bet · GR01SFU4 · 2003-11-27 00:00:00 — Finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet regeringensproposition /03:132 om en permanent finansiellsamordning inom rehabiliteringsområdet jämte tremotioner som väckts med anledning av propositionensamt ett antal motionsyrkanden som väckts under denallmänna motionstiden 2003.Finansiell samordning föreslås kunna skefrivilligt mellan en försäkringskassa, ettlandsting, en länsarbetsnämnd samt en eller flerakommuner. Därigenom skall en effektivresursanvändning underlättas. Målgruppen för denföreslagna finansiella samordningen utgörs avmänniskor som är i behov av samordnaderehabiliteringsinsatser från flera av de samverkandeparterna för att uppnå eller förbättra sin förmågatill förvärvsarbete. De åtgärder som får finansierasgenom den finansiella samordningen skall syfta tillatt återställa eller öka den enskildes funktions-och arbetsförmåga.Nuvarande grundläggande principer omlikabehandling av människor skall upprätthållas äveninom ramen för en finansiell samordning. Alltrehabiliteringsarbete, all planering och alluppföljning och utvärdering skall även genomsyras avett tydligt köns- och integrationsperspektiv.Av de mellan parterna överenskomna resurserna tillden finansiella samordningen skall den allmännaförsäkringskassan bidra med hälften, medan kommunoch landsting skall bidra med vardera en fjärdedel.Den allmänna föreslås därvid fåmöjlighet att disponera högst av de budgeteradekostnaderna för sjukpenning till finansiellsamordning. Dessa medel skall utgöra statens samladeandel i finansiell samordning.Den finansiella samordningen skall bedrivas genomett fristående samordningsorgan, vari de samverkandeparterna är representerade. Samordningsorganet, iform av ett samordningsförbund, skall ha enövergripande funktion och besluta om mål ochriktlinjer, finansiera insatser samt stödjasamarbetet mellan samverkansparterna. Däremot skalldet inte besluta om förmåner eller rättigheter förenskilda eller i övrigt vidta åtgärder sominnefattar myndighetsutövning.I propositionen betonas vikten av att denfinansiella samordningen följs upp och utvärderas påbåde lokal och nationell nivå.De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1januari 2004.Utskottet tillstyrker regeringens förslag med denändringen att politiskt valda ledamöter ochersättare i socialförsäkringsnämnd skall kunnarepresentera isamordningsförbundets styrelse, men att minst en avde ledamöter som utses skall vara ledamot ellerersättare i styrelse. Utskottetavstyrker motionsyrkandena.I ärendet finns sex reservationer och tvåsärskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. LagförslagenRiksdagen antar regeringens förslag till1. lag om finansiell samordning avrehabiliteringsinsatser mellan allmänförsäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommun ochlandsting, med den ändringen att 12 § skall fåden lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3.2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring,3. lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen(1982:763),4. lag om ändring i förvaltningslagen (1986:223),5. lag om ändring i inkomstskattelagen(1999:1229),6. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453),7. lag om ändring i lagen (2000:981) omfördelning av socialavgifter.Därmed bifaller delvis proposition2002/03:132 och avslår motionerna 2003/04:Sf2,2003/04:Sf3, 2003/04:Sf4, 2003/04:Sf397 yrkande30 samt 2003/04:Sf405 yrkandena 1-5 och 7.Reservation 1 (fp, c)Reservation 2 (m)Reservation 3 (kd)2. FörsöksverksamhetRiksdagen avslår motion 2003/04:Sf358 yrkande3.Reservation 4 (fp)3. Rehabilitering av personer med en svårsocial situationRiksdagen avslår motion 2003/04:So637 yrkande8.Reservation 5 (c)4. Ansvarsfördelning mellan myndigheterRiksdagen avslår motion 2003/04:So642 yrkande6.Reservation 6 (kd)5. Övriga samverkansfrågorRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Sf248 och2003/04:N336 yrkande 5.Stockholm den 27 november 2003På socialförsäkringsutskottets vägnarTomas EnerothFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: TomasEneroth (s), (), Per (), BoKönberg (fp), (), KalleLarsson (v), (), (),(), (), BirgittaCarlsson (c), (),(), (), KurtKvarnström (s), () och Kerstin-MariaStalin (mp).Ärendet och dess beredningFinansiell samordning enligt lagen (1992:863) omlokal försöksverksamhet med finansiell samordningmellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård(Finsam) prövades i fem försöksområden under åren1993-1997.Den 1 juli 1994 infördes lagen (1994:566) om lokalförsöksverksamhet med finansiell samordning mellansocialförsäkring, hälso- och sjukvård ochsocialtjänst. Med stöd av denna lag har försök medfinansiell samordning (Socsam) bedrivits i åttakommuner. Sådana försök pågår i sexkommuner.En redovisning av dessa finansiellasamordningsformer och samverkan inomrehabiliteringsområdet (Frisam) samt utvärderingarfinns i betänkande 2001/02:SfU18.I samband med behandlingen av regeringensproposition /2000:149 Nationell handlingsplanför utveckling av hälso- och sjukvården begärderiksdagen på förslag av socialutskottet (bet.2000/01:SoU5) att regeringen skyndsamt skulleåterkomma till med ett förslag omfinansiell samordning mellan hälso- och sjukvården,och socialförsäkringen i syfte attunderlätta samarbete för att åstadkomma ökad hälsaoch minskade sjukskrivningar.Hösten 2001 hemställde socialförsäkringsutskotteti betänkande 2001/02:SfU1 att som sinmening skulle ge regeringen till känna vad utskottethade anfört om att regeringen bordeåterkomma med förslag om finansiell samordningmellan socialförsäkringen, hälso- och sjukvården,och arbetsmarknadsmyndigheterna.Riksdagen beslutade i enlighet med utskottetshemställan (rskr. 2001/02:84).Med anledning av tillkännagivande hardet inom bildats en arbetsgruppbestående av tjänstemän från ,, ochJustitiedepartementet. Med utgångspunkt i riksdagensbeställning har arbetsgruppen utarbetat ett förslagom finansiell samordning inomrehabiliteringsområdet. Förslaget har redovisats idepartementspromemorian Finansiell samordning inomrehabiliteringsområdet (Ds 2003:2).Förslagen i propositionen bygger på enöverenskommelse mellan den socialdemokratiskaregeringen, och Miljöpartiet.Regeringen har inhämtat Lagrådets yttrande ochföljt Lagrådets förslag.Utskottet har under beredningen av ärendet den 13oktober 2003 gjort ett studiebesök vidSocsamverksamheten i (4S), varvidutskottet informerades om Socsamförsöket och olikaverksamheter inom ramen för detta.Vidare har utskottet hållit enoffentlig utfrågning om finansiell samordning inomrehabiliteringsområdet med företrädare förRiksförsäkringsverket, ,, ,samt . I utfrågningen deltog ävenledamöter i socialutskottet.Socialutskottet har avgett yttrande tillsocialförsäkringsutskottet. Yttrandet återfinns ibilaga 5.Regeringens lagförslag återfinns i bilaga 2.Utskottet behandlar tre motioner som väckts medanledning av propositionen.Därtill behandlar utskottet ett antal motioner somväckts under den allmänna motionstiden och som avserfinansiell samordning.Motionerna redovisas i bilaga 1.2003/04SfU4Utskottets övervägandenPropositionenI propositionen lämnas förslag till utformning av enpermanent finansiell samordning inomrehabiliteringsområdet. Finansiell samordningföreslås kunna ske frivilligt mellan enförsäkringskassa, ett landsting, en länsarbetsnämndsamt en eller flera kommuner. Därigenom skall eneffektiv resursanvändning underlättas. Målgruppenför den föreslagna finansiella samordningen utgörsav människor som är i behov av samordnaderehabiliteringsinsatser från flera av de samverkandeparterna för att uppnå eller förbättra sin förmågatill förvärvsarbete. De åtgärder som får finansierasgenom den finansiella samordningen skall ligga inomde samverkande parternas samlade ansvarsområde ochsyfta till att återställa eller öka den enskildesfunktions- och arbetsförmåga.Med hänsyn till att den finansiella samordningensyftar till att den enskilde skall uppnå förmågatill eget förvärvsarbete, finns det enligtregeringens mening starka skäl för attlänsarbetsnämnden skall delta i den finansiellasamordningen. Regeringen anser attarbetsmarknadsmyndighet är en väsentlig aktör, omsyftena med den finansiella samordningen skall kunnauppnås.Regeringen anser även att flera kommuner skallkunna ingå i samma samverkan, eftersom antaletpersoner inom målgruppen kan vara begränsat ikommuner med relativt få invånare.Samtliga fyra parter måste delta för att enfinansiell samordning skall komma till stånd. Ensådan ordning kan på det lokala planet göra detsvårare att få till stånd en finansiell samordning,eftersom en aktör kan hindra samordningen. Å andrasidan anser regeringen att en finansiell samordningmellan två eller tre parter har betydligt sämreförutsättningar att bli lika effektiv som ensamordning mellan samtliga fyra parter. Med hänsyntill motiven för och syftet med finansiellsamordning anser regeringen att fördelarna med ettkrav om att samtliga parter skall delta övervägernackdelarna. Samtliga parter är väsentliga för attuppnå en heltäckande samordning för målgruppen. Föratt undvika att enskilda individer hamnar i engråzon mellan olika myndigheter behövs därför ettaktivt deltagande från samtliga berörda parter.Genom den finansiella samordningen kommersamverkansparterna att prioritera särskilda insatserför den aktuella målgruppen. Nuvarande grundläggandeprinciper om likabehandling av människor skallupprätthållas även inom ramen för en finansiellsamordning. Det får således inte komma i fråga attden aktuella målgruppen genom den finansiellasamordningen får tillgång till rehabilitering påbekostnad av övriga grupper som är berättigade tillsådana åtgärder. Det är en risk som finns och därförbör detta särskilt studeras i samband medutvärderingen av den finansiella samordningen. Denfinansiella samordningen syftar i stället till attunderlätta för grupper som redan är i behov avrehabilitering och annat stöd från flera huvudmänatt verkligen få sådant stöd. Annorlunda uttrycktskall individerna i målgruppen för den finansiellasamordningen prioriteras i den meningen att de nukan erbjudas det stöd de redan har behov av och ärberättigade till, men som de på grund avgränsdragningsproblem mellan aktörerna löper riskatt inte få. Allt rehabiliteringsarbete, allplanering och all uppföljning och utvärdering skalläven genomsyras av ett tydligt köns- ochintegrationsperspektiv.Den finansiella samordningen föreslås omfatta deresurser som, i enlighet med samverkansparternasöverenskommelse, skall användas för att finansierasamordnade insatser för den aktuella målgruppen. Avresurserna skall den allmänna ävenbidra med länsarbetsnämndens del. Detta innebär attkassan skall bidra med hälften, medan kommun ochlandsting skall bidra med vardera en fjärdedel. Frånoch med får högst av debudgeterade utgifterna för sjukpenning användas församverkan inom rehabiliteringsområdet (Frisam).Dessa medel utgör därvid statens samlade andel förfinansiering av samverkan och skall stå i proportiontill statens samlade ansvar för åtgärder för dengrupp som samverkan riktar sig till. Det innebär atti de fall både ochlänsarbetsnämnden deltar i ett samverkansprojektenligt Frisam, svarar även förlänsarbetsnämndens del av kostnaderna. Regeringenanser att försäkringskassornas möjlighet attdisponera högst av de budgeterade utgifterna försjukpenning för samverkan enligt Frisam även böromfatta den nu föreslagna finansiella samordningenoch att samma principer måste gälla för de bådasamverkansformerna. Ävenarbetsmarknadsmyndigheternas medverkan i denförevarande finansiella samordningen skall därförfinansieras med medel från sjukförsäkringen.Regeringen föreslår att den finansiellasamordningen skall bedrivas genom ett friståendesamordningsorgan, vari de samverkande parterna ärrepresenterade. Samordningsorganet skall besluta ommål och riktlinjer för den finansiella samordningensamt finansiera insatser. Samordningsorganet skalldessutom stödja samarbetet mellansamverkansparterna, t.ex. genom att biståbedömargrupper som huvudmännen svarar för. Däremotskall samordningsorganet inte besluta om förmånereller rättigheter för enskilda eller i övrigt vidtaåtgärder som innefattar myndighetsutövning.Samordningsorganet föreslås utgöras av ettsärskilt inrättat samordningsförbund. Detta skallutgöra en ny form av offentligrättslig juridiskperson som har rättskapacitet. De bestämmelser somgäller för kommunalförbund som är organiserat medförbundsdirektion skall i tillämpliga delar gällaför ett samordningsförbund. För ettsamordningsförbund skall det finnas enförbundsordning. I denna skall anges bl.a. deprinciper som skall gälla för de ekonomiskatransaktionerna inom den finansiella samordningen.Förbundets beslutanderätt gäller beslut avgenerell räckvidd. Det rör sig om avgöranden där detpolitiska momentet, allmänt sett, kommer att varadominerande. Detta talar för att samverkansparternai samordningsförbundet i första hand börrepresenteras av politiker. Med en politiskrepresentation vinns även den fördelen attledamöterna bör ha mandat att inomsamordningsförbundet besluta utan att det behövsytterligare förhandlingar inom huvudmannensbeslutande organ. Inom Socsams ledningsorganförekommer det också en sådan politiskrepresentation för de samverkande parterna. Någonförändring i detta hänseende framstår inte sompåkallad såvitt gäller de nuvarandesamverkansparterna. Tvärtom ger en gemensam, lokalpolitisk styrning legitimitet och tyngd, samtidigtsom politikerna således utgör en viktig länk tillövriga politiska organ. Politikernas roll är bl.a.att identifiera behov av resurser i samhället ochprioritera därefter. Deras målformulering är enbetydelsefull del i styrningen. Ävenkommunaldemokratiska aspekter talar för att isamordningsförbundet bör i vart fall kommun ochlandsting representeras av politiker. Dessutomutövas, enligt 1 kap. 7 § regeringsformen,beslutanderätten i kommuner och landsting av valdaförsamlingar. Regeringen föreslår därför att tillledamot eller ersättare i ett samordningsförbundsstyrelse får utses den som är ledamot ellerersättare i kommun eller elleri styrelse.Beträffande länsarbetsnämnden förhåller det sig pådet sättet att denna organisation i huvudsak ärtjänstemannastyrd och att den skall verkställa denarbetsmarknadspolitik som har fastställts pånationell nivå. Detta talar för attlänsarbetsnämnden bör ha möjlighet att till ledamotoch ersättare i förbundsstyrelsen få utse lämpligperson som är anställd hos länsarbetsnämnden. Ettkrav för att en person skall kunna utses till sådanrepresentant för länsarbetsnämnden skall såledesvara att han eller hon antingen är ledamot (ellerersättare) i länsarbetsnämndens styrelse eller äranställd hos länsarbetsnämnden.Medborgarnas nuvarande möjligheter till insyn ochinflytande över huvudmännens verksamhet skallomfatta även verksamheten inom den finansiellasamordningen. är att betraktasom en myndighet. För sådana gälleroffentlighetsprincipen. Ett väsentligt moment imedborgarnas möjligheter till insyn och inflytandeär deras möjligheter att till allmänförvaltningsdomstol kunna överklaga de beslut somfattas av ledningsorganet för den finansiellasamordningen. Enligt 30 § Socsamlagen gällerbestämmelserna i 10 kap. kommunallagen i tillämpligadelar i fråga om beställarförbund, vilket innebärbl.a. att medlemmarna i berörda kommuner ochlandsting kan överklaga ledningsorganets beslutgenom laglighetsprövning. Motsvarande skall gällaäven inom den föreslagna finansiella samordningen.En samverkanspart skall ha ovillkorlig rätt attutträda ur ett samordningsförbund. En uppsägningstidpå skall gälla, om inte kortare tidföreskrivs i förbundsordningen. Förfarandet vidutträde ur ett samordningsförbund skall regleras iförbundsordningen.Samverkansparterna får själva bestämma omförutsättningarna för och förfarandet vid ettsamordningsförbunds likvidation och upplösning.Dessa frågor skall regleras i förbundsordningen.Samma gäller frågan om hur förbundets tillgångarskall fördelas vid en upplösning.Samordningsförbundets räkenskaper och förvaltningsamt styrelsens förvaltning skall granskas av enrevisor för varje samverkanspart. Riksrevisionenskall utse den revisor som för den allmännaförsäkringskassans och länsarbetsnämndens räkningskall granska samordningsförbundet. För revision avett samordningsförbund föreslås att bestämmelserna i9 kap. kommunallagen skall gälla i tillämpligadelar.I propositionen betonas vikten av att denfinansiella samordningen följs upp och utvärderas påbåde lokal och nationell nivå. Samverkansparternaföreslås få ansvaret för lokal uppföljning ochutvärdering. Den myndighet regeringen senarebestämmer bör få ansvaret för den nationellauppföljningen och utvärderingen av finansiellsamordning.Genom den föreslagna möjligheten till finansiellsamordning skall en effektiv resursanvändningunderlättas. Sammantaget bör förslaget därmed intemedföra några ökade kostnader för den offentligasektorn. Däremot kan det uppstå en viss förändring ikostnadsfördelningen mellan olika verksamheter. Detär dock inte möjligt att på förhand beräkna dennaeffekt.De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1januari 2004.Motioner väckta med anledning av propositionenI motion Sf2 av m.fl. (kd) begärs i yrkande6 etttillkännagivande om att en rehabiliteringsförsäkringmåste införas för att finansiell samordning skallkunna fylla en reell funktion. Ett stort antalstudier pekar på att aktiva sammansattarehabiliteringsinsatser och ett snabbt agerande vidsjukskrivningar faktiskt ger positiva effekter förindividen jämfört med passivitet. Det behövs därfören kraftfullare försäkring - en sammanhållenrehabiliteringsförsäkring - som kan bidra med aktivaoch tidiga insatser i syfte att få den sjukskrivnetillbaka till arbete så fort som möjligt. Iyrkandena 1-5 begärs tillkännagivanden i olikaavseenden. Motionärerna anser att personer äldre än64 år skall kunna bli föremål för samordnadrehabilitering. En viss ålder skall intediskvalificera en förvärvsaktiv person frånrehabilitering. Det bör inte finnas ett krav på attfyra parter måste delta. Kravet omöjliggör t.ex. detgemensamma arbete som sjukvård och försäkringskassorutförde under Finsamförsöken och flera av deverksamhetsformer som utvecklats med hjälp avSocsamlagstiftningen. De erfarenheter som vunnitsutifrån Finsam och Socsam har bl.a. visat attflexibla regler möjliggjort lokala variationer isamordningen som varit övervägande positiva.Samordningen är således ibland mer effektiv då färreparter deltar, som t.ex. landsting ochförsäkringskassa. Det bör vidare vara möjligt förförsäkringskassan att disponera avbudgeterade kostnader för sjukpenning. Risken ärannars överhängande att handlingsutrymmet upplevs såbegränsat att någon samordning inte påbörjas.Motionärerna anser slutligen att det inte bör varatvingande för parterna att delta med i förvägfastställda andelar.I motion Sf3 av m.fl. (m) begärs attriksdagen beslutar att avslå regeringens förslag.Som motivering härför framhåller motionärernaföljande. med fyra inblandadeparter riskerar att bli en tungrodd byråkrati. Desamverkansprojekt som visat sig leda till konkretaresultat har ofta omfattat två parter, i första handlandsting och försäkringskassa respektive kommunenssocialtjänst och länsarbetsnämnd. Regeringensförslag riktar sig även till en snäv målgrupp somomfattar människor som står mycket långt frånarbetsmarknaden. Samverkan kommer därmed attkoncentreras på de fall för vilka det är svårast attuppnå resultat i stället för på de fall för vilkadet går att uppnå konkreta och snara resultat.Vidare bör budgetmedel prioriteras politiskt ochavsättas i konkreta anslag. Det är även orimligt attförsäkringskassan skall stå för länsarbetsnämndenskostnader. För målgruppen särskilt utsatta är detinte i första hand sjukpenning som betalas ut utansocialbidrag och arbetslöshetsersättning. Det finnsett mycket stort behov av att försäkringskassaninleder samverkan med sjukvården för att åstadkommaen snar rehabilitering av sjukskrivna.I motion Sf4 yrkandena 1-7 av m.fl.(fp, c) begärs att i stället förregeringens förslag antar ett av motionärernaframlagt förslag om lag om finansiell samordningmellan försäkringskassa, hälso- och sjukvård, kommunoch länsarbetsnämnd med följdförslag. Motionärernaframhåller bl.a. följande. En tillåtande, inte enhindrande lag, behövs. Finansiell samordning skallkunna omfatta två, tre eller fyra parter, efterlokal överenskommelse. skall dockalltid delta med hänsyn till syftet att minskastatens utgifter för sjukförsäkringen.Samordningsförbund eller någon visskostnadsfördelning mellan parterna skall inte varavillkor för verksamheten. Flera olika slagssamverkan, med olika målgrupper och inriktning,skall kunna förekomma. Finansiell samordning skallförutom rehabilitering även kunna omfatta andraåtgärder som kan minska statens kostnader. I yrkande8 begär motionärerna att regeringen återkommer medförslag om villkoren för användande av medel underberörda anslag anpassade till den nya lagen, vilketinkluderar anslag inom det arbetsmarknadspolitiskaområdet. Vidare begärs i yrkande 9 att regeringenåterkommer med förslag rörande reglerna försjukförsäkring och arbetsmarknadspolitiskverksamhet, såvitt avser försäkringskassornasbeslutanderätt och de ekonomiska ramarna förfinansiell samordning. En försäkringskassa bör utansärskild prövning få disponera av deberäknade kostnaderna för sjukpenning ochrehabiliteringsersättning. I avvaktan på detta skallstatliga medel kunna användas för finansiellsamordning i den omfattning regeringen medger det.Vidare begär motionärerna i yrkande 10 attRiksförsäkringsverket, och andraberörda myndigheter skall få i uppdrag att görauppföljningar och utvärderingar och att lämna årligarapporter om resultaten om den finansiellasamordningen. Slutligen begärs i yrkande 11 attberörda myndigheter i samverkan med kommun- ochlandstingsförbund bör ges i uppdrag att utarbeta nyajämförelsenormer för ekonomisk resultatfördelningmellan parterna.Motioner väckta under den allmänna motionstidenI motion Sf405 av m.fl. (m) begärs iyrkandena 1-5 och 7 olika tillkännagivanden.Motionärerna anser att mer samverkan behövs för attindividen skall få en bra rehabilitering utan långaväntetider. Samordning mellan sjukvård ochförsäkringskassa måste komma först. Målet bör varaatt den sjukskrivne skall träffa ettrehabiliteringsteam inom 28 dagars sjukskrivning.Vidare skall särskilda budgetmedel avsättas församverkan och rehabilitering. De lokala parternaskall avgöra målgrupper, verksamhetsområde ochåldersgrupper utifrån lokala behov ochförutsättningar. Statliga myndigheter skall ha iuppdrag att samverka. Det kan därvid finnas legalahinder att samverka som regeringen bör utreda.Motionärerna anser även att Frisamlagstiftningen ochandra lagar om samverkan behöver kompletteras. Tillexempel bör regleringen av Frisam kompletteras medregler för hur resurser skall kunna knytas ihop vidsamarbetsprojekt. För hållbar samverkan behöver detfinnas möjligheter att lokalt lägga ihop medelavsatta för samverkan i associationsformer som skallkunna utformas olika efter olika situationer ochlokala behov.I motion Sf248 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om samordning mellan sjukvårdoch försäkringskassa vad gäller de reumatiskasjukdomarna. Motionärerna framhåller att vidreumatiska sjukdomar är de indirekta kostnadernaförhållandevis stora. Ett samarbete mellanförsäkringskassa och sjukvård skulle därför varamycket lönsamt. De reumatiska sjukdomarna lämpar sigspeciellt väl för finansiell samverkan (Finsam). OmFolkpartiets förslag inte accepteras bören nationell försöksverksamhet på de reumatiskadiagnoserna påbörjas.Lars m.fl. (fp) begär i motion Sf358yrkande 3 ett tillkännagivande om att enförsöksverksamhet bör ske ilandstingsområden med olika storlek,befolkningssammansättning, åldersstruktur ocharbetsmarknad. Statsbidragen till sjukvården bördärvid ökas med ett belopp motsvarande avstatens sjukpenningkostnad i respektivelandstingsområde. skall de deltagandelandstingen överta ett delansvar för avsjukpenningkostnaderna.I motion Sf397 av m.fl. (kd) begärs iyrkande 30 ett tillkännagivande om finansiellsamverkan.