bet · GQ01JUU7 · 2003-02-20 00:00:00 — Förslaget byggde påBuggningsutredningens betänkande Om buggning ochandra hemliga tvångsmedel (SOU 1998:46) ochremissbehandlingen av detsamma.Lagrådet gjorde bedömningen att hemlig avlyssningborde kunna godtas som nytt straffprocessuellttvångsmedel med väsentligen det föreslagnatillämpningsområdet, om behovet var reellt ochstarkt. En förutsättning var dock enligt Lagrådetatt tvångsmedelsanvändningen var förenad medtillräckliga rättssäkerhetsgarantier. Här pekadeLagrådet på svagheter i remissförslaget bl.a. såvittgällde systemet med offentliga ombud.En särskild fråga var behandlingen av s.k.överskottsinformation, dvs. uppgifter om t.ex. andrabrott än det som föranlett tvångsmedlet. Den storabristen i remissen ansåg Lagrådet vara avsaknaden aven utförligare reglering angående behandlingen avöverskottsinformation. Lagrådet framhöll särskiltatt denna fråga måste lösas; detta var enligtLagrådet en förutsättning för att en lagstiftning ombuggning skulle kunna godtas.Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkandenmotsvarande de nu aktuella (senast i bet.2001/02:JuU7). Utskottet konstaterade då att denfortsatta beredningen av lagstiftningsärendet pågickinom . Bland annat skullefrågan om en lagreglering av överskottsinformationutredas. Enligt utskottets mening borde det pågåendeutredningsarbetet inte föregripas.Regeringen har aviserat en proposition omoffentligt ombud m.m. som man avser att avlämnasenast i år.Vidare har en särskild utredare fått i uppdrag attutarbeta ett förslag till reglering av användningenav överskottsinformation. Utredaren skall se överbl.a. i vad mån information som avser annanbrottslig verksamhet än den som låg till grund förbeslutet om tvångsmedel skall få användas och ominformation som inte har samband med något brott mensom har betydelse i ett annat sammanhang skall fåanvändas. Uppdraget kommer att redovisas undervåren.Enligt utskottets mening bör det pågåendeberedningsarbetet inte föregripas. Motionerna Ju267och Ju306 liksom motionerna Ju249, Ju281, Ju357 ochJu364 i nu behandlade delar bör avslås.Personella tvångsmedelI motionerna Ju281 (m) och So442 (fp) begärs attpolisen skall ges möjlighet att använda kräkmedelför att säkra bevisning vid narkotikabrott när denmisstänkte svalt narkotikan.Regler om undersökning av människokroppen vidbrottsmisstanke finns i 28 kap. 12 §rättegångsbalken. Av paragrafen, jämförd med 28 kap.11 § , framgår att kroppsbesiktningfår göras på den som skäligen kan misstänkas för ettbrott på vilket fängelse kan följa för att sökaefter föremål som kan tas i beslag eller annars föratt utröna omständigheter som kan vara av betydelseför utredning av brottet. Med kroppsbesiktning avsesundersökning av människokroppens yttre och inre samttagande av prov från människokroppen samtundersökning av sådana prov. En undersökning fårinte utföras så att den undersökte riskerar framtidaohälsa eller skada.Av 28 kap. 13 § följer attförordnande om kroppsbesiktning meddelas avundersökningsledaren, åklagaren eller rätten. Ärfara i dröjsmål, får beslutet fattas av polisman.Annan mera ingående undersökning än blodprov fårendast utföras av läkare. Vid kroppsbesiktning,liksom vid användning av övriga straffprocessuellatvångsmedel, råder den s.k.proportionalitetsprincipen. Sådan besiktning fårsålunda beslutas endast om skälen för den uppvägerdet intrång eller men i övrigt som åtgärden medförför den misstänkte eller för något annat motståendeintresse (28 kap. 13 § första stycketrättegångsbalken jämförd med 28 kap. 3 a § sammabalk).Rättegångsbalkens bestämmelser om kroppsbesiktningerhöll - med visst undantag som här saknar intresse- sin nuvarande utformning genom lagstiftning år1993 (prop. 1993/94:24, bet. JuU7, rskr. I denpromemoria som låg till grund för propositionen -Ändrade regler om kroppsvisitation ochkroppsbesiktning, m.m. (Ds 1991:56) - föreslogs attden misstänkte skulle kunna medicineras mot sinvilja om förfarandet påtagligt skulle underlättamöjligheterna att utföra en kroppsbesiktning. Ipropositionen anfördes bl.a. att det är ett mycketallvarligt ingrepp i den kroppsliga integriteten attutsätta någon för tvångsmedicinering och att mycketstarka skäl därför krävdes för att införa en sådanmöjlighet i . Enligtdepartementschefen måste vid en sådan bedömningbrottsbekämpande effektivitetshänsyn träda tillbaka.Något förslag om tvångsmedicinering lades därförinte fram i propositionen (prop. s. 48).Under utskottets behandling av propositionen hadeutskottet att ta ställning till en motion, i vilkenföreslogs att begreppet kroppsbesiktning skulleomfatta även åtgärder i form av medicinering medkräkmedel samt magpumpning. Utskottet förklarade siginte ha någon annan uppfattning i denna fråga än vaddepartementschefen uttalat i propositionen ochavstyrkte bifall till motionen (bet. 1993/94:JuU7 s.7).I betänkande 1996/97:JuU8 vidhöll utskottet dennauppfattning (bet. s. 4). Motsvarande inställningintog utskottet vid /98 (bet.1997/98:JuU24 s. 15).Frågan om tvångsmedicinering behandlades avPolisrättsutredningen i dess slutbetänkandeTvångsmedel enligt 27 och 28 kap. RB samt polislagen(SOU 1995:47). Utredningen fann med hänsyn till vaddepartementschefen anfört i proposition 1993/94:24inte anledning att närmare beröra frågan omtvångsmedicinering i syfte att genomföra enkroppsbesiktning. Inte heller borde det införasnågra bestämmelser som skulle göra det möjligt attmed stöd av den misstänktes samtycke ge honommedicin för att möjliggöra en kroppsbesiktning.Skillnaden för den misstänkte mellan att blierbjuden av polisen att ta t.ex. kräkmedel och atttvingas att ta medlet var nämligen, enligtutredningens uppfattning, mycket liten (SOU 1995:47s. 337 f)har i sitt slutbetänkandeVägvalet - Den narkotikapolitiska utmaningen (SOU2000:126) föreslagit att det i narkotikastrafflagen(1968:64) skall tas in en bestämmelse om att den somär skäligen misstänkt för narkotikabrott, som inteär ringa, skall kunna ges läkemedel eller liknandevid en kroppsbesiktning. Avsikten är att det vidskälig misstanke om försäljning av narkotika skallkunna fattas beslut om att använda kräkmedel ellerliknande vid kroppsbesiktning i sådana fall där deti dag beslutas om att placera den misstänkte på s.k.tulltoalett. Bakgrunden till förslaget är attnarkotikaförsäljare i framför allt storstäderna oftaförvarar sitt varulager, främst kapslar av heroin, imunnen, för att kunna svälja narkotikan om polisnärmar sig (s. 43). Däremot anser kommissionen inteatt kräkmedel skall få användas när misstanken avseren köpare som svalt narkotika. Beslut om att användakräkmedel skall fattas av åklagare och åtgärdenenligt förslaget genomföras av läkare (betänkandets. 208 f).I regeringens proposition 2001/02:91 Nationellnarkotikahandlingsplan hänvisades till 1993 årslagstiftningsärende (se ovan). Regeringen kunde intese att det framkommit något skäl av tyngd att nufrångå vad som uttalades när frågan senast varföremål för regeringens bedömning (prop.1993/94:24). Med hänsyn till framför allt det starkaskydd som måste finnas för den kroppsligaintegriteten är regeringen inte beredd att föreslånågon möjlighet till tvångsmässig medicinering isamband med kroppsbesiktning.Såvitt avser frågan om användning av kräkmedel ibrottsutredande syfte delade justitieutskottetregeringens uppfattning (yttr. 2001/02:JuU5y s. 7f).Utskottet har inte någon annan uppfattning i dagoch avstyrker bifall till motionerna Ju281 och So442i här behandlade delar.KameraövervakningAllmän kameraövervakningI några motioner behandlas frågor omkameraövervakning. I motionerna Ju278 (v) och Ju296(s) begärs att en utvärdering görs av lagen omallmän kameraövervakning. I motion Ju231 (s) begärsen översyn av bestämmelserna för kameraövervakningpå arbetsplatser.Lagen (1998:150) om allmän kameraövervakninginnehåller bestämmelser om användningen avövervakningsutrustning. Lagen skiljer mellan allmänkameraövervakning som kräver tillstånd och sådan sombara kräver anmälan. Sålunda är det enligt 11 §under vissa förutsättningar tillräckligt med anmälanvid allmän kameraövervakning i banklokal ellerpostkontor. Vidare får övervakningskamera på vissavillkor sättas upp i butikslokal, dock interestaurang eller annat näringsställe (12 §). I vissanärmare angivna fall krävs varken tillstånd elleranmälan (7-9 §§). Det gäller t.ex. övervakning sompolismyndighet bedriver i syfte att förebygga ellerförhindra brott. Upplysning om allmänkameraövervakning skall som huvudregel lämnas genomtydlig skyltning eller på något annat verksamt sätt(3-4 §§). Tillstånd meddelas av sombl.a. har att beakta vad som anges i 6 §. Avparagrafen framgår att tillstånd skall meddelas omintresset av sådan övervakning väger tyngre än denenskildes intresse av att inte bli övervakad. Viddenna bedömning skall särskilt beaktas bl.a. omövervakningen behövs för att förebygga brott. Etttillstånd till allmän kameraövervakning får helteller delvis meddelas för begränsad tid (19 §).Länsstyrelsens beslut kan överklagas hos allmänförvaltningsdomstol (29 §).Lagen har varit föremål för översyn avKameraövervakningsutredningen. I sitt betänkandeAllmän kameraövervakning (SOU 2002:110), som ladesfram , har utredningenkonstaterat att lagen om allmän kameraövervakning ihuvudsak är en väl fungerande lagstiftning.Utredningen har dock föreslagit vissa ändringar;bl.a. en bestämmelse som föreskriver att den sombedrivit allmän kameraövervakning i strid med lagenkan åläggas att ersätta den enskilde för skada ochkränkning av den personliga integriteten somövervakningen har orsakat.Utskottet kan inte finna annat än attmotionsönskemålen i stort får anses varatillgodosedda genom den översyn somKameraövervakningsutredningen har gjort.Motionerna Ju231 och Ju296 liksom motion Ju278 i härbehandlad del bör avslås.Övervakningskameror i taxibilarI motion Ju366 (kd) efterfrågas bättre möjligheteratt få tillstånd att använda övervakningskameror itaxibilar för att förhindra brott.Frågan om kameraövervakning i taxibilar hartidigare behandlats i utskottet (senast i bet.2001/02:JuU7 s. 34). Vid det senaste tillfälletavstyrktes yrkanden motsvarande det nu aktuella medhänvisning till den ovan nämndaKameraövervakningsutredningen. hartillstånd till kameraövervakning i taxibilar getts itvå kammarrättsavgöranden (Kammarrättens i Stockholmdom i mål 1166-2002 ochKammarrättens i dom i mål956-2002). Justitiekanslern (), som var klagande ibåda fallen, har offentligt förklarat sig nöjd medavgörandena som också vunnit laga kraft. I målen vardet fråga om övervakning med digitalastillbildskameror. Kameran aktiveras när bilenspassagerardörr öppnas och/eller stängs. Vid varjeaktivering får kameran, , ta högstfem bilder med en sekunds intervall.Det system för kameraövervakning i taxibilar sombeviljats i kammarrätt utgör enligtKameraövervakningsutredningen en lämplig avvägningmellan övervakningsintresset ochintegritetsintresset. Kravet på tillstånd bör dockbestå (s. 18).Utskottet kan inte finna annat än attmotionsönskemålet i stort får anses varatillgodosett genom den praxis som kommit tilluttryck i de två kammarrättsavgörandena. MotionJu366 bör avslås i denna del.Reservationer1. Svensk domstols behörighet (punkt 1)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 1. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju247.StällningstagandeFör offren för krigsförbrytelser och andra grovakränkningar av mänskliga rättigheter är det viktigtatt rättvisa skipas och att de drabbade gesupprättelse. Det är naturligtvis av störstabetydelse att de ansvariga ställs inför rätta ochdöms för sina brott. För att offren skall kunnagottgöras är det också viktigt att det finnsmöjligheter att driva en skadeståndsprocess motförövarna. Jag ifrågasätter om de svenska reglernaom forum i tvistemål är tillräckliga i dettaavseende. Regeringen bör därför ges i uppdrag attutreda möjligheterna att i de aktuella fallenutvidga rätten att föra talan om skadestånd iSverige.2. Rätten till domstolsprövning (punkt 2)av (), () ochTorkild ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 2. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2002/03:Ju339 yrkande 7och 2002/03:Ju364 yrkande 14.StällningstagandeUnder senare år har möjligheten att få sin sakprövad i två instanser inskränkts. meddenna utveckling har förenklingar iunderrättsförfarandet införts, bl.a. hardelgivningsförfarandet blivit mer summariskt. Enligtvår mening främjas inte rättssäkerheten av attprövningen i första instans blir enklare och mersummarisk som möjligheten att få tillstånd en överprövning minskar.Inte minst gäller detta kravet påprövningstillstånd i brottmål. Även om påföljdenstannar vid böter kan den som döms drabbas myckethårt. Det är i högsta grad otillfredsställande attbara en instans prövar mål som kan få vittgåendekonsekvenser för den enskilde.Mot bakgrund av det anförda anser vi attregeringen bör återkomma till medförslag om att utöka möjligheterna tillöverprövning av domstolsavgöranden.3. Offentlighet vid domstol (punkt 3)av (), (), BeatriceAsk (m), (), CeciliaMagnusson (m) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 3. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju282 yrkande 1.StällningstagandeDet finns uppgifter om att domstolarna i alltstörre utsträckning håller förhandlingar inomstängda dörrar och att antalet förundersökningar därmisstänkta och deras ombud beläggs med s.k.yppandeförbud ökat. Också tillämpningen avbestämmelserna om säkerhetskontroll kanifrågasättas. Utvecklingen riskerar enligt vårmening att urholka förtroendet för domstolarna genomatt möjligheterna till insyn minskar. Givetvis finnsdet ibland anledning att besluta om sådana åtgärder.För att bevara denna möjlighet får det inte finnasmisstanke om att sådana beslut fattasslentrianmässigt. Huvudregeln måste varaoffentlighet. Beslut om stängda dörrar, omyppandeförbud och om säkerhetskontroll bör ävenfortsättningsvis föregås av noggrann prövning.Enligt vår mening bör frågan utredas om huruvidaantalet förhandlingar inom stängda dörrar ökat ochvad det i så fall beror på. Detsamma gäller förbeslut om yppandeförbud och säkerhetskontroll. Detfår ankomma på regeringen att föranstalta om ensådan utredning.1. Åklagarjäv (punkt 4)2.av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 4. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju263.StällningstagandeDomare och åklagare har olika roller ibrottmålsförfarandet. Åklagarens grundläggandeuppgift är att - förutom att besluta omstrafförelägganden och åtalsunderlåtelser - uppträdasom part i målet och att i förekommande fallföreträda målsäganden vid utförande av talan omenskilt anspråk. Domarens uppgift är att skipa rätt.Samtidigt som åklagaren är part i målet skallobjektivitet iakttas. Den rollkonflikt som dettaleder till innebär att frågan om vilka jävsgrundersom skall gälla för åklagare bör regleras särskilt.Nuvarande ordning, med en reservationslös hänvisningtill jävsreglerna för domare, är enligt min meninginte tillfredsställande. Regeringen bör tillsätta enutredning som får i uppdrag att överväga en särskildreglering av jäv för åklagare.3. Medlemskap i (punkt 6)4.av (), (), CeciliaMagnusson (m) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 5. Därmed bifallerriksdagen delvis motion 2002/03:Ju307.StällningstagandeDen enda svenska utbildning som kan ligga till grundför medlemskap i är juriskandidatexamen. har emellertid nyajuristutbildningar tillkommit, t.ex med ekonomiskinriktning eller med inriktning mot EU-rätt. Dessajurister, med en bredare och mot näringslivets behovinriktad utbildning, får inte antas till medlemmar iAdvokatsamfundet. Däremot har den som genomgått denutbildning som krävs för att bli advokat i bl.a. enstat inom Europeiska unionen möjlighet att bliledamot av . Det finns inga krav påatt den utländska utbildningen skall motsvara ensvensk juris kandidatexamen. Det kan därför synasinkonsekvent att inte andra svenskajuristutbildningar än juris kandidatexamen godtas avlagstiftaren och av . Den slutsatsvi drar är att kraven för medlemskap iAdvokatsamfundet behöver ses över och anpassas tilldagens behov och förutsättningar. Regeringen bör fåi uppdrag att göra en sådan översyn.5. Målsägandebiträde för efterlevande (punkt 7)6.av (), (), RagnwiMarcelind (kd), (), JohanLinander (c), () och HilleviEngström (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 6. Därmed bifallerriksdagen delvis motion 2002/03:Ju320 yrkande 4.StällningstagandeDet är rimligt att vid allvarlig brottslighetbetrakta närstående till brottsoffer som indirektabrottsoffer, vilka har rätt till stöd och hjälp.Rätten till målsägandebiträde bör utvidgas till attomfatta även vissa efterlevande till den som utsattsför brott, även om dessa inte kan betraktas sommålsägande enligt gällande lagstiftning. Regeringenbör därför ges i uppdrag att återkomma tillriksdagen med ett lagförslag som tillgodoser detanförda.7. Målsägandens rätt att yttra sig (punkt 8)8.av (), () ochHillevi ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 7. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju280 yrkande 2.StällningstagandeVi anser att en uttrycklig rätt för målsäganden attinför domstol avge sin berättelse om hur brottet harpåverkat honom eller henne skulle öka allmänhetensförtroende för rättsväsendet. Många målsägandeskulle också må bra av att inför rätten få geuttryck för de känslor som brottet orsakat.Regeringen bör ges i uppdrag att utreda frågan omhur en sådan rätt för målsägande bör regleras ochåterkomma till med ett lagförslag med deninriktning vi nu förordat.8. Kronvittnen (punkt 9)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 8. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju364 yrkande 10.StällningstagandeEnligt vår mening bör ett system med s.k.kronvittnen utredas. Ett sådant innebär att den somberättar sanningen och därmed medverkar till attandra gärningsmän blir fällda själv kan fålindrigare påföljd eller gå fri från straff. Sådanauppgörelser bör kunna ske inom vissa strikt angivnaramar och under förutsättning av att de misstänktasom berörs biträds av försvarare. Varje sådanuppgörelse bör också underställas domstol förgodkännande. Genom införandet av ettkronvittnessystem skulle fler brott kunna uppinom rimlig tid. Regeringen bör få i uppdrag atttillsätta en utredning med uppdrag att se överfrågan om ett kronvittnessystem skulle kunna införasi svensk rätt.9. Strafförelägganden (punkt 11)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 11 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 9. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju364 yrkande 9.StällningstagandeEnligt vår mening finns det utrymme för att låtastrafföreläggande avse också fängelse. Särskiltgäller detta vid s.k. artbrott, t.ex. rattfylleri,där det finns en fast påföljdspraxis. Att användastrafföreläggande i dessa fall skulle innebära bådeen snabb reaktion på brottet och ett effektivareutnyttjande av samhällets brottsbekämpande resurser.Vi anser därför att det bör utredas omstrafföreläggande skall kunna avse fängelse sompåföljd. Det får ankomma på regeringen att tillsättaen sådan utredning.10. Enklare förfarande i snatterimål (punkt 12)av (), (),() och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 12 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 10. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju365 yrkande 10.StällningstagandeVi anser att brottsligheten måste bekämpas mereffektivt. En åtgärd som skulle kunna vidtas är attgöra det enklare att lagföra den som begår mindreallvarliga brott, exempelvis snatteri. Ett underlagför lagstiftning har tagits fram. Regeringen bör gesi uppdrag att återkomma till medett lagförslag som tillgodoser det anförda.11. Överprövning av åtalsbeslut (punkt 13)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 13borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 11. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju342.StällningstagandeJag anser att förfarandet vid överprövning avåtalsbeslut bör ses över. Enligt rådande ordning kanden som är missnöjd med en åklagares beslut i enåtalsfråga vända sig till högre åklagare. Ettåtalsbeslut ändras sällan. Det är inte heller lättför en utomstående att avgöra om ett åtalsbeslut ärvälgrundat. Enligt min mening behöver frågan sesöver. Regeringen bör få i uppdrag att ge utredningenom tillsynen över polis- och åklagarväsendenatydliga tilläggsdirektiv som tillgodoser vad jaganfört.12. Hemliga tvångsmedel (punkt 14)av (), (), RagnwiMarcelind (kd), (), JohanLinander (c), () och HilleviEngström (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 14 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 12. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2002/03:Ju249 yrkande27, 2002/03:Ju281 yrkande 11, 2002/03:Ju306,2002/03:Ju357 yrkande 13 och 2002/03:Ju364 yrkande20 samt avslår motion 2002/03:Ju267.StällningstagandeBrottsligheten blir allt grövre och allt mersvårutredd vilket ställer nya krav på polisensarbets- och spaningsarbete. Vi menar attutredningsmetoderna måste effektiviseras för attmöta dessa nya krav. Ett sätt är enligt vår meningatt införa möjlighet till buggning vid misstanke omgrova brott. Beslut om att införa sådan buggningmåste givetvis föregås av ytterst omsorgsfullaöverväganden. Bland annat måste klargöras hur manbäst skall förfara för att undvika kränkning avoskyldigas integritet och av huröverskottsinformation skall hanteras.När det gäller hemliga tvångsmedel pågår helatiden en utveckling som till stor del beror på attde tekniska förutsättningarna för olika åtgärderförändras. Enligt vår mening är det nödvändigt attett godkännande av en ny metod föregås av en analysur ett rättssäkerhetsperspektiv. Lagstiftningenmåste också vara uppbyggd så att tillräckliga hänsynkan ta till deras integritet som berörs av åtgärden.En annan aspekt på lagstiftningen är att den istörsta möjliga utsträckning bör varateknikoberoende. Vad vi nu anfört gäller buggninglikaväl som andra hemliga tvångsmedel.Det får ankomma på regeringen att återkomma tillriksdagen med ett lagförslag om att införa buggningi enlighet med vad vi här anfört.Regeringen bör även skyndsamt tillsätta den vidflera tillfällen aviserade utredningen med uppgiftatt kartlägga, analysera och utvärdera sådanlagstiftning som berör den enskildes integritet.13 Hemliga tvångsmedel (punkt 14)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 14borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 13.