bet · GR01JUU1 · 2003-12-04 00:00:00 — Andraförslag syftar till förkortad utryckningstid, genom bl.a.införande av mobila polisteam.I några motioner yrkas ökade resurser till ett visstsärskilt angivet län eller annat geografiskt område. Imotion Ju201 (m) yrkas sålunda att ytterligare resurserskall tillföras , i motion Ju245 (kd) ,i motion Ju284 (m) , i motion Ju317 (fp), i motionerna Ju339 (kd) och N341 (m) Stockholmoch T470 (fp) . I flera av motionerna framhållspolisbristen som skäl för ökade resurser.I motionerna Ju292 och Ju369 (båda m) begärs attNationella insatsstyrkan tillförs mer resurser för att ökadess numerär samt uppdatera materiel och utrustning.Vid har arbete för att breddabeslutsunderlaget för fördelningen av polisorganisationensanslag till polismyndigheterna genomförts. Detta arbetehar bl.a. resulterat i att tagit framett antal statistiska mått, indikatorer, som skall liggatill grund för budgetdialogen. Några viktiga indikatorerär befolkningsunderlaget, hur stor brottsligheten är inomrespektive myndighet samt hur stor andel våldsbrott varjemyndighet har. Den senare indikatorn ger ett mått på hurtung arbetsbelastningen är vid respektive myndighet. Andrafaktorer som vägs in vid resursfördelningen är desärskilda problem som finns i glesbygdsområdena och denextra arbetsbelastning som storstadsregionerna har.Arbetet vid med att breddabeslutsunderlaget kommer att fortsätta även framöver isyfte att utveckla och förfina den analysverksamhet somföregår resursfördelningen.Utskottet har behandlat liknande yrkanden tidigare (bet.2001/02:JuU1 s. 35 f.). Utskottet ansåg då bl.a. att detvar och även i fortsättningen borde vara en uppgift förRikspolisstyrelsen att fördela resurserna. Utskottetutgick från att de speciella förhållanden som råder påolika håll blir beaktade i tillbörlig omfattning.Riksdagen borde, framhöll utskottet, alltså inte uttalasig med anledning av motionsönskemålen. Med dettaavstyrktes då aktuella motionsyrkanden. I fjolåretsbudgetbetänkande vidhöll utskottet sin tidigareuppfattning i frågan (bet. 2002/03:JuU1 s. 44 f.).Utskottet gör samma bedömning , nämligen att detäven i fortsättningen bör vara en fråga förRikspolisstyrelsen att fördela polisorganisationens anslagmellan de olika polismyndigheterna. Utskottet ser härvidpositivt på det arbete som genomförtför att bredda beslutsunderlaget för resursfördelningensamt att arbete pågår för att ytterligare utveckla ochförfina den analysverksamhet som föregår fördelningen.Därigenom torde möjligheterna att beakta de speciellaförhållanden som råder på olika håll, t.ex. iglesbygdsområdena och i storstadsregionerna, ökaytterligare. Sammanfattningsvis anser utskottet alltså attriksdagen inte bör uttala sig med anledning av de nuaktuella motionsönskemålen. Utskottet föreslår attriksdagen avslår motionerna Ju201, Ju245, Ju284, Ju292,Ju317, Ju321, Ju333, Ju338, Ju339, Ju364, Ju369, T470 ochN341 i nu behandlade delar.I motion Ju228 (m) begärs att i VästraGötaland skall kompenseras för de merkostnader som uppstodi samband med säkerhets-arrangemangen vid regeringens i i juni 2001.I motion Ju212 (m) begärs att regeringen garanterar attberörda polismyndigheter inte drabbas ekonomiskt av storaarrangemang som beslutats av regeringen.Utskottet har tidigare behandlat liknande yrkanden (sebet. 2002/03:JuU1 s. 45 f. och 2002/03:JuU9 s. 8 f.)Regeringen anför i budgetpropositionen att det svenskaordförandeskapet i EU, särskilt toppmötet i ,medförde en ovanligt stor insats från polisens sida. Detär regeringens uppfattning att i VästraGötaland inte ensam skall finansiera samtliga merkostnaderför polisen i samband med toppmötet. Polisensanslagsförstärkningar skall därför även användas till attkompensera för merkostnader i samband med toppmötet (Volym3 s. 90 f.).Utskottet anser att syftet med motion Ju228 får ansesvara tillgodosett mot bakgrund av det uttalande regeringengjort i budgetpropositionen.Utskottet avstyrkte under föregående yrkandenliknande det som framställs i motion Ju212 med hänvisningtill pågående utrednings- och beredningsarbete.Göteborgskommittén uttalade bl.a. följande omRikspolisstyrelsens samordningsansvar vid särskildahändelser. En av huvuduppgifter är attverka för samordning inom polisväsendet. Det innebär attRikspolisstyrelsen skall svara för samordningen avpolisens planering för sådana särskilda händelser därintresset av samordnade insatser är särskilt framträdande(3 § 3 förordningen [1989:773] med instruktion förRikspolisstyrelsen). Enligt föreskriften FAP 201-1 är ensärskild händelse en befarad eller inträffad händelse, sominnefattar brott eller annan störning av den allmännaordningen eller säkerheten, och som är så omfattande ellerallvarlig att polisen för att kunna lösa sina uppgiftermåste organisera, leda och använda sina resurser isärskild ordning. En särskild händelse är alltså av ensådan karaktär att polisinsatserna inte kan genomförasinom den vanliga linjeorganisationen. Polismyndigheternabrukar dock normalt klara sådana situationer utanRikspolisstyrelsens inblandning (SOU 2002:122 s. 293).Kommittén föreslog i denna del sammanfattningsvis attRikspolisstyrelsen måste ta ett större ansvar församordningen av planeringen inför stora internationellaevenemang där flera polismyndigheter kommer att varainblandade än vad som skedde inför i (SOU 2002:122 s. 675 f.).Redan vid tiden för avlämnandet av Göteborgskommitténsbetänkande pågick arbete inom med bl.a.liknande frågor. lämnades tre förslagrörande den framtida nationella polistaktiken ochorganisationen kring denna. Ett av förslagen beröringripanden mot folkmassor. Förslagen har beretts inompolisorganisationen och i allt väsentligt tillstyrkts.Därefter har en grupp utsetts att ytterligare beredafrågorna och lämna förslag i december 2003.Rikspolisstyrelsen skall därefter ta ställning till deolika förslagen.Utskottet anser att det beredningsarbete som pågår inomRikspolisstyrelsen inte bör föregripas. Först närRikspolisstyrelsen tagit ställning till kommande förslagär det möjligt att få ett fullgott underlag huruvida detföreligger något behov av ett uttalande från utskottetssida i frågan. Motion Ju212 avstyrks.Prioritering av olika slag av brottslighet m.m.I flera motioner tas frågor om prioritering av olika typerav brottslighet eller verksamhet upp. I motion Ju255 (v)begärs att polisen skall prioritera utredningar ommiljöbrott. I motionerna Ju290 (m) och Ju447 (fp)framhålls att utredningar om trafficking bör prioriteras.I motion Ju407 (c) begärs att polisen skall prioriterabrott mot företagare. I motion Ju433 (s) framhålls viktenav att bekämpa ekonomisk brottslighet. I motion Ju479 (fp)begärs att polisen skall prioritera ärenden som innefattarfamiljevåld. Vidare begärs i motionerna Ju274 (fp) ochJu333 (c) att Sjöpolisens verksamhet skall prioriteras.Slutligen begärs i motionerna Ju348 (c), So345 (fp) ochSo414 (m) att polisens verksamhet mot människohandelrespektive narkotika och andra droger skall förstärkasgenom att det inrättas särskilda enheter vidpolismyndigheterna för bekämpning av dessa brottstyper.Utskottets bedömning i fråga om vad som bör prioriterasinom polisen redovisas ovan i avsnittetVerksamhetsinriktning budgetåret 2004.I 3 kap. 1 § polisförordningen (1998:1558) föreskrivsatt polisstyrelsen särskilt skall se till att polisarbetetbedrivs i överensstämmelse med de prioriteringar ochriktlinjer som och regeringen lagt fast förpolisverksamheten.Utskottet har vid ett flertal tillfällen tidigarebehandlat liknande yrkanden. I samband härmed harutskottet anfört bl.a. att det förhållandet att vissatyper av brottslighet betraktas som prioriteradesjälvfallet inte innebär att annan brottslighet skalllämnas åt sidan. Hur avvägningarna i fråga om insatser motolika typer av brottslighet skall göras bör dock avgöraslokalt ute i polismyndigheterna inom ramen förstatsmakternas prioriteringar (se bl.a. bet. 2001/02:JuU1s. 37 f.).Utskottet är alltjämt av denna uppfattning, dvs. attavvägningarna i fråga om insatser mot olika typer avbrottslighet skall göras lokalt ute i polismyndigheternainom ramen för statsmakternas prioriteringar. Utskottetföreslår därför att avslår motionerna Ju255,Ju274, Ju290, Ju333, Ju348, Ju407, Ju433, Ju447, Ju479,So345 och So414 i nu behandlade delar.ÅklagarväsendetUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt redogörs för åklagarväsendetsresultat under . Utskottetdelar regeringens bedömning att åklagarväsendet istort nått de mål som ställts upp för dessverksamhet, men att ytterligare insatser krävs påvissa områden. I avsnittet tar utskottet vidareställning till vilken inriktning åklagarväsendetsverksamhet bör ha . Utskottetbehandlar också två motionsyrkanden rörandeEkobrottsmyndighetens organisation. Utskottethänvisar i denna del till pågåendeberedningsarbete och avstyrker motionsyrkandena.Jämför reservation 19 och de särskilda yttrandena10-12.InledningDet övergripande målet för åklagarverksamheten är att setill att den som har begått brott lagförs.Åklagarens huvuduppgifter är att leda förundersökningar,fatta beslut i åtalsfrågor och föra talan vid domstol.Inom ramen för förundersökningsledningen beslutaråklagaren om personella och reella tvångsmedel avintegritetskränkande natur såsom anhållande,kroppsbesiktning, reseförbud och husrannsakan. Åklagarenkan också begränsa eller lägga ned en förundersökning.Andra viktiga uppgifter som ankommer på åklagaren är attunder vissa förutsättningar utfärda strafförelägganden ochbesluta om åtalsunderlåtelse.Central förvaltningsmyndighet för åklagarväsendet ärRiksåklagaren (). Åklagarväsendets organisation i övrigtbestår av åklagarmyndigheterna i , ,, , och , var och en underledning av en överåklagare. Vid dessa myndigheter finnsåklagarkammare.Vid slutet av fanns 706 åklagare inomåklagarorganisationen. Motsvarande siffror för åren 2000och 2001 var 716 respektive 728. Antalet anställda förledning och administration uppgick till 327. Underåret har Riksåklagaren gjort fortsatta satsningar pågrund- och vidareutbildning samt på högre utbildning förspecialiståklagare. Här kan nämnas att regeringen i april2002 har gett Riksåklagaren i uppdrag att se över formernaför rekrytering av åklagare (dnr Ju2002/3160/PÅ).Uppdraget skall redovisas senast den 31 december 2003.Vidare har Riksåklagaren i enlighet med ett uppdrag i detsenaste regleringsbrevet för åklagarorganisationenredovisat uppdraget i den del det avser frågan hurEkobrottsmyndigheten kan ges befogenheter och möjligheteratt självständigt kunna anställa ordinarie åklagare som äranställda inom åklagarväsendet. Ärendet bereds iJustitiedepartementet.Ekobrottsmyndigheten svarar för ekobrottsbekämpningen iStockholms län, län, , , och . Av instruktionen förEkobrottsmyndigheten framgår att myndigheten dels är enåklagarmyndighet, dels en central förvaltningsmyndighetunder regeringen.I slutet av år 2002 var det genomsnittliga antaletanställda vid 390 personer. Av dessavar 29 chefer, 67 åklagare, 177 poliser, 36 ekorevisorer,54 administratörer och 27 övrigt.ResultatuppföljningInledningÅklagarväsendets resultat för skall ses motbakgrund av de mål och prioriteringar som gällde förverksamheten. Enligt dessa skulle lagföringen öka ochkvaliteten på förundersökningarna höjas. Antalet avslutadeärenden skulle uppgå till minst det antal som kom in.Genomströmningstiderna skulle vara fortsatt korta.För gällde dessutom att risken föratt brott begås skulle minska. Myndigheten skulle antingensjälv eller i samverkan med andra myndigheter initieraeller vidta åtgärder för att förebygga brott och för atttidigt kunna upptäcka nya former av ekonomiskbrottslighet. Dessutom skulle myndigheten genom nyaarbetsmetoder och hög kompetens skapa förutsättningar fören ännu effektivare ekobrottsbekämpning. En grundläggandeuppgift för var att ge regeringen ochandra berörda intressenter en bättre helhetsbild av denekonomiska brottsligheten och bättre möjligheter attförutse utvecklingen på området.I det följande beskrivs först åklagarorganisationensresultat jämte regeringens bedömning med fokus på de nuangivna målen. Därefter beskrivs Ekobrottsmyndighetensresultat på motsvarande sätt. Avslutningsvis redovisarutskottet sin uppfattning.ÅklagarorganisationenÅklagarorganisationen har enligt regeringen satsat storaresurser på de prioriterade områdena vålds-och narkotikabrott, ekonomisk brottslighet ochmiljöbrottslighet. Av samtliga brottmålsärenden avsågsammanlagt dessa brottstyper. Åklagarorganisationenförbrukade , eller av de totalaresurserna för att bekämpa dessa brottstyper.Åklagarorganisationens balans delas traditionellt in itre grupper - polis-, åklagar- och domstolsbalans - vilkaspeglar de tre processtegen i åklagarverksamheten, dvs.förundersökningsledning, beslut i åtalsfrågan ochprocessföring. minskade det totala antaletbalanserade ärenden med ungefär 700 (se tabell). Sättetatt redovisa balansen har justerats . Uppgifter föråren har räknats om för att bli jämförbara.Åklagarorganisationens balanser 1999-2002----------------------------------------------------|År |Polisbalans|Åklagarbalans|Domstolsbalans|Total || | | | |balans |----------------------------------------------------|1999 |22 294 | 13 844 | 25 511 |61 649 |----------------------------------------------------|2000 |22 015 | 7 486 | 25 227 |54 728 |----------------------------------------------------|2001 |22 374 | 6 768 | 24 978 |54 120 |----------------------------------------------------|2002 |23 017 | 7 081 | 23 319 |53 417 |----------------------------------------------------Som framgår berodde minskningen på att domstolsbalansenminskade med nästan 1 700 ärenden. Både polis- ochåklagarbalanserna ökade.Under år 2002 avslutade åklagarna drygt 4 000 flerärenden än vad som kom in (se tabell).Åklagarorganisationens ärendeutveckling -----------------------------------------------------|År | Inkomna ärenden |Avslutade ärenden |-----------------------------------------------------|1999 | 178 865 | 187 456 |-----------------------------------------------------|2000 | 167 899 | 180 034 |-----------------------------------------------------|2001 | 166 798 | 171 923 |-----------------------------------------------------|2002 | 170 908 | 174 939 |-----------------------------------------------------Både antalet inkomna och avslutade ärenden ökade jämförtmed föregående år.När det gäller andelen misstänkta som blivit lagförda iförhållande till samtliga misstänkta som blivit föremålför beslut (exklusive ekobrott) minskade denna något underår 2002 jämfört med (se tabell).Antal misstänkta personer som lagförts 1999-2002----------------------------------------------------|År | Misstänkta | Lagförda | Andel |----------------------------------------------------|1999 | 187 863 | 114 175 | |----------------------------------------------------|2000 | 187 159 | 115 832 | |----------------------------------------------------|2001 | 180 445 | 108 597 | |----------------------------------------------------|2002 | 182 280 | 108 351 | |----------------------------------------------------Den genomsnittliga genomströmningstiden från färdigförundersökning till beslut i åtalsfrågan (exklusiveekobrott) minskade (setabell). Ledningen av förundersökningen i ärenden som inteär av enkel beskaffenhet skall övertas av åklagaren såsnart någon skäligen kan misstänkas för brott.Genomströmningstid 1999-2002----------------------------------------------------|År |Genomströmningstid |Genomströmningstid || |från det att |avseende tid från|| |förundersökningen |färdig förundersökning|| |blev åklagarledd |till beslut i|| |till avslutande |åtalsfrågan || |beslut av åklagare | |----------------------------------------------------|1999 | | |----------------------------------------------------|2000 | | |----------------------------------------------------|2001 | | |----------------------------------------------------|2002 | | |----------------------------------------------------Andelen beslut som medför lagföring (väckt åtal,strafföreläggande och åtalsunderlåtelse) av det totalaantalet beslut som fattades om brottsmisstankar i färdigaförundersökningar ökade något , till knappt88 % jämfört med under år 2001.Samtidigt kan noteras att det totala antalet beslut ombrottsmisstankar i färdiga förundersökningar sjönk meddrygt 11 000 beslut (se tabell).Lagföring 1999-2002------------------------------------------------------|År | Åtal |Strafföreläggande|Åtalsunderlåtelse|Åtal ej |Beslut om|| |väckt | | |väckt |brottsmisstankar* |------------------------------------------------------|1999 |160 649 |54 842 |31 328 |50 834 |297 653 |------------------------------------------------------|2000 |167 280 |49 340 |32 492 |48 601 |297 713 |------------------------------------------------------|2001 |166 152 |44 037 |28 276 |37 261 |275 726 |------------------------------------------------------|2002 |164 102 |42 918 |25 381 |32 182 |264 583 |------------------------------------------------------*Totalt antal beslut i färdigaförundersökningarMed brottsmisstankar menas en till åklagaren inkommen misstanke om enlagöverträdelse. Ett ärende kan innehålla en eller fleramisstänkta och en eller flera brottsmisstankar. Om tvåpersoner är misstänkta för samma lagöverträdelseregistreras två brottsmisstankar. Totalt fattades 393 209beslut 2002. Denna siffrainkluderar beslut enligt tabellen och dessutom beslutunder förundersökningen som innebar att misstanken inteutreddes vidare. Detta skedde i omkring 128 600 fall.Det totala antalet brottsmisstankar som polisenöverlämnade till åklagarorganisationen uppgick till ca 460000. Det var en ökning med ca 8 000 brottsmisstankar ellerknappt . avslutade åklagarna ca 2 000 flerbrottsmisstankar än vad som kom in. Det var tredje året irad som fler brottsmisstankar avslutades än som kom in.Regeringen anför att de insatser som Riksåklagaren ochåklagarmyndigheterna har gjort föratt förkorta åklagarnas genomströmningstider varitlyckosamma. Åklagarnas genomströmningstider under år 2002var korta, och regeringen bedömer att det varken ärlämpligt eller ändamålsenligt att kräva att åklagarnaskall förkorta sina handläggningstider ytterligare. Det ärmot denna bakgrund som regeringen i de två senasteregleringsbreven för åklagarorganisationen har angett attåklagarnas genomströmningstider skall vara fortsatt korta.Det är enligt regeringen också positivt att åklagarnas ochpolisens sammanlagda genomströmningstider under år 2002har minskat.Enligt regeringen uppnådde åklagarorganisationen underår 2002 verksamhetsmålet att avsluta fler brottsmisstankarän vad som kom in.Under perioden 1997-2002 har åklagarorganisationen haften lagföringskapacitet på (mätt i andelenlagföringsbeslut avseende brottsmisstankar i förhållandetill det totala antalet beslut avseende brottsmisstankar,som var 393 209). Enligt regeringens bedömning bördet finnas utrymme att förbättra den kapaciteten. Det ärockså något som Riksåklagaren strävar efter.När det gäller åklagarnas arbete med de prioriteradeområdena kan anföras följande.Vad gäller våldsbrott var lagföringsandelen i färdigaförundersökningar fortsatt hög ().Däremot hade andelen beslut att lägga ned pågåendeförundersökningar ökat från . En orsak tillatt många våldsbrottsärenden skrivs av är enligtRiksåklagaren att bevissvårigheterna i allmänhet är störrei sådana utredningar än i andra.Åklagarmyndigheterna har i samverkan med polisen underår 2002 vidtagit en rad insatser för att förbättrautredningsverksamheten när det gäller våld mot kvinnor ochbarn, s.k. familjerelaterat våld. Det rör sig bl.a. ominrättande av särskilda familjevåldsenheter samt omgenomförande av vissa särskilda utbildnings- ochmetodinsatser. Lagföringen mätt som andelen avslutadebrottsmisstankar som lett till lagföring minskade från år . ökade lagföringenmätt som andelen färdiga utredningar som lett tilllagföring från . På detta område hargenomströmningstiderna varit korta.Under år 2002 meddelade åklagare ungefär 3 500besöksförbud, vilket var en ökning med ca 500 beslutjämfört 2000 och 2001.Utredningar om grov, gränsöverskridandenarkotikabrottslighet handläggs vid de internationellaåklagarkamrarna. Lagföringsandelen i färdigaförundersökningar om narkotikabrott var oförändrat hög (). har Riksåklagaren i samverkan med andrabrottsbekämpande myndigheter genomfört vidareutbildningför dem som handlägger ärenden om narkotikabrottslighet.Åklagarorganisationen fortsatte sinaansträngningar för att förbättra bekämpningen av brott medrasistiska eller främlingsfientliga inslag. Bland annatreviderades den handlingsplan för bekämpningenav aktuell brottslighet som Riksåklagaren beslutade år1999. Av handlingsplanen framgår bl.a. att utredningen avdenna typ av brottslighet skall handläggas med förtur avsärskilt utsedda åklagare och att syftet eller motivet förett sådant brott skall klarläggas under förundersökningen.När det gäller hets mot folkgrupp var andelen lagföringari förhållande till samtliga beslut oförändrad jämfört medår 2001 (). Lagföringsandelen av det totala antaletbeslut avseende brottsmisstankar om olaga diskrimineringvar fortsatt låg (). Enligt Riksåklagaren kan detta ihuvudsak antas bero på att åklagaren bedömt att det intekunnat bevisas att det huvudsakliga motivet varit attkränka en person på det sätt som anges istraffbestämmelsen om olaga diskriminering. Här kan nämnasatt skall se över bl.a.straffbestämmelsen om olaga diskriminering (dir. 2002:11och 2003:69). Kommittén skall redovisa sitt uppdrag senastden 1 juli 2005.Vad gäller miljöbrottslighet kom det indrygt 3 000 miljöbrottsärenden, som knappt 3000ärenden avslutades. Vid utgången av året fanns det ca 3500 ärenden i balans, varav drygt 3 000 hos polisen förutredning. Andelen avslutade misstankar om brott motmiljön som ledde till lagföring var av samtligabrottsmisstankar, vilket är en minskning med 5procentenheter jämfört med år 2001.Regeringen finner det positivt att Riksåklagaren ochåklagarmyndigheterna har vidareutvecklat sina insatser föratt bättre kunna bekämpa våldsbrott mot kvinnor och barn,narkotikabrott samt brott med rasistiska ochfrämlingsfientliga inslag. Det är angeläget att dettaarbete fortsätter med oförminskad kraft.Den höga lagföringsandelen i färdiga förundersökningarom våldsbrottslighet visar enligt regeringen på etteffektivt resursutnyttjande. Däremot anser regeringen detinte godtagbart att av våldsbrottsutredningarna läggsned. Riksåklagaren har uttalat att den låga lagföringen idenna del inger oro och det finns anledning att göra enanalys inom ramen för den kvalitetsgranskning som sker avåklagarverksamheten samt en utvärdering och översyn avåtgärder att öka lagföringen.Med hänsyn till att antalet inkomna miljöbrottsärendenökat är det enligt regeringen angelägetatt åklagarna vidareutvecklar sin förmåga att effektivtkunna hantera den stora ärendemängden. Det är angelägetatt åklagarna och poliserna ser till att det finnstillräckliga utredningsresurser och att det sker enkontinuerlig vidareutveckling av arbetsformer ocharbetsmetoder på området. Därvid böråklagarorganisationens samverkan med tillsynsmyndigheternapå miljöområdet bli bättre. Enligt regeringen bör detfinnas utrymme för att öka lagföringsandelen i fråga omanmälda brott mot miljön.Som anförts ovan är det som primärthar uppgiften att svara för ekobrottsbekämpningen iStockholms, , , , och . Ekobrottsbekämpningen i övriga län ansvararåklagarmyndigheterna för. verksamhetredovisas nedan, men först något om åklagarmyndigheternasutredning och lagföring av ekobrott.Inom åklagarmyndigheterna minskade andelenbrottsmisstankar om ekobrott som lett till lagföring till32 % av samtliga brottsmisstankar som beslutats under år2002, jämfört . Enligt Riksåklagarenkan den minskade lagföringen bero på ett fåtal ärenden därdet fanns många brottsmisstankar. Stöd för dennauppfattning finner Riksåklagaren i att andelen misstänktapersoner som lagförts ökat från till36 % av samtliga misstänkta. Det kom in ca 1 600 ärenden,vilket är en ökning med jämfört med .