bet · GQ01NU6 · 2003-03-20 00:00:00 — Elanvändare som producerarel från förnybara energikällor för egen förbrukningi en anläggning vars produktion inte är timmätt fårfullgöra sin kvotplikt, eller del av den, genom atttillgodoräkna sig denna produktion.Regeringen föreslår följande undantag vidberäkningen av kvotplikten:- el som matats in på det elektriska nätet i syfteatt upprätthålla nätets funktion, s.k. förlustel,- el som av en leverantör har levererats till enförbrukare utan ersättning i enlighet med ett avtalom intrångsersättning, s.k. frikraft, och därleveransen sker vid en lägre effekt än 50 kW,- el som förbrukas i tillverkningsprocessen istål- och metallverk, massa- och pappersindustrin,baskemikalieindustrin, gruvindustrin,cementindustrin och petroleumraffinaderier,- el som en elanvändare själv producerat ochförbrukat, om produktionsanläggningens generator haren märkeffekt om högst 50 kW,- el som har förbrukats i produktionen av el, s.k.hjälpkraft.Beträffande kvotens utveckling över tiden föreslårregeringen att kvotplikten för en elanvändare skallomfatta det antal elcertifikat i förhållande tillelanvändarens förbrukning av el som framgår avföljande tabell. Antalet certifikat den kvotpliktigeskall inneha bestäms för varjeår till ett visst antal certifikat genom avrundningtill närmaste heltal, dock lägst ett. Om enelanvändares kvotplikt hanteras av en elleverantörskall elanvändarens förbrukning av el anses motsvaraden mängd el för vilken elanvändaren fakturerats avleverantören. Detsamma skall gälla när elanvändarensjälv hanterar sin kvotplikt.----------------------------------------------------År för vilket kvotplikt Antal elcertifikatskall per levereradfullgöras eller förbrukad MWh----------------------------------------------------20030,07420040,08120050,10420060,12620070,14120080,15320090,16020100,169----------------------------------------------------Regeringen gör bedömningen att en översyn av deframtida kvotnivåerna bör göras medstart . Med hänsyn till kravet på stabilitetbör omprövningen inte omfattadet nästkommande året. I samband med dessaomprövningar bör möjligheten övervägas att höjaambitionsnivån när det gäller målet för den framtidaförnybara elproduktionen. utgör också enkontrollstation för den tidigare nämndaklimatpropositionen, vilket kan få stor betydelseför den framtida inriktningen.Regeringens lämnar också förslag om att encertifikatberättigad producent under åren 2004-2008till ett fast pris, garantipris, skall kunna lösa inde elcertifikat som producenten tilldelats detföregående kalenderåret. Inlösen skall ske fr.o.m.den 30 april t.o.m. hosEnergimyndigheten. De priser som skall gälla percertifikat framgår av följande tabell:----------------------År Pris (kr)----------------------2004 602005 502006 402007 302008 20----------------------MotionernaI motion 2002/03:N374 (s) begärs ett tillkännagivande omatt regeringen skall tillse att hushållen inte drabbas avkraftigt höjda elkostnader med anledning avelhandelsföretagens administration av elcertifikaten.Administration och debitering medför fasta kostnader somär oberoende av om kunden har stor eller litenelförbrukning, säger motionärerna. De anser att riskendärmed är uppenbar att de små elanvändarna, såsomhushållen, kommer att drabbas av kraftiga prishöjningar pågrund av elhandelsföretagens administrationskostnader, somskall fördelas på förhållandevis få kilowattimmar.Effekten kan bli att hushållen kommer att betala mer föradministrationen än vad de betalar för elcertifikaten,befarar motionärerna.Riksdagen bör göra ett tillkännagivande om atteventuella undantag för kvotplikt till elintensiv industriskall ställas i relation till pågående utredningar -, och denaviserade förändringen av kraft- ochfjärrvärmebeskattningen, så att den elintensiva industrininte får oskäliga skattelättnader, anförs det i motion2002/03:N7 (mp). Den elintensiva industrin är ingethomogent block, utan innefattar modern och starktföråldrad industri, industri som har stora möjligheter attminska sin elanvändning och industri som har små sådanamöjligheter samt industri med stor betydelse för ekonomi,sysselsättning och välfärd och industri med dåligaförutsättningar för överlevnad, säger motionärerna. Deanser att det är just i den elintensiva industrin somelcertifikaten skulle kunna ge påtagliga effekter. Ompriset stiger med per kWh, påverkar det intehushållen särskilt mycket, men om priset höjs med 1 öreper kWh i den elintensiva industrin motsvarar det enhöjning , anför motionärerna. De menar att detkommer att leda till en översyn av elförbrukningen, medgoda möjligheter till kostnadsbesparingar. Att undantaskogsindustrin från kvotplikt anses särskilt omotiverat,då både tillverkning av kemisk massa och återvinningsmassasägs ha goda förutsättningar att ge ett överskott avcertifikatberättigande el. Att undantapetroleumraffinaderier från kvotplikt står imotsatsställning till principen om att förorenaren betalaroch gör det svårare för att klara det klimatmålsom antog , säger motionärerna. De anseratt elcertifikatsfrågan inte kan ses isolerad och att detinte får bli så att de stora, enligt motionärerna oftakraftigt miljöstörande, elförbrukarna får allt billigareel, medan hushållskunder får allt dyrare el. Det samladeresultatet av tidigare nämnda pågående utredningsarbetenbör vara att svensk industri har ungefär samma elpriseroch villkor som konkurrenterna, anför motionärerna.I motionen berörs också - dock utan formellt yrkande isaken - frågan om vem som skall hantera kvotplikten.Motionärerna anser att det bör utredas om nätbolagen iförenklande syfte kan hantera kvotplikten i stället för,som regeringen föreslår, elanvändarna. Ett problem medelcertifikaten är att de är krångliga och kommer att bidratill att elräkningarna blir ännu svårbegripligare än förnärvarande, möjligen också till att förnybar energiupplevs som ytterligare ett sätt för elproducenterna attta ut högre priser från hushållen, menar motionärerna. Debefarar att krångel och ökade kostnader för administrationav elcertifikaten kan komma att leda till en ytterligareminskad vilja att byta elleverantör. Nätbolagen bör kunnahantera elcertifikaten enklare och billigare änelanvändarna och de står dessutom under Energimyndighetenstillsyn, anför motionärerna.I motion 2002/03:N348 (mp) föreslås ett tillkännagivandeom behovet av översyn och justering av kvotnivåer inomelcertifikatssystemet. Den viktigaste faktorn för att,inom certifikatssystemets ramar, skapa de stabilaekonomiska förutsättningar som krävs för att främjainvesteringar är att priset på certifikaten hamnar på ennivå som gör investeringar lönsamma, anför motionärerna.De anser att det är mycket tveksamt om detta är fallet iregeringens förslag. Regeringen bör därför seöver kvotnivåer och möjligt genomföra dejusteringar som krävs för att investeringar skall komma igång, säger motionärerna.Även i motion 2002/03:N339 (mp) tas frågan om en höjningav kvotnivåerna upp. Motionären refererar till etttidigare påpekande av om att kvotnivån i detföreslagna elcertifikatssystemet ligger väsentligt underde krav som ställs i det aktuella EG-direktivet. FörSveriges del innebär EG-direktivet krav på en ökning avårsproduktionen av el från förnybara energikällor med ca25 TWh, säger motionären. Han framhåller att de föreslagnakvoterna ligger runt hälften av detta och anser att enuppgradering av kvoterna till en nivå som motsvarar EG-direktivet måste göras snarast.Vissa kompletterande uppgifterDe i detta avsnitt aktuella motionerna tar upp tre olikafrågor, nämligen undantag från kvotplikten för vissaelintensiva industrier, risken för höjda elkostnader förhushållen och kvotnivåerna.När det gäller den förstnämnda frågan sägs ipropositionen (s. 100) att den s.k. elintensiva industrin,som omfattar ett sextiotal företag i landet, representeraren ansenlig del av den totala elförbrukningen.Elförbrukningen i dessa företag uppgick till ca avtotalt . Regeringen föreslår att den el somförbrukas i tillverkningsprocessen i den elintensivaindustrin skall vara helt undantagen från kvotplikt.Däremot skall den el som dessa företag förbrukar i kontor,lager och andra utrymmen omfattas av kvotplikten. Mängdenel som förbrukas i tillverkningsprocesserna i denelintensiva industrin måste dock komma tillEnergimyndighetens kännedom, så att myndigheten kan göraen korrekt bedömning av kvotpliktens storlek i detenskilda fallet. Eftersom företagen i den elintensivaindustrin kommer i åtnjutande av den fördel som undantagetinnebär, är det rimligt att de får ett ansvar för atthantera kvotplikten för hela sin förbrukning av el.Regeringen anser att företagen i den elintensiva industrinskall hantera kvotplikten för hela sin förbrukning av el.I propositionen (s. 110) sägs vidare beträffande denelintensiva industrin att kostnader motsvarande dem somkvotplikten medför för svenska företag för närvarandesaknas i flertalet av dessa företags konkurrentländer. Attålägga dessa branscher kvotplikt skulle kunna få tillföljd att de berörda företagen flyttar sin verksamhet tillandra länder, som har ett lägre kostnadstryck och lägremiljökrav än . Det är därtill de branscher somförbrukar mycket el som drabbas hårdast av kvotplikten,eftersom den baseras på elförbrukningen. Med detta somutgångspunkt anser regeringen att det är motiverat attdessa branscher skall undantas. Undantaget bör dockbegränsas till att omfatta endast de processer som ärspecifika för dessa företag när det gäller förbrukningenav el. Således bör endast den el som förbrukas itillverkningsprocesserna i dessa företag undantas frånkvotplikten. Regeringen föreslår alltså att den el somförbrukas i tillverkningsprocessen i den elintensivaindustrin inte skall beaktas vid beräkningen avkvotplikten. När det gäller sådan förbrukning som hänförsig till kontor, lager och andra utrymmen skall den,liksom annan elförbrukning, däremot omfattas avkvotplikten.För närvarande sker, som tidigare nämnts, en översyn avreglerna för nedsättning av energiskatter för vissasektorer (dir. 2001:29). Skattenedsättningskommitténshuvuduppgift är att utreda utformningen av regler förnedsättning av skatt på energi inom sektorer som ärutsatta för internationell konkurrens. Den skall ocksåutreda förutsättningarna för en annan avgränsning avområdet för energiskattenedsättning för dekonkurrensutsatta sektorerna än vad som gäller förnärvarande. Kommittén väntas slutföra sitt arbete undervåren 2003. När detta arbete har slutförts finnsförutsättningar att göra en helhetsbedömning av deframtida villkoren för den elintensiva industrin medavseende på den samlade belastningen av skatter, avgifteroch kvotplikt. En sådan översyn kan göras i samband medden kontrollstation för klimatpolitiken som skallgenomföras . Om liknande system införs i andraländer, och som innebär att industrin där åläggs enkvotplikt, bör naturligtvis denna kategori inte längreundantas, säger regeringen.Till den elintensiva industrin hör företag inom stål-och metallverk, massa- och pappersindustrin,baskemikalieindustrin, gruvindustrin, cementindustrin ochpetroleumraffinaderier, sägs det i propositionen. För ennärmare definition av vilken industri som i dessasammanhang skall anses vara elintensiv har Statistiskacentralbyråns klassificering efter s.k. SNI-koder (svensknäringsgrensindelning) varit vägledande. Dessa anges ipropositionen vara 131 (järnmalmsgruvor), 132 (andrametallmalmsgruvor), 2111 (massaindustri), 2112 (pappers-och pappindustri), 241 (baskemikalieindustri), 271-273(järn- och stålverk) och 274 och 275 (andra metallverk;gjuterier), 265 (cementindustri och kalkbruk) samt 232(petroleumraffinaderier).Näringsminister besvarade i januari 2003en fråga (fr. 2002/03:461) av () om vilkaåtgärder näringsministern avser att vidta för attträfiberindustrin skall undantas från kvotplikten.Frågeställaren hänvisar till att det i finns tvåföretag i träfiberindustrin och att processen förframställning av träfiberskivor i princip är densamma somvid framställning av papper. Energiåtgången förframställning av träfiberskivor är 1 MWh per ton board,varför industrin anses böra klassificeras som elintensiv.Om inte träfiberindustrin (med SNI-kod 20203) undantasfrån kvotplikten sägs risken vara överhängande att Sverigeblir utan egen tillverkning av board och att därmed fleraarbetstillfällen försvinner. I sitt svar redovisadenäringsministern att en utgångspunkt för det föreslagnaelcertifikatssystemet är att kostnaderna för dentillkommande elproduktionen skall belasta dem som använderel. De kostnader som kvotplikten medför för svenskaföretag saknas i flertalet av dessaföretags konkurrentländer, varför ett åläggande avkvotplikt för de berörda branscherna skulle kunna få tillföljd att företagen flyttar sin verksamhet till andraländer med ett lägre kostnadstryck, sade näringsministern.Det angavs därför vara motiverat att undanta vissabranscher från kvotplikt för den del av elektriciteten somförbrukas i tillverkningsprocessen. När det gäller deföreslagna undantagen från kvotplikt redovisadenäringsministern att regeringens förslag bygger dels påElcertifikatutredningens betänkande (SOU 2001:77),departementspromemorian Lag om elcertifikat (Ds 2002:40)samt remissinstansernas synpunkter och förslag, dels pådet arbete som bedrivs inom rörandes.k. långsiktiga avtal med energiintensiv industri. Hansade sig vara medveten om att avgränsningsproblem alltidkan förekomma och att regeringen avser att noga följautvecklingen av det föreslagna certifikatssystemet,inklusive frågan om industrin och dess kvotplikt. Hanhänvisade också till att i elcertifikatspropositionenanförs att regeringen, då harpresenterat sitt förslag, avser att göra enhelhetsbedömning av de framtida villkoren för elintensivindustri med avseende på den samlade belastningen avskatter, avgifter och kvotplikt. I detta sammanhang kangivetvis även avgränsningar prövas.När det gäller den andra frågan som tas upp i ett par avde här aktuella motionerna - risken för höjda elkostnaderför hushållen - kan noteras att frågan behandlas ipropositionen (s. 97). Där redovisas attElcertifikatutredningen övervägde ett antal olikalösningar, med utgångspunkt att finna en väldefinierad ochrelativt begränsad krets av aktörer, som harförutsättningar att hantera kvotplikten på ettprofessionellt sätt. Utredningen har analyseratmöjligheten att låta nätägare, balansansvariga ellerelleverantörer hantera kvotplikten för de elanvändare sominte själva kommer att göra det. Nätföretagen är enligtellagen skyldiga att mäta och rapportera den mängd el somde tar emot och distribuerar. De har också enaffärsrelation till slutkunderna och skulle därmed kunnadebitera kostnaden för att hantera kvotplikten i sambandmed att de fakturerar nätavgiften. Nätföretagen, vilka ärca 200 till antalet, är emellertid enligt lag förbjudnaatt ägna sig åt handel med el, utom för den el som avsestäcka förlusterna i nätet, och de sysslar uteslutande medtransmission och distribution av elektrisk kraft. Någonsärskild kompetens att hantera omsättningen avelcertifikat torde normalt inte finnas i sådana företag.Nätföretagen har dessutom ett legalt monopol, vilketinnebär att de avgifter dessa debiterar sina kunderomfattas av tillsyn. Det vore således intelämpligt att utse dem att hantera kvotplikten.Elleverantörerna är lätta att identifiera och är såmånga, ca 130 stycken, att en marknad för elcertifikatenhar förutsättningar att uppstå. De har en vana vid handelmed el, vilken i vissa avseenden liknar handel medvärdepapper. Cirka ett tiotal av dessa har dessutomFinansinspektionens tillstånd att bedrivavärdepappersrörelse enligt lagen (1991:981) omvärdepappersrörelse. Elleverantörerna står i ettavtalsförhållande till elanvändarna, vilket innebär att dehar information om sina kunders förbrukning och enmöjlighet att debitera kostnaden för tjänsten att hanteraelkundernas kvotplikt. Elleverantörerna agerar, tillskillnad från nätföretagen, på en konkurrensutsattmarknad. Den avgift som elleverantören debiterar kundenkommer därför att utsättas för konkurrenstryck, varför ensärskild reglering och därav följande tillsyn av prisetkan undvikas. Några avgörande nackdelar med att låtaelleverantörerna hantera kvotplikten har dessutom inteframkommit. Vid en samlad bedömning delar regeringenElcertifikatutredningens slutsats, att det är meständamålsenligt att utforma systemet så attelleverantörerna skall hantera kvotplikten i denutsträckning elanvändarna inte själva gör det.När det slutligen gäller den tredje frågan - höjden påkvotnivåerna - som tas upp i ett par av de här aktuellamotionerna är enligt de kvotnivåersom föreslås i regeringens förslag till lag omelcertifikat baserade på en ambitiös men realistiskbedömning av hur mycket ny produktionskapacitet som ärmöjlig att nå på den tidsperiod det är frågan om, dvs.åren 2003-2010. I propositionen (s. 115) sägs att denframtida utvecklingen av såväl elanvändningen som denförnybara elproduktionen är förknippad med viss osäkerhet.Regeringen avser därför att noga följa systemetsutveckling och dess effekter på produktionen av förnybarel. Denna produktion är även beroende av den övrigautvecklingen på miljöområdet. Regeringen kommer somtidigare beskrivits att göra en översyn av kvotnivåernavartannat år med start , en översyn som med hänsyntill kravet på stabilitet inte kommer att omfatta enjustering av kvoterna det nästkommande året. Omprövningenår 2004 kommer att avse kvotplikten . År2004 utgör också en kontrollstation förklimatpropositionen, vilket kan få betydelse för dennautvärdering. I samband med dessa omprövningar kommer ocksåmöjligheten till en höjning av ambitionsnivån attövervägas, med syfte att ytterligare öka ambitionen iinförandet av förnybara energikällor, främst vindkraft, såatt detta kraftslag bidrar på en nivå som är förenlig medstatsmakternas ambition att kraftfullt satsa påvindkraften, sägs det i propositionen.Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot regeringens förslag omvilka kategorier som skall hantera kvotplikten.När det gäller det undantag från kvotplikten som skallgälla för den elintensiva industrin anser utskottet dockatt det behövs vissa justeringar i regeringens förslag.Dels behöver det göras ett tillägg till den aktuellabestämmelsen (4 kap. 2 § 3. ), dels bör någraförtydliganden av allmän- och specialmotiveringarna ipropositionen göras. I den nyssnämnda bestämmelsen sägsatt vid beräkning av kvotplikten avses inte el somförbrukats i tillverkningsprocessen i stål- och metallverkeller i massa- och pappersindustrin,baskemikalieindustrin, gruvindustrin, cementindustrineller i petroleumraffinaderier.Det tillägg till bestämmelsen som utskottet anserbehöver göras avser trä-skiveindustrin. Det har nämligenunder utskottets beredningsarbete framkommit att dennaindustri arbetar under likartade villkor som massa- ochpappersindustrin vad avser elförbrukning itillverkningsprocessen. Träskiveindustrin tillhör sammaförädlingskedja som massa- och pappersindustrin, ochtillverkningsprocesserna är likartade. Företagen inomträskiveindustrin är också utsatta för ett likartatkonkurrenstryck från företag i andra länder därmotsvarande kvotplikt saknas. Utskottetföreslår sålunda att skall göra ett tillägg tillden aktuella bestämmelsen på så sätt att ordet"träskiveindustrin" läggs till efter orden "massa- ochpappersindustrin". Utskottets förslag framgår av bilaga 3.Den andra förändringen avser förtydliganden av allmän-och specialmotiveringarna i propositionen. I dessa sägs(s. 111 och s. 176) att när det har gällt att bestämmavilka näringsgrenar som skall omfattas av den aktuellabestämmelsen har klassificeringenligt svensk näringsgrensindelning (SNI) varitvägledande. I propositionen anges att följandenäringsgrenar skall undantas från kvotplikt (SNI-koderinom parentes): järnmalmsgruvor (131), andrametallmalmsgruvor (132), massaindustri (2111), pappers-och pappindustri (2112), baskemikalieindustri (241), järn-och stålverk (271-273), andra metallverk samt gjuterier(274 och 275), cementindustri och kalkbruk (265) samtpetroleumraffinaderier (232).Utskottets beredning av ärendet har dock givit vidhanden att några näringsgrenar som borde ha angivits iallmän- och specialmotiveringarna inte har medtagits,trots att de enligt gängse språkbruk inbegrips i deindustrigrenar som anges i den aktuella bestämmelsen. Detrör sig om näringsgrenen Kalk, gipssten och dolomit (medSNI-kod 141.2) som enligt vedertaget språkbruk börinräknas under ordet cementindustri i lagtexten. Vidaregäller det näringsgrenarna Brott för kemiska (143)och Övrig gruv- och utvinningsindustri (145), som börinräknas under ordet gruvindustri i lagtexten. Vidtillämpningen av den aktuella bestämmelsen bör beaktas vadutskottet anfört. Beträffande träskiveindustrin somutskottet föreslår skall tillföras den aktuellabestämmelsen bör också ett förtydligande göras. Denaktuella näringsgrenen, benämnd Industri för fanér ochträbaserade skivor, har SNI-koden 202.Utskottet har också gjort en bedömning av huruvida deföreslagna förändringarna är av den karaktären attnotifiering till erfordras. Eftersom detinte är fråga om något statligt stöd till företagen inomde berörda näringsgrenarna anser utskottet att det intefinns något behov av notifiering.I detta sammanhang kan nämnas att det i den här aktuellamotionen 2002/03:N7 (mp) har framförts synpunkter på attde föreslagna undantagen skall begränsas. Utskottet villhärvid erinra om att det rör sig om en relativt korttidsperiod , innan - som sägs i propositionen -regering och riksdag kommer att få tillfälle att göra enhelhetsbedömning av de framtida villkoren för denelintensiva industrin med avseende på belastningen avskatter, avgifter och kvotplikt. En sådan översyn kangöras efter remissbehandlingen avSkattenedsättningskommitténs betänkande, som skallavlämnas , och i samband med 2004 årskontrollstation för klimatpolitiken.Beträffande frågan om risken för höjda elkostnader förhushållen till följd av elcertifikatssystemet, som tas uppi motionerna 2002/03:N374 (s) och 2002/03:N7 (mp), villutskottet erinra om att avgiften för tjänsten att hanterakvotplikten skall specificeras på kundernas elräkningar.Detta möjliggör för kunden att ta ställning till om någonannan elleverantör kan tillhandahålla tjänsten på bättrevillkor. Kostnaden är alltså konkurrensutsatt. Utskottethar i det föregående framhållit att det är angeläget attregeringen och de berörda myndigheterna noga följer hurelcertifikatssystemet kommer att fungera i praktiken.Skulle problem uppstå av det slag som berörs i motionerna,utgår utskottet från att regeringen agerar.När det gäller frågan om höjden på kvotnivåerna, somberörs i motionerna 2002/03:N348 (mp) och 2002/03:N339(mp), anser utskottet att de förslag som regeringen läggerfram är väl avvägda. Som sägs i propositionen avserregeringen att noga följa systemets utveckling och desseffekter på produktionen av förnybar el. Regeringenaviserar att en översyn av kvotnivåerna skall görasvartannat år med start , varvid omprövningen år2004 kommer att avse . skall också,som nämnts, genomföras en uppföljning av klimatpolitiken,vilket kan få betydelse för utvärderingen. I samband meddessa omprövningar kommer möjligheten till en höjning avambitionsnivån att övervägas, med syfte att öka ambitioneni införandet av förnybara energikällor, främst vindkraft.Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottetpropositionen i här berörd del, dock med den ändring avden aktuella bestämmelsen och den precisering av vilkanäringsgrenar som skall undantas från kvotplikten somutskottet föreslagit. De tre här aktuella motionernaavstyrks i berörda delar.KvotpliktsavgifterUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag omkvotpliktsavgifter. Utskottet finner förslaget välavvägt.