frsrdg · GQ04JO1 · 2003-01-01 00:00:00 — För att kunna bedöma nämndens handläggning av överklagandet måste först avgöras nämndens beslut kan anses vara fattat. Vid sammanträden i kommunfullmäktige och kommunala nämnder skall protokoll föras på ordförandens ansvar (se 5 kap. 57 § och 6 kap. 30 § kom- munallagen, 1991:900). Enligt 5 kap. 59 § skall protokollet redovisa bl.a. vilka beslut som har fattats vid sammanträdet. Ett protokoll skall enligt 5 kap. 61 § justeras senast efter sammanträdet. Justeringens funktion är att bekräfta att protokollet rätt återger vad som förevarit under sammanträdet. En förutsättning för att de beslut som tas upp i ett protokoll skall få verk- ställas är att protokollet justerats. Det är också protokollet blir en allmän handling (se 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen) och således föreligger i sitt definitiva skick. Det är inte heller möjligt för en överinstans att pröva ett överklagat beslut innan detta är skriftligen dokumenterat (se Ragnemalm, Förvaltningsbesluts överklagbarhet, 1970, s. 35). Allt detta talar enligt min mening för att en nämnds beslut kan anses vara defini- tivt först sedan protokollet har justerats. beslutade om anstånd i ärendet om förhandsbe- sked vid ett sammanträde . Protokollet från sammanträdet justerades . En skrivelse rubricerad Överklagan av beslut om anstånd, taget i i Ale Kommun 010124 Dnr 545/00, ställd till i , lämnades in till nämnden . skickade nämnden över- klagandet till , efter att ha prövat att det kommit in i rätt tid. Den till ställda skrivelsen har enligt sin rubrik innefattat ett överklagande av miljö- och byggnämndens beslut om anstånd. När skrivelsen kom in till nämnden hade protokollet från nämndens sammanträde ännu inte justerats. Överklagandet gjordes således innan beslutet formellt hade medde- lats. JO har sagt angående sådana överklaganden att beslutsmyndig- heten omgående bör överlämna skrivelsen med överklagandet till överinstan- sen och underrätta densamma om att något beslut ännu inte medde- lats i det aktuella ärendet (se JO:s ämbetsberättelse 1998/99 s. 443). Jag gör för min del inte någon annan bedömning. borde således i detta fall ha överlämnat skrivelsen med överklagandet till och underrättat om att protokollet inte hade justerats. Frågor om dels förfarandet vid ändringar av en myndighets beslut genom självrättelse, dels utrymmet för villkor i beslut om lov enligt (1987:10, PBL) (Dnr 3337-2001) JO inspekterade i kommun. De vid granskningen av nämndens protokoll m.m. gjorda iakttagel- serna föranledde, under skilda avsnitt i inspektionsprotokollet, bl.a. de utta- landen som framgår nedan. beslutade , § 615, att, enligt vad den ursprungliga texten anger, med mindre avvikelse bevilja begärt bygglov, för nybyggnad av carport med förråd. Som Motiv till mindre avvikelse anges i protokollet härvid följande. Enligt detaljplanen får garage förläggas i gräns mot granntomt där så finner lämpligt. Placeringen kan ej anses störa eftersom . De i JO:s protokoll nu kursiverade orden är överstrukna, och på ett utrymme bredvid i nämndens protokoll har för hand skrivits: Felskrivet. Ändrat , undertecknat av sekreteraren. JO lät anteckna följande. Enligt de här tillämpliga reglerna i 26 § (jfr 31 §) förvaltningslagen får ett beslut som innehåller en uppenbar oriktighet till följd av myndighetens eller någon annans skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende, rättas av den myn- dighet som har meddelat beslutet. Innan rättelse sker skall myndigheten ge den som är part tillfälle att yttra sig, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild och åtgärden inte är obehövlig. Jag utgår från att vad som strukits var en uppenbar oriktighet till följd av det slags förbiseende som anges i den nämnda bestämmelsen. Vidare torde det ha varit obehövligt att höra parter i frågan. Förfarandet i övrigt vid rättelsen är däremot inte godtagbart. Först bör där- vidlag konstateras att datum för ändringen i protokollet uppenbarligen är felskrivet; det är ett tidigare än dagen för sammanträdet. Vad som är av mera principiellt intresse är emellertid det förhållandet att det är nämndens sekrete- rare som undertecknat anteckningen om ändring. Rättelse av förbiseendefel skall i princip ske i samma ordning som gäller för det ursprungliga beslutandet. Beroende på felets art får det dock anses möjligt att i en del fall lätta på kravet att en rättelse måste beslutas vid ett kommande sammanträde vad nu gäller kommunala myndigheters beslut i ärenden som inte delegerats. I avsaknad av en närmare reglering i förvaltningslagen på denna punkt, är det på det område med kollektivt beslutsfattande som det här gäller naturligt att söka utgångspunkter i kommunallagens regler om förfarandet i nämnder vid protokollföring m.m. Enligt 6 kap. 30 § (jfr 11 kap. 3 § första stycket PBL) skall därvidlag bestämmelserna för fullmäktige tillämpas. Dessa inne- håller bl.a. följande (5 kap. 57 och 60 §§). Vid sammanträdena skall protokoll föras på ordförandens ansvar, och ett protokoll skall justeras senast efter sammanträdet på det sätt som fullmäktige har bestämt. Att justera ett protokoll innebär att kontrollera riktigheten av detta samt att, efter eventuella ändringar, intyga denna med sin namnteckning. Kontrollen avser vad som har förevarit under sammanträdet. Någon anledning att där- vidlag undanta uppgifter om sakförhållandena i behandlade ärenden före- ligger inte. En annan sak är att justerare kan vara beroende av handläggande tjänstemäns medverkan i sådana hänseenden. Detsamma gäller för övrigt sekreterare, vilka inte omfattas av den uttryckliga regleringen i kommunal- lagen och är att anse som biträden åt ordförande. Som justerare anses ordföranden självskriven (prop. 1990/91:117 s. 193), utöver den eller dem som särskilt utsetts för uppdraget. Mot denna bakgrund bör det enligt min mening krävas att en rättelse av ett justerat protokoll bestyrks av justerarna, om nu inte beslut i den frågan fattas vid ett sammanträde (jfr m.fl., Kommunallagen, upplaga , s. 266, ang. fullmäktiges protokoll), vilket kan anses nödvändigt för rättelser som avser själva innehållet i fattade beslut. Denna hållning i fråga om formerna för rättelse vinner stöd av den närmare reglering som finns på domstolarnas område. Enligt 36 § förordningen (1979:575) om protokollföring m.m. vid de allmänna förvaltningsdomstolarna gäller sålunda följande. Rättelse eller komplettering av en dom eller ett annat beslut enligt 32 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall antecknas av ordföranden på originalet till domen eller beslutet eller, när beslutet har tagits in i ett protokoll, i detta protokoll. I anteckningen skall dagen för rättelsen eller kompletteringen anges. En motsvarande anteckning skall göras på ut- skrifter av domen eller beslutet om detta kan ske. Sådana åtgärder med berörda handlingar har förordats även beträffande förvaltningsmyndig- heternas handläggning av ärenden (och , Nya förvalt- ningslagen med kommentarer, 5 u. 1999, s. 292). Vid sammanträde , § 131, beslutade nämnden att bevilja begärt bygglov för vissa tillfälliga åtgärder och att ta ut avgift för handlägg- ningen (bygglovavgift) med . I protokollet har detta belopp stru- kits och ett nytt tillfogats, 5 890. Intill är för hand skrivet följande, daterat och undertecknat av nämndens sekreterare: överenskommelse med sök. och [en bygglovsarkitekt] På förfrågan uppgav den handläggande arkitekten nu följande. Det senare avgiftsbeloppet var resultatet av en omprövning som begärts av sökanden. Ändringen gjordes efter en skälighetsbedömning som grundades på vad som i protokollet berörts sålunda: Ärendet har föregåtts av flera separata tidsbe- gränsade bygglov som utgått. Den prövning som det nu beviljade lovet grundades på hade i viss utsträckning redan gjorts i de tidigare ärenden, i vilka avgift tagits ut. JO lät anteckna följande. Den ändring av avgiftens belopp som här skedde och som jag förutsätter hade stöd i gällande taxa (jfr 11 kap. 5 § tredje stycket PBL) avsåg inte något som kan anses som skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende (26 § förvaltningslagen). I stället var ändringen en följd av en omprövning av det i frågan först fattade beslutet. Som framgår av de bestämmelser härom som har meddelats i 27 § förvaltningslagen, är det naturligtvis den beslutande myn- digheten som svarar även för en ändring. Den lättnad i handläggningens former, som enligt det ovan anförda är tänkbar vid rättelse av förbiseendefel, är utesluten vid ändring av beslut i samband med omprövning. Förutsättningen för att någon tjänsteman, i stället för hela nämnden, skall få besluta ändring är att en delegering ger behörighet att avgöra frågan (jfr 6 kap. 33-34 §§ kommunallagen och 11 kap. 3 § PBL). Enligt åtminstone den delegationsordning som företeddes vid inspektionen (se ett annat avsnitt i JO:s protokoll) var bara stadsbyggnadsdirektören delegat i fråga om beslut om avgift av det här slaget. Det har vid inspektionen inte framkommit att något senare beslut om av- giften meddelades, vilket hade varit den korrekta handläggningen (jämte dokumentation om vad sökanden hade tillfört ärendet). I så fall hade anteck- ningen i protokollet för sammanträdet bort inskränkas till att hänvisa till detta. Vid sammanträde , § 24, beslutade nämnden att meddela ett positivt förhandsbesked för nybyggnad av två enbostadshus på tilltänkta tomter på Jälla . Enligt uppgifter i slutet av paragrafen beslöts om avgift enligt följande, med ett handskrivet tillägg, som här kursiverats. Avgift: / tomt = 11.424:- Faktura utsändes separat. [Sekreterarens namn] Enligt uppgifterna på första sidan av protokollet för detta sammanträde hade justering ägt rum som det hölls, för övrigt i likhet med vad som skett med andra vid inspektionen genomgångna protokoll. JO lät anteckna följande. Vad tillägget närmare bestämt innebär framstår som oklart. Detta är i sig naturligtvis otillfredsställande. tillgängliga uppgifter medger inte någon bedömning av vad ändringen i det justerade protokollet berodde på. Av vad jag anfört i de ovan angivna fallen följer emellertid att den rättelse eller den ändring av vilken avgift som skulle påföras inte skett på ett godtagbart sätt. Vid sammanträde , § 679, förelåg enligt rubriken i protokollet ett ärende om Hänskjutande enligt Fastighetsbildningslagen 4 kap 25a FBL angående klyvning. Siffran 4 är skriven för hand ovanpå en maskinskriven siffra som knappast kan tydas. I marginalen bredvid denna rad är två bokstäver skrivna för hand, antagligen som initialer för ett personnamn. De överensstämmer inte med någon av deras som i protokollet (nederst på sidan) angetts som Justerandens sign. Något särskilt datum för ändringen är inte angivet. Beslutet i ärendet blev att nämnden tillstyrker delning av fastigheten i fråga. (Denna i ärendet använda formulering i och för sig tas upp i ett annat avsnitt i JO:s protokoll.) Någon hänvisning till författning återkommer inte i beslutet. JO lät anteckna följande. Det kan här antas röra sig om ett skrivfel som fått rättas enligt 26 § förvalt- ningslagen. Jag hänvisar till vad jag anfört beträffande det ovan först angivna fallet. Därav följer att rättelsen inte utförts på ett riktigt sätt. Här måste dock tilläggas följande. En ändring skall utföras så att den äldre lydelsen kan läsas. Den skall dateras. I stället för justerarnas signaturer har här skrivits något som inte kan knytas till någons namn utan tillgång till uppgifter på annat håll inom nämnden och dess organisation. Villkor, oförenliga med handläggning enligt PBL Ärendet 2001, § 87, avsåg nybyggnad av transformatorstation. beslutade att bevilja bygglov och att enligt 7 kap. 18 § meddela dispens från byggnadsförbud inom strandskyddsområde. Nämnden angav skäl för dispensen och lämnade upplysningar om lovets giltighetstid. Därutöver innehåller protokollet i ärendet bl.a. följande. Markägarens tillstånd krävs. Grannens medgivande för byggnation nära tomtgräns. JO lät anteckna följande. I ett beslut, varigenom lov lämnas, skall anges lovets giltighetstid samt de villkor och upplysningar i övrigt som behövs (8 kap. 26 § PBL). Det är under- förstått att bara villkor som har stöd i PBL kan uppställas (prop. 1985/86:1 s. 738). Krav på tillstånd av markägaren torde inte kunna knytas till den byggnads- rättsliga regleringen i PBL eller, för den delen, utgöra en riktig tillämpning av i fråga om dispens. Om nämnden vill erinra om de för- utsättningar för en åtgärd som gäller enligt annan lag, t.ex. civilrättsligt, skall det rubriceras som eller annars framgå att det bara är upplysningar. Av uppgifterna i protokollet framgår inte på vilket sätt grannes medgivan- de för byggande nära tomtgräns skulle ha betydelse enligt PBL. Att berörda grannar medger byggnadsåtgärder av visst slag har visserligen enligt 8 kap. 4 och 5 §§ PBL en verkan, nämligen i fråga om bygglovsplikt. Men det sker då primärt utom ramen för något ärende hos . Grannars sakägares inställning till byggnadsföretag har emellertid på det hela taget betydelse vid prövning av frågor enligt PBL. Därvid skall näm- ligen både allmänna och enskilda intressen beaktas, om inte annat är särskilt föreskrivet (1 kap. 5 § PBL). Av intresse nu är närmast de regler om krav på byggnader som anges i 3 kap. 2 § PBL. Enligt dem skall byggnader placeras och utformas så att de eller deras avsedda användning bl.a. inte medför fara eller olägenheter för omgivningen. Att prövningen härvidlag skall ske genom utredning på vanligt sätt, där grannar bereds tillfälle att yttra sig och nämnden, på grundval av vad som då kommer fram, genom avgörandet av ärendet bestämmer bl.a. vilken placering som godtas, framgår av reglerna om handläggning av lov- och andra tillståndsärenden. De avser kommunikation med sakägare m.fl. i bl.a. de fal- len att åtgärden i fråga strider mot detaljplan eller skall utföras utanför detalj- plan (8 kap. 22 § första och andra styckena samt 34 § fjärde stycket PBL. Se även 17 kap. 4 § tredje stycket PBL och 39 § i den i övrigt upphävda bygg- nadsstadgan, 1959:612, om ett i lagen, beträffande avstånd mot granntomt, speciellt reglerat fall, nämligen åtgärder inom områden med äldre planer. får medge undantag från huvudregeln, men, om åtgärden kan inverka på förhållandena på angränsande tomt, skall dess ägare höras i saken.) Att lägga märke till är att lagen inte ger grannar m.fl. någon vetorätt (jfr JO:s ämbetsberättelse 1989/90 s. 338, angående förhandsbesked). Deras in- ställning ingår som en faktor bland flera vid den prövning som ankommer på . Att ersätta utredning och prövning i vanlig ordning med att schematiskt, för övrigt utan att skälet för beslutet i den delen redovisas, uppställa villkor om grannes godkännande kan anses innebära att denne till- godoses i högre grad än vad en sorgfällig avvägning mellan motstående in- tressen hade bort medföra. Att en byggnadsnämnd ersätter den för utredningen av omgivningspåver- kan ett väsentligt inslag i tillståndsprövningen föreskrivna handläggning- en med att utnyttja den allmänna befogenheten att uppställa villkor måste så- lunda anses oförenligt med såväl PBL som allmänna principer för hur för- valtningsmyndigheter skall pröva ärenden. Härtill kommer att det typiskt sett måste anses förenat med svårigheter att styrka uppfyllandet av ett sådant villkor som här uppställts, till skillnad från villkor vilkas uppfyllande nämnden förhållandevis enkelt kan konstatera ge- nom besiktning, direkt observation. Särskilt när som här någon viss form för grannens medgivande inte bestämts, riskerar man att det framtida rättsläget blir ovisst. (Jfr 1996 ref 54, om allmänna rättssäker- hetsaspekter på ett villkor som innebar möjlighet att efter ett bygglov på nytt ifrågasätta byggnadsföretagets lämplighet.) Kritik mot en överförmyndare för handläggningen av ett ärende om godmanskap m.m. (Dnr 3512-2000) I ett beslut anförde JO Pennlöv följande. God man enligt 11 kap. 4 § (FB) förordnades den 30 novem- ber 1998 för B.A. M. och M.H. (B.A:s syster och svåger) har framfört klagomål mot Över- förmyndaren i i flera avseenden. De har anfört bl.a. följande. 1)Överförmyndaren har förvägrat dem ett personligt möte och i stället hänvisat till skriftlig korrespondens. 2)Den skriftliga kommunikationen har överförmyndaren skött nonchalant. Svar på frågor har uteblivit och ärendet har dragit ut . 3)M.H. har inte fått ta del av hela överförmyndarens akt rörande sin bror. Senaste påstötning med begäran om detta är ännu obe- svarad. Totalt har förflutit sedan första begäran gjor- des. 4)Överförmyndarens tillsynsfunktion fungerar inte. Hon accepterar utan erinran en god man som inte anser sig behöva ha kontakt med sin hu- vudmans närmaste släktingar. 5)Överförmyndaren har oriktigt gett samtycke till gode mannens försälj- ning av huvudmannens villa utan att kontakta närmast an- hörig. 6)Överförmyndaren har brustit i tillsynen genom att inte utreda hur villa- försäljningen gått till trots anhörigas uttryckliga begäran. 7)Överförmyndaren har misslett och otillbörligt påverkat huvudmannen, då hon påstått att den gode mannen inte gjort något fel vid fastighetsaffären och därigenom fått huvudmannen att återta sin ansökan om byte av god man. Påståendet var ogrundat, hon hade ju inte utrett sakförhållandet. 8)Överförmyndaren har förbigått ett överklagande till tingsrätten utan kommentarer. Sedan överförmyndarens akt lånats in och granskats har anmälan remitterats till överförmyndaren för yttrande. I remissvaret har överförmyndaren anfört bl.a. följande. Anmälan gäller B.E.A. som fick god man genom tingsrättens beslut 98- 11-30. Beslutet innefattade uppdrag att bevaka hans rätt, förvalta hans egen- dom och sörja för hans person. Som god man förordnades till en början K- EL., som ersattes av nuvarande god man M.E. Förordnandet skedde på förslag av B:s syster . Anledningen till bytet var att samarbetssvårig- heter uppkommit. Beklagligtvis har så på nytt blivit fallet. Systern begärde 00-07-25 byte av gode mannen, en begäran som jag avslog. Mitt beslut överklagades till tingsrätten, som 2000-10-l3 lämnade klagomålen utan åtgärd. Jag tar härefter upp de anklagelser, som riktas mot mig i skrivelsen 2000- l0-03 och hänför mig därvid till de åtta punkterna i denna. 1.Det har förekommit en gång att makarna . begärt personligt samman- träffande. Det datum det gällde var . Jag var förhindrad då och meddelade detta på uppgiven telefon utan att få kontakt. 2.Påståendet är svårförståeligt. Som framgår av anmälan har en omfattan- de korrespondens förekommit mellan oss. Jag anser mig ha besvarat de frågor som ställts på ett sakligt sätt. Av naturliga skäl har jag inte alltid haft tillfälle att skicka svar . 3.Systern har fått det hon begärt och varit intresserad av, nämligen senaste årsräkning. Jag underlät dock att skicka med gode mannens bilaga till denna. Orsaken härtill var att inte ytterligare försämra det infekterade förhållandet mellan gode mannen och systern, vilket ytterst skulle vara till men för hu- vudmannen. Bilagan har numera tillställts systern. 4.Såvitt jag kan se finns ingen laglig skyldighet för gode mannen att hålla nära kontakt med huvudmannens släktingar. Det kan däremot i normalfallet inte vara till nackdel att gode mannen har sådana kontakter. Grundorsaken till att det inte fungerar så i detta fall är enligt min uppfattning att släktingarna inte finner sig i att gode mannen har huvudansvaret för B:s person utan själva vill bestämma allt på den punkten. mannen anmälde till mig att B:s fastighet Krydd- gården 17 sålts. upplyste hon att hon haft kontakt med systern om försäljningsplanerna och att systerns familj erbjudits köpa fastigheten. Systern var införstådd med försäljningen men tackade nej till erbjudandet om köp. Med hänsyn till den upplysningen ansåg jag mig inte ha någon skyldighet att kommunicera själva köpevillkoren med henne. Försäljningen hade ombesörjts genom . 7.Sedan B. lämnat in en skrivelse, daterad 2000-06-l8, vari han begärde byte av god man blev jag uppringd av B:s kontaktman, som meddelade att B. ville träffa mig. besökte jag honom. Jag pratade med honom om bl.a. fastighetsaffären och sade att jag inte ansåg att gode mannen misskött den. Vid samma tillfälle uttryckte B. mycket starkt att han inte ville byta god man. Han sade sig inte heller känna den som systern föreslagit i M.E:s ställe. 8.Den skrivelse, som makarna . torde åsyfta, är daterad . När den anlände hade jag semester vilket de fick meddelande om. Den besvarades av mig genom avslagsbeslut med fullföljdshänvisning . Tingsrät- ten har som framgår av ingressen överprövat beslutet och ej funnit anledning till ändring. Jag anser inte att tidsåtgången för mitt ställningstagandet är orimligt lång. Med ovanstående anser jag mig ha besvarat makarna H:s anklagelser mot mig och överlämnar ärendet för JO:s bedömning. har framfört ytterligare klagomål mot överförmyndaren angåen- de fastighetsförsäljningen. Ärendet har därefter remitterats på nytt till överförmyndaren. I remissvaret har överförmyndaren uppgett bl.a. följande. Makarna . har på nytt riktat kritik mot min handläggning av godemansären- det. har anfört i sin skrivelse betr. försäljningen har jag i och för sig redan svarat på tidigare. Jag upprepar dock vad jag sagt till dem att mitt ansvar inskränker sig till att medge eller inte medge en försäljning. Hur den genomförs och hur den verkställs är en fråga som faller under gode man- nens förvaltningsansvar. påpekat skall de närmaste släktingarna beredas tillfälle att yttra sig i frågan. Eftersom jag informerades om att systern var helt införstådd med en försäljning och t.o.m. själv erbjudits köpa fastig- heten men tackat nej ansåg jag mig inte behöva kommunicera själva köpevill- koren med henne. Sakligt sett fanns heller inget att erinra mot försäljningen. Fastigheten hade ju stått tom under . Efter moderns död kunde B. inte förväntas leva där ensam med sitt handikapp. Han hade f.ö. rotat sig i sin nya lägenhet och hade ingen längtan tillbaka enligt gode mannen. Försälj- ningen skedde med hjälp av mäklare, varför jag inte hade anledning att ifrå- gasätta priset. Att B:s underskrift saknades på kontraktet reagerade jag inte för, eftersom jag kände till hans medicinska status. För giltigheten av försälj- ningen är det f.ö. oviktigt att hans underskrift saknades. Däremot var det av vikt att gode mannen fått hans samtycke till den, vilket jag visste var fallet. anfört i sin skrivelse har jag besvarat i brev till henne. M. och M.H. har kommenterat remissvaret och därvid bl.a. gjort gällande att överförmyndaren medvetet mörklagt handläggningen av försäljningen av villan och att B.A. har förlorat mera än genom det sätt på vilket fastighetsaffären genomförts. Besvarande av frågor m.m. Med anledning av vad M. och M.H. anfört om överförmyndarens underlåten- het att besvara brev och ta emot besök vill jag anföra följande. Enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223) skall frågor från enskilda besvaras . Bestämmelsen innebär att en myndighet som fått en förfrågan från en enskild måste lämna någon form av svar och att svaret inte får dröja längre än nödvändigt. Av 5 § förvaltningslagen följer att myndighe- ten skall ta emot besök och telefonsamtal från enskilda. Överförmyndaren har tillbakavisat M. och M.H:s klagomål i denna del. Jag tror inte att det skulle vara meningsfullt att utreda saken ytterligare. Det sak- nas därmed grund för mig att rikta kritik mot överförmyndaren i detta avseen- de. Överförmyndarens handläggning av M. och M.H:s begäran om utlämnande av handlingar visar enligt min mening på en häpnadsväckande okunskap om frågor som hänger samman med offentlighetsprincipen. Det finns därför an- ledning att inledningsvis redogöra för tillämpliga författningsbestämmelser. Grundläggande bestämmelser om allmänna handlingars offentlighet finns i 2 kap. tryckfrihetsförordningen, som också primärt reglerar frågan om utläm- nande av allmänna handlingar.