bet · GR01BOU1 · 2003-11-20 00:00:00 — Först när dessa grundläggande hindermot en bostadsmarknad i balans har undanröjts kommerden som söker en bostad att ha ett verkligt valmellan bostäder av olika storlek, i olika lägen ochmed olika upplåtelseformer.Det förhållandet att vi motsätter oss ett tillnumerären fastlagt mål för bostadsbyggandet innebärnaturligtvis inte att vi på något sätt frånträdervår allmänna inställning, att användningen avkvantitativa resultatindikatorer i regeringensredovisning till bör öka. I dessasammanhang kan t.ex. en kontinuerlig redovisning avbostadsbyggandets omfattning vara ett sätt att ge enindikation på hur den bedrivna politiken påverkatbostadsbyggandet.Med hänvisning till det nu anförda avstyrker vimotionerna 2003/04: Bo235 (v) yrkande 1 samt2003/04:Bo297 (kd) yrkande 7 i denna del.4. Mål för bostadsbyggandet (punkt 4) (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:Bo297 yrkande 7 i denna deloch avslår motion 2003/04:Bo235 yrkande 1.StällningstagandeVi har från förordat enkomplettering av det bostadspolitiska målet för attlyfta fram byggandet och ägandet avbostadsfastigheter. Också den kvantitativamålsättningen för bostadsbyggandet bör revideras motdenna bakgrund. För att ytterligare betona vikten avett bostadsbyggande av tillräcklig omfattning börett kvantitativt mål för bostadsbyggandetsomfattning läggas fast. Genom att på detta sättfastställa ett tydligt, i absoluta tal mätbart målskulle utskottet och också visa att detligger allvar bakom uttalandena om att användningenav resultatindikatorer måste öka. Med den allmännautformning det bostadspolitiska målet har är dethelt enkelt nödvändigt att bryta ned det på delmåloch på mål som kan mätas på ett över tidenjämförbart sätt.Mot den nu beskrivna bakgrunden bör riksdagenlägga fast ett mål för bostadsbyggandet som liggerväsentligt över den målsättning som regeringenredovisade i budgetpropositionen . Denmålsättning om 30 000 som därfördes fram svarar inte mot den efterfrågan och debehov som finns. bör i stället uttala attde bostadspolitiska insatserna skall vara såutformade att de möjliggör ett byggande av 40 000-50000 lägenheter . Detta är nödvändigt för attråda bot på bostadsbristen och för att förbättrastandarden på bostadsbeståndet.Vad jag nu med anslutning till motion2003/04:Bo297 (kd) yrkande 7 i denna del anfört ombostadsbyggandets omfattning bör som sinmening ge regeringen till känna. Mål för bostadsbyggandet (punkt 4) (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:Bo235 yrkande 1 och avslårmotion 2003/04:Bo297 yrkande 7 i denna del.StällningstagandeDen kraftiga neddragningen av samhällets stöd tillbostadsproduktionen tillsammans meden övergång till låg inflation, men enförhållandevis hög realränta, har fått storaeffekter för nyproduktionen av bostäder. Det haräven lett till en nedgång i underhållet avbostadsbeståndet. För den sociala bostadspolitikenhar utvecklingen varit förödande.Av befolkning bor inågon av de cirka 100 kommuner som har bostadsbrist.Framför allt är det små och medelstora hyresbostädersom saknas, men det finns även en brist på storalägenheter. prognos för bostadsbyggandet2004 pekar på att cirka 22 500 bostäder kommer attbyggas. Det är långt från de behov som finns, ochlångt från den målsättning om 120 000 nybyggdabostäder som regeringen satt upp för perioden2002-2006.När det gäller tillståndet i de befintligabostäderna beräknas omkring 1,3 miljoner lägenheteri flerbostadshus stå inför ett omfattanderenoveringsbehov under . Detär framför allt inom rekordårens bostadsbestånd(1961-1975) som behoven finns, men också äldre delarav beståndet berörs. För att inte de boende skalldrabbas av standardsänkningar och bostädernasattraktivitet och kapitalvärde försämras måste såvälde tekniska systemen (va-installationer, el,ventilation) som fönster, balkonger och fasaderåtgärdas. Jämfört med innebär det attrenoveringstakten behöver tredubblas från 20 000till 60 000 lägenheter per år.För att markera behoven av både nya bostäder ochombyggnad av befintliga bostäder bör sättaupp tydliga kvantifierade mål. Målet bör sålundavara att det skall byggas 30 000-40 000 lägenheterper år med början . Av dessa skallhälften vara hyresrätter. För ombyggnationen börmålet sättas till 60 000 lägenheter under en tioårsperiod.Vad vi nu med anslutning till motion 2003/04:Bo235(v) yrkande 1 anfört om bostadsbyggandets omfattningunder bör tillkännage förregeringen som sin mening. Övriga förslag avstyrks.6. Bostadspolitikens utformning (punkt 5) (m)av de (), MargaretaPålsson (m) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2003/04:Bo257 yrkande 1 och2003/04:N341 yrkande 8 samt avslår motionerna2003/04:Bo236 yrkande 1, 2003/04:Bo253 yrkandena 1,19 och 20, 2003/04:Bo263 yrkandena 1, 2, 8, 19, 20och 25, 2003/04:Bo297 yrkande 1 samt 2002/03:Kr13.StällningstagandeDet är ingen överdrift att säga att bostadspolitikenhar havererat. Vi har en tudeladbostadsmarknad med bostadsbrist i tillväxtorter ochstigande bostadsöverskott i utflyttningsorter. Påorter med överskott av bostäder tvingarhyressättningssystemet de boende att betala för högahyror. Samma hyressättningssystem differentierarinte hyrorna i attraktiva tillväxtorter. Det finnsorter där bostadsföretagen har mycket stark ekonomioch orter där företagen står på ruinens brant. Vissaorter är starkt segregerade, medan andra har lyckatsmycket bra och har skapat integreradebostadsområden. Därtill tvingar fastighetsskattensmåhusägare att flytta från gård och grund.Situationen är i längden ohållbar och densocialdemokratiska regeringen har inte lyckatspresentera en politik som skulle kunna förändradetta. I stället har den satsat sina resurser på attförsvara och vårda sin havereradebostadspolitik. De som tvingas ta konsekvenserna avdetta i form av bostadsbrist, bostadsöverskott, högaskatter och lågt byggande är de boende.Det är nu hög tid att helt byta riktning och börjaföra en bostadspolitik som är till för människorna -en politik där de boende sätts i centrum. Densjälvklara utgångspunkten för denna framtidensbostadspolitik skall vara människornas rätt attsjälva kunna välja den bostad de önskar.Bostadsmarknaden skall styras av människorsefterfrågan och fria val, inte av regleringar ochpolitiska eller administrativa beslut. Den ökaderörlighet detta skapar, såväl geografiskt som mellanolika boendeformer, leder till en öppen och flexibelbostadsmarknad till gagn för alla boende.Bostadspolitiken skall ge förutsättningar för attbevara och utveckla olika upplåtelseformer som kantillgodose olika individers önskemål i olika skedenav livet. De boende skall kunna välja mellanäganderätt, bostadsrätt och hyresrätt. Detförutsätter en öppen och fungerande marknad utaninslag av snedvridande subventioner,detaljregleringar och politisk klåfingrighet. Enytterligare förutsättning är att samhällsinsatsersom trots allt är nödvändiga präglas av stabilitetoch långsiktighet.Att äga sin lägenhet är för många människor entrygghet som inte enbart kan mätas i pengar. Ägandetstärker människors oberoende, skapar trygghet ochbidrar till integration. Bostadspolitiken måstedärför göra det möjligt för fler att äga sin bostad.Det ger den förutsebarhet och frihet som alla boendehar rätt att kräva. Ägarlägenheter bör därförsnarast införas.Även bostadsrättens ställning måste stärkas.Ombildning av hyresrätt till bostadsrätt bör därförunderlättas. De hinder som regeringen med hjälp avstödpartierna infört bör undanröjas. Detär behov och efterfrågan som skall avgöra vilken typav bostad som de boende väljer och inte andrastyrmekanismer.Hyresrätten måste återupprättas. Subventioner ochprisregleringar har lett till brist på hyresrätter,långa köer och en omfattande svart marknad. För attdet skall vara möjligt att bygga och förvaltahyresrätter även måste en frihyressättning införas under trygga former förhyresgästerna. Det innebär bl.a. attbesittningsskyddet inte skall kunna kringgås genomorimliga hyreshöjningar. En hyreshöjning skall kunnaöverklagas till, och skälighets-prövas av, allmändomstol.För att på kort sikt öka tillgången på bostäderför ungdomar och studerande måste möjligheter tillskattefri uthyrning öppnas. Efter norsk modell bördet därför bli möjligt att hyra ut en del av sinbostad utan att den inkomst som detta ger behövertas upp till beskattning. Det är det absolutsnabbaste, enklaste och billigaste sättet att fåfram bostäder på tillväxt- och universitetsorter.I avsikt att få i gång byggandet krävsförändringar och förenklingar. Plan- ochbyggprocessen måste reformeras och antalet instanserför överklagande av detaljplan och bygglov minskas.Onödiga regler och normer måste bort så attbostadskonsumenternas efterfrågan blir styrande förutformningen på ett helt annat sätt än i dag.Beskattningen av byggande och boende måste sänkas.Det förutsätter både en sänkning av det allmännaskattetrycket och en sänkning eller borttagande avde skatter som är direkt inriktade mot byggande ochboende. Detta innebär att den för många boende såbetungande fastighetsskatten måste avvecklas liksomförmögenhetsskatten som kraftigt höjerboendekostnaderna i många bostadsområden.Större möjligheter att utnyttja strandnära områdenför bebyggelse måste införas. Vi har i engod tillgång på stränder där trycket från andraintressen är lågt eller obefintligt, och som kananvändas för bostadsbebyggelse.Särskilt i våra tillväxtområden kan en utbyggdinfrastruktur bidra till ett ökat bostadsbyggande.Genom nya investeringar i vägar, järnvägar och annanspårbunden trafik kan områden som inte ärtillgängliga för bostadsbebyggelse tas i anspråk förnya bostäder.Vad vi nu med anslutning till förslagen imotionerna 2003/04:Bo257 (m) yrkande 1 och2003/04:N341 (m) yrkande 8 anfört om utformningen avbostadspolitiken bör tillkännage förregeringen som sin mening. Bostadspolitikens utformning (punkt 5) (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2003/04:Bo236 yrkande 1 och2003/04:Bo253 yrkandena 1, 19 och 20 samt avslårmotionerna 2003/04:Bo257 yrkande 1, 2003/04:Bo263 yrkandena 1, 2, 8,19, 20 och 25, 2003/04:Bo297 yrkande 1, 2002/03:Kr13 och 2003/04:N341yrkande 8.StällningstagandeDet är nu dags att lägga om bostadspolitiken iliberal riktning. Den enskilda människans möjlighetatt ta makten över sin egen situation måste stå icentrum när framtidens bostadspolitik formas.Förutsättningar för mångfald, valfrihet ochintegration skall grundläggas redan vid planeringoch byggande av bostäder. Tillgången påupplåtelseformer av alla de slag måste spela encentral roll. Vi i måste helt enkelt lära avandra länder i Europa.Sett ur ett bostadspolitiskt perspektiv är Sverigelandet Annorlunda - ett land som skiljer sig såvälfrån sina nordiska grannar som från i övrigt.I är det nästintill omöjligt att inomrimlig tid få ett förstahandskontrakt till enhyresbostad i storstadsregionerna. Särskiltalarmerande är situationen i . ärbostadsbristen på väg att sprida sig till storadelar av landet i övrigt. Av senastebostadsmarknadsenkät framgår att avbefolkningen bor i någon av de 100 kommuner somuppger att de har bostadsbrist.Trots den alarmerande situationen ger interegeringens politik på något sätt uttryck för detbehov av en verklig kraftsamling för att lösabostadskrisen som finns. Den svenskabostadspolitiken befinner sig i en återvändsgränd.Det är stor bostadsbrist i storstadsregioner och påtillväxtorter. rivs bostadshus i andradelar av landet. Staten bildar nu bolag för attöverta fastigheter från kommuner i kris för attutveckla eller avveckla dessa fastigheter. Krisen ibostadssektorn beror inte bara på enstaka misstagutan har sitt ursprung i en socialistiskbostadspolitik som hävdats under decennier.Subventioner, centralplanering och förmynderi harpräglat den offentliga synen på bostadsmarknaden.Utöver bostadsbrist är de negativa konsekvenserna avden förda politiken otaliga i form av svartahyreskontrakt, omständliga bygglovsprocesser,krångliga byggregler, bristande konkurrens, högakostnader, stopp för nya ägarformer och en för litenindividuell valfrihet för bostadskonsumenten.De grundläggande inslagen i det reformprogram fören liberal bostadspolitik som måste genomförasskall vara större utrymme för privat ägande, färrekrångliga regleringar, ökad konkurrens, tydligaremarknadsmekanismer och lägre beskattning.Det mest framträdande problemet på dagensbostadsmarknad är att det byggs för lite och attomflyttningen är för låg. För att få till stånd ettökat bostadsbyggande och därmed också en ökadrörlighet måste det skapas långsiktigt goda ochförutsägbara spelregler. De mer eller mindrekortsiktiga bidrag som införts måste därföravvecklas. Vi har också i vårt budgetförslag förtfram förslag om att de senaste bidragen i dennaflora, investeringsstimulansen genomskattekreditering och investeringsbidraget tillhyresbostäder, skall avvecklas. Det är intesnedvridande subventioner som skapar enbostadsmarknad i balans utan hållbara regelverk ochinte minst ett rättvist skattesystem.Sammanfattningsvis bör enligt vår mening insatsergöras för att- sänka beskattningen på byggande och boende bl.a.genom en successiv avveckling av fastighetsskatten,-- få till stånd ett ökat ny- och ombyggande genomavreglering och förenklingar i regelsystemen,-- förbättra konkurrensen i byggsektorn genom attunderlätta för fler företag att etablera sig inombygg- och byggmaterialsektorn,-- bryta de kommunala bostadsföretagens dominans ochskapa nya former för ägande och förvaltning avdessa företag samt erbjuda de boende i kommunalaföretag att friköpa sina lägenheter,-- motverka segregationen genom att ett varierandeutbud av upplåtelseformer kan erbjudas i allabostadsområden,-- införa ägarlägenheter i enlighet med denbeställning som gjort hos regeringen,-- öka konsumtionsutrymmet för barnfamiljer ochstudenter så att färre blir beroende avbostadsbidrag och hamnar i fattigdomsfällan,-- införa en friare hyressättning i nyproduktionen,-- öka de boendes inflytande över såväl bostaden somdet egna bostadsområdet,-- reformera skatteutjämningssystemet så att det intemissgynnar tillväxtorter.-De genomgripande reformer vi nu förordar löser enrad av dagens bostadspolitiska problem. Rörlighet påbostadsmarknaden skulle öka, med ett bättreutnyttjande av det befintliga bostadsbeståndet somföljd. Byggande, ägande och förvaltning av bostäderskulle underlättas, vilket självfallet leder tillett större utbud av bostäder av olika storlek och iolika upplåtelseformer. Pålagorna på boendet skulleminska och konsumtionsutrymmet för hushållen skulleöka, vilket i sin tur skulle ge möjlighet för deallra flesta att efterfråga en bostad som svarar motderas behov.Vad vi nu med anslutning till Folkpartietspartimotion 2003/04:Bo253 yrkandena 1, 19 och 20samt motion 2003/04:Bo236 (fp) yrkande 1 anfört omutformningen av bostadspolitiken bör somsin mening tillkännage för regeringen. Bostadspolitikens utformning (punkt 5) (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2003/04:Bo297 yrkande 1 samt avslårmotionerna 2003/04:Bo236 yrkande 1, 2003/04:Bo253yrkandena 1, 19 och 20, 2003/04:Bo257 yrkande 1,2003/04:Bo263 yrkandena 1, 2, 8, 19, 20 och 25,2002/03:Kr13 och 2003/04:N341 yrkande 8.StällningstagandeDet står utom allt tvivel att den socialdemokratiskaregeringens bostadspolitik har misslyckats. I dagråder det bostadsbrist i 135 av landets kommuner,som byggindustrin spår sämre tider förbyggandet. Regeringens åtgärder har unisont dömts utav bostadsmarknadens aktörer och bostadspolitikenbefinner sig nu i en akut förtroendekris.Misslyckandet tydliggörs av att antaletnyproducerade bostäder medbred marginal kommer att understiga regeringensvallöfte om 30 000 bostäder . Prognoserna visar att det 2003kommer att påbörjas omkring 20 000 nya bostäder. Detinnebär att byggandet ligger kvar på samma nivå somunder 2001 och 2002. räknar med att 90 000nya bostäder byggs . Regeringen når alltsåbara upp till tre fjärdedelar av sitt vallöfte.I stället för att lappa och laga på det nöttabostadspolitiska täcket, borde regeringen ta sig anbostadsbyggandets fundamentala problem och dra uppriktlinjer för en helt ny, långsiktigbostadspolitik. Denna politik måste leda bort fråndagens detaljstyrning, kortsiktiga bidrag ochövergrepp på det kommunala självstyret och ersättasav en politik som erbjuder långsiktigt stabilaspelregler och ett sänkt skattetryck för såvälbyggande som boende.Det är mot den nu skisserade bakgrunden hög tidatt lägga grunden för en bostadspolitik medlångsiktigt stabila spelregler som gerförutsättningar för ökat byggande och ett billigareboende. Utgångspunkten för denna politik skall varaallas rätt till en ändamålsenlig bostad till rimligkostnad. måste bostadspolitiken formasutifrån den enskildes ansvar, möjligheter ochskyldigheter. Det innebär att den enskildes rätttill ägande måste tillgodoses parallellt med attsamhället garanterar en solidarisk bostadspolitikdär även den som inte är köpstark har rätt till ettgott och tryggt boende.Den politik som formar detta goda boende kansammanfattas enligt följande:- Skatten sänks på byggande av flerbostadshusmotsvarande halva byggmomsen.-- Fastighetsskatten avskaffas. Kommunerna fårmöjlighet att införa en avgift baserad på kommunenssjälvkostnader om maximalt försmåhus och maximalt per lägenhet.-- Ett nytt investeringsbidrag för byggande avstudentbostäder införs.-- Skatten sänks vid uthyrning av del av bostad.-- Hyressättningen reformeras. I nyproduceradelägenheter medges en friare hyressättning samtidigtsom bruksvärdessystemets ursprungliga principeråterupprättas.-- Planprocessen förenklas genom att antaletöverklagandeinstanser minskas.-- får bättre medel att bekämpaoetiskt agerande i byggsektorn och kartellsamverkankriminaliseras.-- Kommunernas självbestämmande över bostadspolitikenstärks.-- Möjligheten till ägarlägenheter införs.-- Barnfamiljernas bostadsbidrag förstärks.-Genom de insatser som jag nu föreslår skapasförutsättningar för en bostadsproduktion som bättresvarar mot de verkliga behov som finns. I enlighetmed förslaget i motion 2003/04:Bo297 (kd) yrkande 1i denna del bör detta ges regeringen till känna. utsträckning den nu förordade inriktningen avbostadspolitiken inte låter sig förenas medförslagen i övriga nu behandlade motioner avstyrksdessa.9. Bostadspolitikens utformning (punkt 5) (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2003/04:Bo263 yrkandena 1, 2,8, 19, 20 och 25, det sistnämnda yrkandet i dennadel, samt 2002/03: Kr13 och avslår motionerna2003/04:Bo236 yrkande 1, 2003/04:Bo253 yrkandena 1,19 och 20, 2003/04:Bo257 yrkande 1, 2003/04:Bo297yrkande 1 samt 2003/04:N341 yrkande 8.StällningstagandeKonsekvenserna av den nuvarande bostadspolitiken ärmånga smärtsamt medvetna om. Enligt råderdet bostadsbrist i var tredje kommun. I många avstorstäderna är ett förstahandskontrakt likaåtråvärt som en högre lotterivinst, och tyvärr likasällsynt. finns det i andra kommuner storaproblem med outhyrda fastighetsbestånd som t.o.m.lett till att fullgoda fastigheter rivs.Bostadsmarknaden fungerar helt enkelt inte. Utbudoch efterfrågan förefaller i stor utsträckning varaskilt från produktion och prisutveckling.För att komma till rätta med dagens problem måstemakten över bostadspolitiken komma underifrån.Statliga direktiv, regler och skattebestämmelser fårförödande effekter när de inte anpassas efter lokalaförhållanden. Genom att tillämpa federalismens idéersäkerställer vi att boendepolitiken blir utformad påett sätt som stämmer överens med vad medborgarnaefterfrågar. Bostadsmarknaden måste reformeras såatt den i större grad liknar en normalt fungerandemarknad. Det innebär att vi måste planeralångsiktigt så att vi kan utveckla den typ avsamhälle vi vill ha. Utgångspunkten bör varamänniskans behov och lika villkor påbostadsmarknaden, oavsett var hon bor eller hur honvill bo. Rätten till en bostad måste tryggas.Sammanfattningsvis är vad som erfordras enhållbar bostadspolitik som kan möta människors behovoch de skilda förutsättningar som råder i olikadelar av landet. Det som skall genomsyrabostadspolitiken är en decentralisering av ansvaretför bostadspolitik och samhällsplanering. Deprinciper som bör vägleda denna politik är följande:- Människan och miljön skall stå i centrum.-- Boendepolitiken skall vara lokalt utformad.-- Demokrati skall vara utgångspunkten i boende ochplanering.-- Valfrihet och mångfald skall prägla politiken.-- Neutralitet skall råda mellan olika boendeformer.-- Boendeskatterna skall vara rättvisa och intefördyra nybyggande eller renoveringar.-- Tillgängligheten skall öka i hela samhället.-- Trygga boendemiljöer skall skapas.-- Reglerna för planering och byggande skallförenklas.-- Arkitektur och estetik skall utgöra ett tydligtinslag i bostadspolitiken.-De främsta problemen som måste lösas ärbostadsbristen och bostadsöverskottet. Åtgärder somdå måste till är bl.a. slopad skatt på hyreshus,bättre konkurrens på byggmarknaden, ett reformeratbruksvärdessystem och ett permanentatinvesteringsbidrag för byggande av studentbostäder.Samtidigt måste kommunikationerna istorstadsområdena förbättras och den akutasituationen för bostadslösa lösas. Vidare måstesvarthandeln med lägenhetskontrakt stoppas samtockerpriser vid andrahandsuthyrning motverkas.Bostadsöverskottet kan tas till vara genom atttillväxten och livskraften i hela landet stimuleras.Det leder till minskad utflyttning och därmedminskat bostadsöverskott. måste kommunernasjälva ges frihet att hantera obeståndet, utanhindrande regler från staten. Om statligt stödbehöver utgå till kommuner med bostadsöverskottmåste därför utgångspunkten vara att besluten omanvändningen av stödet fattas på lokal nivå.Vid sidan av bostadsbyggandet måste befintligabostadsområden utvecklas och förändras. Det måsteäven till en genomtänkt samhällsplanering så att nyabostadsområden ger den mångfald i boendeformer ochägarformer som ett livskraftigt samhälle behöver. Iplaneringen måste brukarna leda besluten ochbrottsförebyggande aspekter beaktas. Kvinnors, barnsoch ungdomars erfarenheter måste tas till vara påett helt annat sätt än . Grupper somfunktionshindrade och äldre måste kunna påverkaplaneringen. Det måste slutligen tydliggöras att godplanering är en del i strävandena att motverkasegregation och underlätta integration.För att minska boendekostnaderna och göra detmöjligt för fler att bo kvar i eller att köpa ettsmåhus är det viktigt att sänka fastighetsskatten.Samtidigt måste taxeringssystemet reformeras. Genomatt minska beskattningen av boendet åstadkoms lägreboendekostnader liksom neutralitet mellan olikaboendeformer.Vad jag nu med anslutning till motionerna2003/04:Bo263 (c) yrkandena 1, 2, 8, 19, 20 och 25samt 2002/03:Kr13 (c) anfört om bostadspolitikensutformning bör tillkännage för regeringensom sin mening. Övriga motionsyrkanden avstyrks.10.