bet · GR01UU3 · 2003-12-02 00:00:00 — Motionärerna menar att det är viktigt att bådasidor har inflytande och möjlighet att påverka i hela processen för attresultatet skall bli så bra som möjligt och att de fattiga ländernaborde ha större möjligheter att delta i beslutsprocessen.I motion 2002/03:U308 (kd) liksom i motion 2003/04:U352 (kd) yrkande6 konstateras att UNHCR måste minska sin budget med ,och drogs ytterligare in. Ytterligarenedskärningar krävs nu och motionärerna menar att regeringen bör verkaför att UNHCR erhåller tillräckligt stöd för sin verksamhet genom attta upp frågan med regeringschefer i ett stort antal länder och uppmanadem att bidra till en snabb lösning av krisen.I motion 2003/04:U6 (kd) yrkande 24 framhålls att det internationellautvecklingssamarbetet utgör en nyckelfaktor för den övergripandekonflikthanteringen mellan och inom länder och att FN och dess organ därförbör stärkas. Motionärerna anser emellertid att FN och dess underorganisationermåste reformeras i grunden.I motion 2003/04:U7 (v) yrkande 23 framhålls att det som sker inomVärldsbanken är av allmänt intresse för medborgarna och att en ordningbör införas, likartad den som finns i , , ochFrankrike, när det gäller offentliggörandet av den nordisk-baltiskarepresentationens agerande i . I yrkande 24 framhålls attSverige i och valutafonden IMF bör verka för att enskildaorganisationer med bas och representativitet bland de fattiga får entydlig och central roll när det gäller utvecklingen av Världsbankensnya fattigdomsstrategier. I yrkande 25 krävs vidare att börverka för och säkerställa att de ekonomiska råd och fram underordnas människors behov och inte står i konflikt medde fattigdomsstrategier som utgår från de fattigas behov.I motion 2003/04:U9 (c) yrkande 21 krävs att ger stöd tillutvecklingsländerna med kunskap och kompetens vid WTO-förhandlingarnaoch skapar förståelse för utvecklingsländernas berättigade krav samtarbetar strategiskt för en förändrad attityd inom EU. I yrkande 22konstateras att WTO har startat gemensamma program för teknisk assistansså att utvecklingsländer aktivt kan delta i förhandlingarna inom WTO.Motionärerna menar att även fortsättningsvis bör ge sitt stödåt WTO:s arbete med denna form av teknisk assistans åt utvecklingsländerna.I motion 2003/04:U12 (mp) yrkande 14 krävs att i Världsbankenoch valutafonden IMF verkar för att enskilda organisationer, med basoch representativitet bland de fattiga, får en tydlig och central rolli utarbetandet av de fattigdomsstrategier som är en del av Världsbankensnya politik. I yrkande 15 krävs att skall verka för attVärldsbankens och IMF:s ekonomiska direktiv och råd till länderna inte ståri konflikt med de fattigdomsstrategier som utgår från de fattigas behovoch perspektiv. I motionens yrkande 23 krävs att med kraft verkarför att stärka FN ekonomiskt, moraliskt och organisatoriskt och intetillerkänner andra grupperingar rätten att utöva militärt våld ivärldssamfundens namn och att FN blir den organisation som fungerar somöverordnad samordningskraft vid katastrofinsatser, fredsskapande insatseroch utvecklingsinsatser.I motion 2003/04:U223 (kd) begärs att omprövar sitt stöd tillUNFPA med anledning av UNFPA:s stöd för ettbarnspolitik.I motion 2003/04:U284 (s) framhålls att ett kraftfullt agerande krävsfrån svensk sida för att skapa förutsättningar för att parlamentarikerbättre kan delta i och påverka arbetet i Världsbanken.I motion 2003/04:U308 (c) konstateras att och under desenaste årtiondena har varit utsatta för kritik mot den politik de stårför och att det från många håll krävs att institutionerna reformerasför att bättre möta dagens behov. I yrkande 1 framhålls det börunderstrykas att institutionerna i arbetet med en ny inriktning av Världsbankenoch IMF-politik måste komma närmare FN-systemet för att få etthelhetsperspektiv över utvecklingen samt en större samordning mellaninstitutionerna. I yrkande 7 krävs att den övergripande politiken iVärldsbanken tydligt skall uttala att alla projekt och program skall strävamot en hållbar utveckling och att social utveckling och ekologiska hänsynskall ges samma tyngd som ekonomisk utveckling. Vidare framhålls iyrkande 10 att för att möta kravet om större självbestämmande harVärldsbanken initierat att varje mottagarland tar fram en särskild "PovertyReduction Strategy", PRS, genom en nationell process där det betonasatt såväl parlament som det civila samhället skall delta. Motionärernamenar att det är viktigt att det finns ett tydligt nationellt ägandeskapav strategierna. I yrkande 11 framhålls att det inte är rimligt med dennuvarande maktordningen där och har en majoritet avrösterna. Motionärerna menar att de fattiga länderna bör ha ett störreinflytande i institutionernas exekutivstyrelser och, i yrkande 12, atten rösträttsreform i är nödvändig för att förändrastyrelserepresentationen och ländernas grupperingar. I yrkande 13 krävs enökad demokratisk öppenhet i förvaltningen inklusive offentligabeslutsprotokoll från banken. I yrkande 14 krävs att verksamhetskall präglas av en storskalig utlåning, vilket gynnar stora projektsom inte alltid klarar hållbarhetskraven fullt ut. har isitt policyarbete försökt förbättra miljöaspekterna i utlåningen, ochmotionärerna menar att det alltför ofta händer att man bryter mot sinegen policy och sina egna riktlinjer. bör agera kraftfullt föratt miljökonsekvensbeskrivningar skall vara ett centralt underlag ibeslutsfattandet i . I yrkande 19 konstateras att Världsbankeni dag har en normgivande ställning för biståndet i världen, och Sverigemåste i första hand verka för att mottagarlandets egen uppfattning styrpolitiken i landet. I denna fråga måste den varatydlig i det internationella utvecklingssamarbetet. I yrkande 20 framhållsatt i samband med flytten av skulle ett nyttutvecklingsperspektiv kunna byggas in i , med fokus pålångsiktig ekologisk och socialt hållbar utveckling. skullekunna samarbeta med FN:s miljöprogram och lokalisera verksamhetentill Kenya.I motion 2003/04:U315 (mp) konstateras att hotet om klimatförändringarär vår kanske största globala solidaritetsfråga. Det är viktigt med ettkonsekvent agerande i alla forum, bl.a. och andra multilateralainternationella finansieringsinstitutioner. Motionärerna kräver i yrkande1 att av energiutlåningen bör gå till hushållning och projektbaserade på förnyelsebara energikällor. I yrkande 2 krävs att regeringenvarje år rapporterar till vilken andel av Världsbankensenergiutlåning som har gått till hushållning och förnyelsebar energi, ochi yrkande 3 krävs årlig rapportering till om regeringensställningstagande angående beviljade fossilenergiprojekt i banken.Även i motion 2003/04:U330 (mp) yrkande 1 konstateras att de internationellafinansiella institutionerna () ochVärldsbanken (WB) har en mycket stor påverkan på fattiga länders utvecklinggenom sin makt över dessa länders makroekonomiska reformer och genomsitt direkta finansiella stöd. Motionärerna kräver att ansvarig ministerinför varje vår- och höstmöte i öppet diskuterar den svenskalinjen i IMF och i så att denna förankras i ochockså blir offentliggjord för allmänheten. I yrkande 2 krävs att regeringenårligen och på ett samlat sätt rapporterar om agerandet i Världsbankenoch IMF, och i yrkande 3 krävs en redovisning av politiken för kommandeperiod och att skall kunna sända parlamentarikerdelegationertill ministermöten och att skall delta i nomineringsförfarandet(yrkande 4).I motion 2003/04:Fi251 (v) yrkande 5 framhålls att utvecklingsländernahar ett begränsat inflytande i IMF och och att detta oftaleder till att det är i-länderna som dominerar det politiska och ekonomiskaspråket om vad som är bra eller dålig politik. Motionärerna menar attdet krävs ett ökat inflytande i för , inte barapå årsmöten utan även i IMF:s och styrelser.Vidare framhålls i motion 2003/04:N340 (mp) yrkande 1 att börverka för att WTO ekonomiskt bör stödja delegationerna från de minstutvecklade länderna i det internationella förhandlingsarbetet, och iyrkande 20 krävs att WTO:s handelspolitik inte får bli ett hinder föratt uppfylla millenniemålen.Utskottets övervägandenUtvecklingsländernas nationella strategier för fattigdomsbekämpning,vilka i varierande drag bygger på ett folkligt deltagande, är en centralutgångspunkt för förverkligandet av det övergripande målet för Sverigespolitik för global utveckling. kommer att fortsätta sinaansträngningar att stärka utvecklingsländernas kapacitet att vidareutvecklaoch förbättra strategierna, inklusive förbättringar av det civilasamhällets medverkan i prioriteringar och utformning av strategierna somgrund för genomslag av de fattigas perspektiv. Utskottet ser dessainsatser som mycket angelägna.Världsbanken och IMF har förändrat sin verksamhet väsentligt under desenaste åren och anpassat den till en fördjupad förståelse kring vadsom är effektivt utvecklingssamarbete och relevanta makroekonomiskaåtgärder i fattiga länder. Verksamheten behöver dock anpassas kontinuerligttill nya rön och förändrade förutsättningar. Utskottet anser det därförviktigt att och fortsätter denna förändringsprocessinklusive ett ökat inflytande för utvecklingsländerna. har sedanlänge drivit en politik för att skall ta mer sociala ochmiljömässiga hänsyn vid utformningen av sina projekt och program. Sedan1997 har en omfattande reformprocess genomförts i banken med syfte atteffektivisera verksamheten och fokusera tydligare på fattigdomsbekämpning.Världsbanken gör också ambitiösa miljökonsekvensbedömningar ochhar även presenterat en miljöstrategi. Utskottet menar attBretton Woods-institutionerna fyller en viktig funktion, inte minstbeträffande den internationella finansiella stabiliteten liksom förfinansieringen av fattigdomsbekämpningen.Flera motioner efterfrågar ett ökat inflytande för . Utskottetnoterar att initierat ett flertal möten med parlamentarikerför att öka dessa aktörers intresse för och inflytande över bankensverksamhet. Utskottet välkomnar detta men anser att det ärangeläget att den svenska av regeringen informeras om och kanpåverka bankens arbete. Utskottet anser att detsamma bör gälla för IMFoch de regionala bankerna. Utskottet anser det därför angeläget attregeringen med regelbundna intervall för , i en särskildskrivelse, redovisar hur arbetet i dessa institutioner förlöper och vilkade svenska prioriteringarna är. får därigenom möjlighet attdelge sina synpunkter på regeringens arbete i de olika bankerna ochfinansieringsinstitutionerna. Detta bör ges regeringen till känna.Utskottet konstaterar att ministerdeklarationen från har en tydligutvecklingsprofil och reflekterar i de flesta delar de intressen somu-länder givit uttryck för. Detta var en grundförutsättning för WTO:sfortsatta legitimitet och för vilja att påbörja förhandlingaroch deras förmåga att utnyttja handeln som ett utvecklingsinstrument.Deklarationens inledningsavsnitt anger att behov och intressenskall genomsyra WTO:s arbetsprogram. Det betyder bl.a. att frågor omförbättrat marknadstillträde, balanserade regler liksom långsiktigfinansiering av tekniskt bistånd och kapacitetsuppbyggnad är av avgörandebetydelse. Därutöver är det angeläget att ge stöd till utvecklingsländernaatt fullt ut kunna utnyttja världshandelsorganisationensförhandlingsmöjligheter.Inom FN har de nordiska länderna tillhört de mest drivande i organisationensreformprocess. Inte minst i fackorganens styrelser har på ettambitiöst sätt verkat för ökad kompetens och förbättrade styrformer.Även om arbetet präglas av tröghet har reformprocesserna under de senasteåren börjat visa positiva och påtagliga resultat.Utskottet konstaterar vidare att fäster stor vikt vid denpågående processen för att stärka och vitalisera FN, en process som blivitän viktigare genom antagandet av millenniedeklarationen. stöderaktivt generalsekreterarens ansträngningar att genomföra reformer på enrad områden för att förbättra FN:s arbetsmetoder, säkerställa att FNerhåller tillräckliga ekonomiska resurser samt för att kunna uppnåbättre intern samordning. har inom EU verkat för att ge stödtill en förstärkning och rationalisering av FN-systemet, inklusive deoperativa fonderna och specialprogrammen och varit drivande när detgäller att tillförsäkra givarna en effektiv kontroll och insyn i bådede ekonomiska processerna och i att stärka koordinering mellan de olikaFN-organen, Bretton Woods-institutionerna, WTO och de regionalautvecklingsbankerna.Utskottet menar också att organ som UNHCR, UNFPA och WFP har en viktiguppgift att fylla. Därför bör stödet till dessa organisationer varafortsatt högt för insatser till olika utsatta grupper.Utskottet anser, precis som regeringen, att de multilaterala insatsernafår en allt viktigare roll men det betyder inte att de bilateralainsatserna skulle vara mindre viktiga.Därmed tillstyrker utskottet delvis motion 2003/04:U284 (s).Utskottetnoterar också att motion 2003/04:U330 (mp) yrkandena 1-3 delvis liggeri linje med vad utskottet anfört.Med vad som ovan anförts avstyrker utskottet motionerna 2002/03:U284(kd) yrkande 6, 2002/03:U298 (c) yrkande 5, 2002/03:U308 (kd), 2003/04:U6(kd) yrkande 24, 2003/04:U7 (v) yrkandena 23-25, 2003/04:U9 (c) yrkandena21 och 22, 2003/04:U12 (mp) yrkandena 14, 15 och 23, 2003/04:U223 (kd),2003/04:U308 (c) yrkandena 1, 7, 10-14, 19 och 20, 2003/04:U315 (mp)yrkandena 1-3, 2003/04:U330 (mp) yrkandena 1-4, 2003/04:U352 (kd) yrkande6, 2003/04:Fi251 (v) yrkande 5 samt 2003/04:N340 (mp) yrkandena 1 och20.Gemensamma åtaganden att öka volymenPropositionenI propositionen framhålls att aktivt bör verka för ökatinternationellt bistånd och för att FN:s 0,7-procentsmål uppnås av flerländer, både inom EU och i övriga OECD.I propositionen understryks målsättningen att av BNI avsättsför internationellt utvecklingssamarbete ligger fast. Åtagandena frånden internationella konferensen om finansiering för utveckling i Monterrey2002 innebär att den internationellt nedåtgående trenden vad gällervolymen på det totala internationella utvecklingssamarbetet kan brytas.Konferensen underströk utvecklingssamarbetets betydelse vid sidan avandra nationella och internationella åtgärder och finansieringskällor.Utvecklingssamarbetets roll i det bredare perspektivet betonades, liksombetydelsen av en volymökning. Åtagandena från konferensen delas av mångaländer, och flera medelinkomstländer och fattiga länder lämnar i dagbidrag till det internationella utvecklingssamarbetet.MotionernaI motion 2003/04:U10 (fp) yrkande 8 krävs en återgång till enprocentsmålet,och motionärerna framhåller att det svenska biståndet varit utsatt förkraftiga nedskärningar och har använts som budgetregulator när regeringenstått inför akuta problem att klara statens utgiftstak.I motion 2003/04:U11 (m) yrkande 15 liksom i motion 2003/04:U248 (m)yrkande 15 anförs att svenskt bistånd måste styras av kvalitet ochresultat i stället för utbetalningsnivå. Idén om ett utbetalningsmål förbiståndet avvisas av motionärerna.I motion 2003/04:U12 (mp) yrkande 24 krävs att den svenska biståndsnivånbör återställas till den nivå på av bruttonationalinkomsten somsamarbetspartierna enats om och att detta sannolikt vore det bästa sättetför att även förmå andra länder att höja sitt stöd till det internationellautvecklingssamarbetet.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att åtagandena från den internationella konferensenom finansiering för utveckling i innebär att deninternationellt nedåtgående trenden vad gäller volymen på det totalainternationella utvecklingssamarbetet kan brytas. Enighet fanns om att detkrävs både kvalitet och kvantitet inom utvecklingssamarbetet. Både EUoch åtog sig att öka volymen, och EU utfäste sig att till 2006 somgrupp nå av BNI. uppnår redan avBNI. Enprocentsmålet för svenskt utvecklingssamarbete ligger fast.Åtagandena från konferensen om finansiering för utveckling i Monterreydelas av många länder. Flera medelinkomstländer och fattiga länder lämnari dag bidrag till det internationella utvecklingssamarbetet.Utskottet menar att ansvaret att öka omfattningen av det internationellautvecklingssamarbetet faller på de rika länderna som grupp. Betydligtmer måste göras av flera rika länder för att möta de åtaganden som gjorts.Utskottet konstaterar vidare att svenskt bistånd aldrig enbart styrtsav ett utbetalningsmål som är kvantitativt utan alltid också styrts avkvalitet och resultat och att detta synsätt delas av utvecklingspropositionen.Utskottet har tidigare (bet. 2002/03:UU2 Internationellt bistånd)konstaterat att regeringens ambition är att biståndet skall uppgå till1 % av BNI. En ambition är dessutom att, inom denna volym, en andelmotsvarande av BNI skall nå de minst utvecklade länderna år 2010.Samtidigt måste samarbetslandets möjlighet att använda dessa medel påett effektivt sätt beaktas. I samma betänkande framhåller utskottet atten höjning av biståndet till av BNI bör genomföras under mandatperiodenförutsatt att det statsfinansiella läget så medger.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2003/04:U10 (fp)yrkande 8, 2003/04:U11 (m) yrkande 15, 2003/04:U12 (mp) yrkande24 samt 2003/04:U248 (m) yrkande 15.D. Aktörer, förvaltning och resultatuppföljning1. AktörerPropositionenEn rättvis och hållbar global utveckling kan endast uppnås genom attmånga krafter verkar åt samma håll. Hela samhället måste engageras. Iutvecklingsländer har särskilt enskilda organisationer, folkrörelser,kooperation, religiösa samfund, fackföreningar och näringsliv nyckelroller.Det svenska samhället bör i större utsträckning involveras, för attutveckla idéer, bilda opinion och bidra i det konkreta genomförandet avpolitiken för global utveckling. Myndigheter, kommuner, utbildningsväsendetoch andra offentliga aktörer har viktig kunskap att bidra med. Fortsattengagemang behövs från organisationer, folkrörelser, näringslivet ochfackföreningsrörelsen.Samarbetet mellan svenska offentliga aktörer och deras motsvarigheteri utvecklingsländerna bör vidareutvecklas som del av det internationellautvecklingssamarbetet. Erfarenheter visar att enskilda organisationeri utvecklingsländer ofta spelar en mycket viktig roll i utvecklingsprocessen,både genom praktiskt arbete och för opinionsbildning. Särskiltbetydelsefulla är organisationer med bred demokratisk förankring och de somverkar bland de fattiga.Propositionen föreslår att samverkan med svenskt näringsliv ochfackföreningsrörelse bör stärkas, bl.a. vad gäller hur företag kan bidratill uppfyllandet av millennieutvecklingsmålen och när det gäller frågorom företags sociala och miljömässiga ansvar.Enskilda organisationerPropositionenDe enskilda organisationerna är inte sällan bärare av grundläggandevärderingar när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati. Dettagäller bl.a. fackföreningar och partier, men också professionella ochandra intresseföreningar, kooperation, religiösa samfund,konsumentorganisationer,kvinnoorganisationer, ungdomsorganisationer och nätverk som representerareftersatta eller diskriminerade grupper.På senare år har det skett en stark framväxt av organisationer ochnätverk utan tydlig medlemsbas, inte minst i utvecklingsländer. Mångagör ett viktigt arbete, men det finns en risk att de blir helt beroendeav finansiering utifrån och i första hand svarar mot enskilda intressenoch åsikter utan någon tydlig demokratisk förankring och kontroll.MotionernaI motion 2002/03:U207 (m) yrkande 1 framhålls att det är en styrka närideella organisationers verksamhet finansieras via enskilda människorsbidrag. Verksamheten blir då helt fristående och oberoende av politiskabeslut och motionären menar att biståndets kvalitet skulle vinna på ettökat inslag av ideella organisationers ansvarstagande. Staten bör skapabättre förutsättningar för och samverkan med dessa ideella humanitäraorganisationer.I motion 2002/03:U284 (kd) yrkande 5 framhålls att svenska biståndsinsatseri första hand skall kanaliseras via och till enskilda icke-statligaorganisationer för att stödja det civila samhället i de fall somsamarbetslandet styrs av en demokratiskt tvivelaktig regim eller då riskenär stor att insatsmedel försvinner på grund av korruption. I yrkande 28framhålls att de enskilda organisationernas kunskaper, erfarenheter ochkompetens med fördel kan tas till vara och användas i planeringen ochgenomförandet av nationella, såväl som internationella biståndsinsatser.Motionärerna menar att samråd med de enskilda organisationerna bör skekontinuerligt i biståndsplaneringen, framför allt i samband medlandstrategiarbetet.I motion 2002/03:U290 (kd) yrkande 11 krävs fortsatt svenskt biståndtill konfliktfyllda regioner genom att det kanaliseras via noggrantutvalda organisationer.I motion 2002/03:U294 (fp) yrkande 3 framhålls att om bistånd skallbedrivas i diktaturstater, totalitära stater eller stater utanflerpartisystem bör det kanaliseras genom enskilda organisationer.I motion 2002/03:U295 (m) yrkande 12 framhålls att bistånd som intefrämjar utvecklingen skall avvecklas. Det handlar främst ombistånd som ges till statsmakter som hindrar landets utveckling.Motionärerna menar att en del av problemen med bistånd till korrupta ellermisskötta länder kan avhjälpas genom att kanalisera biståndet till andraparter än dessa regimer och att en ökad andel av biståndet går tillfrivilligorganisationer.I motion 2002/03:U313 (c) yrkande 28 konstateras att utan ett starktcivilt samhälle kan aldrig en långsiktig stabil demokratisk utvecklinguppstå. För att stärka demokrati och mänskliga rättigheter i ett landkrävs ett fungerande rättssystem som anger spelreglerna i samhället.Motionärerna kräver ökat stöd till folkrörelserna och de enskildaorganisationerna, inte minst trossamfunden, som alla spelar en viktigroll i detta sammanhang.Liknande krav framförs även i motion 2003/04:U11 (m) yrkande 13 somdessutom framhåller att oavsett hur avskyvärda regimerna än är så harvästvärlden ett ansvar för att hjälpa befolkningen vid akuta katastrofer.Detta stöd bör dock om möjligt vara utformat så att det inte ledertill ett långvarigt beroende. Ett sätt att kringgå korrupta regimer ochsamtidigt ge stöd till befolkningen är att i största möjliga utsträckninglåta biståndet gå via enskilda organisationer eller andra kanaler. Äveni motion 2003/04:U248 (m) yrkande 13 krävs att frivilligorganisationerbör få en utökad roll i biståndet, särskilt i länder med korrupta regimer.I motion 2003/04:U6 (kd) yrkande 25 konstateras att det civila samhälletsroll i utformandet och genomförandet av den internationellautvecklingspolitiken bör stärkas. Frivilligorganisationer spelar en viktig rollför det humanitära biståndet genom sina resurser och distributionssystem.Därför måste det utvecklas tydligare visioner, målsättningar och metoderför ett mer aktivt och regelbundet lyssnande till folkliga organisationer.I motion 2003/04:U9 (c) yrkande 28 framhålls att det civila samhällethar en viktig roll att spela i samarbetet med vissa länder. Motionärernamenar att inte kan delta i utvecklingsarbete i länder som styrsav korrumperade regimer eller länder vars regimer öppet arbetar mot endemokratisering. Det civila samhället måste ges utökade möjligheter attutveckla samarbetsprogram inom ramen för det svenska biståndet.I motion 2003/04:U10 (fp) yrkande 10 framhålls att enskilda människoroch enskilda organisationer utgör basen för biståndsviljan och attinternationellt solidaritetsarbete genom enskilda organisationer ofta äreffektivt och vilar på mycket erfarenhet. Korta beslutsvägar ochobyråkratiska sätt att arbeta gör att hjälpen genom frivilligorganisationerär kostnadseffektiv och når fram. Motionärerna kräver att den solidabiståndsvilja som finns bland de människor som arbetar inom olikaenskilda organisationer måste tas till vara och på olika sätt stödjas ochuppmuntras.