bet · GQ01FIU20 · 2003-05-27 00:00:00 — Av en totalbesparing på kommermer än hälften från sjuk- ochföräldraförsäkringen samt a-kassan.Närmare 17 miljarder kronor ska nästaår sparas på sjuk- ochföräldraförsäkringen samtarbetsskadeförsäkringen och ytterligaredrygt på a-kassan.Ersättningsnivån i dessa bidragsformerska sänkas till . Dessutom ska densjukpenninggrundande inkomsten bestämmasmed ledning av de 24 senaste månadernasinkomst och inte som utifrånaktuell inkomst. Bidragen kommerdärigenom att försämras i än högre gradför dem som uppbär sjukpenning ellerföräldrapenning och som ännu inte harhunnit etablera sig på arbetsmarknaden.Därtill ska en andra karensdag införas isjukförsäkringen, vilken ska infalla dag8 under sjukskrivningsperioden.I arbetslöshetsförsäkringen ska intebara ersättningsnivåerna sänkas utan ävende försäkrades egna avgifter höjas.Dessutom ska möjligheterna tillersättning begränsas till högst 300dagar.De höga skatterna skaparbidragsberoende och dämpar arbetsviljan,hävdar . Sänker man baraskatten och ersättningsnivån ibidragssystemen lönar det sig bättre attarbeta. Självklart är det på det sättet imoderat politik. Men med detta synsättblundar partiet för att den som är sjukoch saknar förmåga att arbeta i så fallskulle få sina levnadsvillkor försämrade.I än högre grad gäller det den som ärarbetslös och som utan framgång aktivthar sökt arbete i dåföljderna av den bortre parentesen slårtill.Enligt utskottets mening kan man intebyta ut minskade eller avskaffade bidragmot sänkta skatter på det lättvindigasätt Moderata samlingspartiet gör. Detsom i framställning ter sigsom ett enkelt statsfinansielltnollsummespel kan få mycket långtgåendeåterverkningar för den enskildaindividen. Denna motsättning framkommerinte minst när skattesänkningar i storutsträckning förutsätts bli finansierademed besparingar i sådana trygghetssystemsom a-kassan samt sjuk- ochföräldraförsäkringen.Det är önskvärt att snabbt komma tillrätta med de stigande kostnaderna försjukskrivningar och förtidspension. Detär också angeläget att öka arbetsutbudet.Men det bör ske i sådana former att dentrygghet som välfärdssystemen ger integröps ur på ett sådant sätt att sjukatvingas gå till arbetet för att kunnaförtjäna sitt uppehälle.Med sitt synsätt blundar Moderatasamlingspartiet också för de positivaomfördelande effekter som skatter ochbidrag har. Särskilt påtagligt blir dettanär partiet inte nöjer sig med attföreslå att den s.k. värnskatten skaavskaffas utan dessutom kräver attinkomstskatten görs proportionell.Med hjälp av skatter och bidrag sker en inkomstutjämning mellan individertill förmån för de sämst ställda isamhället. Skatternas främsta syfte äratt finansiera välfärden, och nyaresurser ska i första hand användas föratt öka tryggheten och rättvisan. Denvälfärd vi gemensamt har byggt upp fårinte raseras för att de redanvälbeställda ska kunna tillgodoräkna sigstora skattesänkningar. Det blir enligtutskottets mening en orimlig ordning omskattesänkningar kan ske till priset avatt klyftorna i samhället ökar kraftigt.Skatter och bidrag har för den enskildeockså en inkomstutjämnande effekt övertiden, och genom denna omfördelning fårmedborgarna samhällets stöd i de skedenav livet då de inte aktivtförvärvsarbetar på grund av studier,sjukdom, arbetslöshet, ålderdom osv.I motsats till Moderata samlingspartietanser utskottet alltså att man ocksåmåste beakta den betydelseskattesystemets utformning har förfördelningspolitiken. Rätt använd ärskattepolitiken ett viktigt verktyg föratt minska klyftorna i samhället.Av de skäl som här redovisats avvisarutskottet Moderata samlingspartietsförslag till inriktning avbudgetpolitiken.Folkpartiet liberalernaNågon ytterligare ökning av sjukfrånvaronkan enligt mening inteaccepteras. Partiet godtar dock interegeringens förslag att förlängasjuklöneperioden med en tredje vecka. Imotionen diskuteras olika långsiktigalösningar för att komma till rätta medproblemet, däribland en brett upplagdsocialförsäkringsreform. Men motionärernaanvisar själva inget tydligt förslag somhar förutsättning att snabbt bromsa dennuvarande utvecklingen.Vad man föreslår är i stället mergenerella lösningar. Den viktigasteåtgärden som ser det ärdärvid att individerna ges möjlighet attrensa bort stressfaktorer ur sina liv.Det förutsätts kunna ske genom enarbetstidsreform som ger friarearbetstider, genom bättre möjlighet attbyta arbetsgivare samt genomkompetenskonton och billigarehemtjänster. Näst viktigast är att ökautbudet av vård och rehabilitering,vilket enligt kan finansierasgenom det s.k. Finsamsystemet.Folkpartiet vill också införa striktareregler mot felutnyttjande.Varje förslag som kan bidra till attkostnaderna för sjukskrivningarna pressastillbaka på ett fördelningspolitisktgodtagbart sätt är värdefullt. Utskottethar emellertid svårt att se att delösningar som förespråkarskulle kunna leda till attsjukskrivningarnas nuvarandekostnadsspiral snabbt bryts ochbelastningen på statsbudgeten minskar.Ska man exempelvis kunna öka utbudet avvård och rehabilitering krävs nyaresurser, och det är inte rimligt atträkna med att en sådan satsning betalarsig själv förrän sikt.Utmärkande för Folkpartietsbudgetalternativ är att partiet även iövrigt redovisar få tydligabesparingsförslag som har förutsättningatt kunna ge omedelbar utdelning ochvaraktigt finansiera nya utgiftsåtagandenoch skattesänkningar.I motionen talas allmänt om attstatsfinanserna ska stärkas, inte genomfler skatter utan genom flerskattebetalare och färre utgifter. Ochuttalandet förtydligas med några exempelsom visar att Folkpartier motsätter sigatt staten subventionerar TV-apparater,bostäder, företag, vanliga järnvägsresorsamt friska människor som skulle kunnaarbeta men som föredrar att leva påbidrag. Det framgår också att Folkpartietanser att AMS-anslagen kan bli mindre omen mer effektiv organisation genomförssamt att presstödet bör minskas och attavvecklingen av kärnkraftsproduktionen iBarsebäck ska skjutas upp.Av motionen framgår likaså attFolkpartiet vill lyfta ut kostnaderna förtrafikolycksfall och arbetsskador ursjukförsäkringen och i stället låtabilister och arbetsgivare stå för dessakostnader via den obligatoriskatrafikolycksfallsförsäkringen och privattecknade försäkringar. Det framgår ocksåatt vill avlastastatsbudgeten en del av kostnaderna förarbetslösheten genom att låtaarbetstagarna betala en högre egenavgift.Statens ränteutgifter ska också begränsasgenom att använder intäkterfrån företagsförsäljningar till attamortera på statsskulden.Mot dessa vagt formuleradebesparingsförslag står inte bara partietsförslag till nya utgiftsåtaganden utanockså de mycket omfattandeskattesänkningar som partiet villgenomföra . I motionenräknar med att partietsförslag till skattesänkningar kommer attleda till att skattetrycket redan 2004minskar med motsvarande av BNP,dvs. med drygt 35 miljarder kronor.Folkpartiets företrädare i utskottet haruppgivit att detta avser denperiodiserade effekten av partietsskatteförslag, dvs. man har inte tagithänsyn till de förskjutningar somförekommer i skatteuppbörden. Räknat istatsbudgettermer väntas partiets förslagleda till att statsbudgetens inkomstersamma år minskar med närmare 29 miljarderkronor.Vagt redovisade besparingsförslag - inågra fall mer påminnande ombesparingsidéer som inte är möjliga attomsätta i praktisk tillämpning förrän pånågra års sikt - ska alltså användas föratt finansiera de skarpt formuleradeskattesänkningar som partiet villgenomföra redan nästa år.Folkpartiets förslag till skattereformhar sin tyngdpunkt iinkomstbeskattningen. Brytpunkten, dvs. deninkomstnivå då statlig inkomstskattbörjar utgå, ska höjas till motsvarandeca , och vidare ska ettförvärvsavdrag införas vid den kommunalabeskattningen. Dessutom ska de avFolkpartiet föreslagna avgifterna till a-kassan vara avdragsgilla. Avdragsrättenför pensionssparande ochkompetenssparande ska höjas. Enskattereduktion ska likaså införas,vilken halverar kostnaderna förhushållsnära tjänster.Förmögenhetsskatten ska stegvisavvecklas via avskaffad sambeskattningoch höjt fribelopp.I motionen föreslås också atttaxeringsvärdena vidfastighetsbeskattningen fryses på dennivå som gällde 1997 och att uttaget avfastighetsskatt ska vara för småhusoch för flerfamiljshus. Det ger,påpekar motionärerna, en omedelbarskattelättnad på ca . Åandra sidan ska samtidigtrealisationsvinstbeskattningen förbostäder höjas till den gängseskattesatsen 30 %.Dubbelbeskattningen av privatpersonersaktieutdelningar ska successivt avvecklasoch fåmansbolagsreglerna reformeras såatt ett belopp motsvarande medelinkomstenbeskattas som arbetsinkomst medanresterande del beskattas som kapital.Slutligen har som långsiktigtmål att helt ta bortarbetsgivaravgifternas skattedel.Innebörden av Folkpartietsbudgetalternativ är således att dessatydligt formulerade skatteförslag - somnästa år väntas ge ett inkomstbortfall påuppemot och som åretdärpå växer i omfattning - skafinansieras med flera vagt formuleradebesparingar av vilka några är av denarten att de rimligtvis inte kan geeffekt förrän . Enbudgetpolitik utformad på detta sätt ärenligt utskottets mening inteansvarsfull. Utskottet kan med hänsynhärtill inte biträda förslagtill budgetpolitiska riktlinjer.Av motionen framgår att Folkpartietsriktlinjer för skattepolitiken innebäratt nivån på skatteuttaget successivt skasänkas. Partiet vill begränsaomfattningen av utgiftsökningar så attutrymmet för skattesänkningar vidgas itakt med tillväxten. På kort siktexisterar inget sådant utrymme utan varjeskattesänkning måste fullt ut finansierasmed motsvarande utgiftsminskning,framhåller motionärerna.Utskottet instämmer i motionärernasuppfattning att varje skattesänkning påkort sikt måste vara fullt ut finansieradmed en motsvarande utgiftsminskning. Meddenna motivering avstyrker utskottetFolkpartiets förslag till riktlinjer förskattepolitiken.KristdemokraternaUtmärkande för Kristdemokraternasbudgetalternativ är att merparten av deföreslagna skattesänkningarna i slutändanfinansieras med olika typer avobligatoriska avgifter, snarlika enskatt. säger att deslopar fastighetsskatten, men ungefär60 % av denna skattesänkning tasomedelbart tillbaka som en kommunalavgift. Obligatoriska avgifter ska ocksåfinansiera kostnaderna förtrafikolycksfall och delar avarbetslösheten som lyfts ut ur budgeten.Partiets förslag till skattesänkningaruppgår till , deföreslagna avgifterna till 23,6 miljarderkronor. För varje skattesänkt kronapåförs de skattskyldiga iobligatoriska avgifter, och i praktikeninskränker sig de föreslagnaskattesänkningarna därför till knappt 5miljarder kronor.Kristdemokraterna anser att det svenskaskattetrycket - som man beskriver som dethögsta i världen - både bör och måstesänkas. Ett inte obetydligt omvärldstryckgör att våra skattenivåer helt enkeltinte kan avvika kraftigt från det somgäller i våra konkurrentländer, hävdarmotionärerna. bör enligt derasmening därför de statliga utgifternasandel av BNP minska. Därigenom kommerockså skattetrycket att kunna minska.Skattetrycket måste dock växlas nedsuccessivt och med en försiktighet sominte äventyrar stabiliteten istatsfinanserna eller äventyrarfinansieringen av den offentliga sektornskärnuppgifter. Motionärerna bedömer attdet främst ärstaten som genom omprioriteringar måstebidra till en nedväxling avskattetrycket. Som ett riktmärke förstatens utgifter bör gälla attskattetrycket gradvis bör anpassas nedåttill jämförbara nivå.Enligt statistik är denoffentliga utgiftskvoten blandmedlemsländerna sjunkande och ligger förnärvarande på genomsnittsnivån avBNP. Motsvarande värde för är54,av BNP, dvs. drygt 19procentenheter mer. Skillnaden motländerna i euroområdet är 11procentenheter. Att sänka den svenskautgiftskvoten till eurogenomsnittetskulle i dagens läge innebära att deoffentliga utgifterna fick skäras ned medca , eller medmotsvarande av de egentligautgifterna på statsbudgeten exklusivestatsskuldsräntor. Även om förändringenär tänkt att genomföras successivt skulleförslaget enligt utskottets mening få sålångtgående konsekvenser för den svenskavälfärden att det blir helt oacceptabeltmot bakgrund av de höga välfärdsideal vihar i Sverige.Värt att notera är att två av deförslag till nya avgifter som ingår iKristdemokraternas budgetalternativdefinitionsmässigt betraktas som en skatti nationalräkenskaperna. Det gäller denkommunala fastighetsavgiften ochegenavgiften till den obligatoriskaarbetslöshetsförsäkringen.Kristdemokraternas eget budgetalternativpåverkar således i endast begränsadutsträckning det skattetryck man sägersig vilja sänka.Av dessa skäl kan utskottet inte ställasig bakom motionärernas förslag omskattekvotens och utgiftstakens andel avBNP.Kristdemokraterna hänvisar i sin motiondirekt till det budgetalternativ sompartiet presenterade i anslutning tillhöstens budgetproposition. Den nuföreslagna inriktningen är densamma men inågra avseenden har förslagen anpassatstill nya förutsättningar och till deåtgärder som regeringen föreslår ivårpropositionen.Så t.ex. avvisar tvåav regeringens förslag avsedda att kommatill rätta med de stigandesjukskrivningskostnaderna, nämligenförlängningen av arbetsgivarnassjuklöneperiod med samtbegränsningen av den sjukpenninggrundandeinkomsten (SGI) med 3 %.Kristdemokraterna lyfter i det senarefallet i stället fram sitt flera gångertidigare framförda förslag om ett SGIgrundat på de 24 senaste månadernasinkomster.Enligt måste krafttagnu tas för att råda bot på den skenandesjukfrånvaron och det ökande antaletförtidspensioneringar. Det bör ske genomen ny och samordnadrehabiliteringsförsäkring, ansermotionärerna. Ett förslag av dennainnebörd fanns med redan i höstens motionmen var då avsett att träda i kraft förstandra . anvisasytterligare medel och den tilltänktaförsäkringen kan därigenom börjatillämpas vid ingången av 2004.Utskottet noterar att motionärerna harhög tilltro till sitt förslag. Totaltsatsar de 2,8 miljarder kronoroch räknar med att detta ska leda tillatt sjukpenningkostnaderna ochkostnaderna för aktivitets- ochsjukersättning (förtidspension) ska kunnabegränsas med , dvs.varje satsad krona ska redan första åretge i avkastning. I motionenåberopas (SOU2000:78) bedömningar, men inte ens i detsammanhanget räknade man med att ensatsning på rehabilitering skulle ledatill nettobesparingar första året.Utredningens kalkyler har dessutomifrågasatts. Självklart kan en ökadsatsning på rehabilitering leda till attmånga tidigare sjuka åter kan börjaarbeta och ge ett positivt bidrag tillsamhällsutvecklingen. Men man måstesamtidigt vara medveten om att alla sjukainte är rehabiliteringsbara. Många är såsvårt sjuka att särskilda insatser inteter sig meningsfulla. Andra saknarmotivation och är därför inte mottagligaför rehabilitering. Ska rehabiliteringenbli verkningsfull måste den dessutomsättas in på ett tidigt stadium, enligtvissa bedömningar senast den åttondeveckan efter insjuknandet. Dessa ochandra liknande omständigheter talar föratt det inte är självklart att varjerehabiliteringsinsats leder till ettpositivt utbyte. Tvärtom kan utbytet blimer begränsat, i synnerhet inledningsvis.Det finns helt enkelt inga storskaligaförsök som ger stöd för den ena eller denandra uppfattningen. Enligt utskottetsmening är det därför inte rimligt att, pådet sätt gör, överdrivade möjliga besparingar som kan komma utav en omfattande satsning pårehabilitering. Blir effekten denmotsatta skulle det negativt kunnapåverka stabiliteten i statsfinanserna.Av de skäl som här redovisats avvisarutskottet förslag tillinriktning av budgetpolitiken.CenterpartietAv oppositionspartierna har Centerpartietde mest långtgående förslagen tillskattesänkningar. I motionen beräknarpartiet att statsbudgeteffekten av deegna skattesänkningarna uppgår till netto38 miljarder kronor 2004. Inget annatparti har så omfattandeförslag. Utskottet noterar inte utanförvåning att som fram tillför hade små eller ingaförslag till skatteförändringar nu ärriksdagens största skattesänkarparti.Liksom övriga borgerliga partierförfäktar numera ocksåuppfattningen att skattetrycket i Sverigepå måste sänkas ned motjämförbara länders nivåer.Tyngdpunkten i skatteförslagen liggerhelt på inkomstbeskattningen, därnuvarande grundavdrag ska ersättas av enskatterabatt på . Den ger ipraktiken ungefär samma effekt som ettgrundavdrag på . Förslagetska genomföras stegvis, och under 2004och 2005 begränsas skatterabatten till9 000 kr.För förvärvsarbetande vill man dessutominföra en särskild skatterabatt. Den skautgå med högst och kommer förinkomster attmotsvara av förvärvsinkomsten. Förårsinkomster däröver upp till 180 000 krska skattereduktionen motsvaramaxbeloppet. Därefter trappas den ned föratt vid årsinkomster på ellerhögre motsvara halva maxbeloppet, dvs.5 400 kr.Skattesänkningarna finansieras iprincip genom besparingar av motsvarandeomfattning på tre utgiftsområden. Detgäller först och främst utgiftsområde 25Allmänna bidrag till kommuner där nivånnästa år sänks med ,främst till följd av regleringen medanledning av det slopade grundavdraget.Den ensam sänker ramnivån med 21,8miljarder kronor. På utgiftsområde 13Arbetsmarknad sänks nivån med 12,8miljarder kronor, och på utgiftsområde 10Ekonomisk trygghet vid sjukdom ochhandikapp är nivåsänkningen 6,8 miljarderkronor. Tillsammans minskar detakbegränsade utgifterna på dessa treutgiftsområden med 38,7 miljarder kronor2004.På utgiftsområde 13 Arbetsmarknadräknar alltså med att nästaår kunna minska utgifterna med 12,8miljarder kronor. Det motsvarar avden ram som regeringen fört upp i sittpreliminära budgetförslag . Redani samband med den gångna höstensbehandling av budgetpropositionen varutskottet starkt kritiskt till enmotsvarande nedskärning som Centerpartietdå förespråkade. Denna kritik delades avarbetsmarknadsutskottet. Finansutskottetser ingen anledning att varamindre kritiskt, i synnerhet inte som denuppgivna besparingseffekten nu vuxit ivolym och partiet inte tillför någon nyinformation som gör det troligt att deangivna besparingarna är möjliga attuppnå. Att som gör på ettbräde kraftigt minska anslagen tillArbetsmarknadsverket ochArbetsmarknadsstyrelsen till förmån förett mer decentraliseratarbetsmarknadspolitiskt system torde intevara förenligt med ett rimligtarbetsgivaransvar, än mindre med enansvarsfull arbetsmarknadspolitik. Vagttal om en samordning avsocialförsäkringssystem med sikte på ensamordnad arbetslivsförsäkring medgemensam myndighetsstruktur ger på kortsikt inga omedelbara besparingar.Centerpartiets förslag omövergångsarbetsmarknader - enarbetsmarknadspolitisk åtgärd där enarbetslös får prova på ett arbete mot attarbetsgivaren får sänkt arbetsgivaravgift- kan ses som ett komplement i denarbetsmarknadspolitiska medelsarsenalen,men minskar knappast behovet avarbetsmarknadsutbildning i en sådanomfattning att det ger de stora ochomedelbara besparingar som motionärernatillgodoräknar sig.Centerpartiets vidlyftigt värderadebesparingar på detta utgiftsområde är enviktig beståndsdel i finansieringen av deskattesänkningar partiet vill genomföranästa år. Och åtminstone i teorin går detatt på detta område drastiskt minskamedelstilldelningen i den omfattningCenterpartiet föreslår. Menskattesänkningarna skulle i så fall sketill priset av en kraftigt försvagadarbetsmarknadspolitik, vilket utskottetfinner oacceptabelt. Utan besparingarkommer förslag att ledatill att statsfinanserna undermineras,vilket utskottet anser vara likaoacceptabelt.Utskottet avvisar mot denna bakgrundCenterpartiets förslag till inriktning avbudgetpolitiken. Det innebär samtidigtatt utskottet avvisar partiets förslagtill skattepolitiska riktlinjer liksompartiets preliminära beräkning avutgiftstaken för 2005 och 2006.Vissa förslag gemensamma föroppositionspartiernaMed delvis skilda motiv återkommer defyra borgerliga partierna till sitttidigare framförda krav påatt statliga företag ska säljas ut i enaldrig skådad omfattning under denärmaste åren. Försäljningsinkomsternaska användas för att amorterastatsskulden. Av Moderatasamlingspartiets och Centerpartietsmotioner framgår att ambitionen är att pådessa avyttra statliga företag försammanlagt . Det ärsamma nivå som även ochKristdemokraterna förespråkat när fråganbehandlats vid tidigare tillfällen. Detär också den volym de fyra partiernatidigare utgått ifrån när detillgodoräknat sig räntevinster avförsäljningsinkomsterna. Och i enlighetmed det tidigare förslaget räknarModerata samlingspartiet,och numed att försäljningsnivån kommeratt uppgå till 45 miljarder kronor.Folkpartiet har i sin motion avstått frånatt redovisa några detaljer om det egnabudgetalternativet.Utan att redovisa vare sigförsäljningsplaner eller någonnäringspolitisk strategi förutsätteralltså partierna att det ska vara möjligtatt avyttra statligegendom för . Ochunder de båda följande åren skaförsäljningar genomföras för ytterligare130 miljarder kronor. De tänkta nivåernakan jämföras med att regeringen i sinabudgetförslag schablonmässigt alltidräknar med att inkomsterna frånföretagsförsäljningar ska uppgåtill . Några störreföretagsförsäljningar har dock integenomförts sedan 2000.Börskurserna har fallit kraftigt, meninte något av partierna diskuterar om detär rimligt eller ens möjligt att irådande börsläge avyttra statligverksamhet i den föreslagna omfattningen.Bortsett från hartidigare inte heller något av partiernabelastat sitt budgetalternativ för detbortfall av utdelningsinkomster somförsäljningarna ger upphov till.Sammantaget uppgår statens inkomster frånaktieutdelningar till ca 4,5miljarder kronor.Ett gemensamt syfte medprivatiseringarna tycks vara att man villpåskynda amorteringen av statsskulden föratt minska utgifterna förstatsskuldsräntor. En låg statsskuld ökarstabiliteten i statsfinanserna, hävdarman. Men genom att ensidigt inrikta sittintresse på bruttoskulden, blundar manför att man frånhänder sigräntabla tillgångar som är en del av denstatliga förmögenheten.Om man dessutom oavsett utvecklingen påaktiemarknaden ska få in ettvisst belopp i försäljningsinkomster,finns det en uppenbar risk för att mantvingas sälja värdefulla tillgångar tillkraftiga underpriser, vilket i sin turtvingar fram ytterligare försäljningarför att uppställda mål ska kunna nås.Skulle emellertid de fyra partiernavälja att senarelägga sina försäljningarpå grund av fortsatt dåligkursutveckling, kan de å andra sidan intetillgodoräkna sig de betydanderäntevinster som de regelmässigt för uppi sina budgetalternativ. Så t.ex.tillgodoräknar sig för denärmaste tre åren räntevinster frånförsäljningar på sammanlagt 12 miljarderkronor.I ett läge med låga börskurser är detenligt utskottets mening inteansvarsfullt att forcera en försäljningav statliga företag och åstadkomma storaförluster för skattebetalarna. Ett sådantresursslöseri tar utskottet bestämtavstånd från. Utgångspunkten för enprivatisering måste självklart vara attden ska vara näringspolitiskt motiveradoch att den ska genomföras vid entidpunkt då utbytet blir så gynnsamt sommöjligt för ägaren-staten.Ett annat gemensamt och tidigare fleragånger framfört förslag gäller de fyrapartiernas syn påarbetslöshetsförsäkringen. Partiernaslösningar skiljer sig något åt, mengemensamt vill de höjaegenavgiften tillarbetslöshetsförsäkringen så mycket attavgiftsinkomsterna motsvarar upp till entredjedel av försäkringens kostnader. Vidtidigare tillfällen har de fyra partiernaockså tillgodoräknat sig besparingar somför helår uppgår till mellan 5 och 9miljarder kronor för detta förslag.De försäkrade ska alltså själva fåsvara för en större del av kostnadernaför arbetslöshetsförsäkringen, vilketautomatiskt urholkar värdet av deskattesänkningar som de fyra partiernasamtidigt utlovar. En ändradavgiftssättning är självklart möjlig attgenomföra, men med tanke på attarbetslöshetsförsäkringen i dagadministreras av ett fyrtiotal friståendearbetslöshetskassor med stora skillnaderi arbetslöshet och med olika nivåer påmedlemsavgifter kräver en omläggning avdetta slag rimlig tid av förberedelse föratt en vagt utformad idéskiss ska kunnaomvandlas till en praktiskt fungerandeåtgärd.