bet · GR01TU1 · 2003-11-25 00:00:00 — Ju lägrefrekvenser radiovågorna har, desto längre utbredning har de. Det betyderatt det behövs färre . kommer man att kunna utnyttjabefintliga för NMT-nätet. hadeintresseanmälningar inkommit från tretton företag. Flertalet av dem harvalt teknik som antingen är definierad som 3 G (egentligen IMT-2000 påglobal nivå) eller som "3 G-liknande". Intresseanmälningarna kommer attligga till grund för PTS beslut om dels vad frekvensutrymmet skall användastill, dels hur det skall fördelas. Själva tillståndsförfarandet kommer attgenomföras enligt lagen om elektronisk kommunikation som trädde i kraft den25 . Utlysningen av tillståndet är planerad till första halvåret2004.Andra åtgärder gäller GSM-nätet. Ett sätt är härvid att komplettera GSM mednya basstationer. Enligt beräkningar av ()skulle det krävas ca 200 sådana i , bl.a. i skogsterräng, till ensammanlagd kostnad av . Ytterligare exempel ärändring av programvaran eller utvecklande av antenntekniken.Tidigare behandling i riksdagenUtskottet behandlade motionsförslag av motsvarande innebörd. Isitt av godkända betänkande (bet. 2002/03:TU6) anförde utskottetsammanfattningsvis följande.Beträffande utbyggnadstakten för tredje generationens mobiltelefoni (3 G)konstaterades att de problem som tagits upp i motionerna, även innefattandeelektromagnetisk strålning, hade uppmärksammats. Utskottet förutsatte attde åtgärder som bedöms nödvändiga för en fortsatt miljömässigt ochsamhällsekonomiskt ansvarsfull utbyggnad av 3 G skulle kunna vidtas.Motionerna avstyrktes därmed.Även med en hög grad av befolkningstäckning finns dock betydandelandområden som riskerar att sakna en tillfredsställandemobiltelefontäckning. Utskottet vill därför understryka vikten av att detfinns en god täckning i hela landet och erinra om att det enligt tidigareriksdagsbeslut har förutsatts att regeringen följer frågan och vid behovtar de initiativ som erfordras. Något särskilt uttalande i frågan frånriksdagens sida därutöver anser utskottet inte vara motiverat. Även dessamotioner avstyrktes.MotionsförslagEn heltäckande digital infrastruktur är ett sätt att skapa förutsättningarför tillväxt i hela landet, sägs det inledningsvis i motion 2003/04:N328 avMaud m.fl. (c). Däri begärs ett uttalande av om dels 3 G-utbyggnaden, dels en möjlighet till s.k. roaming. Motionärerna kritiserarregeringens IT-satsningar för att ha förvärrat den sociala ochregionala klyvningen i landet. Många kommuner har inte de ekonomiskamöjligheterna att garantera en utbyggnad av bredband i hela kommunen. I sintur leder detta till att kommunen blir ett mindre attraktivt område attbosätta sig i och svårare för företag att starta och bedriva verksamhet.Det är viktigt att de operatörer som fått tillstånd för utbyggnad av 3 G iSverige också lever upp till sina åtaganden i fråga om nätkapacitet ochtäckning i hela landet. Staten bör inte tveka att ingripa om löftena inteförverkligas. Motionärerna kräver att de äldrekommunikationssystemen inte tas bort innan de nya nått fullgod täckning. Imotionen framhålls också vikten av god mobiltelefontäckning för svenskskogsindustri.Lars-Ivar () efterlyser i motion 2003/04:T283 åtgärder för attmöjliggöra mobil kommunikation även på landsbygden. Det har blivit sånaturligt med mobiltelefoner att många inte tänker på att mobiltelefonininte fungerar i vissa delar av . Det gäller inte bara ; ävenområden i saknar täckning för mobiltelefoni, påpekas det.Motionärer uttrycker oro för att övergången till 3 G-näten kan komma attinnebära ytterligare försämring när det gäller täckningen. Detta kan drabbalantbruks- och skogsbruksnäringarna, räddningstjänsten och turistnäringen.Staten har ett viktigt ansvar på de områden där allmänna intressen inte kantillgodoses av marknaden.Likaså i motion 2003/04:T249 av () förespråkas tillgång tillmobil kommunikation främst för de areella näringarna. Han är kritisk motatt de nya systemen endast kommer att täcka områden där människor bor - ochi bästa fall "korridorer" längs de större vägarna. Vidare åberopar hanexperter som anser att möjligheten att kommunicera i skogsterräng utanförbasernas omedelbara närhet kommer att vara i stort sett obefintlig på grundav att de höga radiofrekvenserna har dåliga vågutbredningsegenskaper när deträffar vegetation. Marknaden kommer inte att tillgodose glesbygdens behov.Motionärens slutsats är att det krävs statlig upphandling eller särskildaförpliktelser för operatörer.Samma tema återfinns i motion 2003/04:T291 av och (båda s). föreslås förespråka fullgodaalternativ till de mobila tjänsterna i glesbygden. Satsningarna har gjortsoch görs inom folktäta områden i stället för yta. Detta drabbar dem som bori glesbygd och vissa näringar, såsom skogsbruket och rennäringen. Den nyagenerationens mobiltelefoni, 3 G, är inte heller en lösning i dettaavseende anser de och framhåller vikten av att regeringen finner fullgodaalternativ för glest bebyggda områden och för berörda skogliga näringar.I motion 2003/04:T307 av och (båda s)anförs att bör uttala sig till förmån förkommunikationsmöjligheter med mobiltelefon från inlandet och glesbygden.Dessvärre fungerar inte nätet lika bra i inlandet och glesbygden. Ur etttrygghetsperspektiv är detta förkastligt, hävdas det. Ett fungerandemobiltelefonnät är också en förutsättning för att effektivt kunna utövayrkesverksamhet. Ur ett regionalpolitiskt perspektiv är detta mycketviktigt.Även i motion 2003/04:T456 av och (båda s) hävdas att mobiltelenäten inte fungerar tillfredsställande. Mångamänniskor är beroende av mobiltelefonen, både privat och i arbetet.Därför är det angeläget att alla har samma möjlighet att nyttja den och ettfullt utbyggt mobiltelenät krävs. Stora delar av , främst i dessinland, saknar täckning. Inte minst allvarligt är det när man tänker på denfunktion ett fungerande mobiltelefonnät fyller vid akuta olyckor ellerandra situationer då snabb kontakt med omvärlden är viktig. Förpostbefordran finns målsättning om "över-natten-befordran". Den inriktningsom verkar gälla , nämligen att vi som bor i dessaglesbebyggda trakter förväntas ha antenner på våra bilar, är diskriminerade. Dagens täckningsgrad utestänger också tillfälliga besökare som dristatsig till att ha anlitat andra operatörer än . Ett mål för täckning avmobiltelefoni bör utarbetas med innebörden att "Hela landet skallkunna använda mobiltelefoner" .Maria och (båda s) tar i motion 2003/04:T243 uppfrågan om mobiltelefoni i fjällen. De betonar att , som är ettstort län med långa avstånd, är beroende av hur kommunikationerna fungerar.När det gäller mobiltelefoni finns det stora områden därmobiltelefontjänster inte går att använda alls. För de fast boende ifjällområdet är fungerade mobiltelefoni en daglig nödvändighet. Det gälleräven andra, såsom de som arbetar med fjällsäkerhet och turisterna. Detnuvarande NMT 450-systemet måste finnas kvar i avvaktan på att ettheltäckande system kommer till stånd heter det.Oro för strålning från mobilantenner m.m. kommer till uttryck i motion 2003/04:Bo262 av (). Här krävs att ett moratorium förutbyggnad av tredje generationens mobiltelefoninät i inledsomedelbart i avvaktan på de åtgärder som föreslagits i motionen. för3 G-nätet byggs nu ut över hela landet utan hänsyn till miljöbalkensbestämmelser eller försiktighetsprincipen, sägs det. Motionären åberopar enholländsk s.k. dubbelblindsstudie , genom vilken man skulleha konstaterat ett direkt samband mellan strålning från basstationer för och upplevda symtom av olika slag.Utskottets ställningstagandeUtbyggnadstakten för 3 GEnligt utskottets uppfattning är etableringen av 3 G-nätet en viktig del avsträvan att åstadkomma ett informationssamhälle för alla. Detta förutsätteri sin tur att en så stor del av som möjligt får ta del av den nyaIT-infrastrukturens möjligheter. IT och telekom är fortfarande en av delångsiktigt viktigaste tillväxtbranscherna. har detförekommit uppgifter om vissa svårigheter när det gäller utbyggnaden; bl.a.har berörda operatörer ansökt hos PTS om uppskov. Några sådana haremellertid inte beviljats med hänvisning till operatörernas utfästelser omtäckning och utbyggnadstakt vid tillståndsgivningen.Som har framgått har PTS i uppdrag att för redovisa hurutbyggnaden fortskrider och vilka åtgärder som kan behöva vidtas. Härutöveravses PTS följa upp tillståndshavarnas utfästelser och vidtalämpliga åtgärder för att säkerställa efterlevnaden. Som har framgått haren redogörelse härom lämnats inför utskottet av generaldirektören för PTS.Mobitelefontäckning i glesbygdÄven med en hög grad av befolkningstäckning finns dock betydandelandområden som riskerar att sakna en tillfredsställandemobiltelefontäckning. Utskottet har i tidigare sammanhang betonat vikten avatt hela landet - geografiskt sett - får tillgång till mobil kommunikation,inte bara städer och tätorter. Utskottet står fast vid denna ståndpunkt.Som redovisats löper det förlängda tillståndet för det analogamobiltelefoninätet (NMT 450) ut . NMT är det enda nät som förnärvarande är landstäckande; det täcker alltså även delar av somsaknar GSM-täckning.Det är med tillfredsställelse som utskottet noterar att det finnsförutsättningar för ett ersättningssystem för NMT. Utskottet utgår från attett sådant ersättningssystem för NMT skall finnas på plats somNMT-systemet mönstras ut. I det sammanhanget vill utskottet betona viktenav att konkurrensförutsättningarna mellan berörda operatörer inte rubbas.Utskottet förutsätter att regeringen noga följer denna fråga.Strålning från mobilantenner m.m.Utskottet konstaterar inledningsvis att utbyggnaden av 3 G innebär attkommunerna i sin prövning av bygglov bl.a. måste göra en avvägning mellanolika intressen. som behöver byggas för att få avsedd infrastrukturkan påverka natur- och kulturmiljö. Dessutom finns hälsoaspekter att beaktatill följd av strålningen från mobiltelesystemens elektromagnetiska fält (EMF).Myndighetsansvaret i fråga om EMF ligger formellt hos (). En samrådsgrupp bestående av myndigheter somberörs av frågor om EMF har inrättats. Frågan om en mer strukturerad formav inbördes ansvarsfördelning har diskuterats, bl.a. i rapporten - miljöfrågor (PTS-ER-2002:12).Den studie till vilken det hänvisas i motionen har titeln . Den genomfördes vid det holländska forskningsinstitutet andElectronics Laboratory. I denna undersöktes dels 36 personer som självaanser sig överkänsliga för strålningen från GSM-nätet, dels en lika storgrupp som inte är det. har sagt sig ha för avsikt attgranska studien.Som utskottet i tidigare sammanhang har betonat är det angeläget atteventuella risker med elektromagnetisk strålning uppmärksammas vidutbyggnaden av mobiltelefoninätet. Utskottet anser det viktigt att tamänniskors oro på allvar. I sammanhanget bör nämnas att motioner omstrålning från mobiltelesystem förutses bli behandlade av miljö-och jordbruksutskottet.Sammanfattande bedömningUtskottet upprepar sin vid tidigare tillfällen redovisade ståndpunkt omvikten av att utbyggnaden av 3 G-nätet genomförs i enlighet med det mål ochtillståndsvillkor som har satts upp. Mot bakgrund av vad som har redovisatsom förestående utvärdering avseende utbyggnadstakten, men också ommöjligheterna till en ny, digital teknik för glesbygden, finner utskottetinte någon anledning för att vidta någon åtgärd till följd avmotionsyrkandena i dessa frågor. De avstyrks således. Utskottet är inteheller berett att tillstyrka förslaget i motion 2003/04:Bo262 av () om ett moratorium för utbyggnaden av 3 G; även det avstyrks.Enhetliga nummerområdenPost- och utredningar om nummerplan m.m.Regeringen uppdrog genom regleringsbrevet för åt Post- ochtelestyrelsen ((PTS) att redovisa principer fören ny nummerplan, inklusive överväganden om riktnummerområden. Gällandenummerplan har vissa brister, bl.a. genom att möjligheter tilltjänsteutveckling och full nummerportabilitet begränsas.Nuvarande struktur för telefoninummerplanen, med indelning i 264nummerområden, bör behållas ytterligare . Det långsiktiga målet ärdäremot att införa en sluten plan, alltså utan nummertagning förlokalsamtal. Härigenom möjliggörs att fasta och mobila tjänster - ochkombinationer av dem - kan omfattas av samma nummerserier. En ny nummerplanskall också uppfylla krav på konkurrensneutralitet och användarvänlighet.Härefter har PTS fortsatt arbetet på att ta fram en långsiktigt hållbarövergripande struktur för den svenska nummerplanen för telefoni. Den 31januari 2002 redovisade således PTS rapporten på framtidamarknader. Här upprepades ståndpunkten att den öppna planen i det fastatelenätet bör bestå under överskådlig framtid och med befintligriktnummerindelning. Ett skäl är att användare och operatörer vill behållade upplevda fördelarna som information om pris, lokal nummertagning ochgeografisk information i den befintliga nummerstrukturen. De fördelar somen sluten plan skulle föra med sig har visat sig mindre angelägna föranvändare och operatörer. PTS bedömer att det inte finns anledning attändra denna ståndpunkt inom den närmaste tioårsperioden.MotionsförslagSkåne län är föremål för förslag i motion 2003/04:T210 av Carl-AxelJohansson (m). Det framhålls att och är ettenhetligt riktnummerområde för fast telefoni med ett enda riktnummer. Skånelän har ett flertal olika riktnummerområden, och motionären anser attmöjligheterna att göra län till ett enhetligt riktnummerområde 04 börutredas.På motsvarande sätt förordas som är ett riktnummerområde i motion2003/04:T387 av (). I är det länen/regionernasom utgör basen för arbetsmarknad, sjukvård, offentlig service, utbildningoch infrastruktur - inte minst beträffande telekommunikationer. I Stockholmkan 1,6 miljoner människor och alla företag nå varandra med lokalsamtal. Ivår del av är det inte ovanligt med flera riktnummerområden perkommun I vissa fall, t.ex. i , finns tre olika riktnummer, sägsdet. Att ringa till våra centrala länsmyndigheter blir för det storaflertalet samtal till annat riktnummerområde. Nuvarande system där varjekommun är ett eget riktnummerområde eller har flera riktnummer inom områdetär ett föråldrat och krångligt system från den tid då telekommunikationenvar avsevärt mindre och samtalen geografiskt mer koncentrerade. har enny tid kommit, och det är dags att även anpassa områdesindelningen förriktnummer till denna nya tid, är budskapet.Skaraborg, slutligen, som ett enda riktnummerområde förespråkas i motion2003/04:T423 av (). När man ser telefonkatalogens omfångvad gäller kan man konstatera att de med riktnummer 08 ärbetydligt fler än vad vi är som har 12 olika riktnummer i . Att haså många olika riktnummer upplevs inte som rationellt. Det är dessutom oftaså att man kan bo i en kommun men ha riktnummer till en annan eftersomgränsdragningarna mellan kommunen och riktnummerområdet inte alltid ärdesamma.Utskottets ställningstagandeSom har framgått i det föregående har PTS genomfört två utredningar undersenare år när det gäller frågan om nummerplan. Bedömningen att nuvarandeöppna system bör behållas under åtminstone den närmaste tioårsperioden stårfast. Den anges grunda sig på synpunkter från användare och teleoperatörer.Utskottet, som för sin del saknar skäl att göra någon annan bedömning, villpeka på att varje nummerändring medför kostnader och besvär för användarnaoch operatörerna. Mot den bakgrunden anser utskottet att varje förändringmåste vara väl motiverad.Enligt utskottets uppfattning är det svårt att bedöma telemarknadensutveckling. Detta medför i sin tur svårigheter att uppskatta vilketframtida behov av nummerkapacitet som finns, såväl när det gäller antaletoperatörer på marknaden som utvecklingen av ny teknik och nya tjänster.Någon ändring av riktnummerindelningen på det sätt som föreslås imotionerna ter sig mot denna bakgrund inte motiverad. De avstyrks alltså.Taxesättning för telefoniMotionsförslagI motion 2003/04:T549 av m.fl. (s) betonas att staten börverka för att teletaxorna så långt möjligt görs avståndsoberoende. Måletmåste vara att skapa ett "rundare " på alla kommunikationsområden.Utskottets ställningstagandeEnligt den nya lagen om elektronisk kommunikation utgör den fastatelefonitjänsten en s.k. samhällsomfattande tjänst, som skalltillhandahållas till överkomliga priser. I lagens förarbeten anfördes (prop. 2002/03:110) att alltför stora prisvariationer mellan regioner ellermellan olika marknadssegment i tillhandahållandet av mer eller mindrelikvärdiga tjänster inte borde accepteras och att genomsnittspriser bordevara styrande. framhölls att den dominerande operatören måstetillåtas möta konkurrensen i de områden där konkurrensen är hårdast och attgeografiska variationer i taxorna borde tillåtas. I sammanhanget sade sigregeringen inte för tillfället se något skäl att föreskriva om generellprisreglering vad gäller användningen av allmänt tillgängligatelefonitjänster till en fast anslutningspunkt.När det gäller abonnemangsavgiften för fast telefoni kan konstateras attTeliaSonera inte tillämpar några geografiska prisvariationer. När dethärefter gäller samtalsavgiften kan konstateras att flertalettelefonioperatörer redan tillämpar en enhetlig taxa för alla samtal inomSverige, dvs. avgiften är samma för lokalsamtal (inom riktnummerområdet)som för s.k. Sverigesamtal (utanför riktnummerområdet).PTS har enligt lagen om elektronisk kommunikation en möjlighet att vidtasärskilda åtgärder gentemot en aktör med betydande inflytande på enslutkundsmarknad. En förutsättning är bedömningen att konkurrensen inte äreffektiv och att andra åtgärder enligt lagen bedöms vara otillräckliga. Ensådan åtgärd kan vara att den som har dominerande ställning på marknadenåläggs ett "pristak", dvs. ett visst högsta pris.Med vad nu har sagts finner utskottet inte skäl för någon åtgärdmed anledning av motionen, som sålunda avstyrks i nu behandlad del.Uppdelning och försäljning av Posten ABMotionsförslagI motion 2003/04:T288 av Per och (båda m) krävs enuppdelning och försäljning av . Posten är ett statligtmonopolföretag som försöker strypa all form av konkurrens. att bryta mot postlagen i flera avseenden, sägs det; enomorganisation gör att Posten inte klarar av att dela ut brev iveckan.Utskottets ställningstagandeUtskottet behandlade samma förslag (bet. 2002/03:TU1). Viddenna tidpunkt sade sig utskottet inte dela motionärernas uppfattning om enuppdelning och försäljning av och ansåg att borde avslåmotionen. Detta blev sedermera också beslut.Utskottet ser inte något skäl till ändrat ställningstagande i dettaavseende. Motionen i här berört avseende avstyrks med hänvisning till detanförda.Postservice och grundläggande kassaservicePostserviceEnligt det postpolitiska målet, fastslaget i postlagen (1993:1684) skalldet finnas en posttjänst av god kvalitet i hela landet som innebär att allakan ta emot brev och andra adresserade försändelser som väger högst tjugokilo. Det skall finnas en möjlighet för alla att få sådana försändelserbefordrade till rimliga priser samt försäkrade och kvitterade av mottagaren. Dessutom skall enstaka försändelser befordras till enhetliga priser.Enligt postlagen krävs tillstånd för att bedriva postverksamhet. Sådanttillstånd får förenas med villkor om skyldighet för tillståndshavaren atttillhandahålla en s.k. samhällsomfattande posttjänst. En samhällsomfattandeposttjänst innefattar just de krav på postverksamheten som detpostpolitiska målet beskriver. Posten är den operatör i landet som enligtsina tillståndsvillkor skall tillhandahålla en samhällsomfattandeposttjänst. Det utgår inte någon ersättning från staten till Posten fördetta. () är tillsynsmyndighet för efterlevnadenav postlagen. fick PTS ett sektorsansvar på postområdet, sominnebär att myndigheten bl.a. skall följa utvecklingen på postområdet ochbevaka att posttjänsten motsvarar samhällets behov. PTS har däremot ingenkonkurrensfrämjande roll; det är som är central myndighetför konkurrensfrågor. Både konkurrenslagstiftningen och postlagstiftningenär tillämpliga på postmarknaden för att säkerställa att en fungerandemarknad uppnås.I postförordningen (1993:1709) sägs att den som tillhandahåller ensamhällsomfattande posttjänst inte får höja normalportot per kalenderår merän förändringen i konsumentprisindex. Denna form av pristak infördes 1997och syftet är att skydda konsumenter, främst de grupper som inte har någotalternativ till Posten, mot alltför kraftiga prishöjningar. skallpristaket ge Posten utrymme att ta ut ett pris som motsvarar kostnadernaför tjänsten.Enligt postlagen skall befordran av adresserade tidningar och tidskrifterske till kostnadsbaserade priser, eftersom den ingår som en del i densamhällsomfattande posttjänsten.Grundläggande kassaserviceDet politiska målet för den grundläggande kassaservicen är att alla i helalandet skall ha möjlighet att verkställa och ta emot betalningar tillenhetliga priser.Bestämmelse om kassaservice fanns tidigare i postlagen om att det skullefinnas en kassaservice i hela landet. Statens ansvar säkerställdes genomett avtal mellan staten och Posten, vari Posten påtog sig skyldigheten atttillhandahålla en grundläggande kassaservice till alla kunder i hela landet. ansåg regeringen att det fanns anledning att tillsätta ensärskild utredare med uppgift att överväga olika alternativ till dengällande ordningen, och överlämnade Betalserviceutredningensitt betänkande Kassaservice (SOU 1998:159). Utredningens förslag innebarförenklat att kassaservicen inte längre skulle vara en statlig angelägenhetutan skötas av marknaden. skulle dock kunna stödjakassaservicen på regional nivå där så behövdes. I budgetpropositionen för2001 (prop. 2000/01:1) informerades dock om att regeringen inteavsåg att genomföra förslag. Som ett led i denvidare beredningen av frågan utarbetades inom () promemorian Grundläggande kassaservice. Därefterfattade regeringen beslut om proposition omgrundläggande kassaservice som ligger till grund för den nu gällande lagen(prop. 2001/02:34, bet. 2001/02:TU1, rskr. 2001/02:125).Lagen (2001:1276) om grundläggande kassaservice (kassaservicelagen) träddei kraft . Av lagen följer att det är det statligt ägdabolag som också har till uppgift att genomföra röstmottagning enligt 11 kap. vallagen (1997:157) som skall tillhandahålla en grundläggandekassaservice. Hänvisningen syftar på och det är Postensdotterbolag som sköter kassaservicen och agerar somombud för de banker som bolaget har avtal med. Bankerna står enligtbankrörelselagen (1987:617) under tillsyn av . PTS harsåledes ingen tillsynsfunktion över kassaservicen som sådan men skallenligt kassaservicelagen och förordningen (1997:401) med instruktion förPost- och bevaka att kassaservicen motsvarar samhällets behov.Svensk Kassaservice använder sig av ett distributionsnät för sina tjänstersom på de allra flesta ställen är skilt från postservicen. Kassaservicetillhandahålls genom ett antal serviceställen över hela landet, varav endel är egna kontor och en del är hos samarbetande företag. Därutövererbjuds också kassaservice genom lantbrevbärare.Svensk Kassaservice erbjuder delvis samma tjänster som banksektorn med denavgörande skillnaden att bolaget inte bedriver någon egen bankverksamhetmed kontoföring utan endast agerar ombud för de banker som bolaget harslutit avtal med. De tjänster som tillhandahålls är betalning av räkningar,kontantuttag samt insättningar och uttag på konton. Det finns ettflertal alternativ till , t.ex. banker, dagligvarukedjormed kassahantering genom kontokort, bankomater, betalkort, telefon- ochInternetbank, autogiro och giro.Staten betalar en ersättning om till Posten föratt bolaget skall tillhandahålla kassaservicen. Denna ersättning avser atttäcka underskottet för de serviceställen som inte är kommersielltmotiverade och där det inte heller finns andra alternativ. SvenskKassaservice har därutöver ett bokfört underskott om ca 260 miljoner kronorför år 2002.Posten har beslutat att vidta åtgärder för att uppnå ettnollresultat 2005. Åtgärderna innebär bl.a.stängningar av kontor, personalneddragningar, prishöjningar ochomförhandlingar av avtal om ersättning från banker.