frsrdg · GQ04RR21 · 2003-01-01 00:00:00 — Frågan är dock komplicerad. Det behövs sannolikt olika typer av utbildning för olika branscher och verksamheter. Utbildningarna behöver genomföras kontinuerligt. Vilka krav som ska uppfyllas kan också variera över tiden. Dessutom behöver frågan om finansiering lösas. En utgångspunkt måste också vara att det är företagens och branschorganisationernas ansvar att se till att de anställda har de kunskaper som livsmedelshanteringen kräver. Av revisorernas rapport framgår vilka branscher som i samarbete med har tagit fram utbildningsprogram. Revisorerna bedömer att dessa insatser skulle kunna utvecklas ytterligare. Kravet på att tillsynsmyndigheterna ska fastställa företagens egenkontrollprogram bör avskaffas. I rapporten konstaterades att styrning och uppföljning av den kommunala tillsynen kan förbättras inom verkets nuvarande mandat. Regeringen har lämnat långtgående befogenheter till verket att leda och samordna den kommunala tillsynen. kan återta tillsynsansvar för anläggningar som står under tillsyn. Verket har dock aldrig använt denna möjlighet vid konstaterade brister i den kommunala tillsynen. Tillsynsansvaret kan också överföras i motsatt riktning, från till kommunerna. Det är relativt vanligt. Exempelvis har överfört tillsynsansvaret för anläggningar till och . har också rätt att utföra s.k. normerande inspektioner i kommunerna. Denna verksamhet har minskat betydligt , trots att regeringen har beviljat extra medel för bl.a. sådana inspektioner. inspektioner i kommunerna kan innebära att verket begär yttrande från den berörda kommunen med anledning av uppmärksammade brister. Tillgängliga uppgifter om hur ofta verket begär yttrande avser . Då begärde yttrande endast från åtta kommuner. I rapporten föreslog revisorerna att regeringen uppdrar åt att upprätta en åtgärdsplan för att komma till rätta med de brister som verket har uppmärksammat inom den kommunala tillsynsverksamheten. Remissinstanserna delar i stor utsträckning revisorernas uppfattning. Undantagen är , Livsmedelsföretagen (livsmedelsindustrin) och i . anser att det tydligt framgår av rapporten att inte klarar sin styrningsuppgift. Verket anser att det motiverar en närmare studie av interna organisation. Även kontakterna mellan och kommunerna behöver studeras. Flertalet instanser, i synnerhet kommuner och men även Statskontoret och i , betonar vikten av att både stöder och styr den kommunala tillsynen. ifrågasätter om verket kan styra en verksamhet. Styrning förutsätter sanktionsmöjligheter i de fall oacceptabla brister uppdagas. Verket anser att dess uppdrag snarare är att följa upp och stödja den lokala livsmedelstillsynen. Vidare redovisas att uppföljningen av kommunerna "har förfinats". Antalet kommuninspektioner och normerande inspektioner har fördubblats jämfört med året innan. Enligt verket begränsas inspektionerna i kommunerna av tillgängliga resurser. anser att det finns ett mycket stort behov av stöd till kommunerna. Grundläggande brister, t.ex. att kommunerna saknar förutsättningar för att bedriva en bra tillsyn, kan dock inte avhjälpas med ökat stöd från verket. Livsmedelsföretagen ställer sig tveksamma till om befogenheter är tillräckligt långtgående för att uppnå en likvärdig tillsyn. Företagen anser att om det inte finns någon tillsyn att samordna är uppdraget svårt. Livsmedelsföretagen kommenterar också frågan om varför inte övertar tillsynen över kommunala tillsynsobjekt. "Anledningen till att detta inte har skett trots konstaterade brister beror sannolikt på att det är en ganska kraftlös sanktion samt att det med nuvarande organisation oftast är praktiskt svårt för att överta kontrollen." Livsmedelsföretagen anser dock att verket kan stödja kommunernas tillsyn genom inspektioner. framhålls: "Med kännedom om bristande ekonomiska resurser kan omfattningen av detta arbete dock knappast få större omfattning än om verket inte får ökade resurser." Revisorernas överväganden och förslag Revisorerna understryker vikten av att styrning och uppföljning av den kommunala tillsynen förbättras. Revisorerna anser att det är positivt att verkets normerande inspektioner och kommuninspektioner har fördubblats till 80 inspektioner . har dock inte redovisat hur många av dessa inspektioner som har resulterat i att verket har begärt yttrande från den berörda kommunen där brister har uppmärksammats. Om den kommunala tillsynen är så undermålig som bl.a. remissvaren från och Livsmedelsföretagen gör gällande borde uppgiften redovisas. Livsmedelsföretagens missnöje med den kommunala tillsynen är inte samstämmigt med resultat från RRV:s utredning, (rapport 2001:33), som bl.a. omfattar en undersökning av företagens uppfattning om den kommunala tillsynen. Enligt RRV:s undersökning fungerar inspektionerna väl. av företagen var mycket positiva eller ganska positiva till att det egna företaget fick besök av livsmedelsinspektören. Enligt revisorernas uppfattning är möjlighet att återta tillsynsansvar för anläggningar ett kraftfullt medel för att påverka de kommunala tillsynsmyndigheterna. har dock inte prövat styrkan i denna åtgärd, eftersom den aldrig har tillämpats vid konstaterade brister i den kommunala livsmedelstillsynen. Även rätten att inspektera anläggningar som står under tillsyn torde vara en god möjlighet för verket att påverka de kommunala tillsynsmyndigheterna. ska enligt sin instruktion "utöva tillsyn enligt livs-medelslagen samt leda och samordna livsmedelstillsynen". Uppgiften har inte förändrats i den förordning som regeringen utfärdade . anser att verkets uppgift är att "följa upp och stödja den kommunala tillsynen". påpekar i sitt remissyttrande att det finns motiv för en närmare studie av interna organisation. I betänkandet Livsmedelstillsynen i (SOU 1998:61) föreslogs också en översyn av verkets organisation för att tydligt skilja de centrala myndighetsuppgifterna från den operativa tillsynen. genomförde på eget initiativ en omorganisation. Syftet med omorganisationen var bl.a. att skilja verkets regel- och förhandlingsarbete från tillsyn och annan myndighetsutövning. RRV har i sin rapport (2001:33) pekat på att måste komma till rätta med sina interna problem. Omorganisationen har enligt rapporten lett till att personal har slutat och att stödet till kommunerna har minskat. Enligt rapporten har dock verket börjat vidta åtgärder för att förbättra arbetssituationen inom verket. I revisionsberättelsen för för invände RRV mot att hade överskridit sin anslagskredit med . Föregående år beslutade regeringen om en indragning av verkets anslagssparande. förlorade rätten att disponera anslagsmedel på . Verket hade inte begärt att få behålla dessa medel. Sammantaget finns det enligt revisorernas mening flera motiv till att regeringen bör ta initiativ till en översyn av uppgifter. Verkets samtliga uppgifter bör bli föremål för utomstående granskning. Detta omfattar bl.a. ledning och samordning av kommunernas livsmedelstillsyn och den operativa tillsynen som verket självt utför. Översynen bör syfta till att tydliggöra och renodla verkets myndighetsuppgifter. Revisorerna har vid en tidigare granskning uppmärksammat behovet av att länsstyrelsernas uppgifter preciseras. Utredningen om livsmedelstillsynen föreslog att länsstyrelsernas uppgifter enligt livsmedelslagen skulle utgå. Regeringen har inte fattat något beslut med anledning av förslaget som lämnades . Revisorerna ansåg i rapporten att länsstyrelsernas nuvarande roll inom livsmedelstillsynen bör ändras. Antingen bör länsstyrelsernas uppgifter preciseras eller så bör uppgifterna utgå. Om regering och riksdag väljer att precisera länsstyrelsernas uppgifter måste resurser för verksamheten säkerställas. Det kan inte vara möjligt att med nuvarande resursinsats, dvs. totalt 6 årsarbetskrafter spridda över hela landet, vilket motsvarar ca 0,2 årsarbetskrafter per län, åstadkomma några resultat inom ett område som är så omfattande som livsmedelstillsynen och som dessutom karakteriseras av ett så komplicerat regelverk. Revisorernas rapport visar att inte i någon större utsträckning har använt länsstyrelsernas kompetens inom livsmedelstillsynen. Remissinstanserna instämmer i uppfattningen att länsstyrelsernas uppgifter behöver ändras. En förstärkning av länsstyrelserna förordas av länsstyrelserna i , , , , i och . Ett par remissinstanser, och i , anser att länsstyrelsernas uppgifter behöver utredas ytterligare. Miljönämnderna i och anser att länsstyrelsernas uppgifter bör utgå. Revisorernas överväganden och förslag Revisorerna gör efter ytterligare överväganden bedömningen att det skulle behövas en avsevärd resursförstärkning vid respektive länsstyrelse för att skapa förutsättningar för att länsstyrelserna ska kunna stödja och samordna kommunernas livsmedelstillsyn. Det är en fördel att statens resurser inom livsmedelstillsynen koncentreras till en myndighet. Mot denna bakgrund föreslår revisorerna att länsstyrelsernas uppgifter enligt livsmedelslagen bör utgå. I rapporten konstaterades att det inte finns några tillgängliga uppgifter som visar att kommunerna har minskat resurserna för livsmedelstillsynen. Kommunernas tillsynsfrekvens för samtliga företag har totalt sett minskat. Tillsynsfrekvensen vid olika typer av företag varierar. Tillsynsfrekvensen har minskat för storhushåll, butiker och vattenverk. Tillsynen över industrianläggningar har ökat. har inte närmare analyserat orsakerna till dessa förhållanden. En sådan analys skulle behövas. En tolkning som ligger nära till hands är, enligt revisorernas mening, att kommunernas tillsynsaktiviteter ökar där det finns möjlighet att finansiera inspektionsverksamheten. De största möjligheterna för kommunerna att ta ut avgifter finns nämligen för industrianläggningar. I betänkandet Livsmedelstillsynen i (1998:61) föreslogs dels att livsmedelslagen skulle ändras för att underlätta för kommunerna att samverka med varandra, dels att regeringen skulle kunna besluta om att tillsynsansvaret för en hel kommun skulle kunna överföras till . Regeringen har inte behandlat frågan. Revisorerna ansåg i rapporten att utredningens förslag bör genomföras. Merparten av remissinstanserna tillstyrker förslaget om en förändring av livsmedelslagen för att underlätta för kommunerna att samverka med varandra vad gäller livsmedelstillsynen. Svensk Dagligvaruhandel föreslår i stället att bör ansvara för att en adekvat tillsynsverksamhet organiseras i resursfattiga kommuner. i föreslår att ska kunna ta över tillsynsansvar i kommunerna genom att anställa personal som verkar i flera kommuner. Vad gäller förslaget om att regeringen ska kunna besluta om att tillsynsansvaret för en hel kommun ska överföras till är de remissinstanser som har yttrat sig i frågan negativa. Statskontoret, , i kommun och avstyrker förslaget. anser exempelvis att det vore bättre att tydliggöra kommunernas åligganden och ge staten möjlighet att komma till rätta med kommuner som inte fullföljer sitt uppdrag. Revisorernas överväganden och förslag Revisorerna har tagit del av 2 - 2002, Rapportering av livsmedelstillsynen 2000 - Kommunernas rapportering om livsmedelstillsynen. Av rapporten framgår bl.a. att tillsynen fortfarande varierar mellan olika företag. Tillsynsfrekvensen för industriföretag har dock minskat jämfört med . saknas en närmare analys av orsakerna till detta förhållande. Revisorerna delar de synpunkter som har framförts av utredningen i och flertalet remissinstanser, nämligen att det är angeläget att livsmedelslagen ändras för att underlätta för kommunerna att samverka med varandra. Revisorerna förordar även ett genomförande av förslaget att regeringen ska besluta om att tillsynsansvaret för en hel kommun överförs till . Det finns redan möjlighet för att återta tillsyn för anläggningar som står under tillsyn. Principiellt skulle det vara möjligt för verket att överta tillsynen för alla anläggningar i en kommun. Det är dock lämpligt att regeringen beslutar om en sådan åtgärd i enlighet med de utgångspunkter som redovisades i betänkandet Livsmedelstillsynen i (SOU 1998:61). Kommunerna rapporterar om livsmedelstillsynen till , som sammanställer och publicerar uppgifterna. Regeringen tar del av denna rapportering. och länsstyrelserna lämnar i sina årsredovisningar en redogörelse för kommunernas tillsyn. har rapporterat till regeringen att livsmedelstillsynen i kommunerna har minskat i omfattning. Regeringen har tillsatt flera utredningar men i övrigt inte vidtagit några åtgärder med anledning av de redovisningar och förslag som har lämnats. får begränsad information om livsmedelstillsynen i . Det finns brister i kommunernas rapportering om livsmedelstillsynen. Uppgifterna behöver ofta kompletteras. Många kommuner rapporterar inte . sammanställning kommer för sent för att ge en aktuell bild av livsmedelstillsynen i landet. Mot denna bakgrund föreslog revisorerna följande: att regeringen utreder vilka sanktionsmöjligheter som är lämpliga när kommunerna inte uppfyller rapporteringskraven. En sådan sanktionsmöjlighet kan vara att vite utgår vid utebliven rapportering att regeringen uppdrar åt att vidta åtgärder för att förbättra kvaliteten i kommunernas uppgifter och vid behov göra fördjupade analyser av resultaten att regeringen lämnar information till om resultatet av den offentliga tillsynen. Med undantag av är de remissinstanser som har uttalat sig om rapporteringen positiva till förslagen. noterar med förvåning revisorernas förslag om att frågan om sanktionsmöjligheter mot kommuner som inte uppfyller rapporteringskravet ska utredas. Verket hänvisar till att detta är en extraordinär åtgärd med hänsyn till den kommunala självstyrelsen. anser att det är mer angeläget att komma till rätta med problem som föranleds av att kommuner bedriver livsmedelstillsyn på en oacceptabelt låg nivå. Verkets nya rapporteringssystem kommer enligt verket att skapa möjligheter till fördjupade analyser av resultat av den kommunala tillsynen. Revisorernas överväganden och förslag Revisorerna konstaterar att har möjlighet att förelägga kommuner vite om huvudmännen inte lämnar efterfrågade uppgifter enligt förordningen om viss uppgiftsskyldighet för huvudmännen (1992:1083). Därmed saknas grund för påståendet att förslaget är en extraordinär åtgärd med hänsyn till den kommunala självstyrelsen. Revisorerna föreslår följande: att regeringen utreder vilka sanktionsmöjligheter som är lämpliga att vidta när kommunerna inte uppfyller rapporteringskraven. En sådan sanktionsmöjlighet kan vara att vite utgår vid utebliven rapportering att regeringen uppdrar åt att vidta åtgärder för att förbättra kvaliteten i kommunernas uppgifter och vid behov göra fördjupade analyser av resultaten att regeringen lämnar information till om resultatet av den offentliga tillsynen. Ansvarsbestämmelserna i livsmedelslagen ändrades . Tillsynsmyndigheterna fick bl.a. en allmän skyldighet att verka för att överträdelser beivras. Straffsatsen för brott mot livsmedelslagen höjdes till i grova fall. Syftet med dessa regeländringar var att öka respekten för livsmedelslagen. Befintlig statistik visar att användningen av sanktioner sannolikt inte har fått den omfattning som avsågs i samband med riksdagsbeslut. Vid revisorernas tidigare granskning av livsmedelstillsynen som gjordes 1994 framhölls att flertalet kommuner bör kunna stärka sin tillsynsverksamhet genom bättre kunskap om rättstillämpningen inom livsmedelslagstiftningen (förslag 1994/95:RR8). Bland annat ansågs det angeläget att förmedlar information om rättsfall till de kommunala tillsynsmyndigheterna. Revisorernas kritik kvarstår. har inte utarbetat någon vägledning för hur sanktionsinstrumenten ska tillämpas. konstateras att myndigheterna nu har större möjligheter än tidigare att ge offentlighet åt resultat från tillsynen. Offentliggörande av brister kan vara ett mycket verksamt medel för att åstadkomma rättelse. Revisorerna föreslog i rapporten att regeringen skulle uppdra åt att vidta åtgärder för att underlätta för de kommunala tillsynsmyndigheterna att tillämpa sanktionssystemet och ge ökad offentlighet åt resultat från tillsynen. Remissinstanserna tillstyrker revisorernas förslag. , Bodens kommun, , , och kommun framhåller att enklare former av sanktioner, t.ex. sanktionsavgift, bör övervägas. Sanktionsavgift används inom miljötillsynen. i understryker särskilt behovet av enklare sanktioner. delar revisorernas uppfattning att informationen till kommunerna om tillämpningen av sanktionssystemet behöver förbättras. Verket vill ha till uppgift att utforma grundläggande information om sanktionssystemet. Däremot vill verket inte ge råd i konkreta ärenden. Revisorernas överväganden och förslag Revisorerna anser att den viktigaste åtgärden för att åstadkomma förutsättningar för en fullgod livsmedelstillsyn i hela landet är att reformera finansierings- och avgiftssystemet. Om det skulle visa sig att detta inte är en tillräcklig åtgärd för att åstadkomma en bättre efterlevnad av livsmedelslagstiftningen bör enligt revisorernas uppfattning en sanktionsavgift övervägas. Revisorerna föreslår att regeringen uppdrar åt att utarbeta vägledningar om dels sanktioner, dels att offentliggöra resultat från inspektioner samt att sprida information om rättsfall. Ansvarsfördelningen mellan stat och kommun Revisorerna har under denna granskning inte funnit några motiv för att överväga en radikalt förändrad ansvarsfördelning mellan stat och kommun avseende livsmedelstillsynen. Närhetsprincipen och effektivitetsskäl talar för en fortsatt livsmedelstillsyn. Ett reformerat finansierings- och avgiftssystem samt mer aktiv styrning och samordning från bör ge förutsättningar för en fullgod livsmedelstillsyn i hela landet. Samtliga kommuner, , Statskontoret, länsstyrelserna i och anser i likhet med revisorerna att nuvarande ansvarsfördelning mellan stat och kommun för livsmedelstillsynen bör bestå. Statskontoret förordar en utökad decentralisering till kommunerna medan nämnda länsstyrelser anser att operativt tillsynsansvar bör överföras från till länsstyrelserna. , bransch- och konsumentorganisationer samt länsstyrelserna i och anser att livsmedelstillsynen bör förstatligas. De senare anser att länsstyrelserna bör överta tillsynsansvaret från kommunerna. i och förordar ett statligt huvudmannaskap för miljö- och livsmedelstillsyn samt djurskydd. saknar en djupare analys som visar att målet, en effektiv och likvärdig livsmedelstillsyn i kommunerna, skulle kunna uppnås om revisorernas olika förslag genomförs. , , i , Konsumentråd och pekar på att risker för jäv och beroendeförhållanden medför att det är svårt att garantera en oberoende myndighetsutövning i kommunerna. Revisorernas överväganden och förslag Revisorerna anser att det inte finns tillräckliga motiv för att överväga en radikalt förändrad ansvarsfördelning mellan stat och kommun avseende livsmedelstillsynen. Frågan om jäv och beroendeförhållanden i myndighetsutövning har behandlats i RRV:s rapport (2001:33). RRV har dock inte funnit att det finns några uppgifter som stöder antagandet om att jäv är ett problem i landets kommuner. Inte heller finns det belägg för att den kommunala myndighetsutövningen skulle innebära att kommunerna värnar mer om arbetstillfällen än en god livsmedelstillsyn. Frågan om möjligheterna att uppnå målet "likvärdig livsmedelstillsyn" kommenteras av några remissinstanser. De menar att målet är omöjligt att uppnå med ett fortsatt kommunalt tillsynsansvar. En effektiv och likvärdig livsmedelstillsyn anges som ett mål för verksamhetsgrenen Tillsyn i regleringsbrev. Vad som avses med "likvärdig livsmedelstillsyn" har emellertid inte närmare preciserats. I instruktion för (SFS 2001:1259) som utfärdades anges att uppgifter är att utöva tillsyn enligt livsmedelslagen samt leda och samordna livsmedelstillsynen. Enligt revisorernas uppfattning är tillsyn utifrån behov ett tydligare sätt att beskriva vad livsmedelstillsynen i bör syfta till. Detta bör sedan vara vägledande för målformuleringen för verksamheten. Frågan om hur stora bristerna vid livsmedelshanteringen är och vilka risker detta utgör för folkhälsan har kommenterats av hotell- och restaurangföretagare, . SHR anger i remissvaret att det är svårt att få ett grepp om hur det faktiskt förhåller sig på restaurangerna och vilken risk för folkhälsan som bristerna utgör. Antalet påstådda matförgiftningar bygger på enkätunderlag och skattningar. Enligt SHR behövs en samlad redovisning med sakliga analyser och riskbedömningar av hygienen på restauranger. Både och anser att aldrig har haft en så säker mat som . SHR vill gärna dela denna uppfattning: "Men vi ser tyvärr alltför ofta rapporter om bristande hygien på restauranger och inom andra delar av storhushållssektorn." Konsumentorganisationerna och Livsmedelsföretagen har redovisat olika exempel på allvarliga brister i den kommunala myndighetsutövningen. I det ena fallet ledde detta till att ett femtiotal människor insjuknade efter att ha blivit smittade av listeriabakterier. Det andra fallet rörde ett ärende om felaktig märkning som "hade vandrat" mellan en tillsynsmyndighet och . I båda fallen uppges att hade uppmanat berörda kommuner att vidta åtgärder. Merparten av remissinstanserna har framhållit vikten av en förbättrad livsmedelstillsyn och en ökad tillsynsfrekvens. , branschorganisationer och ett par länsstyrelser anser att detta kan åstadkommas om livsmedelstillsynen förstatligas. Revisorerna delar SHR:s iakttagelser om att det saknas underlag för att bedöma vilka risker konstaterade brister utgör för folkhälsan. Under denna granskning har även revisorerna funnit problem med att få konkreta exempel på brister i den kommunala myndighetsutövningen som t.ex. har lett till att människor har blivit sjuka. Revisorerna har utan framgång särskilt efterfrågat uppgifter från om det fall som konsumentorganisationerna uppmärksammar. Enligt revisorernas uppfattning behövs ökad offentlighet om konstaterade brister och konkreta uppgifter om de tillsynsmyndigheter som inte fullgör sina uppgifter. Regeringen har utsett en ny styrelse för . I styrelsen ingår elva ledamöter. Detta är en minskning med en ledamot jämfört med tidigare. I styrelsen ingår två personer som är verksamma i livsmedelsföretagens branschorganisationer. Från och med innevarande år ingår inte någon person i styrelsen som är verksam inom . Enligt verksförordningen (SFS 1995:1322) ska styrelsen för en myndighet högst bestå av åtta ledamöter. I instruktion anges inget undantag från verksförordningens bestämmelser. Revisorerna ifrågasätter lämpligheten av att branschorganisationer vilkas medlemmar står under verkets tillsyn ingår i . Frågan bör behandlas i den föreslagna organisationsöversynen. Förslag 2001/02:RR19 Med hänvisning till de motiveringar som framförts under revisorernas överväganden och förslag föreslår revisorer att fattar följande beslut. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 4.2 om Europeiska kommissionens utvärderingar av livsmedelstillsynen i . tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 4.3 om finansierings- och avgiftssystemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 4.4 om att redovisa kostnaderna för livsmedelstillsynen. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 4.5 om företagens ansvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 4.6 om styrning och uppföljning. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 4.7 om länsstyrelsernas uppgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 4.8 om kommunernas resurser. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 4.9 om rapporteringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört i avsnitt 4.10 om sanktioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad revisorer anfört rörande i avsnitt 4.12. Detta ärende har avgjorts av revisorerna i plenum.