bet · GQ01BOU4 · 2003-02-20 00:00:00 — Omutförandet av en anläggning kräver att det upprättas en detaljplankrävs normalt också en miljökonsekvensbeskrivning.Här kan vidare nämnas att det i detaljplaner får meddelas bestämmelserom skyddsanordningar för att motverka störningar från omgivningen och,om det finns särskilda skäl, högsta tillåtna värden för störningargenom luftförorening, buller, skakning, ljus eller annat liknande somomfattas av 9 kap. MB (miljöfarlig verksamhet).Bestämmelserna i 2 kap. MB är dock inte tillämpliga vid planläggningeller bygglovsprövning enligt PBL.De myndigheter som lämnar tillstånd till verksamhet enligt annansärskild lag (än MB) skall vid sin tillståndsgivning normalt enbartfölja bestämmelserna enligt den särskilda lagen. Tillståndsmyndighetenskall således endast i de fall och i den omfattning den särskildalagen hänvisar till MB tillämpa föreskrifter som finns i MB i sintillståndsgivning.Avsikten är dock, som ovan har antytts, att MB och annan lagstiftningskall tillämpas parallellt (se 1 kap. 3 § första stycket MB). I vissafall gäller emellertid bara den speciella lagstiftningen (se 1 kap. 7§ MB). Parallelliteten innebär bl.a. att verksamheter m.m. som intehar tillståndsprövats enligt MB i de flesta fall kan bli föremål föringripanden med stöd av MB vid tillsynsverksamhet.Verksamheter som inte har tillståndsprövats enligt MB kan alltså, somnyss har nämnts, komma att prövas mot MB i ett tillsynsärende. Ävenverksamheter vilka har tillståndsprövats enligt MB kan bli föremål föringripanden från tillsynsmyndighet. I dessa fall är möjligheterna tillingripanden dock något begränsade (se 24 kap. 1 § MB).En tillsynsmyndighet kan om övriga förutsättningar är uppfyllda (seovan) meddela de förelägganden och förbud som behövs för attstadgandena i MB (t.ex. försiktighetsprincipen) skall efterlevas. Detsistnämnda följer av 26 kap. 9 § MB.Under detta ärendes handläggning har utskottet uppmärksammats på tvåtillsynsärenden som gäller elektromagnetiska fälts inverkan påomgivningen. De två ärendena gällde påverkan från starkströmskablar. Idet ena fallet förelade tillsynsmyndigheten (miljönämnden)verksamhetsutövaren att tillse att magnetfältsnivån inte överskriderviss nivå och i båda fallen förelades verksamhetsutövarna att redovisaett förslag till kontrollprogram för respektive verksamhet.Länsstyrelsen upphävde föreläggandet avseende begränsning avmagnetfältsnivån och fastställde besluten i övrigt. (Se Länsstyrelseni läns beslut , dnr 25-28687-99 och dnr 25-3963-00). Besluten överklagades till , miljödomstolen.Miljödomstolen fastställde med tillämpning av försiktighetsprincipenverksamhetsutövarnas skyldighet att upprätta ett förslag tillkontrollprogram (innehållande bl.a. kartläggning av magnetfält ochströmstyrka och förhållanden). Miljödomstolenfann det (i det fall det var uppe till prövning) inte varamotiverat att, som miljönämnden hade gjort, föreläggaverksamhetsutövaren att begränsa magnetfältsnivån. (Se Växjötingsrätts, miljödomstolen, domar i mål nr M 87-01och M 93-01). Målen överklagades till ,, som inte lämnade prövningstillstånd.Sammanfattningsvis kan sägas att den av utskottet skissade bakgrundenger vid handen att alla verksamheter, med vissa undantag (se bl.a. 1kap. 7 § MB), på ett eller annat sätt är underkastade vad som kallasförsiktighetsprincipen (2 kap. 3 § MB). Som regelsystemet är uppbyggtskall alltså antingen tillståndsmyndigheten iakttaförsiktighetsprincipen eller har tillsynsmyndigheten i många fallmöjlighet att ingripa med stöd av samma princip. Allt underförutsättning att forskningen och den aktuella verksamheten motiverarett ingripande.Forskning m.m. angående strålningMiljö- och jordbruksutskottet har i betänkande 2002/03:MJU7 behandlatfrågor om icke-joniserande strålning m.m. med inriktning framför alltpå mobiltelefoni inkluderande frågor om strålning från basstationer.Miljö- och jordbruksutskottet redovisar i betänkandet bl.a.forskningsrön och rekommendationer som finns på området enligtföljande.Utskottet har vid de tidigare behandlingarna av motioner på områdetkonstaterat att det pågår ett omfattande internationellt ochnationellt arbete med att kartlägga eventuella hälsorisker till följdav kraftledningar, mobiltelefoner samt radio- och radarsändare.Utskottet har därvid betonat vikten av fortsatt forskning inom dessaområden, inte minst mot bakgrund av den oro som finns blandallmänheten. I SSI:s rapport för radiofrekventa fält ochmobiltelefoni (SSI rapport 2001:9) ges en översikt över allmänhetensexponering för radiofrekventa fält, med tonvikt på den exponering somhärrör från mobiltelefonisystem. Mätningar av exponeringen förradiofrekventa fält mellan 30 och har genomförts på 31platser i : storstad, mindre stad och landsbygd. Mätningarnahar visat att exponeringsnivåerna varierade starkt mellan de olikaplatserna, med högsta värden i storstad utomhus och i närheten avradio/. Som mest uppgick de uppmätta värdena till 3 mW/m2,dvs. under en tusendel av de rekommendationer som utarbetats av detinternationella expertorganet International Commission on Non-IonisingRadiation Protection (ICNIRP). Dominerande bidrag till dennaexponering kom från basstationer för mobiltelefoni och från TV-sändningar. I rapporten konstateras vidare att exponeringen vid egenanvändning av mobiltelefoner i vissa situationer kan uppgå till värdensom visserligen ligger under men i närheten av ICNIRP:srekommendationer. Den reella exponeringen är dock ofta betydligt lägrepå grund av olika faktorer som telefonutförande och hur man hållertelefonen. Statistik från indikerar att olika formerav nedreglering av mobiltelefoners uteffekt i medelvärde kan reduceraexponeringen med cirka fyra femtedelar. Trådlösa telefoner och annanmobilutrustning som PC-modem eller Bluetooth ger generellt lägreexponeringsnivåer.- - -De internationella riktlinjer som har tagits fram av ICNIRP ärbaserade på en noggrann analys av all vetenskaplig litteratur (bådevärmerelaterade och icke-värmerelaterade effekter) och erbjuder medstora säkerhetsmarginaler skydd mot alla identifierade faror med RF-energi. Exponeringsnivåerna från mobiltelefonen för en användare ärbetydligt högre än från en basstation men ligger under internationellariktlinjer. För elektromagnetiska fält mellan 100 kHz och 10 GHz kanhelkroppsexponering för elektromagnetiska fält som leder till en ökadkroppstemperatur av mer än 1 oC innebära en risk för olika effektersom bl.a. beteendeförändringar. Denna exponering motsvarar ett SAR-värde (Specific Absorption Rate, gränsvärde för strålningsdos somanger hur mycket energi som tas upp per kg kroppsvävnad) på ca 4 W/kgför hela kroppen. Vid lokal exponering i huvudet över 100 W/kg har manpåvisat linsgrumlingar (grå starr) i ögonen på försöksdjur. Dessaetablerade effekter utgör grunden för förradiofrekventa fält. (För fält i andra frekvensområden finnsmotsvarande bedömningar.) Ett antal studier som har undersöktmöjligheten av effekter på lägre nivåer (under sådana nivåer somåstadkommer dessa termiska effekter) har också utvärderats av ICNIRP,men bedömningen var att resultaten från dessa inte kanutgöra en bas för ICNIRP:s rekommendationer.För det aktuella frekvensområdet () gäller enligt ICNIRP:srekommendationer följande gränser för exponering uttryckt i : Yrkesmässig Allmänhetens exponering exponeringHelkropp 0,4 W/kg 0,08 W/kgBål, huvud 10 W/kg 2 W/kgExtremiteter 20 W/kg 4 W/kgDessa värden utgör medelvärden över varje massa, och över varjesexminutersperiod. Studier har visat att en exponering av 2 W/kg ihuvudregionen kan leda till en temperaturhöjning på ca 0,1 oC.De riktlinjer för allmänhetens exponering som föreslagits av ICNIRPhar antagits av EU. Därigenom har EU uppmanat alla medlemsländer attutfärda rekommendationer i enlighet med dessa. SSI har nyligenutarbetat rekommendationer i form av allmänna råd om begränsning avallmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (SSI FS 2002:3). Derekommendationer som utfärdats inom EU och SSI:s allmänna rådbehandlar strålning hos allmänheten. Den yrkesmässiga exponeringenregleras i föreskrift AFS 1987:2. Denna äremellertid ännu ej anpassad till ICNIRP:s rekommendationer.Inom WHO bedrivs det s.k. (Electro Magnetic Fields).Aktuella slutsatser från innebär sammanfattningsvisföljande. Ingen av de granskningar som utförts har kommit tillden slutsatsen att exponering för de radiofrekventa fälten frånmobiltelefoner eller deras basstationer orsakar några negativahälsoeffekter. Det finns dock kunskapsluckor som identifierats förframtida forskning så att man skall kunna göra bättrehälsoriskbedömningar. Det kommer att ta ytterligare tid i anspråk attslutföra, utvärdera och offentliggöra de slutgiltiga resultatenangående eventuella hälsorisker. har WHO publicerat ettantal faktablad om strålning som finns på dess hemsida. Projektetberäknas vara slutfört med uppdatering av två kriterier, ettfrån om lågfrekventa fält och ett omradiofrekventa fält. Att projektet avslutas innebär enligt vadutskottet erfarit emellertid inte att forskningen om eventuellahälsoeffekter därmed skulle vara avslutad.Rådet för arbetslivsforskning (, numera förarbetsliv och socialvetenskap, FAS) har på regeringens uppdragstuderat frågor med anknytning till icke-joniserande strålning frånolika apparater. redovisade rådet enforskningsöversikt och utvärdering av såväl svenska sominternationella forskningsresultat inom området elkänslighet ochhälsorisker av elektriska och magnetiska fält. Rådet konstaterar bl.a.följande. Vad gäller mobiltelefoni kan den egna användningen av entelefon i värsta fall, dvs. vid dåliga mottagnings- ochsändningsförhållanden, innebära radiofrekventa fält som leder till attexponeringen ligger strax under de grundrestriktioner som ICNIRP ochEU rekommenderar. Den normala exponeringen för allmänheten från andrakällor (basstationer, radio- och TV-utsändning, andras användning aven mobiltelefon i närheten m.m.) är i jämförelse med detta försumbar.Den samlade bedömningen av hälsoeffekter vid mobil telekommunikation,baserad på dagens kunskap, är att vetenskapligt stöd saknas förförekomst av ökad risk för ohälsa vid användning av mobiltelefon.Denna eller liknande slutsatser dras av i princip alla internationellautredningar och mötesreferat som arbetsgruppen har tagit del av. Underår 2001 har det därutöver gjorts ett flertal utredningar bl.a. iNederländerna, , , och av EU:svetenskapsråd. Dessutom har SSI även inrättat ettinternationellt vetenskapligt råd som kommer att rapportera till SSIen gång . I SSI:s rapport 2002:16, Epidemiologiska studier övermobiltelefoner och risken för cancer - en översikt, anges att det förnärvarande inte finns belägg för att mobiltelefoner utgör en risk förcancer samt att pågående studier bör ge ytterligare data om eventuellakarcinogena (cancerframkallande) effekter från långvarig användning avmobiltelefoner.Här kan även nämnas att , , Post- ochtelestyrelsen (PTS), , och har gett ut informationsbroschyren Strålning frånmobiltelesystem i vilken redovisas bl.a. hur människor påverkas avradiovågor från mobiltelesystem.Vidare kan nämnas att , , ,och har gett utinformationsbroschyren Magnetfält och eventuella hälsorisker i vilkenlämnas vissa rekommendationer. Bland annat rekommenderas att undvikaplacering av nya bostäder, skolor och daghem etc. nära befintligaelanläggningar som ger förhöjda magnetfält, om det finns alternativaplaceringar.Elsäkerhetsverket redovisade ett regeringsuppdrag avseendestrålningsrisker från kraftledningar. Verket föreslår i rapportenbl.a. skärpta gränsvärden vid tillståndsgivning. har inte avslutats.Pågående utredningar m.m. i övrigtBoverket har haft regeringens uppdrag att i samarbete medRiksantikvarieämbetet, , , samtSvenska belysa vilken inverkan utbyggnaden avmobiltelenätet kan få för främst natur- och kulturvärden. Uppdragetredovisades i en rapport till regeringen i maj 2001.I rapporten sägs bl.a. attdet bör vara ett krav att de olika operatörerna samnyttjar ,det blir ett omfattande behov av information till och samverkan mellankommunala och statliga myndigheter,det finns nödvändig och tillräcklig kompetens och erfarenhet hosmyndigheter för att hantera intressekonflikter,det kommer att ställas höga krav på beslutsunderlag,konsekvensbedömningar och möjlighet till inflytande i planeringen frånintressenterna, inte minst medborgarna samtdet är viktigt att operatörerna tidigt förser kommuner ochlänsstyrelser med information om sina utbyggnadsplaner.Boverkets rapport bereds i Regeringskansliet.PTS har haft i uppdrag av regeringen att bl.a. utreda och lämnaförslag till utformning av myndighetens sektorsansvar för miljöfrågor.Ansvaret avser bl.a. elektromagnetiska fält inom området för trådlöskommunikation och inverkan på natur- och kulturvärden av en utbyggnadav infrastrukturen för en sådan kommunikation.Uppdraget slutredovisades . Beredning pågår inomRegeringskansliet.Utredningen om elektronisk kommunikation () lämnade ijuli 2002 delbetänkandet Lag om elektronisk kommunikation (SOU2002:60). Beredning pågår i . En proposition kanförväntas i mars i år.E-komutredningen föreslår bl.a. att en operatör med ett betydandeinflytande på en viss marknad skall kunna föreläggas ensamlokaliseringsskyldighet eller skyldighet om gemensamt utnyttjandevad avser t.ex. master.Även andra operatörer föreslås kunna föreläggas detta om skyldighetenkrävs för att skydda miljö, folkhälsa eller allmän säkerhet eller föratt uppnå mål för fysisk planering. Så kan vara fallet när det saknasmöjlighet till genomförbara alternativa lokaliseringar. Som en allmängrundprincip gäller att skyldigheter som åläggs skall vara rimliga urtekniskt och ekonomiskt hänseende.Elsäkerhetsverket har enligt den tidigare nämnda rapporten för avsiktatt utreda antalet boende vid kraftledningar med olikaexponeringsnivåer.Utskottets ställningstagandeMotionerna aktualiserar ett flertal olika frågeställningar.Liksom tidigare kan utskottet konstatera att den snabba utbyggnaden avmobiltelefonnäten m.m. som pågått på ett mycket påtagligtsätt aktualiserar frågan om de eventuella hälsokonsekvenserna avstrålningen från anläggningarna liksom strålningens påverkan på natur-och kulturmiljön. Frågor om anläggningarnas påverkan i form avelektromagnetiska fält på människor och miljö har fortfarande storaktualitet och betydelse.Försiktighet och återhållsamhet bör därför enligt utskottets meningvara vägledande vid uppförande av olika anläggningar för mobiltelefonim.m. Av samma skäl finns det anledning att iaktta försiktighet när detgäller att placera bostäder och lokaler i närheten av kraftledningaroch andra anläggningar som ger upphov till elektromagnetiska fält.De planinstrument m.m. som kommunerna förfogar över tordeockså göra det möjligt för kommunerna att undvika olämpliglokalisering av bebyggelse eller olika anläggningar för mobiltelefonim.m. Det är också ofta till den kommunala nivån (t.ex. miljönämnder)som tillsynsansvaret och möjligheterna att ställa villkor påverksamhetsutövare har lokaliserats.Det får mot denna i korthet beskrivna bakgrund i första hand ansesvara ett kommunalt ansvar att bostäder och lokaler inte uppförs inomområden där den elektromagnetiska strålningen är för hög eller attverksamheter med för hög strålning inte placeras i anslutning tillbostadsområden m.m. Den ökade kunskapen om och uppmärksamheten kringdessa frågor ger också förutsättningar för kommunerna att ta dettaansvar. Även kommunmedborgarnas medvetenhet kan förväntas bidra tillatt så blir fallet.Utskottet har vidare konstaterat att MB:s försiktighetsprincip kanpåverka nu aktuella verksamheter. Lagstiftningen ger således utrymmeför ingripanden med stöd av denna princip eller uppställande avvillkor med stöd av principen, antingen från tillsynsmyndighet ellerfrån tillståndsmyndighet, under förutsättning att den aktuellaverksamheten och forskningen på området motiverar detta.Utskottet kan dessutom konstatera att de frågor som aktualiseras imotionerna på ett eller annat sätt är föremål för utredning ellerannan beredning.Mot denna bakgrund finner utskottet inte tillräckliga skäl för att nuställa sig bakom förslag i dessa frågor och avstyrker därförmotionsförslagen.Bevarande av kulturmiljöer m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslaget om bevarande av kulturmiljöerm.m.MotionenI motion 2002/03:Bo267 (c) yrkande 36 begär motionärerna att det tasfram ett nationellt handlingsprogram för att bevara kulturmiljöer ochbyggnader.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill i denna fråga redovisa vilka åtgärder som redan harvidtagits på området.Inledningsvis bör nämnas att fastställde ettantal delmål och åtgärdsstrategier med utgångspunkt i de tidigarebeslutade miljökvalitetsmålen (prop. 2000/01:130, 2001/02:MJU3,BoU3y). Under miljökvalitetsmålet för God bebyggd miljö fastställdesbl.a. ett delmål för kulturhistoriskt värdefull bebyggelse medföljande formulering:Den kulturhistoriskt värdefulla bebyggelsen skall varaidentifierad och ett program finnas för skydd av dess värden.Samtidigt skall av den värdefulla bebyggelsen varalångsiktigt skyddad.Det bör även framhållas att regeringen i budgetpropositionen (prop.2002/03:1, utg.omr. 20, avsnitt 3.6.15.1) redovisar bl.a. följande.Riksantikvarieämbetet arbetar med en strategi för hur arbetet för attbevara, utveckla och bruka den kulturhistoriskt värdefulla bebyggelsenbör bedrivas och följas upp. En första strategi skall redovisas senast2003 och ett program för skydd av särskilt värdefullabebyggelsemiljöer skall finnas 2010.Slutligen bör nämnas att regeringen även har tillsatt en utredning avskyddet för kulturhistoriskt värdefull bebyggelse m.m. (dir. 2002:96och dir. 2003:16).Mot denna bakgrund kan utskottet konstatera att det som efterlyses imotionsförslaget i allt väsentligt får anses vara tillgodosett varförutskottet avstyrker detsamma.KoloniträdgårdarUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslagen om koloniträdgårdar.MotionernaMotionärerna bakom motion 2002/03:Bo253 (s) efterlyser åtgärder föratt förbättra tillgången på koloniträdgårdar. I motion 2002/03:Bo272(v) förespråkar motionärerna bl.a. att koloniträdgårdsverksamhetensbidrag till ökade kontakter mellan svenskar och invandrare bör beaktasbl.a. vid samhällsbyggandet.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill inledningsvis erinra om att det som ett av delmålenunder miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö fastställdesatt skall fysisk planering och samhällsbyggande grundaspå program och strategier för bl.a. hur grön- och vattenområden itätorter och tätortsnära områden skall bevaras och utvecklas ochandelen hårdgjord yta inte ökas. Regeringen gjorde imiljömålspropositionen bedömningen att detta i ettgenerationsperspektiv bör innebära bl.a. att natur- och grönområdenmed närhet till bebyggelsen och med god tillgänglighet värnas så attbehovet av lek, rekreation, lokal odling samt ett hälsosamtlokalklimat kan tillgodoses.Det kan tilläggas att har det övergripande ansvaret förprogram och strategier under delmålet men att även kommunerna ochlänsstyrelserna tillsammans med övriga berörda myndigheter har viktigaroller i arbetet med att förverkliga målen.Vidare bör det framhållas att med utgångspunkt iriksdagens beslut med anledning av miljömålspropositionen skall delsanalysera vad olika miljömål innebär för planering och byggande, delsöverväga och redovisa vilka förändringar av plan- ochbygglagstiftningen som kan behövas för att underlätta arbetet med attuppnå miljökvalitetsmålen.Utskottet kan konstatera att det primärt är en kommunalfråga att avgöra vilka insatser som kan erfordras för attkoloniträdgårdsodlingen skall få en omfattning som svarar mot delokala behoven och för att den används på ett sätt som är lämpligt. Iförsta hand bör det därför ankomma på kommunerna att i den kommunalaplaneringen och på annat sätt uppmärksamma behovet av mark m.m. förkoloniodling. Med tanke på den långa tradition kolonirörelsen har iSverige får det förutsättas att frågorna uppmärksammas och attkommunerna tar sitt ansvar på området utan att gör någottillkännagivande om detta.Föreningen förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslaget om föreningen motion 2002/03:Bo242 (fp) bör uttala att föreningenSvenska Stadskärnor skall ges en större och mer stabil ekonomisk bas.Av motionen framgår att flera statliga myndigheter är medlemmar iorganisationen och bidrar ekonomiskt till dess verksamhet. Motionärenönskar att det ekonomiska stödet till organisationen från statligamyndigheter ökar.Utskottets ställningstagandeUtskottet finner inte förutsättningar för att ställa sig bakom förslagsom innebär att skall uttala sig om hur olika myndigheterskall agera. Inte heller på annat sätt finner utskottet tillräckligaskäl för att gå motionärerna till mötes. Utskottet avstyrkermotionsförslaget.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden harföranlett följande reservationer. I rubriken anges inom parentesvilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas iavsnittet.1. , punkt 3 (kd, c) av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförsi reservation 1. Därmed bifaller motion 2002/03:Bo267yrkande 39 och avslår motion 2002/03:Bo245.StällningstagandeAgenda 21 är en viktig punkt i arbetet för ett mer miljöanpassatsamhälle. Att konkretisera och omsätta globala och nationellaöverenskommelser i verklig handling i ett lokalt sammanhang är ettövergripande mål med . Det är glädjande att kunna konstateraatt ett antal kommuner i nu utifrån detta arbetar medplanering för att åstadkomma ekologiskt hållbara städer och samhällen.Förhållandena skiftar dock kraftigt över landet. På många håll behövsdärför krafttag för att miljöarbetet på allvar skall komma i gång ochde uppställda målen nås. Det nationella miljöarbetet utifrån Agenda 21bör därför intensifieras.Detta bör med anledning av motion 2002/03:Bo267 (c) yrkande 39 gesregeringen till känna. Förslaget i motion 2002/03:Bo245 (s) får ansesredan vara tillgodosett.2. Grönområden m.m., punkt 4 (kd) av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförsi reservation 2. Därmed bifaller motion 2002/03:Kr368yrkande 2 och avslår motionerna 2002/03:MJ428 yrkande 21, 2002/03:N397yrkande 6, 2002/03:Bo213 och 2002/03:Bo267 yrkandena 24, 35 och 44.StällningstagandeUnder senare år har det byggts flera bostadsområden där det inte finnsnågra möjligheter för spontanidrott i närmiljön. Det är viktigt attalla människor som vill skall kunna delta i idrottsaktiviteter. Genomatt låta idrotten få vara en verksamhet med stor bredd, som involveraren stor mängd människor, kan den spela en avgörande roll för såvälmänniskors psykiska som fysiska hälsa. Breddidrotten bidrar tillmänniskors välbefinnande och minskar riskerna för sjukdom. Dennafriskvård sparar mycket stora summor för svensk sjukvård.Breddidrotten som mer betonar kamratskap och vikten av att vårda sinhälsa än de faktiska idrottsprestationerna lever dock i ett ömsesidigtberoendeförhållande med elitidrotten. Elitidrotten är för mångamotionärer och friskvårdare en inspirationskälla. ärelitidrotten beroende av den stora bredden av idrotts- ochmotionsutövare; det är i den stora gruppen som talangerna framträderoch utvecklas. För att svensk idrott även skall kunnafostra idrottsutövare på toppnivå fordras alltså satsningar på demånga människornas idrottsutövande.För att breddidrotten skall kunna frodas krävs närhet till olikaidrottsanläggningar och andra aktivitetsområden.