bet · GQ01KU23 · 2003-04-28 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlas regeringens proposition2002/03:62 Några förvaltningsrättsliga frågor.Vidare behandlas 31 motionsyrkanden från denallmänna motionstiden 2002.I propositionen föreslås att det iförvaltningslagen (1986:223) införs en uttryckligskyldighet för myndigheterna att se till attmedborgarna kan kommunicera med dem med hjälp avtelefax och elektronisk post. Vidare föreslås en deljusteringar av teknisk art i dels lagen (1976:633)om kungörande av lagar och andra författningar, delslagen (1988:205) om rättsprövning av vissaförvaltningsbeslut. I propositionen diskuteras ävennågra andra förvaltningsrättsliga frågor, bl.a.införandet av utvidgad, generell skyldighet förmyndigheterna att ompröva sina beslut. Diskussionenrör också myndigheternas användning av s.k.nummerpresentation.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli2003.Motionerna från den allmänna motionstiden gällermyndigheters service, m.m., öppenhet iförvaltningen, diarier på Internet, myndighetersårsredovisningar, tillsättning av högre statligatjänster m.m., jämställdhet i förvaltningen,regionalt ansvar i förvaltningen, s.k. HBT-kompetensinom offentlig sektor, särskildainformationsinsatser, opinionsbildande myndigheter,myndigheters sponsring, alkoholfri representation,vegetarisk och vegansk mat samt skydd för kvinnoroch barn.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Regeringens förslagRiksdagen antar regeringens i bilaga 2 intagnaförslag tilla) lag om ändring i lagen (1976:633) omkungörande av lagar och andra författningar,b) lag om ändring i förvaltningslagen (1986:223),c) lag om ändring i lagen (1988:205) omrättsprövning av vissa förvaltningsbeslut.2. BemötandefrågorRiksdagen avslår motionerna 2002/03:K215 och2002/03:So296 yrkande 3.Reservation 1 (c)3. Utvidgad skyldighet att meddelaskriftligt beslutRiksdagen avslår motion 2002/03:K269.Reservation 2 (v, c, mp)4. DröjsmålstalanRiksdagen avslår motionerna 2002/03:K226,2002/03:K241 yrkande 36 och 2002/03:K363.Reservation 3 (m, fp, kd, c)5. RegelförenklingRiksdagen avslår motion 2002/03:K336.Reservation 4 (m, fp, kd, c)6. Tillgänglig information ochkommunikationRiksdagen avslår motionerna 2002/03:K334yrkande 2 och 2002/03:K359.Reservation 5 (fp, c, mp)7. Språkhjälp vid myndighetskontaktRiksdagen avslår motion 2002/03:K299.8. Öppenhet i förvaltningenRiksdagen avslår motion 2002/03:K274 yrkande 1.9. Diarier på InternetRiksdagen avslår motion 2002/03:K241 yrkande32.Reservation 6 (fp, c)10. Myndigheters årsredovisningarRiksdagen avslår motion 2002/03:K250.11. Tillsättning av högre statligatjänsterRiksdagen avslår motion 2002/03:K379 yrkande18.Reservation 7 (m, fp, kd, mp)12. Medborgarskapskrav vid tillsättning avtjänsterRiksdagen avslår motion 2002/03:Sf289 yrkande16.Reservation 8 (mp)13. Jämställdhet i förvaltningenRiksdagen avslår motion 2002/03:A242 yrkandena1 och 21.14. Regionalt ansvar i förvaltningenRiksdagen avslår motion 2002/03:K332.Reservation 9 (c)15. HBT-kompetens inom offentlig sektorRiksdagen avslår motion 2002/03:K310 yrkande 4.Reservation 10 (fp, v, c, mp)16. Tillgång till samhällsinformationRiksdagen avslår motion 2002/03:K427.17. Saklig och allsidig information omdemokrati, EU m.m.Riksdagen avslår motion 2002/03:K383 yrkandena3 och 14.18. Opinionsbildande myndigheterRiksdagen avslår motion 2002/03:K242.Reservation 11 (m, fp, kd, c)19. Myndigheters sponsringRiksdagen avslår motion 2002/03:K239 yrkandena1 och 2.20. Alkoholfri representationRiksdagen avslår motion 2002/03:K240.Reservation 12 (mp)21. Vegetarisk och vegansk matRiksdagen avslår motionerna 2002/03:K252,2002/03:K307 yrkande 2, 2002/03:K330 och2002/03:K349.Reservation 13 (mp)22. Skydd av personuppgifterRiksdagen avslår motion 2002/03:K351.Stockholm den 28 april 2003På vägnarGunnar HökmarkFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: GunnarHökmark (m), (), (), (), (), (), (), (), (), AndersBengtsson (s), (), (), (), (), (), () ochBertil ().2002/03KU23Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI departementspromemorian Fortsatt översyn avförvaltningsprocessen (Ds 1997:29) föreslås att deti förvaltningsrätten införs en allmän princip omdomstolsprövning av förvaltningsbeslut och att dennaprincip kommer till utryck genom en bestämmelse iförvaltningslagen (1986:223) om att talan mot beslutfår föras i allmän förvaltningsdomstol genom enansökan om rättens prövning. I promemorian lämnadesockså flera andra förslag, bl.a. om kompletteranderegler för förfarandet i mål om resning,återställande av försutten tid och rättsprövning.Promemorian har remissbehandlats. Enremissammanställning är tillgänglig iJustitiedepartementet (dnr Ju1997/1333).Förslaget att i förvaltningsrätten införa enallmän princip om domstolsprövning avförvaltningsbeslut behandlades i proposition1997/98:101. Nya bestämmelser trädde i kraft den 1oktober 1998 (bet. 1997/98:JuU17, rskr.1997/98:226). Regeringen tog i det ärendet inteställning till om rättsmedlet ansökan om rättensprövning borde införas i förvaltningsprocessen.I departementspromemorian Effektivare omprövningav förvaltningsbeslut (Ds 1998:42) föreslås attbestämmelserna i förvaltningslagen om omprövning avbeslut skall byggas ut. Syftet är attomprövningsförfarandet skall bli effektivare. Endastett beslut som har omprövats skall få överklagas hosdomstol.Promemorian har remissbehandlats. Enremissammanställning är tillgänglig iJustitiedepartementet (dnr Ju1998/2357).I departementspromemorian Några frågor ommyndigheternas service (Ds 2001:25) föreslås att deti förvaltningslagen förs in en uttrycklig skyldighetför myndigheter att vara tillgängliga förallmänheten per elektronisk post och telefax. Vidarediskuteras vissa frågor som har att göra med delshanteringen av allmänna handlingar i IT-miljö, delsanvändningen inom förvaltningen av s.k.nummerpresentation.Promemorian har remissbehandlats. Enremissammanställning är tillgänglig iJustitiedepartementet (dnr Ju2001/4047).I propositionen Några förvaltningsrättsliga frågor(prop. 2002/03:62) tar regeringen upp frågor som harbehandlats i promemoriorna. Regeringen tar även uppnågra frågor om tekniska ändringar i dels lagen(1976:633) om kungörande av lagar och andraförfattningar, dels lagen (1988:205) om rätts-prövning av vissa förvaltningsbeslut.Under den allmänna motionstiden har det väckts ettantal motioner avseende den statligaförvaltningspolitiken. Dessa motionsyrkanden tas upptill behandling i detta betänkande.BakgrundRegeringen har inlett ett flerårigtförvaltningspolitiskt handlingsprogram i syfte attge förutsättningar för att de tre värdena demokrati,effektivitet och rättssäkerhet skall få genomslag ihela förvaltningen. I handlingsprogrammet redovisasinsatser för att förbättra de statligamyndigheternas service till medborgare och företag.Ett vägledande begrepp i arbetet med att utvecklaförvaltningens service har blivit 24-timmarsmyndigheten. Detta begrepp syftar påmyndigheter som är elektroniskt tillgängliga förinformationsinhämtande och ärendehantering. Ett målär att medborgare och företag skall kunna fåinformation, ställa frågor, lämna uppgifter samtuträtta andra ärenden när det passar dem oberoendeav kontorstider och geografisk belägenhet.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att det i förvaltningslagen(1986:223) införs en uttrycklig skyldighet förmyndigheterna att se till att medborgarna kankommunicera med dem med hjälp av telefax ochelektronisk post. Förslaget skall enligt regeringenses mot bakgrund av att myndigheterna skall uppfyllahögt ställda krav på tillgänglighet ochtillmötesgående och att informationstekniken är ettcentralt redskap när det gäller att utvecklaservicen. Det framstår därför som angeläget att detinförs en otvetydig skyldighet för myndigheterna atterbjuda medborgarna möjlighet att komma i kontaktmed dem med hjälp av moderna kommunikationsmedel.Vidare föreslås en del justeringar av teknisk art idels lagen (1976:633) om kungörande av lagar ochandra författningar, dels lagen (1988:205) omrättsprövning av vissa förvaltningsbeslut.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli2003.I propositionen diskuteras även någraandra förvaltningsrättsliga frågor.Regeringen anser att inget av dessaförslag bör genomföras. Diskussionen rörockså myndigheternas användning av s.k.nummerpresentation. I denna del anserregeringen att det inte nu är påkallatmed några lagstiftningsåtgärder.Utskottets övervägandenNågra förvaltningsrättsliga frågorUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslag omändring i förvaltningslagen (1986:223), sominnebär att det införs en uttryckligskyldighet för myndigheterna att se till attmedborgarna kan kommunicera med dem med hjälpav telefax och elektronisk post. Utskottettillstyrker även regeringens förslag omändringar av teknisk art i dels lagen(1976:633) om kungörande av lagar och andraförfattningar, dels lagen (1988:205) omrättsprövning av vissa förvaltningsbeslut.Användning av fax och e-post hos myndigheternaBakgrundAnvändning av fax och e-postI 4 och 5 §§ förvaltningslagen (1986:223) finnsgrundläggande regler om serviceskyldighet imyndigheternas förvaltningsverksamhet. Enligt dessaföreskrifter gäller bl.a. följande.Varje myndighet skall lämna upplysningar,vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskildai frågor som rör myndighetens verksamhetsområde.Frågor från enskilda skall besvaras så snart sommöjligt (4 §). Myndigheterna skall ta emot besök ochtelefonsamtal från enskilda. Om särskilda tider fördetta är bestämda, skall allmänheten underrättas omdem på lämpligt sätt (5 §).Justitieombudsmannen () har i ett beslut den 31maj 2000 framhållit att det inte finns någraförfattningsregler som innebär en skyldighet förmyndigheter att ta emot e-post (JO 2000/01 s. 510).I regeringens förvaltningspolitiska program i demokratins tjänst(2000) framhålls att det ärett grundläggande krav att förvaltningen anpassarsig till de förändringar som sker i samhället. Detsägs också att myndigheterna skall uppfylla högakrav på tillgänglighet och tillmötesgående och gemedborgarna tillfälle till dialog. Vidare betonasatt informationstekniken är det främsta redskapetför att utveckla servicen i förvaltningen.I departementspromemorian Några frågor ommyndigheternas service (Ds 2001:25) föreslås att deti förvaltningslagen förs in en uttrycklig skyldighetför myndigheter att vara tillgängliga förallmänheten per elektronisk post (e-post) ochtelefax (fax).Enligt Statskontorets rapport i omvandling2000 (Statskontoret 2000:15) är förutsättningarnaför den framtida utvecklingen mot en elektroniskförvaltning i goda. Nästan alla statligamyndigheter har numera e-post i någon form. I juli2000 uppgick andelen till . Det finns anledningatt anta att denna andel därefter har ökatytterligare. I vilken mån myndigheterna har endasten central e-postadress och i vilken utsträckningdet är möjligt för allmänheten att sända e-postdirekt till enskilda tjänstemän framgår inte avrapporten. Eftersom rapporten belyser endast denstatliga förvaltningen framgår det inte heller hure-postanvändningen hos kommunala myndigheter ser ut.I rapporten i omvandling 2001(Statskontoret 2001:15) ger Statskontoret olikaexempel på den ökande användningen av Internet i destatliga myndigheternas verksamhet. Det har skett enkraftig uppgång när det gäller antal medborgare somanvänder offentliga tjänster som tillhandahålls viaInternet. använde 1,4 miljonerpersoner i arbetsför ålder, vilket motsvarar ,Internet för att ta kontakt med eller uträttaärenden hos statliga myndigheter, kommuner ellerlandsting. Det är en uppgång med 800 000 personersedan maj 1998. har användningen avförvaltningens Internettjänster således ökat med 145%.E-post och krav på skriftlighetDet finns bestämmelser i flera författningar om attåtgärder i vissa fall skall företas skriftligt. Somnågra exempel kan nämnas 21 och 23 §§förvaltningslagen, 7 c § lagen (1994:260) omoffentlig anställning, 5 kap. 4 och 14 §§ vallagen(1997:157) samt 11 och 26 §§ personuppgiftslagen(1998:20).I en kommentar till förvaltningslagen uttalas attdet vid krav på skriftlighet inte gärna kan godtasatt en åtgärd vidtas genom ett elektronisktmeddelande (och , Nyaförvaltningslagen med kommentarer, 5 uppl., 1999, s.100).Mot bakgrund av att det saknas en samlad bildav hur olika formkrav påverkar förutsättningarna förökad elektronisk kommunikation, har regeringenbeslutat att det inom skallinrättas en arbetsgrupp för att göra en översyn isyfte att dels kartlägga och analysera befintligaformkrav, dels bedöma och lämna förslag om vilkaregeländringar som är motiverade (regeringsbeslutden , dnr Ju2002/462).Arbetsgruppen skall redovisa resultatet av sittarbete i en rapport till regeringen senast den 15april 2003 (regeringsbeslut ,dnr Ju2002/8760).PropositionenAnvändning av fax och e-postRegeringen föreslår att det skall införas enuttrycklig skyldighet för myndigheterna att se tillatt medborgarna kan kommunicera med dem med hjälp avfax och e-post.Regeringen anför att fax och e-post användsav ett mycket stort antal människor i vårt land.Särskilt när det gäller e-post har antalet användareökat kraftigt under senare år.Det är enligt regeringens mening ett grundläggandevillkor att förvaltningsmyndigheter anpassar sigtill de förändringar som sker i samhället.Myndigheterna skall uppfylla högt ställda krav påtillgänglighet och tillmötesgående.Informationstekniken är ett centralt redskap när detgäller att utveckla servicen i förvaltningen. Enligtregeringen framstår det därför som angeläget att detinförs en otvetydig skyldighet för myndigheterna atterbjuda medborgarna möjlighet att komma i kontaktmed dem med hjälp av moderna kommunikationsmedel.Utgångspunkten är att det alltid skall vara möjligtför en enskild att kontakta en myndighet med hjälpav e-post i stället för att t.ex. använda telefoneller brev. En hänvisning bör göras inte bara tille-post utan även till fax. Detta utgör, menarregeringen, i praktiken ett bekräftande av enkontaktmöjlighet som existerar hosmyndigheterna.Förslaget innebär att 5 § förvaltningslagentillfogas ett nytt andra stycke.I propositionen diskuterar regeringen också om dennya bestämmelsen skall omfatta även andra nyakommunikationssätt än fax och e-post. Regeringenanser därvid att en skyldighet av det slag som äri fråga endast bör avse ändamålsenliga, väldefinierade och etablerade medel för kommunikation,såsom fax och e-post. Andra förekommande vägaratt kommunicera, t.ex. genom s.k. SMS-meddelanden,kan - i den mån de är att betrakta somändamålsenliga - inte anses vara så etablerade attdet finns anledning att nu föra in dem iförvaltningslagens serviceregler. I anslutning tilldetta framhåller regeringen att förvaltningslageninte är någon statisk författning, utan justeras itakt med att omvärlden förändras och det ställs nyakrav på myndigheternas service.E-post och krav på skriftlighetMed anledning av den föreslagna bestämmelsenbehandlar regeringen i propositionen även frågan ome-post och krav på skriftlighet. Den föreslagnabestämmelsen avser enligt regeringen i första handatt träffa sådana aktiviteter som brukar benämnasfaktisk förvaltningsverksamhet, t.ex. rådgivningeller tillhandahållande av allmän information.Huruvida ett e-postmeddelande uppfyller särskildakrav på skriftlighet saknar i de sammanhangenbetydelse.I andra sammanhang föreligger ettförfattningsreglerat krav på skriftlighet. Enligtregeringens bedömning är det inte helt klarlagt ome-post uppfyller ett författningsreglerat krav påskriftlighet. Regeringens förslag tar inte hellerställning till den frågan. Det har varit en uppgiftför den inom inrättadearbetsgruppen (se ovan) att genomföra detanalysarbete som regeringen har beslutat om. Närarbetsgruppens bedömningar och förslag till åtgärderföreligger avser regeringen att ta ställning tillden fortsatta hanteringen av ärendet.Förvaltningslagens omprövningsreglerBakgrundI 27 § förvaltningslagen finns regler om omprövningav förvaltningsbeslut. De innebär i huvudsak att enmyndighet är skyldig att ändra ett beslut, som denhar meddelat som första instans, endast ommyndigheten finner att beslutet är uppenbartoriktigt på grund av nya omständigheter eller avnågon annan anledning och ändringen kan ske snabbtoch enkelt och utan att det blir till nackdel förenskild part.Förvaltningslagens bestämmelser innebär inte attmyndigheterna är förhindrade att ompröva sina beslutäven i andra fall. Möjligheterna till omprövning idessa fall är dock oreglerade. Ledning får i ställetsökas i de allmänna principer om förvaltningsbeslutsrättskraft som har utbildats i praxis. Vidare kanman i speciallagstiftningen finnaomprövningsbestämmelser som är mera heltäckande änförvaltningslagens bestämmelser.I departementspromemorian Effektivare omprövning avförvaltningsbeslut (Ds 1998:42) föreslås att merautvecklade omprövningsregler skall införas iförvaltningslagen. Enligt förslaget gesmyndigheterna ökade möjligheter att ompröva ochändra sina beslut. Endast ett beslut som haromprövats skall få överklagas hos domstol. Syftet ärenligt promemorian att effektiviseraomprövningsförfarandet med bibehållen rättssäkerhet.Faktorer som enligt promemorian talar för enutvidgad reglering av omprövningsförfarandet ärbl.a. arbetsläget i de allmännaförvaltningsdomstolarna med långa handläggningstidersom följd, bättre underlag såväl för den enskildesställningstaganden om huruvida denne skall föra sinsak vidare till förvaltningsdomstol som fördomstolarnas prövning, förvaltningens självkontroll,särskilt inom den kommunala sektorn, och attavståndet mellan den enskilde och beslutsfattarenminskar till följd av en enklare och mindreformaliebunden beslutsprocess och ettdecentraliserat beslutsfattande.PropositionenRegeringen gör bedömningen att det inte skallinföras några regler i förvaltningslagen om ettgenerellt, utvidgat omprövningsförfarande.Regeringen anför att förvaltningsförfarandet skallvara så effektivt som möjligt med beaktande avrättssäkerhetens krav, och tyngdpunkten iförfarandet skall ligga i första instans. Dettaåstadkoms bl.a. genom ändamålsenliga rättelse- ochomprövningsregler. Grundläggande sådana regler finnsi förvaltningslagen. I en del specialförfattningarfinns kompletterande bestämmelser för specifikarättsområden. Härutöver har myndigheterna möjlighetatt i vissa fall ändra fattade beslut enligtprinciper som har utbildats i rättspraxis.Mot förslaget att införa regler iförvaltningslagen om ett generellt, utvidgatomprövningsförfarande finns enligt regeringen fleraskäl, som har framförts av remissinstanser sommotsatt sig ovan nämnda departementspromemorias (Ds1998:42) förslag. En generell omprövningsskyldighetskulle skapa ett tungrott system med långahandläggningstider. Det skulle leda till ökadekostnader hos myndigheter utan motsvarande vinst hosdomstolarna. Vidare finns en risk att kvaliteten hos"grundbesluten" skulle försämras. Reglerna föromprövning skulle bli ännu mer komplicerade . Förslaget innebär också att enbeslutsmyndighet, till skillnad från , skall taställning även till talerättsfrågor.Mot denna bakgrund talar enligt regeringens meningövervägande skäl för att departementspromemoriansförslag om ett generellt, utvidgatomprövningsförfarande inte bör genomföras. I den måndet är lämpligt bör enligt regeringen regler omomprövning som avviker från vad som föreskrivs iförvaltningslagen i stället tas in ispecialförfattningar med förfaranderegler försärskilda sektorer av förvaltningen.Ett nytt rättsmedel benämnt ansökan om rättensprövningBakgrundSedan länge har i svensk rätt som en oskrivenprincip ansetts gälla att ett förvaltningsbeslut fåröverklagas till närmast högre myndighet och i sistahand till regeringen. Rättsutvecklingen haremellertid lett till att denna princip fått alltmindre praktisk betydelse.Genom en 1998 beslutad reform har i 22 a §förvaltningslagen som huvudregel fastslagits att ettförvaltningsbeslut får överklagas hos allmänförvaltningsdomstol, varmed avses länsrätt. Dennasavgörande kan sedan, eventuellt efterprövningstillstånd, överklagas hos kammarrätt och isista instans hos Regeringsrätten. Enligt 3 §förvaltningslagen gäller emellertid avvikandebestämmelser i lag eller förordning.Det finns flera andra slag av prövningsinstanserän ovan nämnda, men dessas behörighet kräver såledesalltid uttryckligt stöd i lag eller förordning.I departementspromemorian Fortsatt översyn avförvaltningsprocessen (Ds 1997:29) föreslås att enparagraf införs som ger uttryck för en allmänprincip att talan mot ett beslut i ettförvaltningsärende får göras i allmänförvaltningsdomstol, som innebär att huvudregeln attförvaltningsbeslut skall överklagas till närmasthögre myndighet och ytterst till regeringen överges.Som huvudregel föreslås i stället att talan hos enallmän förvaltningsdomstol mot ett beslut av enförvaltningsmyndighet skall väckas genom ett nytträttsmedel benämnt ansökan om rättens prövning.Överklagande skall dock även fortsättningsvis vararättsmedlet i ledetförvaltningsmyndighet-förvaltningsmyndighet och iledet förvaltningsdomstol-förvaltningsdomstol. Detskall även gälla i ledetförvaltningsmyndighet-förvaltningsdomstol i de falldetta följer av föreskrifter i specialförfattningar.Syftet med att införa rättsmedlet ansökan om rättensprövning är enligt promemorian att betona denskillnad som bör finnas mellan å ena sidan denöverprövning som sker hos domstolarna och å andrasidan den omprövning som sker hos myndigheterna.Den del av förslaget som avser en allmän principom domstolsprövning av förvaltningsbeslut har, somframgått ovan, sedermera införts i förvaltningslagen(prop. 1997/98:101, bet. 1997/98:JuU17, rskr.1997/98:226). Regeringen tog därvid i propositioneninte ställning till om rättsmedlet ansökan omrättens prövning borde införas iförvaltningsprocessen.PropositionenRegeringen gör bedömningen att det inte skallinföras ett nytt rättsmedel benämnt ansökan omrättens prövning.Regeringen anför att förslaget kan betecknas somkosmetiskt. Utan några förändringar i övrigt innebärdet att ett led i överklagningskedjan ges en nybenämning. Regeringen finner att de fördelar som ensådan förändring eventuellt skulle medföra inte pånågot sätt skulle uppväga nackdelarna. Resultatetskulle närmast bli en terminologisk förvirring, somkan antas lägga hinder i vägen för enskildasmöjlighet att ta till vara sin rätt genom att klagapå förvaltningsbeslut hos en högre instans. Enbetydande majoritet av de remissinstanser som yttratsig över departementspromemorians (Ds 1997:29)förslag i denna del motsätter sig eller kan intetillstyrka att förslaget genomförs.Användning av nummerpresentationBakgrundJO konstaterar i ett beslut (1996/97 s. 458) i frågan huruvidanummerregistrering av inkommande samtal till enmyndighet är förenlig med grundlagen att det intefinns någon författningsbestämmelse som positivttillerkänner alla rätt att vara anonyma i sinkontakt med myndighet. Däremot finns itryckfrihetsförordningen (TF) ochyttrandefrihetsgrundlagen (YGL) vissa regler omanonymitetsskydd. I TF och YGL finns bestämmelser omrätt till anonymitet för den som med stöd av 1 kap.1 § tredje stycket TF eller 1 kap. 2 § YGL lämnaruppgifter för offentliggörande i tryckt skriftrespektive i radioprogram, filmer ochljudupptagningar. Vidare får enligt 2 kap. 14 §tredje stycket TF en myndighet inte på grund av attnågon begär att få ta del av allmän handlingefterforska vem sökanden är eller vilket syfte hanhar med sin begäran i större utsträckning än vad sombehövs för att myndigheten skall kunna pröva omhandlingen kan lämnas ut. JO förutsatte som ensjälvklarhet att nummerregistreringen inom denaktuella myndigheten inte begagnas förefterforskning i strid med reglerna i TF och YGL.Enligt 52 § telelagen (1993:597) får regeringeneller, efter regeringens bemyndigande,tillsynsmyndigheten meddela närmare föreskrifter,bl.a. om de krav som skall ställas på teletjänstersom medger identifiering av det anropande elleruppringda telefonnumret eller vidarekoppling.Teleförordningen (1997:399) innehållerbestämmelser som bl.a. reglerar nummerpresentationm.m.