frsrdg · GQ04RR7 · 2003-01-01 00:00:00 — Remissinstanserna ställer sig också bakom revisorernas förslag om att re-geringen med jämna mellanrum bör jämföra förvalt-ning, kostnader och service med andra statliga förvaltares. har betonat att självkostnadshyra bör vara den självklara utgångs-punkten i de fall en statlig hyresgäst har begränsade alternativ och är bero-ende av en statlig hyresvärd (prop. 1997/98:137, bet. 1997/98:FiU25, rskr. 1997/98:252). Trots detta har haft återkommande över-skott sedan myndigheten bildades . Fram har byggt upp ett ackumulerat överskott på . Av överskottet har reserverats i enlighet med ett särskilt regeringsbeslut för att finansiera avveckling av mark, lokaler och anlägg- Överskottet innehåller också en reserv för riskkostnader avseende tjänsteexport på . Enligt kapitalförsörjningsförordningen (1996:1188) får en myndighet be-hålla ett överskott så länge det understiger av myndighetens omsätt-ning. Uppgår överskottet till ska myndigheten lämna förslag till regeringen om hur hela överskottet ska användas. Fram var vinster av omsättningen. kom dock den ackumulerade vinsten att motsvara av omsättningen. vände sig därför till regeringen med förslag om hur verket skulle använda överskottet. beslutade regeringen att hela överskottet skulle överföras till statskassan (, dnr Fi/2002/10/29). I rapporten föreslog revisorerna att regeringen borde se till att inte hade återkommande överskott. Enligt avgiftsförordningen (1992:191) ska avgifter sättas så att de på ett eller täcker de kostnader som myndigheten har för verksamheten. Eventuelle överskott borde enligt revisorerna hanteras i dialog mellan regeringen, och Försvarsmakten. Försvarsmakten ser mycket positivt på revisorernas förslag. Enligt Försvarsmakten bör stor kraft läggas på att hyror sätts på ett korrekt sätt så att det inte uppstår överskott. , och ger också bifall till revisorernas förslag. har en annan uppfattning än revisorerna vad gäller hyressättning. hänvisar bl.a. till två propositioner. Av proposition 1992/93:37 och proposition 1991/92:44 framgår att fastighetsförvaltningen bör bedrivas med ett så lång som möjligt marknadsmässigt avkastningskrav. För ändamålsfastigheter bör som ett minimum ställas krav på avkastning som inkluderar täckning av kapitalkostnader. Fastighetsägaren måste därför enligt skaffa sig intäkter som minst motsvarar fastighetsförvaltningens kostnader. hänvisar vidare till förordning (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter m.m. I förordningens 12 § anger regeringen vilka regler som gäller för upplåtelse av statliga fastigheter. Enligt paragrafen ska upplåtelser ske på marknadsmässiga villkor. Om ersättningen inte kan fastställas på marknadsmässiga villkor ska den fastställas efter vad som kan anses skäligt. Av 2 § avgiftsförordningen framgår att avgiftsförordningen inte ska tillämpas om något annat följer av en annan förordning eller av ett särskilt beslut av regeringen. Mot bakgrund av att regeringen inte angett någon annan princip för Fortifikationsverkets prissättning borde det enligt vara 12 § i förordningen om förvaltning av statliga fastigheter m.m. som gäller och inte avgiftsförordningen. uppger att man efterlever det regelverk som gäller. till avgiftsförordningen som anger att avgifter ska sättas så att full kostnadstäckning uppnås. täckning avses enligt också att den långsiktiga självkost-naden ska täckas. Enligt bedömning skulle det uppstå en stor osäkerhet i hyressättningen om hyrorna började ändras i takt med verkets kostnader. hänvisar till Försvarsmakten som anser det angeläget med förutsägbara hyror. Revisorerna konstaterar att , Försvarsmakten, För-svarshögskolan och på samma sätt som revisorerna anser att regeringen bör se till att inte har återkom-mande överskott. och gör dock andra tolk-ningar än revisorerna om vad statsmakterna beslutat när det gäller överskott. å sin sida hänvisar till avgifts-förordningen och uppger att man följer gällande regelverk. hänvisar till förordningen om förvaltning av statliga fastigheter m.m. som man anser ersätter avgiftsförordningen när det gäller hanteringen av överskott. Genom att förordningen om förvaltning av statliga fastigheter m.m. ersätter avgiftsförordningen har enligt hanterat sina överskott i enlighet med gäl-lande regelverk. Revisorerna vill i detta sammanhang erinra om att och regering-en beslutat om att förvaltningen av ändamålsfastigheter inte ska utgöra någon affärsidé i sig (prop. 1997/98:137, bet. 1997/98:FiU:25, rskr. 1997/98:252). Enligt förordning (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter m.m. ska ersättningen fastställas efter vad som kan anses skäligt i de fall ersättningen inte kan fastställas på marknadsmässiga villkor. Efter beslut av regeringen tillämpar från en s.k. totalhyresmo-dell. Med det menas att samtliga kostnadskomponenter ska ingå i hyran. Den hyra tar ut av Försvarsmakten består av ersättning för kapital, administration, underhåll, drift och uppvärmning m.m. Tanken med fastighetsreformen var inte att skulle ha återkommande överskott. Enligt revisorernas uppfattning kan inte hyror anses skäliga mot bakgrund av att myndigheten har haft återkommande överskott sedan bildandet . Granskningen visar dessutom att det uppstår en stor frustration i Försvars-makten över att man inte får tillbaka de pengar som man betalt för mycket till . Inom Försvarsmakten frågar man sig varför man ska spara på vatten, elektricitet, olja m.m. om delar av besparingarna ändå stannar i . hantering av överskottet har därför bidragit till att Försvarsmakten fått minskade ekonomiska incita-ment att hushålla med statens medel. Trots att hanterat sina överskott i enlighet med kapitalförsörjningsförordningen finns det enligt revisorerna starka skäl för statsmakterna att reagera över överskott. Granskningen visar på ett tydligt sätt att hyressättning och återkommande överskott bidragit till att tillämpningen av fastighetsreformen i försva ret har misslyckats. Enligt revisorerna bör regeringen snar-ast se till att hyressättning m.m. utvecklas på sådant sätt att inte har återkommande överskott. Krigsanläggningar utgör tillsammans med krigsmateriel och personal en integrerad del av krigsorganisationen. Försvarsmakten uppger att man måste ha full kontroll över anläggningarna för att de ska fungera tillsammans med övriga delar av krigsorganisationen. Granskningen visar att har haft svårt att ta hand om anläggningar för krigsändamål. Framför allt handlar det om att myndigheten saknat tillräckligt med fortifikationsteknisk kompetens för att möta För-svarsmaktens behov när det gäller krigsanläggningar. Företrädare för För-svarsmakten uppger att bristerna i inneburit att krigsdugligheten för vissa anläggningar kan säkerställas. För att förvaltningen av anläggningarna ska fungera har Försvarsmakten ansett det nödvändigt att ta över vissa delar av de arbetsuppgifter som egent-ligen åvilar . En uppfattning i Försvarsmakten är att anläggningarna borde flyttas tillbaka till Försvarsmakten. I rapporten visade revisorerna förståelse för att Försvarsmakten ville ha kon-troll över de anläggningar som ingick i krigsorganisationen. Enligt revisorerna skulle dock en överföring av anläggningarna till Försvarsmakten kunna få stora konsekvenser för både och den övriga förvalt-ningen av försvarets fastigheter. Revisorerna uppfattade att fortlevnad som myndighet i hög grad hängde samman med att myndigheten hade en särskild kompetens när det gäller rent militära anläggningar. För en stor del av övriga fastighetsbestånd (kaserner, matsalar, förråd, skolor m.m.) behövs ingen särskild militär kompetens. I princip skulle , , eller någon av de andra statliga för-valtarna kunna ta hand om försvarets fredstida fastigheter. Revisorerna såg att en överföring av krigsanläggningarna till Försvars-makten kunde medföra ett behov av att statsmakterna prövade den nuvarande myndighetsstrukturen och om det fanns behov av att en särskild myndighet förvaltade de fredstida fastigheterna i försvaret. Om anläggningar för krigsändamål skulle föras över till Försvarsmakten fanns det enligt revisorerna inget som hindrade att flera statliga förvaltare fick ansvar för de freds-tida fastigheterna. En spridning av försvarsfastigheterna till fler aktörer skulle innebära att det uppstod konkurrens mellan förvaltarna. Genom att välja mellan olika statliga förvaltare skulle Försvarsmakten få ökade förut-sättningar att sätta press på fastighetsägarna. I rapporten lämnade revisorerna inget förslag om att anläggningarna för krigsändamål borde flyttas tillbaka till Försvarsmakten. Enligt revisorerna borde statsmakterna utreda frågan ytterligare innan man tog ställning till vad som borde göras med anläggningarna. Frågan om anläggningarnas tillhörighet skulle förslagsvis kunna utredas av den parlamentariska kommitté som revisorerna före-slog skulle utvärdera styr- och finansieringsformerna i försvaret. Revisorerna såg med oro på kvalitetsbristerna i för-valtning. I väntan på den parlamentariska kommitté som revisorerna föreslog borde regeringen skyndsamt se till att hade tillräckliga resur-ser och rätt kompetens att möta Försvarsmaktens behov av fastigheter och anläggningar. Enligt revisorernas mening var det särskilt viktigt att hade tillräckligt med fortifikationsteknisk kompetens. Statskontoret framför att en överföring av anläggningarna till Försvarsmakten skulle innebära att den särskilda fortifikationstekniska kompetensen enbart skulle behövas hos Försvarsmakten. Genom att Försvarsmakten återfår ansvaret för anläggningarna skulle man kunna undvika dagens lösning med dubbla kompetenser hos både Försvarsmakten och . I övrigt anser Statskontoret att det inte bör behövas särskilda påpekanden från regeringen om att ska ha rätt kompetens. Det borde enligt Statskontoret vara ett ansvar enbart för . Tekniska högskolan konstaterar också att delat ägande och brukande medför att det behövs dubbla kompetenser. Ska systemet med en beställar- och utförarmodell fungera måste beställaren vara minst lika kompetent som utföraren. Av den anledningen har kommuner och landsting i allt högre grad frångått strikta modeller med beställare och utförare. Försvarsmakten anser att anläggningar för krigsändamål bör föras över till Försvarsmakten. Återöverföringen bör göras främst med hänsyn till de möj-ligheter detta skulle ge Försvarsmakten att få bättre kontroll och odelat an-svar för de anläggningar som ingår i krigsorganisationen. Försvarshögskolan konstaterar att anläggningar för krigsändamål är en del av krigsförbanden. Det är därför logiskt att Försvarsmakten är ägarföreträd-are för anläggningarna och att dessa finns inom Försvarsdepartementets ansvarsområde. Försvarshögskolan anser att det inte är ändamålsenligt att anläggningarna ligger inom ansvarsområde. Med detta som bakgrund kan Försvarshögskolan inte ställa sig bakom revisorernas förslag om att den fortifikationstekniska kompetensen i bör förstärkas. och framhål-ler också att anläggningar för krigsändamål bör föras över till Försvarsmakt-en. menar att en överföring av anläggningar för krigsän-damål till Försvarsmakten går emot fastighetsreformen och en uppdelning i ägande och brukande. uppger att synergieffekter uppnås genom en gemensam förvaltning av de fredstida fastigheterna och anlägg-ningarna för krigsändamål. Enligt skulle det vara ineffek-tivt att skilja på förvaltningen av de fredstida fastigheterna och anläggning-arna. Det skulle dessutom uppstå en tämligen godtycklig gränsdragning mellan vad som var att betrakta som fredstida fastighet och anläggning för Enligt skulle man även behöva bygga upp dubbla kompetenser när det gäller t.ex. upphandling av byggnads-åtgärder. Enligt är det inte heller lämpligt att föra över det fredstida fastighetsbeståndet till eller andra statliga fastighetsförvaltande myndigheter eller bolag. hänvisar till utredningen fastigheter (SOU 1997:114) som kom fram till att fördelarna med att slå samman med var mycket begränsade. uppger att man har flera specialister som arbetar med anläggningar för krigsändamål. har verket samlat myndighetens fortifikationstekniska kompetens till en särskild avdelning. Samordningen innebär flera förbättringar. ser dock med oro . En intern utredning i Försvarsmakten visar att behovet av officerare med fortifikationsteknisk kompetens beräknas uppgå till 35 personer . Enligt är utbud-et av officerare med denna kompetens begränsad. uppger att Försvarsmakten inte genomfört någon utbildning inom detta kompetensområde. ställer sig frågande till uppgiften i revisorernas rapport om att det planerade underhållet i vissa fall är så eftersatt att anläggningar inte är krigsdugliga. konstaterar att det är Försvarsmakt-en som ska ställa krav på anläggningarna vad gäller krigsduglighet och be-redskap. Sådana krav har enligt remissvaret inte framförts till . Revisorerna uppfattar att flertalet av remissinstanserna anser att statsmakt-erna bör utreda om anläggningar för krigsändamål bör flyttas tillbaka till Försvarsmakten. Genom att föra över anläggningarna till Försvarsmakten skulle man undvika behovet av dubbla kompetenser vid Försvarsmakten och . skulle Försvarsmakten få samlat ansvar för hela krigsorganisationen. Revisorerna vill i sammanhanget uppmärksamma att en överföring av krigsanläggningarna till Försvarsmakten kan få konsekvenser för förvalt-ningen av de fredstida fastigheterna. Som framgått behövs det ingen särskild militär kompetens för att förvalta kaserner, matsalar, skolbyggnader m.m. , , eller någon av de andra statliga förvaltarna skulle kunna ta hand om försvarets fredstida fastigheter. Det kan därför finnas anledning att pröva den nuvarande myn-dighetsstrukturen och behovet av som myndighet. Enligt revisorernas uppfattning skulle en spridning av försvarsfastigheterna till fler statliga fastighetsägare också innebära att det uppstod konkurrens mellan förvaltarna. Försvarsmakten skulle därmed få ökade möjligheter att sätta press på förvaltarna genom att kunna välja mellan olika statliga fastig-hetsägare. har inte haft kontroll över det planerade underhållet. Underlåtenheten att ta fram långsiktiga underhållsplaner och ett administra-tivt stödsystem har medfört problem för och Försvars-makten att förutse när underhåll ska genomföras och vilka kostnader som förväntas uppstå. Det har dessutom uppstått en onödig diskussion mellan och Försvarsmakten om vilket underhåll som ingår i hyran. Granskningen visar att detta bidragit till stor irritation mellan myndig-heterna. I rapporten föreslog revisorerna att regeringen borde se till att myndigheter-nas problem med det planerade underhållet fick en lösning. Enligt revisorernas mening var det angeläget att myndigheterna fick kontroll över det planerade underhållet så att det inte uppstod onödiga kostnader för staten. Statskontoret betonar vikten av att myndigheternas problem med det planer-ade underhållet snabbt får en lösning. Kravet på en planering av underhållet är ett väsentligt inslag i de förvaltningsplaner som enligt förordning (1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter (1993:527) ska finnas för de fastigheter som ingår i förvaltningsuppdraget. , Försvarsmakten, Försvarshögskolan och Försva-rets radioanstalt instämmer med revisorernas förslag. Även delar revisorernas uppfattning om att styrningen av och Försvarsmakten skulle bli bättre om underhållsplanerna blir mer långsiktiga. uppger att det pågår ett arbete med att ta fram ett data-baserat stödsystem för det planerade underhållet. Stödsystemet kommer enligt att underlätta arbetet med att ta fram mer långsik-tiga underhållsplaner. Flertalet av remissinstanserna ställer sig bakom revisorernas förslag. Reviso-rerna föreslår att regeringen ser till att problemet med det planerade un-derhållet skyndsamt får en lösning. När tog över Försvarsmaktens fastighetsregister fanns det stora brister i registret. hälften av fastigheterna antingen saknades i registret eller var felaktigt registrerade. Granskningen visar att fortfarande har stora problem med kvaliteten på fastighetsregistret. Det saknas också ett fungerande regis-ter för de anläggningar som inte längre ingår i krigsorganisationen. I rapporten föreslog revisorerna att regeringen borde se till att upprättade ett korrekt register över försvarets samtliga fastighet-er och anläggningar. Utöver de problem som bristerna åsamkade myndighet-erna var frågan om korrekta register en angelägen fråga för statsmakterna. Detta gällde inte minst för att statsmakterna skulle ha en god uppfattning om de statliga fastigheternas värde. Statskontoret konstaterar att det av förordningen om förvaltning av statliga fastigheter framgår att den förvaltande myndigheten är skyldig att upprätta ett register för sitt fastighetsbestånd. Enligt Statskontoret bör man dock inte bortse från att det rör sig om en myriad av anläggningar. Ett grundkrav måste emellertid vara att alla de fastigheter som är i bruk eller som har ekonomiskt värde finns med i en sådan objektsförteckning som krävs enligt förordningen om förvaltning av statliga fastigheter. , Försvarsmakten, Försvarshögskolan och Försva-rets radioanstalt ställer sig bakom revisorernas förslag. uppger att myndighetens fastighetsregister har en tillfredsställande standard. När det gäller uppbyggnaden av ett heltäckande register för anläggningar är beroende av samverkan från Försvarsmakten. och Försvarsmakten har kontroll över de anläggningar som ingår i krigsorganisationen. kon-staterar att övriga anläggningar inte har någon betydelse för för-svarsförmåga. kommer det att finnas ett register för de anläggningar som inte ingår i krigsorganisationen. Enligt revisorernas mening finns det starka skäl till att uppför ett fungerande register även för de anläggningar som inte ingår i krigsorganisationen. Det handlar dels om att och stats-makterna ska få god uppfattning om anläggningarnas kondition och värden, dels om att har ett ansvar att se till att anläggningarna inte utgör någon miljöfara eller annan fara för allmänheten. Revisorerna konstaterar att flertalet av övriga remissinstanser instämmer med revisorerna i att det är angeläget att skyndsamt upp-rättar korrekta register för försvarets samtliga fastigheter och anlägg-ningar. Tanken med fastighetsreformen var att statsmakterna i hög grad skulle dele-gera fastighetsfrågorna till myndigheterna. Granskningen visar emellertid att regeringen också varit återhållsam med att hjälpa och Försvarsmakten att hitta sina roller som statlig fastighetsägare respektive hyresgäst. Det har saknats tydliga spelregler för myndigheterna. Av granskningen framgår också att regeringen varit återhållsam med att redovisa fastighets- och anläggningsfrågor för . Varken i budget-propositionen eller i några andra propositioner har regeringen för redovisat de problem som funnits i förvaltningen av försvarets fastighet-er och anläggningar. När det gäller har redovisningen i budgetpropositionen endast bestått av en kort finansiell redovisning. Trots de stora problemen i förvaltningen finns det inga uppgifter i budgetproposition-en om hur fungerar som myndighet eller på vilket sätt verket företräder staten i sin roll som förvaltare. Inte heller finns det beskrivet i budgetpropositionen hur Försvarsmakten fungerar som hyresgäst och vad man gör för att effektivisera sin lokalförsörj-ning. I rapporten föreslog revisorerna att regeringen borde bli tydligare i sin redo-visning av fastighets- och anläggningsfrågor till . Revisorerna föreslog också att regeringen i regleringsbrevet till Försvarsmakten borde ställa krav på att Försvarsmakten skulle vara effektiv i sin lokalförsörjning. Reger-ingen borde även begära att Försvarsmakten i årsredovisningen redogjorde för vilka åtgärder Försvarsmakten hade vidtagit för att höja effektiviteten i lokal-försörjningen. Statskontoret, , Försvarsmakten, Försvarshögskolan och instämmer med revisorerna i förslaget om att regeringen bör begära att Försvarsmakten i årsredovisningen redogör för vilka åtgärder man har vidtagit för att höja effektiviteten i lokalförsörjningen. , Försvarsmakten, Försvarshögskolan och Försvar-ets radioanstalt anser på samma sätt som revisorerna att regeringen bör bli tydligare i sin redovisning av fastighets- och anläggningsfrågor till riksdag-en. framför att fastighetsreformen bygger på att både hy-resvärd och hyresgäst förstår sina roller och kan föra en saklig och konstruk-tiv dialog. Enligt har Försvarsmakten felaktigt uppfattat att reformen handlade om att införa en beställar- och utförarmodell. anser att fastigheterna ska utgöra ett stöd för Försvarsmaktens kärnverksamhet och att kundnyttan ska optimeras. Detta mål medför dock inte att myndigheterna ska ha en beställar- och utförarrelation. tionsverket menar att oklarheterna i myndigheternas roller medför svårighe-ter att få till stånd tydlighet och effektivitet. nämner att myndigheterna arbetar med att tydliggöra sina roller. anser dock att det finns behov av att reger-ingen på ett tydligare sätt än tidigare går in och klargör myndigheternas roller. Revisorerna konstaterar att huvuddelen av remissinstanserna instämmer i förslaget om att regeringen bör bli tydligare i sin redovisning av fastighets- och anläggningsfrågor till . Flertalet av remissinstanserna anser också att regeringen bör ställa krav på att Försvarsmakten ska vara effektiv i sin lokalförsörjning och att Försvarsmakten i sin årsredovisning ska redogöra för vilka åtgärder man vidtagit för att höja effektiviteten. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorerna anfört i avsnitt 2.2 angående behovet av att utvärdera styr- och finansieringsformerna i försvaret, tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorerna anfört i avsnitt 2.3 angående åtgärder för att öka försvarsmyndigheternas valfrihet, tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorerna anfört i avsnitt 2.4 angående åtgärder för att utveckla den hyresmodell som tillämpas i försvaret, tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorerna anfört i avsnitt 2.5 angående överskott, tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorerna anfört i avsnitt 2.6 angående resurser att möta Försvarsmaktens behov, tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorerna anfört i avsnitt 2.7 angående underhåll av försvarsfastigheter och anläggningar, tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorerna anfört i avsnitt 2.8 angående register för fastigheter och anläggningar, tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorerna anfört i avsnitt 2.9 angående regeringens styrning av Försvarsmakten och regeringens redovisning av fastighets- och anläggningsfrågor till . Detta ärende har avgjorts av revisorerna i plenum. I beslutet har deltagit revisorerna (), (m), Per (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Vid ärendets slutliga handläggning har vidare närvarit kanslichef och revisionsdirektör (föredragande). Rapport 2001/02:14 Styrningen av försvarets fastigheter och anläggningar revisorer · 100 12 · TEL · fax revisorer har på eget initiativ granskat hur regeringen styr och Försvarsmakten för att åstadkomma en effektiv förvaltning och ett effektivt brukande av försvarets fastig-heter och anläggningar. Revisorerna har även granskat hur och Försvarsmakten har samverkat inom fastighets- och anläggningsområdena. Efter förslag från försvarsutskottet omfattar granskningen också frågan om vilka effekter tillämpningen av kapitalkostnader har haft i samband med förbandsnedläggningar till följd av in-riktningsbeslut (prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168). Underlaget till granskningen utgörs av riksdagstryck, reglerings-brev, avtal, styrdokument och andra dokument som upprättats av statsmakterna, Försvarsmakten och . Uppgift-erna i rapporten är hämtade ur öppna källor. Revisorerna har även haft tillgång till sekretessbelagd information. Därutöver har revisorerna tagit intryck av slutsatser som tagits fram av tidigare utredningar inom fastighetsområdet.