjas av regeringen, är att fördela utgifterna på ett antal områden som avspeglar politikens inriktning. publicerar löpande sådana uppgifter. Som framgår av Tabell 5.4 har utgiftsandelen för förmedling och utbildning ökat relativt marginellt. De stora förskjutningarna har skett för subventionerad sysselsättning och åtgärder för arbetshandikappade. Tabell 5.4 Offentliga utgifter för arbetsmarknadspolitik Andel av totala utgifter 1997 1998 1999 2000 Förmedling 7,0 7,2 8,0 9,6 Utbildning 10,0 11,5 13,8 11,4 Ungdomsinsatser 0,5 0,8 0,8 0,7 Subventionerad sysselsättning 17,2 15,7 12,9 9,9 Åtgärder för arbetshandikappade 14,3 15,2 16,3 19,1 Arbetslöshetsersättning 50,0 46,5 45,6 49,3 Förtidspension av arbetsmarknadsskäl 1,0 3,1 2,6 - Summa 100 100 100 100 Källa: (2001). Ett annat sätt är att analysera förändringar i antalet deltagare i de arbetsmarknadspolitiska programmen. Det redovisas egentligen inte heller någon sådan analys i budgetpropositionen. Exempelvis har den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen betonats starkt, men utvecklingen i förhållande till andra åtgärder analyseras inte. En enkel analys som redovisades i avsnitt 4.2 visar att den yrkesinriktade utbildningens andel av den totala utbildningsvolymen successivt sjunkit och att antalet deltagare i yrkesinriktad utbildning t.o.m. varit lägre än i den förberedande utbildningen. Det är en utveckling som går i en annan riktning än den prioritering som redovisas i budgetpropositionerna. Det förs vidare inte någon diskussion i budgetpropositionen om vilka faktorer som bestämmer arbetslöshetens nivå. Begrepp som t.ex. jämviktsarbetslöshet nämns inte. En analys av arbetslöshetens förklaringsfaktorer kan dock ha stor betydelse för politikens inriktning. En regelbundet återkommande mål- och resultatdialog mellan departementsledning och myndighetschef är ett viktigt styrinstrument för regeringen inom ramen för den normala budgetprocessen. Det grundläggande syftet med mål- och resultatdialogen är att följa upp myndighetens verksamhet och utifrån denna kunskap diskutera verksamheten i ett framåtriktat perspektiv. Årliga mål- och resultatdialoger är en förutsättning för såväl styrning av verksamheten som planering av utvecklingsinsatser för myndighetscheferna (, 2001). Mål- och resultatdialogen består av två delar, verksamhetsdiskussion och planeringssamtal. Verksamhetsdiskussionen utgör en återkoppling och avstämning av verksamhetens mål, resultat och effekter, kompetensförsörjning, jämställdhet, kvalitetsarbete och organisation m.m. I planeringssamtalet ges myndighetschefen tillfälle att direkt med departementsledningen diskutera sin arbetssituation och sitt behov av att utveckla och förändra sitt ledarskap. Enligt uppgifter från sker det en mycket nära dialog med AMS. Statssekreteraren och verksledningen träffas minst en gång per kvartal. Vid denna dialog behandlas bl.a. mål och resultat och vilka insatser AMV behöver göra för att uppfylla målen. diskuteras också i nära dialog med AMS. Företrädare för departementet besöker vidare ett antal länsarbetsnämnder . Syftet är främst att diskutera målen, hur de uppfattas och styrsignalerna från regeringen och AMS. Vad har resultatet blivit? Vid de intervjuer som genomförts vid länsarbetsnämnderna har det framkommit att följer måluppfyllelsen frekvent och på en mycket detaljerad nivå. Departementet följer , och t.o.m. på kontorsnivå, de uppgifter som redovisas på intranät (se kapitel 6). Kontakter tas sedan med AMS för att analysera eventuella avvikelser. För den regering som bedömer att något av målen inte uppnås finns i princip fem handlingsvägar (Brunsson, 1997). Upprepa målet och säga till den berörda myndigheten att nu är det särskilt viktigt att just detta mål nås. Ta bort målet. Ignorera den bristande måluppfyllelsen och utan kommentarer hålla fast vid det tidigare målet. Anvisa medel särskilt för ett visst mål. Det kan mot bakgrund av detta vara av intresse att analysera mål-utvecklingen. Ett rimligt antagande är att uppföljningsprocessen utnyttjas för att justera mål, målnivåer eller andra former av krav. Antalet mål som kan härledas från regleringsbreven har minskat relativt kraftigt (Tabell 5.5). Det gäller såväl mer övergripande mål som verksamhetsmål. En orsak till detta är det utvecklingsarbete som redovisats i kapitel 3 och som på ett mer allmänt plan syftat till att öka tydligheten i de formella budget- och styrdokumenten. Tabell 5.5 Antal mål, uppdrag etc. i regleringsbreven 1995/96 1997 1998 1999 2000 2001 2002 Antal övergripande mål, effektmål eller mål för politikområde 5 3 3 3 3 11 1 Antal nya mål jämfört med året tidigare - 1 0 0 0 - 0 Antal verksamhetsmål eller mål för verksamhetsgrenar 13 8 8 8 7 6 6 Antal nya mål jämfört med året tidigare - 4 2 3 0 1 1 Resultatindikatorer - - - - - 22 25 Uppdrag 3 7 28 21 21 13 10 Övriga återrapporteringskrav 12 19 15 21 19 16 19 1Fr.o.m. 2001 har indelningen förändrats och det anges endast ett mål per politikområde. Källor: /96-2002. En annan, och kanske viktigare, orsak är att den arbetsmarknadspolitiska kommittén pekade på att arbetsmarknadspolitiken bör ha tydliga och avgränsade mål (SOU 1996:34). Regeringen anslöt sig till kommitténs förslag och reducerade och förtydligade de övergripande målen (prop. 1995/96:222). Regeringen redovisade också att antalet verksamhetsmål skulle minskas som de skulle vara enkla, tydliga och uppföljningsbara samt kunna ställas i relation till arbetsmarknadsutvecklingen. Det aviserades också skärpta krav på uppföljning i regleringsbrevet. Revisorernas enkätundersökning visar dock att många anställda, , vid förmedlingarna fortfarande anser att det finns för många verksamhetsmål. Det är framför allt handläggarna som anser att målen är för många. Chefer anser i betydligt högre utsträckning än handläggare att antalet mål är lagom många. Tabell 5.6 Vad tycker du om antalet verksamhetsmål ni jobbar efter? Chefer många 31,8 47,4 45,2 Lagom 65,9 42,2 45,1 För få 0,8 0,9 0,9 Vet inte 1,5 9,5 8,8 Totalt 100,0 100,0 100,0 Det har skett relativt frekventa ändringar av framför allt verksamhetsmålen (Tabell 5.5). Vissa år har av målen förnyats. har emellertid förändringarna varit och målen har fått en fastare struktur. Totalt har det funnits 24 verksamhetsmål. Det är svårt att hitta något speciellt mönster i omsättningen av målen. Mål som fallit bort avser t.ex. arbetslöshets- och vakanstider. Målen har också blivit mindre åtgärdsspecifika. Det finns i stället en tendens till att målen mer formuleras i termer av målgrupper (t.ex. arbetshandikappade) eller utfall (t.ex. långtidsinskrivna) som indirekt kan påverkas av alla arbetsmarknadspolitiska program. Det förekommer att verksamhetsmål revideras under ett budgetår. Det skedde senast och avsåg antalet personer i konjunkturberoende åtgärder. Målet reviderades ned utifrån bedömningen att AMV inte skulle nå upp till volymkravet. Det skedde också en indragning av anslagsmedel. har målen om långtidsarbetslösa och långtidsinskrivna reviderats. Någon motsvarande uppjustering av målen tycks inte ske när anslagen ökas. har anslagen till AMS ökats med ca utan att verksamhetsmålen reviderats. Det förekommer även att verksamhetsmål tas bort under ett budgetår. 1997 togs t.ex. målet om individuella handlingsplaner bort. Målet återinfördes i modifierad form 2001. har även definitionerna av målen eller indikatorerna för måluppfyllelse förändrats. En sådan förändring skedde 2001 för målet om arbetsgivarna fått tillräckligt med sökande . Den nya definitionen har medfört att målet blivit lättare att uppfylla. Antalet återrapporteringskrav har ökat kraftigt. Det hänger bl.a. samman med omläggningen av myndigheternas årsredovisningar. har kraven på information ökat. Det förefaller dock inte som om den utökade informationen och resultatredovisningen lett fram till ökade krav på AMS om effekt-analyser. Bilden är snarare den motsatta. Som framgått av avsnitt 5.2 fanns inslag av sådana krav i regleringsbrevet (någon redovisning lämnades dock inte). I regleringsbreven ställs inga sådana krav. De återrapporteringskrav som åläggs AMS i regleringsbreven löser således inte problemet med bristen på effektanalyser. Kraven är inte av den karaktären att de kan bidra till att belysa effekterna av arbetsmarknadspolitiken. Sammanfattningsvis förefaller regeringen ha utnyttjat flertalet av de handlingsvägar som nämndes inledningsvis i avsnittet. gör ingen bedömning av måluppfyllelsen i samband med behandlingen av budgetpropositionen. Det gäller både effektmålen och verksamhetsmålen. Arbetsmarknadspolitikens bidrag till målen analyseras således inte. Det förs dock en diskussion om målen för sysselsättningen. I samband med behandlingen av budgetpropositionen anför utskottet att det finns en risk för att delmålet för sysselsättningen inte kommer att uppnås (2001/02:AU1). Utskottet pekar också på att det är viktigt att det finns relevanta och uppföljningsbara mål för arbetsmarknadspolitiken och AMV. Enligt utskottets mening är det angeläget att det arbete som pågår inom så långt det är möjligt resulterar i mät- och uppföljningsbara mål såsom beslutat (se kapitel 3), så att det blir meningsfullt att ställa dessa i relation till kostnaderna. Utskottet instämmer vidare i regeringens uppfattning att analysen av måluppfyllelsen i många fall är bristfällig och svårtolkad. Större ansträngningar bör göras för att få till stånd en mer relevant målstruktur och att belysa varför flera mål inte har uppnåtts samt vad som krävs för att målen ska uppnås. Ett sådant översynsarbete pågår enligt utskottet inom . I samband med behandlingen av budgetpropositionen pekade utskottet på att målet om att halvera arbetslösheten uppnåtts (2001/01:AU1). Också sysselsättningsmålet låg inom räckhåll. Utskottet betonade dock att arbetslöshets- och sysselsättningsmålen endast ska ses som delmål. Målet ska vara full sysselsättning. Enligt utskottet fanns det all anledning att ta krafttag för att målet om full sysselsättning ska kunna uppnås. Styrning och uppföljning inom AMV AMV:s insatser styrs av de mål, riktlinjer, regelsystem och finansiella förutsättningar för de arbetsmarknadspolitiska insatserna som har beslutats av riksdag och regering. och regeringens styrning på kort sikt sker genom den statliga budgetprocessen där inriktning, verksamhetsmål och medelstilldelning fastslås.