bet · GR01MJU4 · 2003-10-16 00:00:00 — Premien varierarmellan och beroende på bilens ålder. Syftet med höjningenvar att kompensera bilägare för förväntade och redan inträffade prisökningar,bl.a. som en följd av skärpta miljöregler för bilskrotning. Premiehöjningenvar också avsedd att säkerställa en kostnadsfri inlämning i enlighet medEuropaparlamentets och rådets direktiv /53/EG om uttjänta fordon. tidigare påpekat saknas det än så länge erfarenheter och uppgiftersom visar att premiehöjningen medfört att nedskräpning med skrotbilarminskat. Det är dock enligt regeringen troligt att premiehöjningen tillviss del motsvaras av bilägarens ökade kostnader för bilskrotning. Emellertidtenderar premiesystemet att styra mottagningsavgiften för bilar. Regeringenpåpekar att det är svårt att bedöma om den ökade kostnaden beror på ökademiljökrav vid bilskrotning eller om mottagningsavgiften anpassas tillpremien för att öka bilskrotarens vinst. Bl.a. mot bakgrund härav anserregeringen att det bör utredas om det är lämpligt att åstadkomma kostnadsfriinlämning av skrotbilar genom att direkt från bilskrotningsfonden betalaersättning till bilskrotaren för skrotningskostnaden. I ett sådant systemskulle enligt regeringen producenternas kompetens kunna komma till användningi förhandlingen om hur stor ersättningen bör vara. Utskottet anser i likhetmed regeringen att frågan om hur en sådan form av kostnadsfri inlämningskall organiseras bör diskuteras närmare med såväl bilproducenter,bilskrotare, konsumentorganisationer som berörda myndigheter. Regeringenavser att utreda hur en kostnadsfri inlämning kan organiseras samt bilägarensskyldigheter och avställningsmöjligheter. Det vidare arbetet som regeringenredogör för anser utskottet tillgodoser syftet med kraven i motionerna2002/03:MJ211 (c), 2002/03:MJ377 (kd) yrkande 7, 2002/03:MJ428 (c) yrkande6 och 2002/03:T466 (c) yrkande 33. Motionerna avstyrks på grund härav.Närdet gäller kravet på att införa skrotningspremie även för äldre gräsklippareoch båtmotorer vill utskottet påpeka att har sänkt skatten påalkylatbensin till tvåtaktsmotorer med hänvisning till att det av miljöskälär motiverat att öka användningen av sådan bensin i tvåtaktsmotorer (prop.2001/02:177, bet. 2001/02:SkU26, rskr. 2001/02:331). Utskottet har i övrigtvid tidigare behandling av motionsyrkanden med samma innebörd (bet.2002/03:MJU13) hänvisat till att avgaskraven för arbetsmaskiner inom EUregleras i och rådets direktiv /68/EG, det s.k.arbetsmaskindirektivet. Avgaskrav har införts endast för vissastörre dieseldrivna arbetsmaskiner. Enligt vad utskottet erfarit pågårförhandlingar för en skärpning av avgaskraven för dessa maskiner. Ettändringsdirektiv är såvitt utskottet har bekant att vänta tidigast undervåren 2004. För jordbruks- och skogsbrukstraktorer började krav införasunder genom och rådets direktiv /25/EG avden om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformigaföroreningar från motorer avsedda för jordbruks- eller skogsbrukstraktorer.I detta sammanhang bör även uppmärksammas att det genom ändringsdirektivet2002/88/EG om åtgärder mot avgasutsläpp från förbränningsmotorer som skallmonteras i arbetsmaskiner och arbetsredskap infördes avgaskrav i två stegför mindre, bensindrivna arbetsmaskiner. Det första steget införs fr.o.m.år 2004. Det innebär att utsläppen per maskin skall minska med ungefär entredjedel. Det andra steget ökar kraven med ytterligare 60–beroendepå maskintyp. Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda motion2002/03:MJ377 (kd) yrkande 8.Slutförvaring av kvicksilverUtskottetsförslag i korthetUtskottet instämmer i regeringens bedömning av fråganom slutförvaring av kvicksilver och avstyrker därmed tre motionsyrkanden(m, fp, c) med andra bedömningar. Utskottet anser ett motionsyrkande (c)om säkerhetsaspekter på mellanlagring av kvicksilver tillgodosett med vadutskottet anför. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. Jämförreservation 25 (m, fp, kd, c).PropositionenRegeringen anser att avfallsom innehåller minst en viktprocent kvicksilver bör föras till permanentförvaring djupt ned i berg. Undantag bör endast få medges om det är frågaom mycket små mängder avfall eller om det finns andra synnerliga skäl. Omdet är skäligt i mening bör även avfall som innehåller minst0,1 viktprocent kvicksilver föras till sådan djupförvaring. Regeringenavser att i förordningsbestämmelser införa sådana krav. Kraven pådjupförvaring bör gälla fr.o.m. . En utomstående aktör börges i uppdrag att samordna genomförandet utgående från tekniska, miljömässiga,sociala och samhällsekonomiska förutsättningar. Genomförandet böravrapporteras till regeringen för att säkerställa att arbetetlöper enligt plan.MotionernaI motion 2002/03:MJ24 (m) yrkande 6 anförsatt det i finns kvicksilver, förutom i gruvindustriavfallsslamoch insamlade produkter, i kloralkaliindustrins elektrolytiskaprocess i form av metalliskt rent kvicksilver. Detta rena metalliskakvicksilver går enligt motionärerna utmärkt att använda som råvara förfortsatt bruk. finns inte någon känd teknik för att genomföraförslaget till djupförvaring av metalliskt kvicksilver på det sätt somföreslås. Kostnaderna är okända men sannolikt mycket höga. Enligt motionärernasmening skall det övervägas om inte staten skall stå för kostnaderna förde särskilt höga kraven i eftersom särregler orsakar kostnadsnackdelarför svensk produktion i synnerhet om inte ett mervärde kan tas ut i högrepriser.Enligt motion 2002/03:MJ26 (fp) yrkande 12 bör förslagetkompletteras med en möjlighet för producenter att slippa djupförvaring om mankan uppvisa ett miljömässigt likvärdigt alternativ. Det är i grunden alltidfarligt att låsa sig för en enda lösning på hantering av avfall eftersomdetta kan hindra en positiv teknikutveckling inom området.Enligt motion2002/03:MJ27 (c) yrkande 9 bör regeringen säkerställa att mellanlagringenav avfall med kvicksilverinnehåll inte orsakar någon risk för människorshälsa eller miljön, i väntan på ytterligare teknik. I motionen hävdasvidare att det inte är rätt att avgöra att teknik ochutnyttjande av grundämnen funnit en optimal slutgiltig lösning och dettaför all framtid (yrkande 10). Regeringens vilja att visa handlingskraftoch initiativförmåga bör fokuseras på säkerhetstänkande, samordning ochflexibla lösningar, detta i avvaktan på att ett inom EU gemensamt greppkan tas om kvicksilverhanteringen. Kostnaden för hantering av kvicksilveravfallkan vid återanvändning fördelas på fler parter och resurser respektiveinsatser kan göras kraftfullare vid ett sådant förhållande. En exportbehöver inte leda till att ansvaret som åvilar producenten försvinner,särskilt inte inom den gemensamma europeiska marknaden.UtskottetsövervägandenSom regeringen påpekar är kvicksilver en mycket giftig ochbioackumulerande metall som inte bryts ned. Av den anledningen har Sverigeinfört restriktioner för användningen och förbud mot export av dennametall. Enligt det av fastställda miljökvalitetsmålet Giftfrimiljö (prop. 1997/98:145, bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183) skallhalterna av ämnen som förekommer naturligt i miljön vara nära bakgrundsnivåernainom en generation. Den sammanlagda exponeringen i arbetsmiljö, yttremiljö och inomhusmiljö för särskilt farliga ämnen skall vara nära nollvid samma tidpunkt. Av den av antagna kemikaliestrategin förGiftfri miljö (prop. 2000/01:65, bet. 2000/01:MJU15, rskr. 2000/01:269)framgår att nyproducerade varor så långt möjligt skall vara fria frånkvicksilver . Det framgår vidare att kvicksilver inte hellerskall användas i produktionsprocesser om inte producenten kan visa atthälsa och miljö inte kan komma till skada. Dessutom skall befintliga varorsom innehåller kvicksilver hanteras på ett sådant sätt att kvicksilvretinte läcker ut i miljön. Det övergripande målet är att den totalaanvändningen av kvicksilver med vissa undantag skall ha upphört senast år2010. Som regeringen påpekar kommer det då till följd av pågående ochtidigare användning att finnas stora mängder kvicksilveravfall, som måstetas om hand på ett säkert sätt.Regeringen uppdrog åtNaturvårdsverket att utarbeta ett förslag till slutförvaring av kvicksilver.År 1997 presenterade av kvicksilver(rapport 4752), i vilken verket förordar ett djupt bergförvar som denmiljömässigt bästa lösningen för slutförvaring av kvicksilver. Regeringendelade uppfattning men tillsatte en särskild utredareför att klargöra bl.a. de juridiska och ekonomiska effekterna av ett sådantbeslut (dir. 1999:104). Även den utredningen kom till slutsatsen att ettdjupförvar är den bästa lösningen trots de investeringskostnader som följerav ett sådant alternativ. Utskottet konstaterar således att olika alternativatt förvara kvicksilver har bedömts såväl av som av densärskilt tillsatta utredningen, varvid båda kommit till resultatet attslutlig förvaring i djupt bergförvar är den metod som bedöms vara denfrån miljösynpunkt mest överlägsna metoden. Den senare utredningen föreslogvidare gränsvärden för att bestämma vilket avfall som skulle omfattas avkravet för djupförvar. Kravet skulle gälla avfall som innehåller minst 1viktprocent kvicksilver, och om det är skäligt i mening,även avfall som innehåller minst 0,1 viktprocent kvicksilver. Enligt vadutskottet erfarit valdes gränsvärdena med hänsyn tagen till att så storandel som möjligt av kvicksilvret skulle omfattas.I likhet med regeringeninstämmer utskottet i de slutsatser utredningarna kommit fram till. Somregeringen framhåller bör i enlighet med principen om förorenarens ansvarberörda avfallsägare bära ansvaret för att ett bergförvar kommer tillstånd, dvs. ur både ekonomiska, tekniska och praktiska aspekter. Företagenbör bl.a. ta ställning till metod och lämplig kemisk form för deponeringi ett permanent förvar. Utskottet instämmer i regeringens uppfattning attavfallsägarna bör samarbeta om en gemensam lösning men att en utomståendeaktör bör få en roll att samordna arbetet inte minst när det gäller fråganom finansiering och lokalisering av ett förvar. Hur arbetet fortskriderbör som regeringen påpekar regelbundet avrapporteras till regeringen föratt säkerställa att arbetet löper enligt plan. Utskottet förutsätter därvidatt regeringen och den aktör som erhåller uppdraget att samordna genomförandetföljer upp och deltar i det arbete som pågår inom EU. Med det anfördaansluter sig utskottet till regeringens bedömning och avstyrker motionerna2002/03:MJ24 (m) yrkande 6, 2002/03:MJ26 (fp) yrkande 12 och 2002/03:MJ27(c) yrkande 10.Regeringen gör bedömningen att det behövs rimlig tid föratt förbereda ett permanent förvar. Utskottet delar denna uppfattning ochanser i likhet med regeringen att en förvaring djupt ned i berg bör kunnaske . Till dess bör lämplig mellanlagring och förbehandlingav avfallet ske. I det sammanhanget förutsätter utskottet i likhet medvad som anförs i motion 2002/03:MJ27 (c) yrkande 9 att sådana åtgärdervidtas att mellanlagringen av avfallet inte orsakar någon risk för människorshälsa eller miljön. Utskottet finner motionen tillgodosedd härmed, ochriksdagen bör därmed inte vidta några åtgärder med anledning denna.Bygg-och rivningsavfallUtskottets förslag i korthetUtskottet instämmer ivad regeringen anför om avfall inom byggsektorn och avstyrker ettmotionsyrkande (m) angående omhändertagande av rivningsavfall. Jämförreservation26 (m).PropositionenRegeringen anser att utvecklingen inom byggsektornsavfallshantering, särskilt avseende det farliga avfallet, hargått för långsamt och avser därför att uppdra åt att i samrådmed utveckla styrmedlen för tillsyn och vägledning samtlämna förslag till ytterligare åtgärder och eventuellt nya delmål förbyggsektorns avfallshantering. Regeringen är dock positiv till Byggsektornskretsloppsråds frivilliga åtagande att driva på och följa upp sektornsarbete för att uppnå de nationella miljökvalitetsmålen.MotionenI motion2002/03:MJ24 (m) yrkande 7 hävdas att regeringen anser att ett parmyndigheter inte klarat av sina uppgifter. Om problemet beror på otydliglagstiftning är enligt motionärerna det korrekta förfaringssättet attföreslå nya lagar som skall ta ställning till. Om problemetberor på bristande kompetens hos myndigheterna har regeringen medel attåtgärda detta genom antingen regleringsbrev eller personförändringar imyndigheternas ledning.Utskottets övervägandenSom regeringen konstaterardeponeras stora mängder bygg- och rivningsavfall. Avfallet bestårtill relativt stor del av tegel, betong, jord- och schaktmassor men ävenav betydande mängder trä, plast och metall. I byggnader finns också mångaolika typer av komponenter som kan innehålla organiska miljögifter ellertungmetaller. Enligt är hanteringen av farligtbygg- och rivningsavfall inte godtagbar. Utifrån detta gör regeringenbedömningen att det är alltför vanligt att farligt avfallinte identifieras och sorteras ut utan omhändertas blandat med annatavfall. Regeringens slutsats är därför att tillämpningen av reglerna förfarligt avfall varit dålig och att det frivilliga åtagandet inte varittillräckligt för att säkerställa att farliga ämnen identifieras ochomhändertas på ett säkert sätt. Många företag inom sektorn har avanceradsortering av avfall i flera fraktioner. Det har dock visat sig svårt attundvika deponering. Detta beror till viss del på bristande kapacitet förförbränning men även på outvecklade marknader för återanvändning ochmaterialåtervinning. Regeringen bedömer att en tillräcklig kapacitet förbehandling och en fungerande marknad för återvinning endast kan skapas omdetta efterfrågas av de avfallsalstrande företagen. Regeringen anser attäven om sorteringen och återvinningen av bygg- och rivningsavfall ökatsedan år 1995, är det nödvändigt att arbetet utvecklas och intensifieras.Utskottet delar denna uppfattning och instämmer i regeringens avsikt atttydliggöra avfallsinnehavarens ansvar även inom byggsektorn. är det naturligtvis särskilt viktigt att den vägledning somNaturvårdsverket åtagit sig att ge om verksamheters avfallshantering anpassastill de särskilda förhållanden som gäller vid byggnader, ombyggnader,fastighetsunderhåll och rivningar. Med det anförda avstyrks motion2002/03:MJ24 (m) yrkande 7.Ikraftträdande av lagförslag m.m.Utskottetsförslag i korthetUtskottet tillstyrker vad regeringen föreslår omtidpunkter för ikraftträdande av de olika lagförslagen ipropositionen.PropositionenRegeringen föreslår i fråga om 15 kap. 7 a § miljöbalkenoch lagen om upphävande av lagen (1982:349) om återvinning avdryckesförpackningar av aluminium och lagen (1991:336) om vissadryckesförpackningaratt de träder i kraft den dag regeringen bestämmer. I övrigt föreslårregeringen att lagändringarna träder i kraft den 1 april 2004.UtskottetsövervägandenBestämmelserna om pant skall enligt EG-rättsliga reglergenomgå ett anmälningsförfarande. Utskottet inser att detta försvårarmöjligheterna att ange datum för ikraftträdande för vissa av regeringenslagförslag. Utskottet gör härvid samma bedömning som regeringen ochtillstyrker regeringens förslag i denna del. Utskottet tillstyrker ocksåförslaget i övrigt till ändringar i i den mån det inte behandlatsav utskottet ovan.Försäljning av statens aktie i förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslagom att bemyndiga regeringen att sälja sin återstående aktie i och avstyrker en motion (s) med krav på att skall avslåförslaget.PropositionenRegeringen föreslår att bemyndigarregeringen att sälja sin återstående aktie i 2002/03:MJ23 (s) yrkas att avslår förslaget om bemyndigandeatt sälja aktieinnehavet i . Motionären anser att statenbör ha en fortsatt insyn i företaget och att den återstående aktientillförsäkrar staten en sådan fortsatt insyn genom representation istyrelsen.Utskottets övervägandenSAKAB bildades med uppgift attsom ensamt företag slutligt omhänderta miljöfarligt avfall. Riksdagenupphävde behandlingsmonopolet för farligt avfall i och med att 13 § lagen(1985:426) om kemiska produkter upphävdes (prop. 1993/94:110, bet.1993/94:JoU16, rskr. 1993/94:210). Med detta beslut upphörde ensamrätttill omhändertagande av farligt avfall i . Som regeringen påpekarhar sedan denna förändring trädde i kraft flera företagetablerat sig på marknaden för att omhänderta farligt avfall. EftersomSAKAB alltså är ensamt om att hantera farligt avfall utanagerar på en konkurrensutsatt marknad anser utskottet i likhet med regeringenatt det inte längre finns några skäl för fortsatt statlig insyn i företaget.Utskottet tillstyrker därmed regeringens förslag och avstyrker motion2002/03:MJ23 (s).Giftfri miljö och sanering av förorenade områdenUtskottetsförslag i korthetUtskottet avstyrker en motion (s) om ett nationelltansvar för klassificering och karakterisering av förorenade områden såsomi allt väsentligt tillgodosedd med vad regeringen anför i propositionen.Vidare avstyrker utskottet en motion (v) med krav på en ambitionshöjningav miljökvalitetsmålet Giftfri miljö med hänvisning till att Naturvårdsverketutreder frågan.MotionernaEnligt motion 2002/03:MJ217 (s) finns deten klar arbetsfördelning mellan olika myndigheter för saneringen avförorenade områden men det som saknas är ett klassificeringssystem för dennatyp av avfall. Arbetet med klassificering och karakterisering åvilar varjelän. Det upplevs såväl miljömässigt som tekniskt och ekonomiskt svårbedömt.Ett nationellt ansvar skulle underlätta detta arbete och göraarbetet med sanering av förorenade områden mer effektivt.I motion2002/03:MJ319 (v) framhålls vikten av en ambitionshöjning på området Giftfrimiljö för åren efter 2004. Motionärerna anser att därför börbegära att regeringen utarbetar en strategi för hur saneringsarbetet skallse ut efter 2004.Utskottets övervägandenEnligt det av antagnadelmålet för miljökvalitetsmålet Giftfri miljö (prop. 2000/01:130, bet.2001/02:3, rskr. 2001/02:36) skall förorenade områden vara identifieradeoch för minst 100 av de områden som är mest prioriterade med avseende påriskerna för människors hälsa och miljön skall arbetet med sanering ochefterbehandling ha påbörjats . Minst 50 av de områden därarbete påbörjats skall dessutom vara åtgärdade. I skrivelsen HållbaraSverige – uppföljning av åtgärder för en ekologiskt hållbar utveckling(skr. 2001/02:50 s. 39) anförs att delmålet är utformat med hänsyn tillden teknikutveckling och kunskapsuppbyggnad som pågår och som kan ha storbetydelse för hur delmålet uppnås. I samarbete med svarari huvudsak länsstyrelser och kommuner för verksamheten med sanering ochefterbehandling. har till uppgift att vägleda framförallt länsstyrelser och kommuner i deras arbete med efterbehandling,nationell samordning, fördelning av bidrag och tillsynsvägledning.Länsstyrelserna ansvarar bl.a. för läns- eller branschtäckande inventeringar,genomförande och stöd när undersökningar utförs och för upprättande avflerårsplaner för efterbehandling. Därmed har länsstyrelserna, utöver engenomföranderoll, en regionalt samordnande och prioriterande roll. Utskottetanser att detta innebär att syftet med motion 2002/03:MJ217 (s) i alltväsentligt bör vara tillgodosett. Motionen bör lämnas utan vidareåtgärd.Naturvårdsverket har fått i uppdrag att utarbeta förslag till nyadelmål för sanering och efterbehandling för att miljökvalitetsmåletGiftfri miljö skall uppnås. Uppdraget redovisades i september 2003.Naturvårdsverket ger i sin redovisning förslag till nya delmål för förorenadeområden samt förslag till förändrade och nya styrmedel som behövs för attdelmålen skall nås. Utskottet anser att kravet i motion 2002/03:MJ319 (v)inte bör föranleda någon åtgärd utan att resultatet av regeringensvidare arbete bör avvaktas. Motionen avstyrks.Övriga frågorUtskottetsförslag i korthetUtskottet avstyrker ett motionsyrkande (c) om attskattebefria all generering av biogas med hänvisning till det arbete sompågår. Slutligen avstyrker utskottet en motion (mp) om insamling avhästskor med hänvisning till att utskottet inte delar motionärens uppfattning.Jämför reservation 27 (c).MotionernaI motion 2002/03:MJ27 (c) yrkande7 föreslås en skattebefrielse av all generering av biogas, oavsett typ avbehandling. Motionärerna anger att ett exempel på när styrmedlen integynnar nya innovationer är framställningen av biogas. Biologisk behandlingsom genererar biogas behandlas fördelaktigare än andra tekniker, som ocksåvisat sig fungera för att t.ex. framställa ersättning till diesel uravfall. Antagligen finns det massor av liknande exempel som kanske intefår chansen att utvecklas enbart på grund av att styrmedlet är snävtutformat.Enligt motion 2002/03:MJ311 (mp) behövs det ett återvinningssystemför utslitna hästskor. Motionären anför att skatten för deponerat avfallökar rejält med tunga hästskor i soporna. Det torde vara förhållandevisenkelt att samla in uttjänta hästskor, antingen via hovslagare eller genombehållare vid de större stallen. Enligt motionären behövs ett initiativfrån staten för att få i gång en insamlingsverksamhet.UtskottetsövervägandenNär det gäller kravet i motion 2002/03:MJ27 (c) yrkande 7 villutskottet anföra följande. Av 2 kap. 11 § första stycket 1 energiskattelagen(1994:1776) framgår att energiskatt och koldioxidskatt inte skall betalasför metan som framställs genom biologiska processer. har tillståndför denna skattebefrielse enligt ett särskilt rådsbeslut enligtartikel 8.4 mineraloljedirektivet. Utskottet har erfarit att undantagetockså är anmält till kommissionen i ett pågående statsstödsärende röranderegeringens skattestrategi för alternativa drivmedel. Den definition avbiogas som där tillämpas lägger vikt vid både råvaran ochframställningsprocessen.Det ännu inte antagna energiskattedirektivet ger medlemsstaterna störremöjligheter att tillämpa skattenedsättning för bl.a. produkter framställdaav biomassa. Regeringen har vidare tillsatt en utredning med uppgift attbl.a. föreslå nationella mål och strategier för en fortsatt introduktionav förnybara fordonsbränslen mot bakgrund av den referensnivå på för2005 och som antagits genom och rådetsdirektiv /30/EG (biodrivmedelsdirektivet). Regeringen påpekar attutredarens förslag bör vara teknikneutralt och främja en kostnadseffektivproduktion och introduktion av förnybara fordonsbränslen (dir. 2003:89).Utskottet förutsätter att regeringen i det fortsatta arbetet med skattereglerför alternativa drivmedel på lämpligt sätt beaktar nya tekniker förframställning av sådana bränslen, men finner inte skäl att som motionärenönskar uttrycka någon uppfattning rörande den särskilda frågan. Motionenavstyrks.Förslaget i motion 2002/03:MJ311 (mp) skulle innebära en ökadspecialisering av insamlingen, vilket utskottet anser bör undvikas. Detallmänna sorteringssystemet bör i stället förbättras och kvalitetssäkras.I propositionen aviserar regeringen också en rad åtgärder i denna riktning.Utskottet vill avslutningsvis påpeka att hästskor på de allmänna tipparnatorde sorteras som metallavfall. Utskottet anser att detta är att föredraframför särskilda system för varje typ av avfall, vilket skulle leda tillkomplicerade system med stor administration. Motionen avstyrks.Motionerfrån allmänna motionstiden 2003Utskottets förslag i korthetUtskottetavstyrker tolv motionsyrkanden från allmänna motionstiden vilkautskottet funnit utgöra i huvudsak upprepningar av tidigare behandlademotioner i detta betänkande.Utskottets övervägandenUtskottet har funnitatt tolv motionsyrkanden från allmänna motionstiden i huvudsak utgörupprepningar av de motioner från allmänna motionstiden eller deföljdmotioner till propositionen som behandlas i detta betänkande. De nyamotionerna föranleder ingen ändring av utskottets bedömningar ochställningstaganden under de olika ämnesrubrikerna i det föregående. Motionernaredovisas i bilaga 1 till detta betänkande och inarbetas i utskottetsförslag till riksdagsbeslut där motsvarande motioner ochföljdmotioner till propositionen behandlas.Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstagandenhar föranlett följande reservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas iavsnittet.1.