frsrdg · GQ04RR11 · 2003-01-01 00:00:00 — Stora och kostnadsintensiva undersökningar bör ägnas mer ingående och kontinuerliga uppföljningsinsatser än mindre och okomplicerade sådana. I det senare fallet kan det vara tillräckligt med att tar del av protokollen från undersökarens egna uppföljningar. menar att gränserna för urvalsförfarande - 10 respektive 30 prisbasbelopp - kan vara vägledande för när man avgör ambitionsnivån i uppföljningen. Utvärderingar av resultat från utredningar och förundersökningar kan göras på ett enklare sätt än utvärderingar av en slutundersökning. Svårigheter att utföra föreskriven tillsyn Regeringen efterlyste i propositionen om uppdragsarkeologi tydliga regler för länsstyrelsernas tillsyn över och uppföljning av uppdragsverksamheten. I budgetpropositionen för skriver regeringen att det nu finns tydligare regler och riktlinjer på det uppdragsarkeologiska området genom verkställighetsföreskrifter och allmänna råd. Flera länsstyrelser uppges ha kommit långt i arbetet med att förbättra uppföljningen av verksamheten. Länsstyrelsernas svar på revisorernas enkät samt uppföljningar av länsstyrelsernas tillämpning av föreskrifterna ger dock sammantaget en bild av att tillsyn och utvärdering är lågt prioriterat och utförs med olika ambitionsnivå i länen. Endast två av länsstyrelserna - och - anser att de har goda möjligheter att utföra den tillsyn som föreskriver eller rekommenderar, åtminstone med den exploateringsgrad som råder för tillfället. Övriga länsstyrelser anser inte att de kan motsvara kraven och hänvisar till brist på resurser för uppgiften. i län har t.ex. uttryckligen angivit i sin verksamhetsplan för att tillsynsverksamheten på kulturmiljöområdet, däribland uppdragsarkeologin, ges en lägre prioritet till följd av resursbrist. Undantaget är det omfattande arkeologiska projektet inför utbyggnaden av väg E 4 Uppsala-Mehedeby. Som har framgått får i detta fall ekonomiskt stöd från exploatören för bl.a. denna uppgift. En av länsstyrelserna besvarar revisorernas fråga om möjligheten att utföra föreskriven tillsyn på följande sätt: Driver ni med oss? Vi är chanslösa. Med nuvarande resurser kan uppföljning/tillsyn skötas enbart på några stora projekt, för övrigt inte alls. Tillsyn under undersökningens genomförande rekommenderar att länsstyrelserna ska göra en löpande uppföljning under fältarbets- och rapportskrivningsfasen. Resultat från revisorernas enkät visar att undersökarna oftast får något besök av då den arkeologiska undersökningen genomförs i fält. Vissa länsstyrelser uppger dock att fältbesök endast görs vid större undersökningar. Andra länsstyrelser uppger att de gör regelbundna fältbesök eller har kontinuerlig kontakt med undersökaren i denna fas av undersökningen. Enligt föreskrifterna ska länsstyrelserna vid sin tillsyn bl.a. förlita sig till undersökarnas egna system för kvalitetskontroll. Alla undersökare har dock inget sådant system. har i en uppföljning av 70 undersökningar funnit att ett system för kvalitetskontroll redovisades i endast drygt hälften av undersökningsplanerna. Det var främst de stora undersökarna samt ett privat företag som konsekvent tillämpade ett system för kvalitetskontroll. Flera länsmuseer och kommunala museer saknade sådant system. När det gäller att följa undersökarens arbete med att skriva rapporten framgår också stora skillnader mellan länsstyrelserna. Flera länsstyrelser följer inte arbetet alls, andra kanske tar del av ett utkast innan den slutliga rapporten levereras. finns det länsstyrelser som under rapporteringsfasen har uppföljningsmöten med undersökaren eller får ta del av och lämnar synpunkter på utkast till rapport. Även uppföljningar visar att länsstyrelserna inte utför kontroll och uppföljning av undersökningarna på det sätt som föreskrifterna och de allmänna råden ger uttryck för. Tillsynen är enligt "en svag länk i systemet". Undantaget är dock vissa mer omfattande undersökningar, vilka sträcker sig , där länsstyrelserna tillsammans med undersökare har utvecklat kontroll- och uppföljningssy-- Utvärdering av det sammanvägda resultatet Länsstyrelserna ska utvärdera den arkeologiska undersökningen då rapporten är klar. Utvärderingen bör omfatta en granskning av att kostnaderna inte blivit högre än vad som är motiverat i förhållande till undersökningsresultat och vad som angivits i beslut. Utvärderingen ska även relateras till andra undersökningar i länet, till de långsiktiga kunskapsmålen och till forskningen. Det samlade intrycket från intervjuer, uppföljningar och resultat från revisorernas enkät är att länsstyrelserna inte utvärderar undersökningarna på det sätt som föreskrivs och i övrigt rekommenderas. Följande är några exempel på länsstyrelsernas svar när de ombads beskriva sina insatser när det gäller utvärdering av det sammanvägda resultatet: Sker ej på grund av resursbrist. Mer av konstaterande, diskuteras sällan eller aldrig. Görs endast efter större undersökningar. Har påbörjats genom upprättande av en rapportbas. Görs, men återkopplingen till grävande institution är bristfällig. Genomfört ett tvådagarsseminarium för att diskutera resultaten. har ingen systematisk metod att utvärdera en undersöknings sammanvägda resultat. Vi försöker emellertid se vilka resultat i en undersökning som kan utgöra stöd vid framtida liknande arbeten. menar att om det sker någon tillsyn utöver fältbesök handlar den nästan uteslutande om en kostnadsuppföljning. Endast i undantagsfall utvärderas resultaten i förhållande till de vetenskapliga målen. När revisorerna i enkäten bad länsstyrelserna beskriva hur de arbetade med tillsyn och utvärdering nämner ingen av länsstyrelserna uttryckligen att de gör en kostnadsuppföljning. gör inte heller någon uppföljning av hur de faktiska kostnaderna utfaller i förhållande till beräknade och beslutade belopp, för t.ex. registrering i myndighetens beslutsregister. Exploatörerna saknar som regel kompetens inom arkeologi och har därför begränsade möjligheter att ifrågasätta undersökningarnas vetenskapliga ambitionsnivå. Till följd av detta kan exploatörerna även ha svårt att avgöra om de kostnader de debiteras är rimliga. Vissa uttalanden tyder på att exploatörerna också har dåliga kunskaper om reglerna för anbudsförfarande och däribland sin rätt att kräva anbudsförfarande vid mellanstora arkeologiska undersökningar (10-30 prisbasbelopp). Det normala förfarandet vid fakturering har varit att undersökarna fakturerar exploatörerna i förskott, dvs. innan hela uppdraget är slutfört. Riksantikvarieämbetet-UV uppger att de flesta stora uppdragsgivare föredrar eller kräver att bli fakturerade efter faktiskt utfört arbete. Anlitande av konsulter med arkeologisk kompetens Vid en markexploatering som kräver omfattande arkeologiska undersökningar kan kostnaderna för arkeologi komma att handla om åtskilliga . De statliga exploatörerna och har för egen räkning börjat anlita konsulter, eller beställarstöd, med arkeologisk kompetens i samband med stora arkeologiska projekt. Syftet är att öka de egna styr- och kontrollmöjligheterna över det arkeologiska projektet och att säkerställa samspelet mellan beställaren och övriga parter i det arkeologiska projektet. var först med att anlita beställarstöd. Det gällde anläggandet av 1998. Med beställarstödets hjälp kunde verket bevaka att man endast betalade undersökaren Riksantikvarieämbetet-UV för det de var ålagda att betala enligt beslut. Kontrollen utfördes genom att bl.a. begära in och granska fakturaunderlag. har bedömt att man sammantaget tjänade in kostnaderna för beställarstödet genom minskade kostnader för arkeologi. Ett aktuellt projekt är arkeologiska undersökningar inför E 4:ans nya sträckning i län. Region har i detta projekt anlitat en arkeologisk konsult som rådgivare. Konsulten bistår i diskussioner med vad gäller t.ex. undersökningsplaner och kostnader. Konsulten ska se till att samspelet mellan de parter som är inblandade i projektet - , och undersökarna - fungerar. Att följa det arkeologiska projektet och att göra kostnadsuppföljningar är andra av konsultens uppgifter. och har träffat en överenskommelse om samverkan. Ett konkret samarbetsprojekt gäller uppdragsarkeologi. En angelägen samverkansuppgift sägs vara att utveckla beställarorganisationen så att länsstyrelserna ska fungera som exploatörens ombud och att något särskilt beställarstöd därmed inte ska behöva anlitas från sida. En annan samverkansuppgift är att skapa klarare konkurrensvillkor inom uppdragsarkeologin. Med detta menas att länsstyrelserna ska tillämpa ett urvalsförfarande då detta föreskrivs. Projektets inriktning tyder på att anser att länsstyrelserna inte tar tillräcklig hänsyn till verkets önskemål om att hålla nere kostnaderna för arkeologi. De samlade kostnaderna för uppdragsarkeologi, inkluderat vård och förvaring av tillvaratagna arkeologiska fynd, är okända. Uppmärksamhet ägnas främst de kostnader som debiteras exploatörerna. Det är oklart vilken hänsyn länsstyrelserna tar till kostnader för framtida vård och förvaring när de beslutar om en arkeologisk undersökning. Det finns inga krav på att länsstyrelserna i beslutet om särskild utredning eller arkeologisk förundersökning ska ange beräknade kostnader för de arkeologiska tjänsterna. En effekt av detta är att exploatörer debiteras på löpande räkning. Kostnadsangivelserna i länsstyrelsernas beslut om stora undersökningar (över 30 prisbasbelopp) är inte alltid fullständiga. Vissa kostnadsposter kan saknas. I sådana fall blir det en fråga för undersökare och exploatör att sluta avtal om. Det är oklart vilken överensstämmelse som finns mellan länsstyrelsernas beslut om beräknade kostnader för de arkeologiska undersökningarna och de kostnader som exploatörerna slutgiltigt debiteras. har inte gjort någon uppföljning av hur de faktiska kostnaderna utfaller. godtar att vissa kostnadsposter inte redovisas i länsstyrelsernas beslut. Uppgifterna i beslutsregister över kostnader för uppdragsarkeologi ger inte ett tillförlitligt underlag för kostnadsjämförelser. har redovisat högre kostnader för uppdragsarkeologi till regeringen än till revisorer . Skillnaden uppgår till sammanlagt för perioden. Avsaknad av eller oprecisa kravspecifikationer från länsstyrelserna, liksom ofullständiga undersökningsplaner från undersökarna, ger länsstyrelserna ett dåligt beslutsunderlag. Undersökarna har ett övertag i förhållande till länsstyrelserna vad gäller att bestämma undersökningens omfattning och inriktning. Därmed har undersökarna även ett övertag i bedömningen av kostnaderna. Exploatörerna har små möjligheter att kontrollera om kostnadsansvaret utvidgas eller vad de debiteras för. har inte invänt mot att bekostar myndighetsutövning i samband med arkeologiska undersökningar i län. Exploatörerna har anlitat egna konsulter med arkeologisk kompetens endast vid ett fåtal stora arkeologiska projekt. De flesta länsstyrelser har svårt att utföra en tillsyn över den arkeologiska verksamheten som motsvarar de krav som ställer. Länsstyrelserna hänvisar till resursbrist. uppmanar länsstyrelserna att förlita sig till undersökarnas egna uppföljningar av mindre arkeologiska uppdrag. Utan kulturminneslagens skydd av fasta fornlämningar - och de avsteg som görs från skyddet då ingrepp tillåts - skulle den uppdragsarkeologiska verksamheten inte behövas. Verksamheten kan inte få en större omfattning än vad länsstyrelserna beslutar med stöd av lagen. Redovisningen i det följande avser arkeologiska tjänster vid markexploatering som kräver beslut enligt kulturminneslagen, dvs. särskild utredning, arkeologisk förundersökning och särskild undersökning. Uppdragens antal och storlek Efterfrågan på arkeologiska tjänster varierar mellan åren beroende på vilka markexploateringar som planeras. fattar länsstyrelserna mellan 1 500 och 2 000 beslut i uppdragsarkeologiska ärenden. De flesta beslut avser uppdrag som understiger en kostnad av ett prisbasbelopp. har av alla uppdrag varit av denna storlek. Fördelning av antalet beslut om arkeologiska uppdrag i olika kostnadsintervall, procent Kostnadsintervall 1996 1997 1998 1999 2000 2001 < 1 prisbasbelopp 79 82 77 78 78 78 1-2 8 6 7 8 8 7 2-5 5 5 7 7 8 8 5-10 3 3 3 3 3 3 10-30 3 2 3 2 2 3 >30 2 2 2 2 1 2 Samtliga beslut, procent 100 100 100 100 100 100 Samtliga beslut, antal 1 475 1 517 1 536 1 131 2 Källa: , beslutsregistret Prisbasbeloppet var för år och för år . Gällande prisbasbelopp för är . av besluten har avsett undersökningar över 30 prisbasbelopp. Det är uppdrag där undersökare enligt föreskrifterna ska utses genom ett urvalsförfarande. av besluten har gällt undersökningar i kostnadsintervallet 10-30 prisbasbelopp, dvs. uppdrag som ska upphandlas om exploatören begär det. Sammantaget har av besluten avsett uppdrag med en kostnad överstigande 10 prisbasbelopp. Dessa beslut har dock motsvarat av det totala uppdragsvärdet. Fördelning av det sammanlagda värdet på beslut om arkeologiska uppdrag i olika kostnadsintervall, procent Kostnadsintervall 1996 1997 1998 1999 2000 2001 < 1 prisbasbelopp 3 4 2 4 4 3 1-5 7 9 8 13 16 8 5-10 4 7 5 8 8 5 10-30 11 14 11 12 17 10 >30 75 66 74 63 55 74 Samtliga beslut, procent 100 100 100 100 100 100 Samtliga beslut, värde i 218 149 244 110 170 329 Källa: , beslutsregistret De riktigt stora undersökningarna - överstigande 100 prisbasbelopp - har varit mellan 5 och 15 stycken . Totalt har de svarat för av det totala uppdragsvärdet. Efterfrågan på arkeologiska tjänster varierar även geografiskt. Av kartan på nästa sida framgår de arkeologiska uppdragens värde i kronor och per län för . Med uppdragsvärde avses de beräknade kostnader för arkeologiska utredningar och undersökningar som framgår av länsstyrelsernas beslut. Det sammanlagda uppdragsvärdet för de två åren uppskattas till . län stod för en tredjedel av värdet, ca . över , , har , , och haft de största arkeologiska uppdragsvolymerna. län har under sexårspe-rioden svarat för av det totala uppdragsvärdet i landet. Den arkeologiska uppdrags-verksamheten har haft minst omfattning i , och . De arkeologiska uppdragens värde enligt länsstyrelsernas beslut , Källa: , beslutsregistret Förväntad ökning av efterfrågan på arkeologitjänster beslutade satsningar på infrastrukturen beräknas kosta sammanlagt och . Närmare 150 miljarder av dessa ska investeras i järnvägar och nationella vägar. Investeringarna kommer att medföra ökad efterfrågan på arkeologiska tjänster, vilket även kommer att få följder för vissa länsstyrelsers arbetsbörda och samhällets kostnader för hantering och förvaring av fynd. ser att efterfrågan på arkeologitjänster ökar, och myndigheten befarar att det framöver kommer att bli brist på kompetenta fältarkeologer. Länsstyrelserna har inte anlitat ut-länds-ka undersökare. Enligt uppgifter finns det 36 undersökande organisationer som angivits som uppdragstagare i länsstyrelsernas beslut . Utöver egen uppdragsverksamhet (UV) finns det 22 länsmuseer, 10 kommunala museer och 3 undersökare i enskild, eller privat, regi. Undersökare i enskild regi kan vara aktiebolag, enskild firma eller stiftelse. Fortsättningsvis benämns de i denna rapport som enskilda eller privata undersökare, oavsett juridisk form. har inte med säkerhet kunnat ange vilka undersökare som finns och i vilka län de fått uppdrag. Länsstyrelserna har i enkätsvar till revisorerna angett vilka undersökare som anlitats för arkeologiska uppdrag i länet fram till . Enligt länsstyrelsernas uppgifter har sex privata undersökare anlitats för uppdrag , vilket är fler än vad har registrerat. Därutöver uppger fyra länsstyrelser att de anlitat universitet eller högskolor för arkeologiska uppdrag. Det sammanlagda uppdragsvärdet och värdet fördelat på olika undersökare, eller grupper av undersökare, kan sägas beskriva marknadens totala omsättning och undersökarnas marknadsandelar. Uppgifterna i tabellen nedan bygger på uppgifter ur beslutsregister. Som tidigare framgått är dessa uppgifter inte helt tillförlitliga. De enskilt största undersökarna är Riksantikvarieämbetet-UV och Kulturmiljö. Den senare är en till övervägande del uppdragsfinansierad avdelning under stads kulturförvaltning. Uppdragsvärde enligt länsstyrelsernas beslut fördelat på undersökare, procent 1996 1997 1998 1999 2000 2001 1996-2001 Riksantikvarieämbetet-UV 41 67 44 39 46 41 45 Länsmuseer 10 23 27 15 30 28 23 Kommunala museer/förvalt. 41 10 29 40 20 29 29 därav Kulturmiljö 39 7 27 31 17 28 26 Enskilda undersökare 8 0 1 6 4 1 3 Summa, procent 100 100 100 100 100 100 100 Totalt uppdragsvärde, 218 149 244 110 170 329 1 219 Källa: , beslutsregistret som ett genomsnitt över har Riksantikvarieämbetet-UV en marknadsandel på , medan marknadsandelen för länsmuseerna är . Enligt samma beräkningssätt har Kulturmiljö en marknadsandel på och övriga kommunala museer . Undersökare i privat regi har en marknadsandel på . tycks marknadsandelen för de privata undersökarna ha minskat. menar att uppdragsvärdet för undersökare med en liten verksamhet kan vara underskattat. På samma sätt kan uppdragsvärdet vara överskattat för undersökare med en stor verksamhet, t.ex. Riksantikvarieämbetet-UV. Det förklaras enligt av att undersökare allt oftare samarbetar i de arkeologiska projekten. Länsstyrelserna anger i beslutet vanligen den huvudansvarige undersökaren som uppdragstagare. för arkeologiska undersökningar (UV) är landets största undersökare, både vad gäller omsättning och geografiskt verksamhetsområde. (Se kartan i avsnitt 6.1.) (1999-2001) har UV haft en omsättning på . av intäkterna kommer från uppdragsarkeologi - utredningar, förundersökningar och särskilda undersökningar enligt länsstyrelsernas beslut. Enligt regleringsbrevet för ska den arkeologiska uppdrags-verksamheten vid vara en förebild i fråga om antikvarisk och vetenskaplig kvalitet, relevans och kostnadseffektivitet. Utifrån regeringens övergripande mål för verksamheten har avdelningen formulerat en verksamhetsidé där avdelningen tar på sig rollen att vara ledande i flera avseenden - vad gäller kompetens, yrkesutbildning av arkeologer samt vetenskaplig och teknisk utveckling. Riksantikvarieämbetet-UV marknadsför sig som "ett kulturhistoriskt serviceföretag i bred bemärkelse". Avdelningens verksamhet har utvidgats mot att även omfatta olika typer av kulturhistoriska utredningar som underlag för fysisk planering. Därutöver har avdelningen utvecklat ett arkeologiskt informationssystem för undersökningar i fält (Intrasis). säljer systemet - licenser, utbildning, installation och stöd - till kunder i , men även utomlands. Verksamheten vid Riksantikvarieämbetet-UV är dimen-sionerad för att inriktas på stora och komplexa arkeologiska projekt. Av verksamhetsplanen framgår att avdelningen ska "ha kapacitet och kompetens att klara stora infrastruktursatsningar och nya typer av exploateringsföretag". Riksantikvarieämbetet-UV:s dominans är också störst när det gäller de stora uppdragen. som ett genomsnitt över har UV tilldelats av alla uppdrag med en kostnad överstigande 10 prisbasbelopp och av uppdragen under 10 prisbasbelopp. Därmed är UV:s verksamhet främst inriktad på de arkeologiska uppdrag som ska vara utsatta för konkurrens enligt föreskrifterna. Det är de uppdrag som varierar mest beroende på konjunktursvängningar och försenade eller uteblivna investeringar i infrastrukturen. I ett yttrande till menar att konkurrens på lika villkor inte råder inom uppdragsarkeologi. menar att det heller inte varit lagstiftarens avsikt. Undersökarnas förutsättningar skiljer sig åt vad gäller finansiering och ekonomiskt risktagande, momsregler och möjligt geografiskt verksamhetsområde. Det står Riksantikvarieämbetet-UV fritt att ta uppdrag i hela landet om avdelningen så önskar. Samma möjligheter gäller undersökare i privat regi. Riksantikvarieämbetet-UV har en regional organisation med uppdragskontor på fem platser i landet. Enheterna är placerade i (UV Syd), (UV Väst), (UV Öst), (UV Bergslagen) och (UV Mitt). Därutöver har man ett geoarkeologiskt laboratorium (UV GAL) i och huvudkontor i . De fem regionala uppdragskontoren har delat upp landet mellan sig. UV Mitt, som är den nordligaste enheten, täcker det största geografiska området. Enheten åtar sig arkeologiska projekt i , , och länen i . Fördelen med en regional organisation, som Riksantikvarieämbetet-UV beskriver den, är att kompetensen är lokalt förankrad som organisationen kan dra nytta av att vara rikstäckande. Ekonomiska och personella resurser kan omfördelas mellan enheterna. Regeringen har inte avgränsat det geografiska verksamhetsområdet för Riksantikvarieämbetet-UV. Avdelningen ser därmed inga hinder för att verka internationellt. Den internationella verksamheten omfattar arkeologiska uppdrag, biståndsverksamhet samt teknik- och metodutveckling. Avdelningen har metodologiskt och vetenskapligt utbyte med t.ex. , , och . Personal från UV har deltagit i forskningsgrävningar eller andra arkeologiska projekt i , och . Vissa projekt är finansierade av Sida. Länsmuseer och kommunala museer har inte samma frihet att ha en geografisk spridning på sin verksamhet. Av stiftelseurkunden för exempelvis framgår att stiftelsen ska bedriva kulturminnesvård, museal verksamhet och annan därmed förenlig kulturell verksamhet inom län. Stiftelseurkunden för säger däremot att stiftelsen ska bedriva likalydande verksamhet huvudsakligen i . , vilket är ett aktiebolag, uppger att de kan åta sig uppdrag utanför . Kommunallagen (1991:900) styr den kommunala verksamheten vad gäller geografiskt område. Om en kommun säljer varor eller tjänster utanför den egna kommunen strider ett sådant beteende i normalfallet mot kommunallagens s.k. lokaliseringsprincip. En kommun får driva näringsverksamhet om den drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmännyttiga tjänster åt medlemmar i kommunen. Enligt krävs en s.k. kompetensutvidgande lag för att lokaliseringsprincipen ska upphävas. Av lagen ska det då framgå att en aktör kan sälja en vara eller tjänst utanför kommungränsen. Kulturmiljö, som är en , utför arkeologiska uppdrag inte bara i , utan även i angränsande kommuner. Finansiering och ekonomiskt risktagande Allmänt sett sägs en undersökningsverksamhet i offentlig regi vara mer finansiellt uthållig än en i privat regi. Medan ett privat företag får satsa eget eller lånat kapital i verksamheten, garanteras offentliga undersökare normalt av skattemedel. rekommenderar att undersökare ska ha stabila ekonomiska förhållanden för att kunna komma i fråga för uppdrag. Hur detta förhållande bedöms av länsstyrelserna är oklart. har inte följt upp frågan. Företaget menar att felaktiga rykten om att företaget gått i konkurs inneburit att det varit svårt för företaget att få uppdrag. Riksantikvarieämbetet-UV, som inte uppfyllt kraven på ekonomisk stabilitet, har inte upplevt att förhållandet inneburit problem att komma i fråga för uppdrag. Vid ingången av hade Riksantikvarieämbetet-UV ett ackumulerat underskott på . Trots vissa förbättringar av det ekonomiska resultatet uppvisade verksamheten fortfarande ett ackumulerat underskott på nära . Avdelningens ekonomiska problem har uppmärksammats av regeringen, som begärt att ska redovisa hur underskottet ska balanseras. Verksamhetsutfall och ackumulerat resultat för Riksantikvarieämbetet-UV 1996-2001, 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Verksamhetsutfall (årsresultat) -1 166 -22 273 23 377 -14 607 -838 5 783 Ackumulerat resultat -3 000 -23 227 -1 294 -14 658 -15 497 -9 714 Källa: årsredovisningar för 1997-2001 samt regleringsbreven för 1998-2002 uppgav att det ekonomiska underskottet skulle avvecklas , dvs. Det nu gällande målet är att UV ska ha en ekonomi i balans . Detta ska åstadkommas genom att verksamheten ska generera ett överskott om och att antalet förlorade anbud relativt sett ska minskas fram . Trots ett dåligt ekonomiskt resultat har UV inga likviditetsproblem eftersom avdelningen i regel fakturerar uppdragsgivaren i förskott. Medlen finns på räntekonto vid och är avsedda för att i första hand användas för att färdigställa rapporter från undersökningarna.