bet · GQ01JUU9 · 2003-01-01 00:00:00 — Villkorenfår innefatta skyldighet för anordnaren att anlitapersonal, exempelvis ordningsvakter.Vidare gäller enligt 2 kap. 26 § samma lag att densom i vinstsyfte anordnar en offentlig tillställningsom huvudregel skall ersätta polismyndighetenskostnader för att hålla ordning vid tillställningen.Ersättningsskyldigheten gäller dock inte sådanaideella föreningar som är skattebefriade enligtinkomstskattelagen (1999:1229).I motionerna Ju364 och Kr266 (båda fp) hävdas attundantaget i fråga om ideella föreningar bör tasbort. I motion Ju367 (s) begärs en översyn avansvarsfördelning vid större publika arrangemang.Under riksdagsbehandlingen av regeringens förslagtill den nuvarande ordningslagen (bet. 1993/94:JuU1s. 13 f.) anförde kulturutskottet i ett yttrande attdet fanns skäl som med tyngd talade för attersättningsskyldigheten skulle utvidgas så att ävenideella föreningar skall kunna åläggasersättningsskyldighet när det finns särskilda skältill det. förutsatte också attutvecklingen av praxis vid tillämpningen aversättningsbestämmelserna skulle följas, liksomförekomsten av ordningsproblem i samband med störrearrangemang, något som syftade till att frågan omytterligare utsträckning av kostnadsansvaret skullekunna aktualiseras utan att någonsärskild utredning skulle behöva göras.Även yttrade sig i ärendetoch utgick från att ersättningsfrågan skulle följasi och att behövliga initiativskulle tas om orimliga konsekvenser förmötesfriheten skulle uppstå.Justitieutskottet delade de synpunkter somkonstitutionsutskottet och kulturutskottet förtfram, och utskottet utgick således från att man iRegeringskansliet skulle följa tillämpningen aversättningsfrågorna ur båda de aspekter som lyftsfram i yttrandena. På det sättet skulle samtidigtdet underlag som kunde krävas för en eventuellframtida utvidgning av ersättningsskyldighetenskaffas fram.Rikspolisstyrelsen tog framriktlinjer för hur myndigheterna skall hanterafrågan om ersättning för ordningshållning. Arbetetredovisades i en promemoria som sändes ut tillpolismyndigheterna . Promemoriansyftade bl.a. till att åstadkomma en samstämmig syndels på förutsättningarna för att begära ersättningför ordningshållningen i samband medidrottsevenemang, dels på ansvarsfördelningen mellanarrangören och polisen.I promemorian anges vissa kriterier för när enideell förening anses skattebefriad och därmed intekan åläggas att betala för polisbevakning. Vidareredogörs för under vilka förutsättningar ersättningkan tas ut. Såvitt gäller möjligheten att kräva attden som anordnar en tillställning i vinstsyfteåläggs ett kostnadsansvar anförs att någonallmängiltig tolkning av begreppet "vinstsyfte" intekan göras. I stället redovisas överväganden som kantjäna som ledning för de handläggandepolismyndigheterna. Också frågan om vad som skallanses vara ordningshållning "vid tillställningen"analyseras, och promemorian rekommenderar attanordnarens ansvar begränsas till själva arenan ochdess omedelbara närhet. Till promemorian har ävenfogats en utredning om de rättsligaförutsättningarna för att ta betalt förpolisbevakningen vid idrottsevenemang.Under år 1999 debiterades förordningshållningen. Motsvarande siffra för år 2000var . Totalt tog man under dessa år betalti åtta fall. Vad sedan gäller åren 2001 och 2002debiterades respektive vidtotalt 26 tillfällen.Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlatmotionsyrkanden som tagit sikte på polisenskostnader för bevakning av olika evenemang.Utskottet konstaterade attreglerna på området innebär att idrottsklubbar iprincip inte behöver betala för ordningshållningen.Detta kan, anförde utskottet, naturligtvis ur vissaaspekter förefalla otillfredsställande. Å andrasidan kan det tänkas att frågan framöver kommer iett annat läge om underhållningsidrottenbolagiseras. Utskottet var i varje fall inte dåberett att ta något initiativ till en lagändringutan föreslog att den då aktuella motionen skulleavslås (bet. 2000/01:JuU11 s. 5 f.). När liknandeyrkanden senast behandlades vidhöllutskottet sina tidigare uttalanden (bet.2001/02:JuU13 s. 11 f.).Utskottet ser inte nu skäl attfrångå sin tidigare inställning ifrågan. Motionerna Ju364, Ju367 ochKr266 avstyrks i här behandladedelar.VapenlagstiftningenI detta avsnitt behandlar utskottetmotionsyrkanden rörande licenskrav för vissavapen och ljuddämpare samt registrering avvapen som förs in och ut ur Sverige.Utskottet föreslår att samtliga motioneravslås med hänvisning till att gällanderegelverk får anses ändamålsenligt och tillatt pågående beredningsarbete inomJustitiedepartementet inte bör föregripas.I motion Ju206 (m) begärs att licenskravet skallslopas för vapen utan egentligt bruksvärde sominnehas i samlarsyfte. Härvid pekas på de problemsom dagens regler förorsakar för vissa museer medt.ex. I motionerna Ju242 (m) ochJu291 (c) begärs att ljuddämpare som reducerarknallen från klass 1-vapen till skallundantas från tillståndsplikten. Motionärerna pekarpå de hörselskador jägare kan erhålla vid jakt. Imotion Ju239 (m) begärs att det skall vara möjligtatt i vissa fall erhålla tillstånd för salongsgeväravsett för jakt. Slutligen begärs i motion Ju241 (s)att samtliga vapen som förs in och ut ur Sverigeskall registreras.Av 2 kap. 1 § vapenlagen (1996:67) framgår atttillstånd krävs för att bl.a. inneha och föra inskjutvapen eller ammunition till . Det krävstillstånd även för innehav och användande avljuddämpare till vapen (1 kap.3 §). Lagen omfattar inte bl.a. skjutvapen som hartillverkats och som inte är avsedda förgastäta enhetspatroner (1 kap. 4 §). En enskild fårmeddelas tillstånd att inneha ett skjutvapen endastom han kan visa att han har behov av vapnet för ettgodtagbart ändamål (2 kap. 4 §). Tillstånd attinneha skjutvapen får meddelas bl.a. huvudmän förmuseer om museet får statsbidrag enligt särskildabestämmelser eller om museet ägs av en kommun, ettlandsting eller en stiftelse som står underlänsstyrelsens tillsyn. Tillstånd att innehaskjutvapen, som huvudsakligen har prydnadsvärdeeller särskilt affektionsvärde, för andra ändamål änskjutning får meddelas endast om vapnet görsvaraktigt obrukbart. Om det föreligger särskildaskäl får dock tillstånd meddelas även om vapnethålls i brukbart skick (2 kap. 5 a §). Frågor omtillstånd enligt vapenlagen prövas avpolismyndigheten (2 kap. 2 §).Rikspolisstyrelsen och polismyndigheterna skallföra register över olika vapenrelaterade frågor (2kap. 17 och 18 §§). Av Rikspolisstyrelsensvapenregister skall framgå bl.a. uppgifter om deskjutvapen som omfattas av meddelade tillstånd tillinnehav samt skjutvapen som upphittats eller anmältssom stulna eller försvunna.I vapenförordningen (1996:70) finns bestämmelserom bl.a. de särskilda krav som uppställs förtillstånd till innehav av olika vapentyper samtbestämmelser om förvaring och transport avskjutvapen och ammunition (2 och 9 kap.). I enbilaga till förordningen delas skjutvapen ochammunition in i olika kategorier.I 2 kap. 5 § vapenförordningen anges bl.a. attbehov av att inneha ett salongsgevär anses föreliggaendast för avlivande av fällfångat vilt. Det ärRikspolisstyrelsen som, i samråd medNaturvårdsverket, avgör om ett vapen skall klassassom ett salongsgevär. Av och allmänna råd om vapenlagstiftningen(RPSFS 2002:9; FAP 551-3) framgår att med ettsalongsgevär avses ett enskottsgevär i klass 4 medkaliber och med en vikt som ioriginalutförande understiger (4 kap. 1 §).Vidare framgår av de allmänna råden till denparagrafen, att den som kan visa att han avser attpåbörja fångstverksamhet av någon omfattning och sominte innehar lämpligt avlivningsvapen bör kunna gestillstånd att inneha gevär i kaliber 5,6x15 R fördetta ändamål.Under /82 beslutades de regler, somsedan överförts till nuvarande vapenlagen, ommuseers möjlighet att få tillstånd att inneha vapenoch om den ovan nämnda 1890-årsregeln (prop.1981/82:1, bet. 1981/82:JuU15, rskr. 1981/82:55). Ipropositionen föreslogs att lagen skulle omfattaskjutvapen tillverkade - tidigaregällde - mot bakgrund av bl.a. attdet var lättare att åldersbestämma vapen från dennatid. Utskottet hade ingen erinran mot regeringensförslag i denna del.Rikspolisstyrelsen redovisade ettuppdrag till regeringen om att analysera vissafrågor som rör förutsättningarna för att användaljuddämpare på jaktvapen i syfte att förhindrauppkomsten av hörselskador i samband med jakt(POL-550-1683/02). I redovisningen förespråkarRikspolisstyrelsen - till skillnad frånNaturvårdsverket - att den nuvarande restriktivahållningen som gäller vid tillståndsgivningbeträffande innehav av ljuddämpare bör bibehållas.Som skäl för sin inställning pekarRikspolisstyrelsen bl.a. på skjutvapens farlighetoch möjligheten att skydda hörseln på annat sätt.Vad gäller frågan om registrering av vapen harRikspolisstyrelsen i sin rapport till regeringen omtillämpningen av vapenlagstiftningen m.m. för år2002 föreslagit att samtliga skjutvapen som förs ineller ut ur skall registreras med sitttillverkningsnummer. Den uppgiften skall, enligtRikspolisstyrelsens förslag, sedan vidarebefordrastill den polismyndighet där vapenhandlarverksamhetenbedrivs eller där den person som fört in vapnet ärfolkbokförd (POL-551-119/02, Ju2002/2736/PÅ).Förslaget bereds inomJustitiedepartementet.Utskottet uttalade i samband med behandlingen avregeringens proposition 1999/2000:27 En skärptvapenlagstiftning att det ökande våldet i samhälletoch det stora användandet av vapen i brottsligverksamhet är oroväckande (bet. 1999/2000:JuU9 s.6). Utskottet vidhåller sitt tidigare uttalande ochanser att bl.a. dessa förhållanden utgör skäl föratt behålla den restriktiva vapenlagstiftningen iSverige. Enligt utskottets mening är det befintligaregelverket - vapenlagen, vapenförordningen ochRikspolisstyrelsens föreskrifter - som nyligengenomarbetats ändamålsenligt. I förtydligande syftekan tilläggas att vapen med kaliber men som ioriginalutförande väger , intebetraktas som ett salongsgevär enligt nuvaranderegelverk. Mot bakgrund härav och med beaktande avdet beredningsarbete som pågår inomRegeringskansliet - som inte bör föregripas - börmotionerna Ju206, Ju239, Ju241, Ju242 och Ju291avslås.Övriga frågorI detta avsnitt behandlar utskottetmotionsyrkanden rörande bl.a. kriminaliseringav fylleri och bettleri på allmän plats,vilka uppgifter som skall få registreras ipolisens DNA-register, möjligheten tillbeslag av vissa kemiska substanser,eftersökning av försvunna personer, tillsynoch utbildning av ordningsvakter samtersättning för kostnader i samband medidentitetsbyte. Utskottet föreslår attsamtliga motioner avslås med hänvisning tillbl.a. pågående utrednings- ochberedningsarbete samt till redan genomfördaåtgärder. Jämför reservationerna 18 och 19.OrdningsstörningarI motion Ju299 (s) begärs att kriminaliseringen avfylleri på allmän plats återinförs. I motion Ju300(s) begärs att förhör angående misstanke om brottinte skall få hållas med kraftigt berusade personer.I motion Ju375 (m) begärs att bettlerikriminaliseras.Lagen (1976:511) om omhändertagande av berusadepersoner, m.m. (LOB) trädde i kraft den 1 januari1977. avskaffades bestämmelserna ibrottsbalken om straffansvar för fylleri. Närreglerna i LOB infördes avsåg de att skapa engrundval för ett nytt förhållningssätt vad gälldeomhändertagande och behandling av personer som ärberusade på allmän plats. Det var i första handfråga om en social skyddslagstiftning där omsorgenom den enskilda individen skulle komma i förgrunden.I samband med att förslaget om att avkriminaliserafylleri behandlades uttalade utskottet bl.a. att detfick anses klarlagt att straffbestämmelser i siginte var ägnade att motverka alkoholmissbruk elleratt hindra berusade personer att uppträda påallmänna platser. För att bekämpa alkoholmissbruketi ett modernt samhälle borde man, enligt utskottet,använda sig av andra metoder än bestraffning,framför allt förebyggande upplysningsverksamhet samtvård av dem som blivit alkoholmissbrukare. Utskottetsåg därför med tillfredställelse att regeringen lagtfram ett önskat förslag omfylleristraffets avskaffande (bet. 1975/76:JuU37 s.16 f.).Bestämmelserna som reglerar när någon skall hörassom misstänkt för brott som hör under allmänt åtalfinns i 24 kap. . Dessa bestämmelserskall tillämpas även om den misstänkte är så berusadatt LOB i och för sig skulle kunna vara tillämplig(se 9 § LOB). Enligt 24 kap. 7 och8 §§ skall förhör hållas så snartsom möjligt efter det att en person gripitsmisstänkt för brott. En person som inte är anhålleneller häktad är skyldig att stanna kvar för förhör ihögst sex, eller undantagsvis tolv, timmar (24 kap.23 § och 23 kap. 9 § ). Utskottethar inhämtat att en gripen person som är höggradigtberusad läggs in för tillnyktring innan han förhörsav polisen.Enligt den upphävda lagen given den 12 juni 1885angående lösdrivares behandling nr:27 kunde enperson som befanns vara lösdrivare under vissaförutsättningar dömas till tvångsarbete. Isamband med införandet av anfördejustitieministern bl.a. att frågan omlösdriverilagstiftningen varitföremål för övervägande i olika sammanhang.Ministern anförde för egen del att lösdriverietfrämst borde bekämpas med andra medel änkriminalisering och att återhållsamhet borde iakttasi detta avseende (prop. 1962:10 B s. 235).Utskottet har samma uppfattning nu som i sambandmed avkriminaliseringen av fylleri. De avmotionärerna beskrivna företeelserna ärhuvudsakligen att betrakta som ordningsstörningar -inte sällan utförda av personer med varierandesociala och medicinska problem - och bör därförmötas med andra medel än kriminalisering. MotionernaJu299 och Ju375 avstyrks. Motion Ju300 får ansesvara besvarad och bör därför inte föranleda någonåtgärd från riksdagen.Uppgifter i DNA-registretI motion Ju207 (m) begärs att polisen skall gesutökade möjligheter att registrera uppgifter i . Motionären framhåller att reglerna förregistrering av fingeravtryck och av uppgifter iDNA-registret bör vara likalydande.Enligt 23 § polisdatalagen (1998:622) får ett DNA-register innehålla uppgifter om personer som dömtsbl.a. för ett brott mot en persons liv eller hälsa,personliga integritet eller säkerhet som avses i 3,4, 6, 8, 12 eller 17 kap. , om brottetkan leda till fängelse . För attuppgifter skall registreras finns sålunda inget kravpå att den utdömda påföljden uppgår till fängelse iminst två år.Fingeravtryck får enligt 30 § polisdatalagenregistreras bl.a. beträffande personer som ärmisstänkta eller dömda för brott. Om enförundersökning läggs ned utan att åtal väcks ellerom den tilltalade frikänns skall uppgifterna iprincip gallras.Regeringen har aviserat att den kommer attöverlämna en proposition till under vårenom behandlingen av personuppgifter i polisensverksamhet.Utskottet är inte främmande för att det iframtiden kan visa sig vara nödvändigt, medhänvisning till exempelvis utvecklingen av en visstyp av brottslighet, att utvidga tillämpningsområdetför polisens DNA-register. En sådan förändring måsteföregås av noggranna överväganden. Utskottet serdock inte behov av något uttalandefrån sida i frågan. Mot bakgrund häravoch med hänsyn till den översyn som pågår inomJustitiedepartementet avstyrks motion Ju207.Beslag av substanser som används som narkotikaI motion So299 (c) begärs att polisen skall få rättatt beslagta substanser som används som narkotikamen som inte hunnit erhålla sådan klassning att deomfattas av regleringen i lagen (1999:42) om förbudmot vissa hälsofarliga varor. Härvid framhålls attpolisen skulle kunna agera snabbare om en drog blirklassad efter dess verkan i stället för efter desskemiska sammansättning.Varor som på grund av sina inneboende egenskapermedför fara för människors liv eller hälsa och somanvänds eller kan antas användas i syfte att uppnåberusning eller annan påverkan kan beslagtas (1 och5 §§ lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor).Vilka varor som skall omfattas av lagen anges i enförteckning som är intagen som en bilaga tillförordningen (1999:58) om förbud mot vissahälsofarliga varor. Förteckningen uppdateraslöpande, senast genom SFS 2003:8.Inom EU förs diskussioner om att införa engenerisk klassificering av ny syntetisk narkotika.Med detta avses att alla ämnen av viss molekylärgrundsammansättning omfattas av samma bestämmelser.I praktiken skulle en sådan klassificering medföraatt ännu icke uppfunnen syntetisk narkotika, som harsamma kemiska grundsammansättning som en redankriminaliserad sådan, också är kriminaliserad.I sammanhanget kan nämnas att det inom EU ocksåpågår arbete inom ramen för den tredje pelaren medett rambeslut som syftar till att bl.a.kriminalisera illegal handel med prekursorer, detvill säga ämnen som kan omvandlas till narkotikaeller som används vid tillverkningen av narkotika.Det kan vidare nämnas att det inom EU finns ettsamarbete, "early warning system", om förändringar iden kemiska sammansättningen av syntetisk narkotika.Uppgifter om nya kemiska sammansättningar kanrapporteras till det europeiska centret motnarkotika och narkotikamissbrukare i Lissabon.Samarbetet medför att ny syntetisk narkotika snabbtkan kriminaliseras i medlemsländerna.Utskottet anser att det är angeläget att detarbete som pågår inom EU i dessa frågor fortsätteroch möjligt resulterar i verksamma medel iarbetet mot narkotikahanteringens samtliga led.Utskottet förutsätter att detta är en prioriteradfråga för regeringen. Motion So299 får med dettaanses vara besvarad. Med beaktande av dettaföreligger inte behov av något ytterligare uttalandefrån riksdagen.Polisens kameraanvändningI motion Ju220 (m) begärs att polisen skall få filmamisstänkta brottslingar.Förutsättningarna för att polisen i sinbrottsutredande verksamhet skall få använda doldakameror regleras i lagen (1995:1506) om hemligkameraövervakning och lagen (1952:98) med särskildabestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål.Polisens användning av handmanövrerade kameror ärinte lagreglerad. Polisen är således oförhindrad attanvända sådana kameror i sin verksamhet.I direktiven till Beredningen för rättsväsendetsutveckling anges bl.a. att det finns anledning attöverväga om det behövs författningsändringar som kanförbättra möjligheterna att förhindra, avslöja,utreda eller lagföra brott. I det sammanhanget kandet t.ex. finnas anledning att överväga frågor omtvångsmedel. Beredningen skall senast före utgångenav redovisa sitt arbete (dir. 2000:90).Utskottet anser att motion Ju220, med beaktande avdet ovan anförda, får anses vara besvarad. Någotuttalande från är inte påkallat.Polisens avskrivningar av brottI motion Ju357 (kd) begärs en analys och utvärderingav de senaste årens ökade avskrivningar inompolisen.På utskottets initiativ genomför Riksdagensrevisorer en granskning av polisens och åklagarnasavskrivningar av anmälda brott. revisorerhar genomfört en förstudie där det framgår bl.a. attdet finns brister i kunskaperna om hur och på vilkagrunder polis och åklagare använder sig avmöjligheten att skriva av brott. Vidare uppges iförstudien att det saknas analyser av hur vanligtdet är att olika slags brott skrivs av och hur deolika grunderna för avskrivning används vid olikapolis- och åklagarmyndigheter. Förhållandet mellanandelen brott som blir avskrivna respektive ledertill lagföring behöver belysas. Det finns tecken påatt grunderna för avskrivning inte tillämpasenhetligt i landet. Andelen avskrivningar påverkasockså av vilka brott som prioriteras inom polisen.Detta kan påverka utfallet för flera centralaresultatmått och försvåra bedömningen av polisensoch åklagarnas effektivitet och därmed ävenstatsmakternas styrning av verksamheten, framhållsdet i förstudien. revisorer beräknas bliklara med sin granskning i juni 2003.I och med utskottets initiativ till den granskningav avskrivningar inom polisen ochåklagarorganisationen som genomförs av Riksdagensrevisorer är motionens syfte tillgodosett och motionJu357 bör i denna del avslås.Eftersökning av försvunna personerI motion Ju379 (m) begärs att polisens eftersökningav försvunna personer skall förbättras. Bland annatbegärs att blodhundar skall användas i dennaverksamhet.Utskottet har under en följd av år behandlatmotionsyrkanden rörande metoderna för eftersökningav försvunna personer, bl.a. (bet.1999/2000:JuU6 s. 35 f.). I det ärendet finns enutförlig redovisning av det utvecklingsarbete somägt rum på området , bl.a. rapportenEftersökning enligt räddningstjänstlagen avförsvunna personer (RPS Rapport 1997:1).Sammanfattningsvis handlar det om utbildning i attleda sökoperationer, informationsmaterial,inrättande av kontaktmän i polismyndigheterna ocholika sökmetoder, exempelvis s.k. Man Tracking.När det gäller användningen av hundar kan nämnasatt meddelat föreskrifter ochallmänna råd om polisens hundverksamhet (RPSFS2003:2, FAP 214-1). Enligt föreskrifterna fårpolisen teckna avtal med hundägare som ställer hundtill polisens förfogande. Sådana hundar skall varagodkända vid prövning enligt särskilda föreskrifter.När utskottet behandlade motionsyrkandenom eftersökning av försvunna personer noteradeutskottet att det numera finns föreskrifter somsyftar till att de hundar som används skall hålla enviss standard. Detta synes, anförde utskottet, ledatill att de hundar som är bäst lämpade också kommeratt bli de som anlitas för eftersökning. Om dettasedan är blodhundar eller andra hundar hade enligtutskottets mening inte någon saklig betydelse. Ettbifall till det då aktuella motionsönskemålet ifrågan skulle dessutom innebära att skulleföregripa tillämpningen av nämnda föreskrifter. Motden bakgrunden avstyrktes motionen (bet.2000/01:JuU11 s. 22 f.).När utskottet senast prövade frågan omeftersökning av försvunna personer under våren 2002fann utskottet inte skäl att frångå sina tidigareuttalanden (bet. 2001/02:JuU13 s. 35 f.).Utskottet finner inte heller nu att någotframkommit som föranleder utskottet att frångå sinatidigare uttalanden i frågan. Motion Ju379 avstyrks.Upplysningar om pedofilerI motion Ju389 (s) begärs att föreningar vidanställningsförfaranden skall kunna få upplysningarur belastningsregistret om den sökanden har dömtsför sexuella övergrepp på barn eller förbarnpornografibrott. Härvid framhålls att barn ochungdomar bör skyddas mot pedofiler inomidrottsrörelsen och andra ideella organisationer.Enligt 14 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100) enskilde i princip alltid rätt att få ett utdragur polisens belastningsregister beträffande sigsjälv.Den som erbjudits en anställning inom bl.a.förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg skall sedanden visa upp ett utdrag urbelastningsregistret, som inte får vara äldre än ettår. Om sökanden inte lämnar ett sådant utdrag fårdenne inte anställas (1 § lagen (2000:873) omregisterkontroll av personal inomförskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg).Syftet med lagen är öka skyddet mot att personer somdömts för vissa brott anställs i förskoleverksamhet,skola och skolbarnsomsorg. I propositionen angavregeringen att registerutdragen bör innehållauppgifter om alla sexualbrott enligt 6 kap.brottsbalken och andra brott som innefattarallvarliga kränkningar av andra människor såsommord, dråp, grov misshandel, människorov, grovt rånoch barnpornografibrott (prop. 1999/2000:123 s. 27f.). En motsvarande reglering för anställningar inomidrottsrörelsen m.m. saknas.Regeringen gav Statens skolverki uppdrag att följa upp tillämpning avlagstiftningen om registerkontroll av personal inomförskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg. Viduppdragets genomförande skall samråd ske medRikspolisstyrelsen och Svenska Kommunförbundet.Uppdraget skall redovisas senast den 1 juni 2003.Utskottet vill inledningsvis framhålla att denenskilde, i enlighet med vad som anförts ovan, iprincip alltid har rätt att ta del av uppgifter omsig själv i polisens belastningsregister. Dettainnebär i och för sig också att denna rätt kan kommaatt utnyttjas av t.ex. arbetsgivare och hyresvärdarför att kräva arbets- och bostadssökande påstraffrihetsbevis. I proposition 1987/88:122diskuterades denna risk. Enligt vad som uttalades ipropositionen (s. 13 f.) fick man noga följautvecklingen och vid tecken på missbruk ta uppfrågan på nytt.