bet · GQ01FIU23 · 2003-05-06 00:00:00 — Detfinns siffror som talar för att merparten avdessa anpassningar är avklarade, men bildenär inte entydig. pågår, efter vadman kan förstå, en återhämtning på mångahåll, inte minst i , efter vad sommåste betraktas som en ganska mildavmattning. Våra prognoser pekar på engenomsnittlig BNP-tillväxt under de närmasteåren som ligger i närheten av 2-2½. Detbedömer vi vara i linje med ekonominslångsiktigt hållbara tillväxttakt.Resursutnyttjandet väntas därför inteförändras så mycket under de närmaste åren.Det innebär också att konjunktur- ocharbetsmarknadsläget inte förväntas komma attutöva något större tryck på priser och lönerjust nu eller under de närmaste åren.Låt mig som alltid i dessa sammanhangunderstryka att utvecklingen naturligtvis kankomma att följa helt andra banor än vad vihar räknat med i vårt huvudscenario. Detkanske i sin tur får påtagliga konsekvenserför inflationen både uppåt och nedåt. Dennedåtrisk som vi främst oroar oss för ärkopplad till den internationellautvecklingen. Inte minst utvecklingen ieuroområdet inger bekymmer. Där finns detproblem som kan leda till en svagareutveckling. Uppåtriskerna hänger kanskefrämst samman med den inhemska utvecklingen,pris- och lönebildningen i Sverige.Energipriserna pressar naturligtvis uppkostnaderna i andra delar av ekonomin och kanpå så sätt spridas vidare. De kan ocksåpåverka förväntningarna så att bådeprissättare och de som förhandlar om lönerkan vilja kompensera sig förprisutvecklingen. Vi står inför enavtalsrörelse som även utan dettariskerar att bli komplicerad och somsamtidigt kommer att spela en helt avgöranderoll för utvecklingen i under denärmaste åren. Sammantaget har vi landat ibedömningen att riskbilden är neutral. Vi serungefär lika stora risker för attinflationsbanan i vårt huvudscenariounderskrids som att den överskrids.Eftersom jag inte nämnde det när jagdiskuterade riskbilden kanske jag ska sägaatt den säkerhetspolitiska utvecklingen ocksåär en risk i sammanhanget. Urinflationssynpunkt är effekterna dock inteentydiga. En trolig effekt på kort sikt är juen rejäl ytterligare uppgång i oljepriserna,i varje fall om det blir ett mer kompliceratkrigsförlopp. Det innebär då ett hot motinflationen på kort sikt. bidraroljeprisuppgången till att dämpa efterfrågan.Hushållen får mindre inkomster, kan man säga,och företagen får lägre vinster. Det påverkari vinter konjunkturen och i förlängningen påså vis inflationen.UND1X-inflationen med osäkerhetsintervallÅrlig procentuell förändringKällor: SCB och RiksbankenRiksbankens sammantagna bedömning är attinflationen mätt med det mått som på senaretid har väglett politiken, UND1X, på ett kommer att underskrida målet.Det kan ni se av bilden. Vid det härtillfället är bilden mer komplicerad änvanligt. UND1X-siffran i sig talar för attreporäntan bör sänkas. Men en viktig orsaktill att målet underskrids på ett till tvåårs sikt är att el- och oljepriserna beräknasfalla ganska kraftigt från dagens höga nivåeroch att det tenderar att påverka inflationeni det tidsperspektiv som vi nu tittar på, etttill framåt. Lika lite som vi haranledning att i penningpolitiken direkt tahänsyn till den prisuppgång som har skettpå kort sikt av olje- och elpriserna likalite har vi anledning att väga in detkraftiga prisfall som kommer framöver. Det ärden underliggande mer trendmässigautvecklingen av inflationen som måste stå ifokus för politiken. Rensad frånenergipriserna kan man säga att inflationenär ungefär i linje med vårt mål på två årssikt.Vi har gjort bedömningen att de prognoserför inflationen som presenteras iinflationsrapporten ger ett utrymme för ensänkning av reporäntan med 0,25procentenheter. Det är det beslut vi haroffentliggjort och tog i går.En viktig omständighet som påverkade beslutetvar den oro och osäkerhet som präglarvärldsekonomin och som riskerar att leda väsentligt sämre konjunkturutveckling änvad vi har i huvudscenariot, inte minst påkort sikt. Hur vi kommer att utformapenningpolitiken framöver är i dagslägetsvårt att bedöma. Det kommer naturligtvisbland annat att bero på hur Irakkrisenutvecklas och vilka effekter den i sin turkan få på det allmänekonomiska läget och påinflationsutsikterna.Låt mig säga ytterligare en sak innan jag gåröver till att diskutera historien, de senasteårens inflationsutveckling. Vilket beslut omreporäntan som vi bedömer vara lämpligt äralltid avhängigt av vilken bedömning vi görav den ekonomiska politiken i stort. Vi görprognoser på växelkurser. Vi gör prognoser påinternationell efterfrågan. Vi måste ocksågöra prognoser på finanspolitiken sompåverkar hushållens konsumtion, företagensagerande och så vidare. hardet höjts röster för att det i det nuvarandeläget skulle vara lämpligt att motverka denförsvagning eller de tendenser tillförsvagningar som vi ser i ekonomin med enmer expansivt inriktad finanspolitik. En deldebattörer menar till och med att det idagsläget skulle vara önskvärt att ge upp deprinciper som väglett budgetpolitiken undersenare år med utgiftstak och överskottsmål.Det kommer säkert inte som någon överraskningför er att jag inte tror ett dugg på det. Omdet finns ett kortsiktigt manöverutrymme förden ekonomiska politiken, och det är möjligtatt höja tillväxten och sysselsättningen utanatt inflationsmålet skulle hotas, bör ettsådant utrymme tillvaratas genom attreporäntan sänks. Att släppa detfinanspolitiska regelverket när det förförsta gången kan komma atttestas rejält skulle sända en mycket negativsignal till alla dem som bedömer den svenskaekonomiska utvecklingen. Det skulle i sin turriskera att få direkt kontraproduktivaeffekter för ränteutvecklingen och därmed förden ekonomiska utvecklingen i stort.R12. Prognosbanor för UND1X-inflationen ochutfallÅrlig procentuell förändringKällor: SCB och RiksbankenLåt mig gå vidare och kommenterapenningpolitiken . Det ärju en av avsikterna med de härutskottssammanträdena att vi skagöra det. Som underlag för en sådandiskussion finns det ett appendix tillinflationsrapporten.Fokus i min diskussion kommer att varainställt på den senare delen av ,den senare delen av åren 2000-2002.Anledningen till det är att ni hade endiskussion här i utskottet med UrbanBäckström om utvecklingen 2001.Det framgår tydligt av denna bild attinflationen hamnade över målet under andrahälften av 2001 och första halvan av 2002.Det hade i stor utsträckning att göra medutbudsstörningar liknande dem som vi uppleveri dag. Bilden var mer komplex då på detsättet att det var flera olika varukategoriersom steg än vad det är . Livsmedelsprisernasteg till följd av galna ko-sjukan, mul- ochklövsjuka, höjda priser på frukt ochgrönsaker och så vidare. Det skedde också enuppgång av elpriserna och oljepriserna.Vi gjorde då bedömningen, men kände oss nogmer osäkra än , attdessa prishöjningar i allt väsentligt vartillfälliga och att inflationen snart skullekomma att gå ned.Det visade sig också bli fallet. Och idenna mening var inte inflationsuppgången2001 något allvarligt problem förpenningpolitiken. Men inflationen steg ocksårensad för mat och energi. Det tycks alltsåha funnits en stigande trend i olika mått påden underliggande inflationen från början av1999 fram till början av 2002. I efterhandhar det visat sig att och andraprognosmakare, när vi gjorde prognoserna för2002, , överskattade BNP-tillväxten. Det var så att säga innan bubblanhade spruckit, och de flesta såg framför sigen något starkare tillväxt. Samtidigtunderskattade vi inflationen. Den blev högretrots att tillväxten blev lägre. Kanske varvi något för optimistiska om ekonominsförmåga att växa utan att inflationen skulleskjuta fart. Detta ska dock i så fall ses motbakgrund av att prognoserna tidigare hadeslagit fel åt det andra hållet, när ekonomini och i omvärlden växte mycket snabbtsamtidigt som inflationen var låg. Gång pågång hade vi, inte minst här i ,underträffat inflationsmålet.Den överraskande prisuppgången under 2001kom att påverka politiken. Även om Riksbankengjorde bedömningen, som jag sade tidigare,och gjorde den , attuppgången i allt väsentligt var tillfällig,kvarstod en oro för att den i störreutsträckning än vi räknat med avspeglade attresursutnyttjandet var högt i ekonomin. Vikunde inte utesluta det. Och när det fannstecken på att inflationsförväntningarna varpå väg att stiga , under senvåreneller under den tidiga sommaren, samtidigtsom kronan försvagades, gjorde vi bedömningenatt det var nödvändigt att ingripa. Blandannat höjde vi då reporäntan med en kvartsprocentenhet det året.Ett par månader senare, efterterrorattackerna i ,valde att sänka reporäntan med 0,5procentenheter, och det skedde i ljuset avförsämrade konjunkturutsikter under senaredelen av sommaren och en väntad lägreinflation. Några ytterligare sänkningargenomförde vi inte. Orsaken var att enförsiktig uppgång i konjunkturen förväntadesframöver och att resursutnyttjandet bedömdesvara relativt högt i den svenska ekonomintrots den avmattning som vi såg tecken på.Jämfört med andra länder var finanspolitikeni påtagligt expansiv somden relativt svaga kronan gav draghjälp åtden svenska ekonomin.R11. Reporäntor för utvalda länder 1995-2003-04-08ProcentKälla: höjde vi reporäntan vid tvåtillfällen med 0,25 procentenheter.Bakgrunden var att vi gjorde bedömningen attresursutnyttjandet fortfarande var relativthögt - ni kan påminna er från bildernatidigare på produktionsgapet att vi ändå harlegat relativt högt - ochatt konjunkturen i det perspektiv som viinriktar oss på, ett till framåt,väntades bli påtagligt starkare. Därmed fannsdet risker, enligt vårt sätt att se på saken,för att inflationen kunde komma att öka. Tillbilden hörde också att inflationen var högoch att det kvarstod en osäkerhet, som jagvar inne på tidigare, om resursutnyttjandetkunde vara ännu mer ansträngt än vad viräknade med.Återhämtningen, som syntes tydligt framförallt i siffrorna från , komav sig i kölvattnet av fortsatta fall påvärldens aktiebörser i fjol.Samtidigt bekräftades den tidigarebedömningen att inflationsuppgången under2001 i allt väsentligt var tillfällig;inflationen var , som vi hade räknat med ivårt huvudscenario - men som vi inte fullt uthade kunnat lita på - åter i linje med vårtmål. Och det minskade naturligtvisosäkerheten kring eventuellaspridningseffekter. I ljuset av framför alltdessa två faktorer sänkte vi reporäntan tvågånger under hösten 2002.Det finns både viktiga likheter ochskillnader mellan situationen nu och den sområdde . Inflationen har stigitkraftigt nu som då till följd av lätturskiljbara utbudsstörningar med vad somantagligen är ganska snabbt övergåendeeffekter. Den säkerhetspolitiska oron harockså funnits alltsedanden . Men det finns ocksåskillnader. Kronan försvagades i början av2001, ganska dramatiskt, vilkettillsammans med tendenser till högreinflationsförväntningar föranledde enräntehöjning. har kronanvarit förhållandevis stabil mot euron, ochden har förstärkts mot dollarn.Förväntningarna om konjunkturen såg ocksånågot annorlunda ut . Fram till början avhösten var de flesta inställda på att detskulle bli en relativt snabb tillväxt och ettstigande resursutnyttjande, om än kanskenågot lägre än man hade räknat med något årdessförinnan. Men är förväntningarnainställda på ett i stort sett oförändratresursutnyttjande. Därmed är inte hellertrycket på priserna lika högt så länge intenågra andrahandseffekter uppkommer av deenergiprishöjningar som vi har sett.Låt mig understryka ett par saker när detgäller utvärderingarna av penningpolitiken.För det första har , i likhet medflera andra centralbanker, valt att varaframåtblickande i sina beslut. Jag talade omdetta inledningsvis. Det framgår tydligt närden faktiska politiken i dettautvärderingsappendix jämförs med enklaregelbaserade beslut där vi har jämfört vadvi faktiskt har gjort med vilka beslut somman skulle ha fått om man hade haft någraenkla beslutsregler som utgår från tillexempel BNP-tillväxten eller från denaktuella inflationen. Innebörden av detta ärförstås att prognoser för inflationen ochprognoser för BNP-tillväxten blir väldigtavgörande för penningpolitiken, normalt settbetydligt mer avgörande än de faktiska ochobserverade tillväxttakterna. En nackdel meddetta upplägg är förstås att prognosmissarfår effekter på politiken. Men en fördel somvi anser överväger är att penningpolitikenkan bli mindre ryckig och mer förutsägbar ochdärmed också mer stabiliserande för denallmänna ekonomiska utvecklingen. Visst kundevi ha höjt räntan, och det fanns de somargumenterade för det, mer kraftfullt närinflationen steg på grund av de höga mat- ochenergipriserna . Men hade det getten dämpning av inflationen och en merfördelaktig utveckling av ekonomin? Det trorinte jag på.För det andra är det svårt att göra ochutvärdera prognoser, eftersom vår bild avhistorien och dagsläget ständigt förändrastill följd bland annat av revideringar avstatistiken och det underlag som vi har attutgå från. De senaste revideringarna, som jagvar inne på tidigare, har inneburit enuppjustering av BNP och en uppjustering avproduktiviteten i för perioden1993-2002. gjorde och2001 bedömningen att det fanns ledigaresurser i ekonomin och att inflationstrycketdärför var måttligt. När den faktiskainflationen sedan steg såg vi oss tvungna attompröva denna bild, och vi gjorde en vissjustering i vår syn, vilket jag nämndetidigare, på resursutnyttjandet. Det visarsig att de senaste siffrorna tyder på att denursprungliga bedömningen kanske ändå inte varså felaktig. Vad man kan säga om detta är attdet är viktigt att inte ryckas med alltförmycket av den färskaste statistiken och attrita nya trender som man följer på basis avett par månaders utveckling, något som jagför övrigt tycker väl har åskådliggjorts avdiskussionen kring den nya ekonomin som vihade sedan.Låt mig avsluta med att understryka någontingsom jag nämnde inledningsvis. Vi i Riksbankenhar ambitionen att ge er i utskottet ett såbra underlag som möjligt för era bedömningaroch diskussioner. Om ni har önskemål ochsynpunkter på hur det underlagsmaterial börse ut som ni får för att kunna utvärdera ossoch hur den information bör se ut som ni villta del av vid den här typen av utfrågningareller i andra sammanhang då är ni väldigtvälkomna att återkomma till oss i precis deformer som ni själva väljer. Vi ska göra vadvi kan för att möta era önskemål.Ordföranden: vill jag tackariksbankschefen för hans inledningsanförande,och vi släpper då fram frågor från utskottetsledamöter.Hans Hoff (): Trots att i dagsänker räntan har vi i högreränta än . Min fråga tillriksbankschefen blir: Vad är orsakerna tillatt räntenivån i är så pass myckethögre?Lars Heikensten: Jag tror att det enkla ochsnabba svaret på frågan är att skälet ärskillnader i resursutnyttjandet, hur mycketlediga resurser som finns. I framför alltTyskland, som ju är en väldigt stor del aveuroområdet, men även i de andra storaländerna, och , har det iflera år varit en svagare utveckling än hososs. Och det är det som är det grundläggandeskälet.Hans Hoff (): Jag får tacka för det svaret.Det är nämligen en relativt stor differensmellan och räntenivå idag.Jag skulle vilja ställa en uppföljande frågai detta sammanhang. Den handlar om denfolkomröstning som vi står inför , den14 september, och som handlar om EMU. Blirdet ett ja kommer vi definitivt att ha sammaränta som de övriga . Men vadhänder om det blir ett nej ifolkomröstningen? Och vad är Riksbankensbedömning av hur ett nej i folkomröstningenkommer att påverka den svenska räntan på kortsikt och på lite medellång sikt?Lars Heikensten: Det är en svårare fråga änden första. Jag kan börja med att säga attnär du förmodar att ett medlemskap innebäratt det blir en ränteanpassning är detnaturligtvis korrekt. Exakt hur den kommeratt gå till är en fråga som vi har anledningatt överväga i . En avvägning måsteske eftersom vi sannolikt kommer att ha enfast växelkurs. är det viktigt attockså ta hänsyn till inflationsperspektiven iSverige.När det gäller vad som händer om vi stårutanför tror jag att detta i allt väsentligtpå lite sikt är en fråga om hur vi värderarinflationsutsikterna i . Även om ECBarbetar på ett sätt som skiljer sig litegrann från vårt sätt är det ändå så att ävende har ett fokus på inflationsutsikterna ochresursutnyttjandet i europeisk ekonomi.Därför är det väldigt svårt att säga någotbestämt om hur skillnaden mellan oss kommeratt utvecklas.Sedan har jag i andra sammanhang kommenterathur den kortsiktiga effekten av etteventuellt nej blir. Hur det kommer att se utmåndagen efter folkomröstningen, om det vardet som du avsåg här, tror jag väldigt mycketberor på vad man trodde närfinansmarknaderna stängdes.Fredrik (): Jag vill först hälsaLars Heikensten välkommen i den nya rollen.Jag vill också tacka dig för att du föredrogpenningpolitiken på det sätt som du gjorde.Jag tycker också, som du inledde med, att detär svårt att inte börja med och denmycket snart förestående krigsutveckling somvi står inför. Och det är svårt att ha enannan bild än den som har kringdet strikt ekonomiska i denscenariebeskrivning som finns iinflationsrapporten. Detta kan få ett kortareeller ett längre förlopp. Och jag tror att niganska korrekt har beskrivit ungefär hur detskulle påverka.En väldigt viktig slutsats som ni gör itexten är att påpeka att det inte ser ut sompå . Att vi har växlat bort vårtstora oljeberoende gör att man ändå kanhoppas att det inte ska få så väldigtallvarliga följdförlopp för svensk ekonomisom det kanske hade fått för 30 år sedan.Detta leder över lite grann på min fråga. 15 finns det ett diagram som heter R 8 somvisar en prisbildningsmodell för dennordiska elmarknaden. Den tror jag är väldigtbetydelsefull för denna inflationsrapport.Förståelsen för dagens inflationsrapportbygger mycket på att man accepterar erbeskrivning av att elprishöjningarna som harvarit mycket kraftiga är tillfälliga. Annarsskulle man ju hävda att UND1X, som vi harlärt oss och som är det somRiksbanken följer, egentligen signalerar enhelt annan sak. Men man säger att det ärtillfälligt och därför lyfts det ut. Då ärgrundfrågan hur tillfälligt detta är. Dettavisar nämligen det som vi har lärt oss närdet gäller elpriserna, nämligen att vi har ensommar- och en vintermarknad. Därför är deträtt att när man går mot vår och sommarsjunker priserna. Det visar nämligen att närvi bara behöver vatten och kärnkraft blirpriserna lägre. Men när vintern kommertillkommer mycket dyrare elproduktion. Härnämns kolimport, gas och olja, och då stigerpriserna. Det som och en del andraförståsigpåare då gör är att ägna sig åt attprognostisera också väderlek och inte barasiffermaterial, det vill säga att de hävdaratt det har varit extrema väderförhållanden.Jag har hört nu att vi harextrema väderförhållanden i och attdet var särskilt kallt . Det har det förövrigt varit . Fråganär när det extrema blir normalt.Det finns ju en betydande risk ielprissättningen framöver. Ni nämner blandannat den lag som ska träda i kraft den 1 majoch som leder till ökningar. Det pågårförhandlingar just nu om . Detnämns som en randanmärkning här. Vi har ocksådet faktum att vi har en överenskommelse medsittande majoritet som tänker ägna sig åtbetydande grön skatteväxling, alltså attfortsätta att prisa upp elpriserna som överhuvud taget inte nämns. I stället förs baraett resonemang om vattentillgång i olikavattenmagasin. Det tycker jag känns liteunderutvecklat. För att förstå dennainflationsrapport är det helt beroende av attdet ät tillfälligt. Där skulle jag vilja haett lite fördjupat resonemang om vad jagtycker är rätt uppenbara risker, både avpolitisk karaktär men också avväderlekskaraktär, att det trots allt påvintermarknaden kommer att återkomma enganska hög prisnivå på el framöver. Till detkanske och andra effekter tillkommerså att också oljepriset blir högt. Då blirdet kanske lite grann en bedömning av hur manska se på ränteutvecklingen.Lars Heikensten: Det känns som om Fredrikhåller på att locka in mig på ganska mineradmark. Det kan vara en reflexion i dennafråga.De bedömningar som vi gör avprisutvecklingen på el tror jag är ganskanormala, och de är, såvitt jag förstår, desom görs på terminsmarknaderna. Men du harrätt i att det inte är någonting som viutvecklar så mycket i rap-porten. Men inteminst med anledning av det som man har settav energimarknaden i kan jagkänna en viss oro för att den struktur som finns riskerar att inte generera den typav utbyggnad som man långsiktigt kan behöva.Därmed finns en del risker i detta på litelängre sikt.Det finns ett inslag i den här debatten därman säger att det från elbolagens sida ärnaturligt att man ska ha samma avkastning pådenna verksamhet som man ska ha på annanindustriell verksamhet. Det tycker inte jag.Detta är en verksamhet av en annan karaktärsom är betydligt mer stabil. Det finns därförinte alls någon anledning att accepteraargumentet att ett elbolag ska ha sammaavkastning som till exempel ett IT-företag.Fredrik (): Jag har också noteratskrivningen om normalavkastning, och det ärväl ett riktigt påpekande.När det gäller just dessa politiska riskerser man det som ni i basen förutsätter. Nitalar mycket om vattentillgång. Men ni talarockså om att kärnkraftsbasen är betydelsefullför det låga grundpriset. Men ni kannaturligtvis inte bedöma det, men jagföreträder ett parti som inte är med i dessanattliga förhandlingar. Men till slutpåverkar det ju om man tar bort den billigaproduktionen i basen att man får in mer avdet som måste , det vill sägaden särskilt dyra elproduktionen. Jag förståratt det är svårt för riksbankschefen att gåin på sådana politiska processer. Men låt ossbara vara väldigt tydliga när det gäller attdet betyder jättemycket för de prisresonemangsom förs i denna inflationsrapport vad somkommer att hända med elpriset och oljepriset.Lars Heikensten: Jag nämnde i en bisats ianförandet att vi har räknat med entrendmässig uppgång av elpriset, men det äringen dramatik i detta i det tidsperspektivvi har.Samtidigt vill jag understryka att jag delarFredriks oro för den långsiktiga utvecklingenpå denna marknad.Karin (): Jag kan förstå att dethar funnits än just i går attsitta och försöka fatta detta beslut med denenorma osäkerhet som råder just i dessa dagarom vad som kommer att hända i . Det harju varit osäkert väldigt länge, så det äringen nyhet att det är en internationellkris. Men just precis just nu måste det havarit extra svårt för er att sätta nedfötterna just i går.Jag tänkte fråga lite grann kring justdetta. Riksbankschefen sade att man inte skaryckas med av den färskaste statistiken ochatt det kan ligga ett värde i att varaförutsägbar och så vidare. Vid ett tidigaretillfälle sade ni att ni lämnaderäntan oförändrad men flaggade redan frånbörjan för en omprövning väldigt snabbt.Jag undrar om riksbankschefen kan utvecklaresonemanget lite grann kring detta? driver upp oljepriserna, finns det dåen risk för att man väldigt snabbt kommer attbehöva ändra räntan eller att det går överväldigt fort och att det därför blir fart påden internationella konjunkturen? Hur har nivärderat risken med att behöva göra enförändring väldigt snabbt och därmedryckigheten i förhållande till vikten av attnu verka lugnande med en räntesänkning somhar kommit , alltså värderingen av dennaryckighet och osäkerhet kontra att lämna detbesked som ni lämnade ?Lars Heikensten: Ofta när man fattarpenningpolitiska beslut - det ligger nästan idet sätt som vi jobbar på - är beslutslägetganska öppet. Det hänger samman med att vikontinuerligt förändrar våra bedömningar ochatt verkligheten normalt inte förändras såväldigt snabbt. Det ligger implicit i dinfråga att man kunde ha tänkt sig att i dettaläge låta räntan ligga still. Och det ärklart att det i och för sig hade varitmöjligt. Bedömningarna ligger ju nära 2 %.Visst är det så.Jag tror också att mina kolleger kan hahaft lite olika uppfattningar när det gällerexakt hur man vill argumentera i denna fråga.En av de tydligaste uppåtriskerna somfinns, och som vi lyfter fram i olikasammanhang, är lönebildningen. Det är framförallt en uppåtrisk, om du så vill, på ett-tvåårs sikt.