bet · GQ01NU6 · 2003-03-20 00:00:00 — Utskottet ansåg mot denna bakgrund attdet inte var motiverat att skulle görauttalanden beträffande tydligare bestämmelser vid ansökanom förlängning av nätkoncession eller om införande avsanktionsmöjligheter mot nätföretag som inte lämnaransökan inom fastställd tid.I en reservation (v, c, fp) hävdades att det, trots denyssnämnda gällande bestämmelserna, ofta förhåller sig såatt om nätföretaget lämnar in en preliminär ansökan, utant.ex. miljökonsekvensbeskrivning, innankoncessionen löper ut, så får kraftledningen fortsätta attanvändas. Detta gäller trots att det finns ett krav på attansökan om ny koncession skall lämnas in innan dengällande går ut. Reservanterna ansåg således att det inteär något fel på bestämmelsen i sig, men att efterlevnadeninte är tillfredsställande, varvid ett skäl sades kunnavara att det inte finns någon sanktionsmöjlighet mot deföretag som inte följer bestämmelsen. För att bestämmelsenskall få åsyftad effekt förordade reservanterna att någonform av sanktionsmöjlighet skall införas och att riksdagengenom ett tillkännagivande skulle uppmana regeringen atttillse att så sker.Enligt uppgift från fanns det vidinförandet av den aktuella bestämmelsen i ellagen ettantal koncessioner som ännu inte hadegått ut, men som skulle göra det inom en tvåårsperiod.Dessa koncessioner kunde av naturliga skäl inte uppfyllakravet på ny ansökan före utgången av giltigkoncession. Sedan regelns införande har dock dettaförbättrats, även om det fortfarande finnskoncessionsansökningar som inkommer sent. Enligt uppgiftfrån , som är nätmyndighet och som haratt pröva ansökningar om nätkoncession, har dock dettaförbättrats avsevärt och utgör inget stortproblem. Det är nu endast ett fåtal ansökningar som inteinkommer före den stipulerade tvåårsgränsen.Utskottets ställningstagandeInledningUtskottet behandlar först frågan om kunskapsläget rörandestrålningsrisker och därefter frågan om förlängning avnätkoncession.Kunskapsläget rörande strålningsriskerUtskottet har vid återkommande tillfällen behandlat fråganom strålningsrisker från kraftledningar i tätbebyggdaområden. hemställde som nämnts hosregeringen om en utredning med uppdrag att finna åtgärderoch metoder för att reducera strålningsriskerna frånkraftledningar. , som gavs i uppdrag attgenomföra den begärda utredningen, presenterade i november2002 en rapport till regeringen. Remissbehandling avrapporten pågår , och remisstiden går ut den 1 juni2003. avser att genomförastudier av antal boende vid kraftledningar med olikaexponeringsnivåer för att få underlag för förslag tillställningstagande till de olika typer av incitament somredovisades i rapporten.Med hänvisning till att frågan är under beredning anserutskottet inte att det finns anledning för attnu göra något nytt uttalande. Mot bakgrund av att detfinns bostadsområden, skolor och daghem som ligger närakraftledningar, där barn vistas ,bör farhågor om strålningsrisker tas på allvar. Det ärockså viktigt att forskning på det aktuella området drivsvidare. Med det anförda avstyrks motion 2002/03:N264 (fp)i berörd del.Förlängning av nätkoncessionI motion 2002/03:Bo237 (v) berörs frågan om hur dentidigare nämnda försiktighetsprincipen tillämpas förbefintliga ledningar i samband med förlängning avnätkoncession. Som redovisats skall enligt gällandebestämmelser förlängning av en nätkoncession prövas enligtsamma kriterier som gäller för en ansökan om nynätkoncession. Detta gäller också kravet påmiljökonsekvensbeskrivningar som infördes vid årsskiftet1998/99. Enligt uppgift ledde denna regels införande bl.a.till en stor anhopning av ärenden hos Energimyndigheten.Detta har dock förbättrats, även om det fortfarande finnskoncessionsansökningar som inkommer sent. utgör detta inget stortproblem. Det är nu endast ett fåtal ansökningar som inteinkommer före den stipulerade tvåårsgränsen. Medhänvisning till det anförda avstyrks den nämnda motionen iberörda delar.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följande reservationer. Irubriken anges inom parentes vilken punkt i utskottetsförslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Avslag på regeringens förslag om införande av ettelcertifikatssystem (punkt 1)av (), (), (), (), () och NyamkoSabuni (fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 borde haföljande lydelse:1. avslår proposition 2002/03:40 punkterna 1-4,6 och 7. Därmed bifaller motionerna 2002/03:N5yrkande 1, 2002/03:N6 yrkandena 1 och 2, det förstnämnda idenna del, 2002/03:N8 yrkande 1, 2002/03:N264 yrkande 6och 2002/03:N301 yrkande 15.StällningstagandeVi anser - i likhet med vad som anförs i motionerna2002/03:N6 (m), 2002/03:N8 (fp) och 2002/03:N5 (kd) - attförslaget om införande av ett elcertifikatssystem böravslås av . Även i motionerna 2002/03:N301 (m)och 2002/03:N262 (fp) från allmänna motionstiden tasavstånd från ett sådant system. Vid de två tillfällen -och - då harbehandlat frågan om införande av ett elcertifikatssystemhar företrädare för Moderata samlingspartiet, Folkpartietoch i reservationer markerat sittavståndstagande från planerna på ett sådant system.Den avreglering av elmarknaden som inleddes harvarit positiv; stora steg har tagits för attmarknadsanpassa energimarknaden och minska den politiskastyrningen inom energiområdet. På en avreglerad elmarknadhar kunderna möjlighet att genom sina köpval stödja sådanelproduktion som de av olika skäl - miljömässiga,ekonomiska, etc. - vill främja. Det nu aktuella förslagetom ett elcertifikatssystem kan ses som ett återfall i enförlegad, politikerstyrd planeringstradition.Såväl förnybara energikällor som andra energislag måsteklara energimarknadens konkurrens utan omfattandesubventioner. Genom elcertifikatssystemet osynliggörssubventionerna till den förnybara elproduktionen genom attkostnaden flyttas från statsbudgeten direkt tillelkonsumenterna. Detta kan ses som ett exempel på detbudgettricksande som regeringen tillämpar för att klara deuppsatta utgiftstaken. Enligt vår mening är detta inte iöverensstämmelse med budgetlagens anda.Det kan vidare ifrågasättas hur införandet av ettelcertifikatssystem förhåller sig till det arbete sompågår på både nationell nivå och EU-nivå när det gällerhandel med utsläppsrätter. Genom handel med utsläppsrättersätts ett marknadspris på miljön och ett starkt incitamenttill teknikförbättring skapas. Att främja förnybaraenergikällor genom att låta miljöfarlig produktion betalai stället för att ha omfattande subventioner - viastatsbudgeten eller, som i det nu aktuella förslaget, viakonsumenternas elräkningar - är enligt vår mening attföredra.Ett ytterligare starkt argument mot det föreslagnaelcertifikatssystemet är att det omgärdas av en omfattandeadministration och byråkrati. Det föreslagna systemet ären komplicerad och tekniskt präglad reglering, somförutsätter en betydande administration med insatser frånsåväl myndigheter som aktörerna på elmarknaden. Ett stortantal aktörer är på olika sätt berörda avelcertifikatssystemet - elproducenter, kvotpliktigaelleverantörer, kvotpliktiga kunder, kvotpliktig industri,elintensiv industri, vanliga elkunder, ,, ochKonkurrensverket. Kostnaderna för denna administration kankomma att bli omfattande.Elcertifikatssystemets långsiktighet och stabilitet kanockså ifrågasättas. Det har varit en fördel för denavreglerade elmarknaden att det finns ett brett politisktstöd för den. Så är inte fallet för det föreslagnaelcertifikatssystemet, utan det parlamentariska underlagetär ganska smalt. Investeringar inom energimarknaden ärtill sin karaktär långsiktiga och kräver en lång ochöverblickbar planeringshorisont.Med det anförda avstyrker vi införandet av detföreslagna elcertifikatssystemet. Därmed blir samtliga häraktuella motioner tillgodosedda i berörda delar ochtillstyrks.2. Avslag på regeringens förslag om införande av ettelcertifikatssystem (punkt 1, motiveringen)av ().StällningstagandeJag har - i likhet med vad som anförs i motion2002/03:N7 (mp), liksom i andra motioner från företrädareför - olika kritiska synpunkter på detföreslagna elcertifikatssystemet. Jag ser dock samtidigtflera fördelar med ett sådant system och är därmed inteberedd att avslå propositionen i dess helhet.Miljöpartiets synpunkter på de olika delarna ielcertifikatssystemet återkommer jag till i anslutningtill respektive avsnitt. Därmed avstyrker jag de häraktuella motionerna i berörda delar.3. Riktlinjer för energipolitiken (punkt 2)av (), (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 borde haföljande lydelse:2. tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 3. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2002/03:N5 yrkande 5, 2002/03:N6 yrkandena 3och 4 och 2002/03:N8 yrkandena 2 och 3, bifaller delvismotion 2002/03:N266 yrkande 10 och avslår motionerna2002/03:N5 yrkandena 2-4, 2002/03:N7 yrkandena 1-4 och 11,2002/03:N338, 2002/03: N339 yrkande 1, 2002/03:N348yrkandena 2 och 3, 2002/03:N390 yrkande 10 och2002/03:Bo288 yrkande 2.StällningstagandeVår syn på energipolitikens inriktning i allmänhet och merspecifikt på förnybara energikällor överensstämmer med densom kommer till uttryck i motionerna 2002/03:N6 (m) och2002/03:N8 (fp). Det övergripande målet förenergipolitiken bör enligt vår uppfattning vara att främjaen säker och konkurrenskraftig el- och energiförsörjning ihela landet, som all energiproduktion skallklara högt ställda miljö- och säkerhetskrav i enlighet medden generella miljöpolitiken.Den riktning vi förordar innebär bl.a. att den politiskastyrningen av elproduktionen måste förändras. Valet avproduktionsform skall inte avgöras genom politiska beslut,utan energipolitiken främjas bäst genom en fri produktion.Statsmakternas roll bör därför inskränkas till attfastställa de spelregler som skall gälla på marknaden iallmänhet och i synnerhet vad gäller miljö, säkerhet ochberedskap. Utöver att fastställa villkoren för marknadensaktörer skall staten inte försöka styra vilken teknikeller produktionsform som skall utvecklas.En bättre konkurrens på energimarknaderna än vad som förnärvarande är fallet är en förutsättning för attmarknaderna skall fungera, varför vi förordar en så frikonkurrens som möjligt. De olika energislagen skallanvändas där de är mest effektiva, och detta skall ske påen fri, konkurrensutsatt energimarknad. Den politik somförs - och där det nu aktuella förslaget ominförande av ett elcertifikatssystem är ytterligare ettled - präglas av detaljstyrning, särbeskattning ochsubventioner. Denna politik har medfört en sämrekonkurrens än vad som annars skulle ha varit fallet.Resultatet av detta har bl.a. blivit högre el- ochenergipriser för konsumenterna, högre utgifter överstatsbudgeten och ett generellt sämre utnyttjande av desamhälleliga resurserna.Beträffande kärnkraften är det vår uppfattning attriksdagsbeslutet om en förtida avveckling av kärnkraftenmåste upphävas. En sådan avveckling leder till allvarliganegativa konsekvenser för den svenska samhällsekonomin,sysselsättningen och miljön. Vid kapacitetstoppar ärSverige tvingat att importera el från andra länder och del av denna el är producerad i miljöskadliga,fossileldade anläggningar.När det gäller förnybara energikällor kan konstaterasatt svarar dessa, i form av framför alltvattenkraft, för av den totala elproduktionen iSverige. Därutöver är av elproduktionen(kärnkraft) helt fri från utsläpp av av svavel,kväveoxider och koldioxid. Det är alltså av densvenska elproduktionen som genererar några tillskott tillnedsmutsning och klimatförändringar. Vi anser att vidmålformuleringar på såväl nationell nivå som EU-nivå börhänsyn tas härtill.Enligt vår mening behövs det en omprövning ochutvärdering av den förda energipolitiken ochenergiforskningen. Behovet av utvärdering tas också upp imotion 2002/03:N266 (fp), som särskilt inriktar sig påvindkraften på Gotland.Riksdagen bör genom ett tillkännagivande anmodaregeringen att vidta åtgärder i enlighet med vad som härförordas. Därmed blir motionerna 2002/03:N6 (m) och2002/03:N8 (fp) tillgodosedda i berörda delar ochtillstyrks. Även den nyssnämnda motionen 2002/03:N266 (fp)blir till en del tillgodosedd, liksom motion 2002/03:N5(kd) i den del som rör handel med utsläppsrätter. Övrigahär aktuella motioner avstyrks i berörda delar.4. Riktlinjer för energipolitiken (punkt 2)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 2 borde haföljande lydelse:2. tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 4. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2002/03:N5 yrkandena 2-5, 2002/03:N8 yrkande 3och 2002/03:N390 yrkande 10 och avslår motionerna2002/03:N6 yrkandena 3 och 4, 2002/03:N7 yrkandena 1-4 och11, 2002/03:N8 yrkande 2, 2002/03:N266 yrkande 10,2002/03:N338, 2002/03: N339 yrkande 1, 2002/03:N348yrkandena 2 och 3 och 2002/03:Bo288 yrkande 2.StällningstagandeMin syn på energipolitikens inriktning och på hurförnybara energikällor bör främjas överensstämmer med densom kommer till uttryck i motionerna 2002/03:N5 (kd) och2002/03:N390 (kd). Klimatfrågan är en av världssamfundetsstörsta framtidsfrågor och dess lösning har ett starktsamband med energiproduktionen. energiförsörjningskall tryggas genom en långsiktig energipolitik med fastaspelregler, där inhemska förnybara energikällor ochbränslen utgör en växande bas. Arbetet medenergieffektiviseringar måste intensifieras. Sverigebehöver vidare ett nytt energiskattesystem där skatter ochmiljöavgifter utformas med hänsyn till förhållandena iomvärlden. Systemet skall vara långsiktigt och utformas såatt miljöbelastningen minimeras och tillgången till billigenergi framställd under trygga och säkra förhållandensäkerställs. Målet är ett ekologiskt uthålligtenergisystem utan drastiska prisförändringar, elbristeller andra stora påfrestningar på välfärd ochsysselsättning. För att möjliggöra detta krävs att storasatsningar görs på energiforskning och energitekniskutveckling.Kärnkraften bör fasas ut ur energisystemet närenergieffektiviseringar och tillförsel av ny elektricitetmöjliggör detta. Tillförseln av ny energi skall varabaserad på förnybara energikällor.Enligt min mening måste två principer tillämpas för attdet skall skapas goda incitament för ett uthålligtenergisystem där andelen förnybar energi ökar. Dels måsteny teknik få någon form av initialt stöd, dels måsteprincipen att förorenaren betalar tillämpas i störreutsträckning vid elproduktion. Eftersom de olikaelproduktionsteknikerna för förnybar energi ligger i olikamognadsfaser vill ha ett system som gerdifferentierat, initialt stöd till olika tekniker ochförordar ett fastprissystem för förnybar el, där statengaranterar ett visst pris under ett uppbyggnadsskede.Detta pris fasas sedan ut så att mindre ersättning utgårför , då tekniken förväntas bli alltmerkonkurrenskraftig efterhand. delar interegeringens uppfattning att ett fastprissystem skullemotverka en teknikutveckling av förnybara energikällor, dådet inte längre skulle finnas incitament att sänkakostnaderna. De av staten garanterade priserna för olikaförnybara energislag skall självklart justeras nedåt, såatt en press skapas för teknikutveckling. Fördelen med ettfastprissystem jämfört med elcertifikaten är att det förraöppnar för möjligheter till prisdifferentiering mellanolika förnybara energislag. Dessutom blir ettfastprissystem incitamentsskapande för nyinvesteringar.Kostnaderna för den enskilde konsumenten blir dessutomsannolikt lägre, då ett fastprissystem inte blir likaadministrativt krävande. I andra med jämförbaraländer har ett fastprissystem för förnybar energi visatsig vara mycket framgångsrikt. I och därsådana system tillämpas har också tekniken för förnybarenergi utvecklats betydligt. I är vindkraftsteknikden tredje största exportindustrin.På måste utgångspunkten för all elproduktionvara att den skall bära sina miljökostnader i enlighet medprincipen om att förorenaren betalar. Energipolitikenmåste övergå från subventioner till förnybaraenergikällor till att låta miljöfarlig produktion betala,genom ett system med handel med utsläppsrätter. Ett sådantsystem innebär att det sätts ett marknadspris på miljönoch att det skapas ett starkt incitament tillteknikförbättring. bör i EU aktivt arbeta för attdet kommer till stånd en europeisk, avregleradenergimarknad, som inkluderar en gemensam handel medutsläppsrätter. I avvaktan på detta kan ett nationellteller nordiskt system prövas.Jag vill också något erinra om syn påinhemska, förnybara energikällor och inställningen tillolika tekniker och energibärare för energiproduktion.Kristdemokraterna anser att det är förvånande attregeringen utesluter torven från elcertifikatssystemet,eftersom torvens egenskaper definitionsmässigt står mycketnära biomassa och biobränsle enligt bedömning. Torven kan tillsammansmed trädbränsle spela en viktig roll för att öka andelenbiobränslen i kraftvärmeverk. Att exkludera torven frånelcertifikatssystemet innebär en uppenbar risk för attkraftvärmeproduktion med torv ersätts med kol. Regeringenbör ompröva torvens ställning som ett icke förnybartenergislag. Biobränslena spelar en viktig roll iutvecklingen mot ett uthålligt energisystem. Medan defossila bränslena olja, kol och naturgas släpper ut202-328 tusen ton koldioxid per TWh är siffran förbiobränslen i praktiken noll. Samma mängd som släpps utvid förbränning av biobränslen tas upp av växtlighetenigen. ser positivt på att biobränslenasandel av den totala energiproduktionen ökar. Däremot ärKristdemokraterna kritiska till den brist på långsiktigheti planeringen som präglar svensk energipolitik, ävenavseende vindkraften och vattenkraften. När det gällersolenergi bör stödet till forskningen kring solceller, därSverige intar en framskjuten position, ökas.Riksdagen bör genom ett tillkännagivande anmodaregeringen att vidta åtgärder i enlighet med vad som härförordas. Därmed blir motionerna 2002/03:N5 (kd) och2002/03:N390 (kd) tillgodosedda i berörda delar ochtillstyrks. Även de delar av motionerna 2002/03:N6 (m) och2002/03:N8 (fp) som rör handel med utsläppsrätter blirtillgodosedda. Övriga här aktuella motioner avstyrks iberörda delar.5. Riktlinjer för energipolitiken (punkt 2)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 2 borde haföljande lydelse:2. tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 5. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2002/03:N7 yrkandena 1-4 och 11, 2002/03:N339yrkande 1 och 2002/03:N348 yrkandena 2 och 3 och avslårmotionerna 2002/03:N5 yrkandena 2-5, 2002/03:N6 yrkandena3 och 4, 2002/03:N8 yrkandena 2 och 3, 2002/03:N266yrkande 10, 2002/03:N338, 2002/03:N390 yrkande 10 och2002/03:Bo288 yrkande 2.StällningstagandeMin syn på energipolitikens inriktning och på hurförnybara energikällor bör främjas överensstämmer med densom kommer till uttryck i motionerna 2002/03:N7 (mp),2002/03:N348 (mp) och 2002/03:N339 (mp). Det svenskaenergisystemet bör enligt min mening genomgå en totalomställning till elproduktion baserad på förnybaraenergislag. Målet för energipolitiken bör vara att, inomramen för en ekologiskt bärkraftig utveckling på kort ochlång sikt, skapa förutsättningar för att förse landet medförnybar energi på ett sätt som medför att näringslivetges konkurrenskraftiga villkor och hushållen får rimligakostnader. Varje energislag skall långsiktigt bära sinaegna samhällsekonomiska kostnader, inklusive risk- ochmiljökostnader. Genom att anpassa energisystemet till vadsom är långsiktigt, ekologiskt hållbart skapasförutsättningar i för såväl en robust ekonomiskutveckling som en god social utveckling. För den fortsattakärnkraftsavvecklingen skall marknadsekonomiska styrmedelanvändas.Det finns två principiella metoder att förändraenergisystemet så att ohållbara energikällor fasas ut ochmer hållbara fasas in. Den ena metoden är att staten pekarut vad som skall bort, nämligen fossila bränslen ochkärnkraft. Förorenaren betalar, t.ex. genom miljöskattereller genom administrativa styrmedel. I takt med att dengamla elproduktionen fasas ut, uppstår en efterfrågestyrdmarknad för förnybar kraft. Den andra metoden är attbestämma vilka förnybara energikällor staten anserönskvärda, t.ex. vindkraft, och att en utbyggnad drivsfram genom reglerade priser eller reglerade kvantiteter.Förslaget om elcertifikat innebär att staten kommenderarfram ett visst utbud av förnybar el, vilket ligger i linjemed en svensk tradition. Det var så vattenkraften ochkärnkraften byggdes ut.Den förstnämnda metoden är dock att föredra. Den äreffektivare ur nationalekonomisk synpunkt, eftersom deninte leder till överutbyggnad av kraftsektorn. Den ärrättvisare, då den inte leder till överdriven ersättningtill vissa producenter, och den står framför allt itydligare relation till målet. Mer kärnkraft ochfossilkraft fasas ut genom åtgärder som riktar sig direktmot dessa än genom åtgärder som främjar alternativ. Enfördel med koldioxidskatt är vidare att den slår hårdastmot de ur miljösynpunkt sämsta energikällorna.Elcertifikatssystemet gör ingen sådan åtskillnad. Trotsatt ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken lovprisas iprincip har de inte tillämpats särskilt mycket, isynnerhet inte när det gäller el. harkoldioxidskatt inte alls använts beträffande el, medmotivering att svenska fossileldade kraftföretag skullemissgynnas i förhållande till konkurrenter i andra länder.Enligt mening har regeringen inte prövat demöjligheter som finns till gränsjusterad koldioxidskatteller försökt samordna koldioxidpolitiken med ,och . I en framtida handel medutsläppsrätter finns det dock en möjlighet att rätta tilldetta misstag genom att kraftproduktionen tilldelas enutsläppskvot som är betydligt mindre än utsläppen under desenaste åren, och genom att en sådan kvot dessutom minskasvarje år framöver.Eftersom det inte funnits någon koldioxidskatt ellerandra kostnader förknippade med att släppa ut koldioxidvid elproduktion, har de förnybara energislagen inte fåttnågon konkurrensfördel av att de inte producerarkoldioxid. Vindkraften som, till skillnad frånbränsleeldade kraftverk, inte producerar några kväveoxiderhar inte någon konkurrensfördel av detta. NärKyotoprotokollet träder 2008 kommermöjligheterna till export av miljöstörande kraftproduktionatt reduceras. Administrativa styrmedel för att minskakoldioxidutsläppen från elproduktion har nästaninte alls använts. Kärnkraftsskatten borde av miljöskälhöjas. Det finns även andra möjligheter att driva på enavveckling av kärnkraften, såsom en skärpning avsäkerhetskraven och att kärnkraftsföretagen får betalasina egna försäkringskostnader. Att låta förorenarenbetala har fördelen att sparande/effektivisering värderaslika högt som förnybar energi.Den svenska elförbrukningen är 2,6 gånger högre percapita än i resten av EU. Mot denna bakgrund är detsjälvklart att kärnkraften och den fossila elproduktioneninte kan ersättas med ny el, utan dessa energislag måstetill största delen effektiviseras eller konverteras bort.Statligt stöd till ny elproduktion utan föregåendeavveckling av fossil kraft och kärnkraft tenderar endastatt låsa fast i överkonsumtion. utmärkersig alltså för ett omfattande slöseri med el, särskilt medelvärme, vilket leder till effekttoppar som i sin turleder till extrema priser och risker för försörjningen.För att undanröja detta problem krävs en mycket merkraftfull politik än den som bedrivits för att fåned elanvändningen i allmänhet och elvärmen i synnerhet.Annars kommer satsningen på förnybara energikällor inteatt leda till någon avveckling av kärnkraft och fossilkraft, utan endast höja konsumtionen.Det behövs dock, enligt min mening, också någon typ avstöd till den förnybara energin, bl.a. för att undvikaryckighet i elpriserna vid övergången från ohållbar tillhållbar elproduktion.