bet · GR01TU1 · 2003-11-25 00:00:00 — Utskottet förutsätter att regeringen i samband med ovan begärdaredovisning av sina överväganden inom området återkommer till meden redovisning av sin bedömning även i denna fråga.Statligt stöd till kollektivtrafikenMot bakgrund av att transportpolitiskt motiverad interregional kollektivpersontrafik inte alltid är möjlig att driva på kommersiella grunderupphandlar Rikstrafiken ett antal interregionala kollektivapersontrafiklinjer. Den regionala och lokala kollektivtrafiken upprätthållspå motsvarande sätt, fast med stöd från den regionala och lokala nivån.Det motionsledes framförda förslaget om att den lokala kollektivtrafikenbör vara berättigad till statsstöd ur den statliga planeringsramen är isamma linje som det av framförda förslaget om ettutökat statligt stöd till kollektivtrafiken samt att dagensregionalpolitiska medel och en större del av den statligainvesteringsramen skall kunna användas för kollektivtrafikändamål.Utskottet vill avvakta regeringens beredning av frågan och avstyrkermotionsförslaget med hänvisning till ovan begärda redovisning avregeringens övervägande inom området.Med anledning av motionsförslag om att det investeringsstöd som utgårför spårfordon i kollektivtrafik borde omfatta även bussar ikollektivtrafik som drivs med alternativa drivmedel vill utskottet erinraom att det investeringsstöd som utgår för spårfordon ikollektivtrafik i infrastrukturpropositionen motiverades utifrån att desenaste åren visat att anskaffningen av rullande materiel ej skett i sammatakt som moderniseringen av järnvägen och att detta inneburit ensamhällsekonomisk förlust då infrastrukturen inte utnyttjas fullt ut. Dådetta argument inte kan anföras för att bidraget borde omfatta även bussaravstyrks förslaget.Taxesystemet i MälardalsområdetAngående motionsförslag om taxesystemet i bör nämnas att motionermed liknande innebörd behandlades av utskottet senast i utskottetsbetänkande /03:TU3 Transportpolitik. Motionsförslagen avstyrktes medhänvisning till Stockholmsberedningens och arbete. Ett av förslag är att det skall vara möjligtatt skapa storregionala trafikhuvudmän för ökad samordning överlänsgränserna i vissa frågor, vilket kan vara ett sätt att förbättrasamordningen av kollektivtrafiken över länsgränserna. Med hänvisning tillpågående beredning av kollektivtrafikfrågor inom regeringen ochStockholmsberedningen avstyrks motionsförslaget.Kollektivtrafik i glesbygdUtskottets förslag i korthetRiksdagen föreslås avslå motionsyrkanden om kollektivtrafik i glesbygd.Utskottet hänvisar till vidtagna åtgärder och pågående beredningsarbete.Jämför reservation 27 (c).MotionsförslagHåkan och (båda c) hävdar i motion 2003/04:T407 atten kraftig nedrustning av kollektivtrafiken pågår iglesbygden, bl.a. som en följd av minskat statligt stöd, höjdadrivmedelsskatter och kommunernas och landstingens pressade ekonomi. Statenmåste därför medverka till att göra det ekonomiskt möjligt förlänstrafikbolagen att utveckla i stället för avveckla verksamheten. Vidareföreslås dels att ett engångsbelopp utbetalas till länstrafikbolagen föratt möjliggöra samordning av samhällsfinansierad trafik, dels att ettpermanent driftsbidrag för verksamheten utbetalas.I motion 2003/04:T564 yrkande 35 av m.fl. (c) framhålls attkollektivtrafiken har en stor betydelse i landets glesbygd och attneddragningar i kollektivtrafiken i dessa områden drabbar såväl den bofastabefolkningen som turismen. Staten, som har ansvaret för en väl fungerandeinfrastruktur i hela landet, måste därför göra det ekonomiskt möjligt förlänstrafikbolagen att utveckla sin verksamhet, allt enligt motionärerna.I motion 2003/04:T482 av () uppmärksammas kollektivtrafiken iKalmar. Motionären befarar att drastiska nedskärningar av denna kan bliföljden av bl.a. minskade statliga anslag och högre skatter på drivmedel.Ökade anslag till kollektivtrafik i glesbygd, bl.a. i i län,efterfrågas därför.I motion 2003/04:T549 av m.fl. (s) framhållskollektivtrafikens betydelse för utvecklingen i glesbygd. Ökade statligaanslag till Rikstrafikens upphandlingar av interregional kollektivtrafikefterfrågas mot denna bakgrund. Vidare kräver motionärerna att statenhittar ett system som innebär att kollektivtrafik kan upprätthållas påolönsamma linjer som är viktiga ur ett regionalpolitiskt perspektiv.Utskottets ställningstagandeUtskottet instämmer med motionärerna om angelägenheten avtillfredsställande transportmöjligheter även i glesbygd. Kollektivtrafik ären del av samhällsservicen, och människor skall inte tvingas flytta pågrund av brister i transportsystemet.Utskottet noterar att regeringen i årets budgetproposition uppmärksammatatt kollektivtrafiken i glesbygd kan drabbas av kommuners och landstingsansträngda finansiella situation. Mot denna bakgrund ser regeringen det somangeläget att kollektivtrafiken i glesbygd kan bibehållas och anvisardärför, i avvaktan på beredningen av förslag, 10miljoner kronor till stöd för kollektivtrafik i de fyra nordliga länen.Utskottet vill även påpeka att i sitt ovanrefererade slutbetänkande föreslagit ett antal åtgärder med särskildinriktning mot glesbygdens trafikförsörjning. Med hänvisning till vidtagnaåtgärder och pågående beredningsarbete avstyrker utskottet därför i dettaavsnitt behandlade motioner. Utskottet förutsätter att regeringenåterkommer till med sin bedömning av, och förslag till åtgärdermed anledning av, slutsatser.Flygtrafik till NorrlandUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner om flygtrafik till . Utskottetförutsätter att regeringen vidtar lämpliga åtgärder med anledning av ennyligen utförd utredning av Rikstrafikens verksamhet.MotionsförslagAtt är ett län som är helt beroende av fungerande flygtrafikframhålls i motion 2003/04:T260 av (). Motionären anser attupphandlingen av denna trafik inte fungerat tillfredsställande ochefterlyser därför en utredning av hur kontinuitet i upphandlingen av sådanflygtrafik kan uppnås samt om Rikstrafiken är rätt huvudman att utföradenna upphandling.I motion 2003/04:Ub397 av m.fl. (fp) yrkande 6 sägs attRikstrafikens upphandlingar av flygtrafik till inte ärtillfredsställande bl.a. med avseende på kontinuitet. Rimliga prisnivåer,bra tidtabell, kontinuitet och dialog med näringsliv och invånare iregionen är nödvändigt för att flygtrafiken på skall kunna fyllasin funktion.Utskottets ställningstagandeEn av Rikstrafikens uppgifter är att upphandla transportpolitiskt motiveradinterregional kollektiv persontrafik som inte upprätthålls itrafikhuvudmännens regi och där det saknas förutsättningar för kommersielldrift. Dessa upphandlingar utgör ett omfattande ekonomiskt åtagande förstaten. Sammantaget ställer detta höga krav på att upphandlingarna utförspå ett kostnadseffektivt sätt och i enlighet med de av beslutadetransportpolitiska målen.De i detta avsnitt behandlade motionerna antyder att Rikstrafiken inte påett tillfredsställande sätt utfört den uppgift man ålagts. Utskottet vill idetta sammanhang uppmärksamma att Statskontoret på regeringensuppdrag utrett Rikstrafikens verksamhet men även regeringens styrning avmyndigheten (Rikstrafiken - liten myndighet med stort ansvar, rapport 2003:25).Enligt utredarnas mening finns det utrymme för förbättringar av såvälRikstrafikens verksamhet som av regeringens styrning av myndigheten.Utskottet förutsätter att regeringen vidtar lämpliga åtgärder med anledningav rapporten och avstyrker mot denna bakgrund de i detta avsnitt behandlademotionsförslagen.Färjetrafik till m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motioner om färjetrafik till m.m.BakgrundAntalet resenärer i Gotlandstrafiken uppgick till omkring 1,4miljoner passagerare, vilket är något fler än året dessförinnan.Godsvolymen, som har varierat något över tiden, har under de senaste årenökat. Enligt vissa bedömningar kan man räkna med en årlig tillväxt avtrafikvolymen på . Trafiken har bedrivitsdels med konventionella färjor, dels med en höghastighetsfärja. Underhögsäsong har trafiken förstärkts med en godsfärja. ersätts dekonventionella färjorna av två nya stora färjorLinjesjöfarten på subventioneras på två sätt.Det ena är det statliga transportstödet till färjetrafiken på ,varigenom både person- och godstrafiken subventioneras. För detta ändamålgör staten en upphandling av färjetrafiken. Det rederi som har upphandlatshar - i realiteten - getts en monopolställning genom lagen (1996:19) ombegränsning av rätten att bedriva linjesjöfart på med tillhörandeförordning (1997:748). Förordningen gäller den som utför regelbundnasjötransporter mellan och svensk hamn belägen utanför (1 §). Den som utför regelbundna sjötransporter mellan och svenskfastlandshamn måste anlöpa fastlandshamnen minst åretrunt (2 §).Det andra är ett system som ligger utanför den statliga budgeten och genomvilket det enbart är godstrafiken som subventioneras. Systemet består av enkombination av två inslag, en högstprisreglering och det s.k.Gotlandstillägget. Bestämmelserna om högstprisregleringen finns i lagen (2000:1377) med bemyndigande om utjämning av taxor för vissalastbilstransporter (taxeutjämningslagen). Den innebär atttransportförmedlingsföretagens taxor för godstransporter till och frånGotland skall motsvara taxan för en transport av motsvarande längd i övrigalandet. Som kompensation till transportförmedlingsföretagen för derasmerkostnader får de uppbära ett frakttillägg, Gotlandstillägget. Dettauppgår till av värdet på alla inrikes fjärrtransportermed lastbil. En viss osäkerhet råder om hur mycket Gotlandstilläggetinbringar; enligt en beräkning uppgår det till . finns en uppfattning som ifrågasätter Gotlandstilläggetsrelevans genom att transportpriset numera fastställs på marknadsekonomiskagrunder utan några fastställda prislistor.UtredningFrågan om trafiken på har varit föremål för ett stortantal utredningar. Den senaste kom till stånd genom regeringens beslut idecember 2000 om direktiv för en förhandlad helhetslösning förGotlandstrafiken. Uppdraget gick ut på att genom förhandlingar med berördaparter finna och förankra en acceptabel lösning.Utredningen lämnade sitt betänkande (SOU 2001:66) Garanteradtransportstandard för till regeringen . I dettaföreslogs sammanfattningsvis att skulle besluta om en garanteradtransportstandard för enligt de närmare förslagen i utredningen.Denna garanterade transportstandard avsågs gälla fullt ut senast den 1januari 2003. Bland de mer preciserade åtgärderna ingick avskaffandet avdet s.k. Gotlandstillägget kombinerat med en sänkning av längdmetertaxanför gods. Vidare skulle högstprisförordningen slopas senast den 1 januari2003. Uppgiften att - senast från - genomföra sänkningenav längdmetertaxan för gods i Gotlandstrafiken till skulle åläggasRikstrafiken, som skulle tillföras för detta.Ytterligare ett inslag i utredningens förslag var att iGotlands län skulle tilldelas för att stimulerasamverkan mellan företag på i fråga om köp och uppläggning avtransporter.Tidigare behandling i riksdagenRiksdagen beslutade (prop. 1995/96:44, bet. 1995/96:TU7, rskr. 1995/96:99) att Gotlandstillägget skulle avvecklas med en tredjedel över entreårsperiod samt att lagen (1979:1035) med bemyndigande om utjämning avtaxor för vissa lastbilstransporter (taxeutjämningslagen) skulle upphöraatt gälla vid utgången av 1998. I avvaktan på en långsiktig lösning avfrågan om transportstöd till och från har dock upphävandet avtaxeutjämningslagen skjutits upp, genom riksdagsbeslut, år . Det vardock inte lämpligt att fortsätta att göra ändringar i lagen eftersom dettaskapar en komplicerad författningsstruktur. En ny lag (2000:1377) medbemyndigande om utjämning av taxor för vissa lastbilstransporter ersattedärför lag i avvaktan på att frågorna avseende formerna för ettstöd till transporterna till och från långsiktigt kan lösas.Hösten 2001 noterade trafikutskottet med tillfredsställelse i det avriksdagen godkända betänkandet (prop. 2001/02:1, bet. 2001/02:TU1) attförslagen i utredningen transportstandard för låg ilinje med vad utskottet tidigare hade förordat. Vidare välkomnade utskottetatt utredaren tagit som en utgångspunkt för sitt förslag ett uttalande iden regionalpolitiska utredningens slutbetänkande (SOU 2000:87). Där sadesatt utredningen såg det som rimligt att bibehålla en strävan attkostnaderna för transporter till fastlandet skall motsvara kostnaderna förvägtransporter. Utredarens ståndpunkt var att den föreslagna sänkningen avlängdmetertaxan skulle neutralisera de merkostnader som har tillföljd av ö-läget.Vidare framhöll utskottet att utredaren hade lagt fram ett flertalintressanta förslag, vilka också var under beredning i Regeringskansliet.Utskottet sade sig dela utredningens och motionärernas uppfattning att detvar angeläget att det framtida stödet till Gotlandstrafiken nu fick enlångsiktig lösning, som medger förutsägbarhet för alla berörda. Frågan omGotlandstrafiken, betonade utskottet, borde inte ytterligare fördröjas, ochutskottet utgick från att den av utredaren angivna tidsramen blevriktningsgivande för regeringen. I avvaktan på regeringens förslag ansågutskottet att något uttalande av inte var erforderligt.Hösten 2002 konstaterade utskottet att regeringen redovisat sin bedömningatt ytterligare frist behövs innan mer konkreta förslag läggs fram förriksdagen samt att resultatet av såväl de nya färjornas inverkan påfraktkostnaderna som av samarbetsprojektet bör avvaktas. Regeringenförklarade sin avsikt att återkomma till beträffande enavveckling av Gotlandstillägget. Utskottet noterade denna bedömning ochutgick från att regeringens förslag i denna fråga skulle föreläggasriksdagen under år 2003.Regeringens bedömningI budgetpropositionen anger regeringen att en avveckling avGotlandstillägget kan uppskattas kosta ca samt attRikstrafiken som ansvarar för Gotlandstrafiken kommer att ha en mycketansträngd budgetsituation . Enligt regeringen finns detdärmed inte någon möjlighet att rymma dessa extra kostnader inom ramarnaför tillgängliga anslagsmedel. Det finns heller inget finansiellt utrymme istatsbudgeten att utöka Rikstrafikens ramanslag med ytterligare medel.Utrymmet för omprioriteringar är också i princip obefintligt.Av budgetpropositionen framgår vidare att regeringen i allt väsentligtstöder de förslag som redovisas i betänkandet Garanterad transportstandardför . Regeringen bedömer dock att det åtminstone inte kommer att finnas utrymme att genomföra de förslag vadgäller sänkning av längdmetertaxan och avveckling av Gotlandstillägget somredovisas i betänkandet. Regeringen föreslår därför att dessa åtgärderskjuts och att Gotlandstillägget behålls tills vidare.Regeringens långsiktiga målsättning är dock även fortsättningsvis attGotlandstillägget skall avvecklas när det ekonomiska utrymmet finns.MotionsförslagNils () pekar i motion 2003/04:T224 på Ölandsattraktionskraft som turistmål och argumenterar för ett stödtill färjeförbindelser mellan fastlandet och samt mellan ochGotland. Ett sådant stöd hade enligt motionären ytterligare ökat regionensattraktionskraft som det avlastat hårt trafikerade vägsträckor.Motion 2003/04:T392 av () handlar om färjetrafiken tilloch från . Då denna trafik enligt motionären är av stor vikt förtillväxten och välfärden på måste en lösning av dagens problem meddenna prioriteras. Enligt motionären bör Gotlandstillägget avvecklas ochkostnaderna för transporter till och från sänkas så att demotsvarar transportkostnader på fastlandet.Utskottets ställningstagandeFrågan om transporterna till och från har varitföremål för ett stort antal utredningar och överväganden inom regeringenoch . Utskottet noterade i betänkande 2001/02:TU1 medtillfredsställelse att de förslag som presenterades i utredningenGaranterad transportstandard för låg i linje med vad utskottettidigare förordat om avskaffande av systemet med Gotlandstillägget m.m. Somframgått i det föregående har även regeringen i årets budgetpropositionangett som sin mening att den i allt väsentligt stöder utredarens förslag.Enligt regeringens bedömning kommer det dock inte att finnas utrymme att genomföra de förslag vad gällersänkning av längdmetertaxan och avveckling av Gotlandstillägget somredovisats i utredningsbetänkandet.Utskottet noterar denna bedömning och utgår från att regeringen återkommertill så fort förutsättningar finns för att lösa frågan. Mot dennu angivna bakgrunden är utskottet inte berett att nu tillstyrka motion2003/04:392 (fp) som gäller avskaffande av systemet med Gotlandstillägget m.m.Angående förslag om färjelinje mellan och bör nämnas attsamma förslag behandlats av utskottet vid ett antal tillfällen, senast iutskottets betänkande 2002/03:TU1. konstateradeutskottet att det här finns två motstående intressen, nämligen intresset avatt få rimliga förutsättningar för upprätthållande av bastrafiken året runt- som är statligt subventionerad - och intresset av att öka turismen genometablering av nya färjeförbindelser under högsäsong. Vidare konstateradesatt det inte finns några legala hinder för linjesjöfart mellan ochGotland men att en ny färjeförbindelse under högsäsong kan medföra ettinkomstbortfall för den statligt subventionerade trafiken. Utskottet harinte ändrat uppfattning i denna fråga. Motion 2003/04:T224 (m) avstyrksdärmed med hänvisning till tidigare ställningstagande.Ekonomiska förpliktelser för trafikupphandlingUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att godkänner regeringens förslag omekonomiskt bemyndigande för Rikstrafiken.Regeringens förslagRamanslaget 36:12 Rikstrafiken: Trafikupphandling finansierar statensupphandling av transportpolitiskt motiverad interregional kollektivpersontrafik.Rikstrafiken bör enligt regeringens mening få sluta upp till långatrafikeringsavtal. Regeringen föreslår därför att bemyndigarregeringen att , i fråga om ramanslaget 36:12 Rikstrafiken:Trafikupphandling, ingå ekonomiska förpliktelser som omfattar högst fem årunder och som, inklusive tidigare gjorda åtaganden,innebär utgifter på högst 3 (i budgetpropositionen angesbeloppet ; detta är en felskrivning).Utskottets ställningstagandeUtskottet har ingen erinran mot regeringens förslag om bemyndigande attingå ekonomiska förpliktelser. Utskottet förutsätter, i likhet medföregående år, att regeringen fortsättningsvis kommer att ange vilkaberäkningsgrunder som ligger bakom det begärda bemyndigandet på högst . Förslaget tillstyrks därmed.FärdtjänstUtskottets förslag i korthetEn väl fungerande färdtjänst är enligt utskottets mening en förutsättningför att det transportpolitiska delmålet om ett tillgängligt transportsystemskall kunna uppnås. Motionsförslag om färdtjänsten uppmärksammar viktigafrågor men avstyrks med hänvisning till att regeringen förutsätts återkommatill med sin bedömning av förslag.BakgrundUnder började kommunerna att frivilligt anordna färdtjänst, och1970 fanns färdtjänst i ett hundratal av landets då 850 kommuner. 1980 hadefärdtjänst inrättats i samtliga kommuner, men det var först , dåsocialtjänstlagen trädde i kraft, som färdtjänst blev en lagfäst rättighet.Färdtjänsten expanderade snabbt. /82 hade 295 000personer tillstånd och /90 hade antalet ökat till 445000, dvs. har antalettillstånd minskat, och då färdtjänstlagen trädde i kraft uppgick antalettill 419 000. /01 hade antalet sjunkit.Dagens bestämmelser om färdtjänst och riksfärdtjänstRiksdagen beslutade om nya lagar avseende färdtjänst ochriksfärdtjänst. Den nya lagstiftningen innebär ett nytt synsätt; från attha varit en fråga om bistånd betraktas färdtjänst numera som en form avkollektivtrafik som bidrar till en tillfredsställande trafikförsörjningäven för funktionshindrade. Enligt lagen om färdtjänst (1997:736) och lagenom riksfärdtjänst (1997:735) är det kommunen som svarar för att färdtjänstoch riksfärdtjänst anordnas. Kommunen har emellertid möjlighet att överlåtaansvaret för färdtjänsten till huvudmannen för kollektivtrafiken i länet.Lagbestämmelserna i övrigt gäller tillstånd till färdtjänst, avgift,återkallelse av tillstånd, handläggning av ärenden och överklaganden.Lagstiftningen trädde i kraft den 1 januari 1998.UtredningarI samband med sin behandling av lagförslagen om färdtjänst föreslogtrafikutskottet att hos regeringen begära en allsidig ochnoggrann utvärdering av färdtjänsten. Bland annat borde man undersöka omreglerna för ledsagare hade fått en tillfredsställande utformning och hurväl statsbidraget hade fungerat när det gäller att anpassakollektivtrafiken och den fysiska miljön till de funktionshindrades behov.Riksdagen anslöt sig till utskottets förslag.I enlighet härmed gav regeringen uppdrag till en rad myndigheter. Dessa harsedermera sammanställts av , som också har presenterat rap-porteri ämnet. Bland annat med utgångspunkt i slutsatser i rapporterna2000:103, 2001:43, 2001:86 och 2001:95 beslutade regeringen atttillsätta en utredning om vissa färdtjänstfrågor (dir. 2002:108).Den särskilde utredaren överlämnade sitt slutbetänkande till stratsrådetUlrica . Utredningen uppmärksammar ett antalproblem. I det följande redogörs för några av utredarens slutsatser ochförslag.Inledningsvis gör utredaren bedömningen att det är svårare att få tillståndtill färdtjänst nu än det var att få ett sådant tillstånd enligt dentidigare socialtjänstlagen samt att dettta beror på att socialtjänstlagenshelhetssyn, dvs. att individens totala situation skulle beaktas vidprövningen, saknar motsvarighet i lagen om färdtjänst. Bland annat motdenna bakgrund föreslås ett antal åtgärder.Kvalitet och personal. Utredaren föreslår införande av en bestämmelse omkvalitet på färdtjänst samt att bedömningen av om det råder god kvalitetinom färdtjänsten bör baseras bl.a. på att tillståndshavaren bemöts på ettkorrekt sätt, att transporten av den enskilde sker på ett trafiksäkert sätt, att det föreligger skäliga hämtningstider, att fordon kommer osv. Isamma sammanhang föreslås bestämmelser om personalens kompetens.Ledsagare. Utredaren föreslår att tillstånd till ledsagare under resa medfärdtjänst skall beviljas inte bara om behov av ledsagare föreligger underresan utan även om behovet föreligger i samband med resan, eftersom det kanuppkomma situationer där den som beviljats färdtjänst eller riksfärdtjänständå inte kan resa, exempelvis på grund av att han eller hon endast harbehov av ledsagare efter resan och inte under denna.Medresenär. Utredaren har erfarit att inte alla kommuner och trafikhuvudmäntillåter att ett tillstånd till färdtjänst även omfattar en medresenär.Eftersom det enligt utredaren är uppenbart att det kan uppkomma storasvårigheter för en funktionshindrad att fullgöra exempelvis sinföräldraroll om man inte får ta med egna barn i färdtjänsten föreslås ensärskild bestämmelse, av vilken framgår att om det är skäligt att den somsöker tillstånd till färdtjänst skall ha sällskap på resorna av en ellerflera medresenärer, skall tillståndet gälla även för denna eller dessa.Begränsning av antalet resor. Ett tillstånd till färdtjänst får enligt 9 §lagen om färdtjänst i skälig omfattning förenas med föreskrifter om bl.a.hur många resor tillståndet omfattar. I förarbetena till lagen omfärdtjänst (prop. 1996/97:115 s. 52 f. och 79) uttalas dock att nödvändigaresor, som t.ex. resor till och från arbetet eller skolan, inte skallbegränsas till antalet. Enligt utredningens uppfattning bör begreppetnödvändiga resor omfatta mer än endast resor till arbete eller skola ochkommunen samt att resor som är av väsentlig betydelse för den enskilde fårbegränsas till antalet endast om det är skäligt.Villkor.