bet · GR01UU3 · 2003-12-02 00:00:00 — bör genom EU driva frågan om avskaffadetullar och handelshinder gentemot i WTO. Därmed läggs enlångsiktig grund för sunda handelsförhållanden, vilket är en viktigutgångspunkt för snabb och långsiktig välståndsökning. Det är naturligtför ett fattigt u-land att börja handelssamarbetet med sina nära grannar,som ofta är i samma situation. En viktig orsak till djup och omfattandefattigdom är ofta avsaknaden av kontakter, handel och ekonomiskt samarbete.Avveckling av tullar möjliggör småskalig och primitiv handel mellanfattiga grannländer. Det ger ett viktigt bidrag till utvecklingen.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:U11yrkande 8.11. Ekonomisk politik och handelspolitik, punkt 15 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U6 yrkande 22och avslår motionerna 2002/03:U262 yrkandena 5 och 8, 2002/03:U313yrkande 19, 2003/04:U3 yrkande 1, 2003/04:U6 yrkande 10, 2003/04:U7yrkandena 7, 8, 14-16 och 18, 2003/04:U9 yrkande 20, 2003/04:U11 yrkande8, 2003/04:U12 yrkandena 13, 16, 17, 19 och 20, 2003/04:U248 yrkande 8,2003/04:U270, 2003/04:U348 yrkande 14 och 2003/04:U351 yrkande 2.StällningstagandeKonvergensen inom EU:s bistånds-, jordbruks- och handelspolitik måsteöka. Den europeiska handels- och jordbrukspolitiken måste göras förenligmed internationell solidaritet, och bör aktivt verka för attstärka det handelsrelaterade utvecklingssamarbetet och demontera EU:shinder.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:U6yrkande 22.12. Ekonomisk politik och handelspolitik, punkt 15 (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U7 yrkandena 7,8, 14-16 och 18 och avslår motionerna 2002/03:U262 yrkandena 5 och 8,2002/03:U313 yrkande 19, 2003/04:U3 yrkande 1, 2003/04:U6 yrkandena 10och 22, 2003/04:U9 yrkande 20, 2003/04:U11 yrkande 8, 2003/04:U12yrkandena 13, 16, 17, 19 och 20, 2003/04:U248 yrkande 8, 2003/04:U270,2003/04:U348 yrkande 14 och 2003/04:U351 yrkande 2.StällningstagandeTRIPS-avtalet är det avtal som reglerar så kallad immaterialrätt, blandannat patent på exempelvis läkemedel och genetiska resurser. Det är engrov överdrift för att inte säga felaktigt att säga att frågan omtillgång till livräddande medicin är löst.WTO:s avtal om patent, TRIPS, har inte ändrats. Överenskommelsen i WTOvar en tolkning av hur vissa undantagsregler som finns i TRIPS skall fålov att användas av vissa fattiga länder i vissa situationer. Huvudproblemetmed TRIPS och ökade medicinpriser i syd finns kvar. Från och med 2005förbjuds och andra länder att ha kvar den flexiblare patentlagstiftningman nu har och som tillåter att billiga kopior produceras för egenkonsumtion och export, till exempel till Afrika.Överenskommelsen inom WTO innebar en juridisk-politiskmöjlighet för länder att producera och exportera billiga läkemedel. Menkommentarer från engagerade folkrörelser pekade på att de juridiska ochpolitiska processerna som ett land måste gå igenom enligt förslaget ärså krångliga att det är mycket tveksamt om att land kommer att kunnautnyttja den nya möjligheten. Överenskommelsen bedömdes av bl.a. Läkareutan gränser som ett ytterligare hinder för produktion och exportav billiga läkemedel.Vad som är viktigt nu är att länder ges möjlighet att verkligen utnyttjaden flexibilitet som finns inom regelverket, och då särskilt förlängdaövergångstider för de minst utvecklade länderna. Men lika viktigt äratt tillgången till billigare läkemedel kan säkras , närTRIPS skall ha genomförts i alla länder. Vad som krävs är en revideringav själva avtalet. Fattiga länder måste få en otvetydig rätt att bådeproducera och köpa mediciner som räddar liv.WTO-avtalen och deras genomförande får inte stå i konflikt med ellermotverka främjandet av de mänskliga rättigheterna såsom exempelvis rättentill liv. Främjandet av de mänskliga rättigheterna skall ges företrädei händelse av normkonflikter.TRIPS-avtalet bör omarbetas så att det inte längre står i strid medrätten till mat och hälsa.TRIPS-avtalet bör även omarbetas så att det inte blir möjligt att tapatent på någon form av liv.UNDP har i flera rapporter diskuterat dessa nya handelsregler ochkonstaterade bl.a. i : "Den ordningför handel som varit rådande efter Uruguayrundan har kringskuritmöjligheterna att i de mest utvecklade länderna vidta de politiska åtgärdersom bidrog till framgångarna i ".En utkommen rapport finansierad bl.a. av UNDP, Making GlobalTrade Work for People, pekar på vikten av ett "policyutrymme" för attkunna utveckla diversifierade ekonomiska strategier och hur WTO:s olikaregleringar kan bli problematiska när det gäller att förverkliga sådanastrategier.För en långsiktigt svensk strategi för en rättvis och hållbar utvecklingi världen är det viktigt att konstatera att diskussionen fortsatt efter1999. Handelspolitiken måste fortsätta att utvärderas och analyseras.Utrymme måste ges för omprövningar av den svenska politiska strateginfrån 1999.Framför allt gäller detta de av WTO:s avtal som sträcker sig längre änatt endast omfatta handel med varor, som t.ex. GATS, TRIPS, TRIMS. Idessa sammanhang bör generellt sett inta en mer kritisk hållning.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:U7yrkandena 7, 8, 14-16 och 18.13. Ekonomisk politik och handelspolitik, punkt 15 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U12 yrkandena16, 17, 19 och 20 och avslår motionerna 2002/03:U262 yrkandena 5 och 8,2002/03:U313 yrkande 19, 2003/04:U3 yrkande 1, 2003/04:U6 yrkandena 10och 22, 2003/04:U7 yrkandena 7, 8, 14-16 och 18, 2003/04:U9 yrkande 20,2003/04:U11 yrkande 8, 2003/04:U12 yrkande 13, 2003/04:U248 yrkande 8,2003/04:U270, 2003/04:U348 yrkande 14 och 2003/04:U351 yrkande 2.StällningstagandeSverige skall verka för en reell demokratisering av WTO-processen ochför att stärka de fattiga ländernas förhandlingskapacitet.Sverige bör motverka för att det fattas beslut i WTO om att börjaförhandla investeringsavtal eftersom detta inte självklart medför fördelar,utan kan försvåra regleringar av utländska investeringar.Sverige skall verka för att WTO-avtalen uttryckligen slår fast attutvecklingsländerna får möjlighet att skydda sin inhemska produktion avbaslivsmedel för att kunna garantera nationell livsmedelssäkerhet.Sverige skall verka för att WTO-avtalen och deras genomföranden intestrider mot internationella miljöavtal eller konventionerna om demänskliga rättigheterna och att de senare skall ges företräde i händelseav normkonflikter. , i ett globalt perspektiv, accepterar sitteget ansvar på civil och institutionell nivå för att åtgärda ohållbaraproduktions- och konsumtionsmönster i Sverige.I WTO har ett land en röst. Det är en nödvändig men inte tillräckligförutsättning för ett demokratiskt arbetssätt. Det räcker inte helleratt ge länderna ett handelsrelaterat stöd för att de skall kunna drivasina egna intressen, såsom utrikesutskottet föreslår i betänkandet. Irealiteten har fattiga länders framförda synpunkter ofta inte beaktats;till och med möjligheterna att föra fram förslag har varit begränsade.Inför fördes flera förslag fram på hur förhandlingsprocessenkan demokratiseras. Exempelvis bör förberedande möten öppnas för allamedlemsländer, och de olika förhandlingsförslagen redovisas tidigt,öppet och i sin helhet. Detta är därför viktigt för att förbättrabeslutsunderlaget och beslutsfattandet i sak - och därmed i förlängningenresultatet av samarbetet. Ett annat viktigt huvudkrav var att inte WTO:ssamlade agenda skulle vara så överlastad med många delförhandlingarinom många områden pågående samtidigt.Inga förhandlingar om ett investeringsavtalFlera industriländer med EU i spetsen vill öppna förhandlingar på enrad nya områden, bl.a. annat rörande ett investeringsavtal inom WTO.Många afrikanska, karibiska och asiatiska utvecklingsländer är docktveksamma eller helt emot detta. Oenigheten var uppenbar på det förraministermötet i och frågan sköts till mötet i . Åter är lägetstarkt polariserat och mötet slutade i oenighet då många utvecklingsländerinte accepterar detta. Oron är befogad eftersom ett investeringsavtalinte självklart medför fördelar. Tvärtom kan det försvåra sådanaregleringar av utländska investeringar som verkar i linje medMillenniumdeklarationen. Därför bör inte beslut fattas i WTO om att påbörjaförhandlingar om ett investeringsavtal och sammanbrottet i måsteses som en rättmätig protest mot både förhandlingarnas former och väntadeinnehåll. En nystart med andra förtecken för WTO:s arbete är det somkrävs.Några rika länder arbetar för att ge företagen fler rättigheter. De serde nationella reglerna och lagarna som ett problem, och vill genombindande regler skydda företagen från vissa former av påverkan. Dethandlar exempelvis om ifall företagen skall kunna flytta tillgångar såsom de själva tycker över ländergränserna. Det kan innebära att regeringargörs skadeståndsskyldiga för störningar i företagens produktion elleratt utländska företag skall ges samma statliga stöd som liknande företag,exempelvis inom offentlig sektor. De fattiga ländernas industrier skulledessutom drabbas hårt om de utsattes för en öppen konkurrens frånvärldens transnationella företag. Om ett lands invånare anser att ettföretag missköter sig finns det inga möjligheter inom WTO:stvistelösningssystem att driva en process gentemot den skyldige. Alltdetta är mycket oroande. Till och med anser att det vorefelaktigt av EU att arbeta för en fortsatt bred agenda i kommandeförhandlingar. Men i utrikesutskottets betänkande saknas dock sådanaanalyser. Här konstateras det kort att internationella investeringar ärbra för den ekonomiska utvecklingen. En investering kan få negativakonsekvenser såväl miljömässigt som socialt och det har ännu inte gjortsnågra utvärderingar av vilka negativa konsekvenser den ökade frihandelnmellan världens stater genererat.EU-kommissionen ignorerar nu det massiva motståndet från fattiga ländermot ett investeringsavtal, och dess avsikt är att vidga förhandlingarnanästa gång till att inkludera även ett investeringsavtal. EU-kommissionenkommer att slå fast denna linje om inte fler från medlemsländernaprotesterar. Därför bör den svenska uttala sin skepsis.Garanterad livsmedelssäkerhetRegeringen bör också verka för att WTO-avtalen uttryckligen slår fastatt utvecklingsländerna får möjlighet att skydda sin inhemska produktionav baslivsmedel. Det är nödvändigt för att garantera livsmedelssäkerheten.Det räcker inte att ge länderna speciella övergångsregler under enövergångstid, såsom det föreslås i betänkandet. Över 800 miljonermänniskor i världen svälter. Av dem lever på landsbygden och ärberoende av jordbruk eller fiske för sin överlevnad. Försörjningsproblemenberor i hög grad på bristande demokrati och rådande strukturer och reglerför handel, långivning och bistånd. Villkoren för jordbrukshandeln haren stor betydelse för utvecklingen i de flesta länder i syd. Det egnajordbruket försörjer och sysselsätter många och står dessutom ofta fören viktig del av exporten.De mänskliga rättigheterna och miljöavtalens ställning i förhållandetill handelsreglernaEn ser att existerande motsättningar föreligger liksom ävenFN:s kommissionär för de mänskliga rättigheterna, som gång på gång pekatpå existerande eller potentiella motsättningar mellan dessa storheter.Att svepande säga att något motsatsförhållande föreligger kan utskottetinte se är naivt.Miljöpartiet de gröna anser därför att regeringen bör verka för attWTO-avtalen och deras genomförande inte får strida mot målsättningarnai internationella miljöavtal eller avtal om mänskliga rättigheter. Iutskottsbetänkandet nämns bara att dessa inte skall åsidosättas. Vivill se en skarpare skrivning, nämligen att dessa skall ges företrädei händelse av normkonflikter. slår fast att handelsreglernaskall främja en hållbar utveckling. Denna ambition hyllas i betänkandetexten.Men är läget helt annorlunda och relationen mellan hållbarutveckling och handelsliberalisering har ställts på sin spets i WTO:stvistlösningsorgan när miljöpolitiska åtgärder prövats som handelshinder.Detta har tyvärr även gjort sig gällande i FN-sammanhang. I förhandlingarnavid toppmötet om hållbar utveckling i omhandlingsplanen från världstoppmötet om hållbar utveckling avvärjdes isista stund skrivningar som direkt innebar att de internationellamiljöavtalen underordnades handelsreglerna. Ännu saknas ett tydligtklargörande och initiativ från exempelvis för attsäkerställa att de internationella miljöavtalen inte åsidosätts avhandelsavtalen. Ett sådant klargörande behövs eftersom de starkaresanktionsmekanismerna inom WTO i praktiken ger handelsreglerna en starkareställning vid eventuella konflikter.I dag diskuteras miljöavtalens förhållande till handelsavtalen i för handel och miljö. Risken är stor att det leder tillskrivningar som ger handelsavtalen ett generellt företräde. Därför börfrågan förhandlas och lösas i forum där miljöhänsynen står starka, såsominom FN. WTO har också tagit upp en diskussion om miljömärkning. Ävenhär finns skäl till oro. Därför är det viktigt att ministermötet i slår fast att icke-protektionistisk miljömärkning är ett legitimtoch viktigt verktyg för att gynna en hållbar utveckling.För att klargöra miljöavtalens betydelse och särställning bör Sverigemedverka till initiativ inom FN-systemet som syftar till att stärkabiodiversitetskonventionens samt andra s.k. Multilateral EnvironmentalAgreements ställning gentemot handelsreglerna. Miljöreglerna måste blinormsättande.TRIPS-avtaletTRIPS-avtalet innebär att utvecklingsländernas immaterialrättsligalagstiftning skall anpassas till i stort sett västerländskstandard. Många av de utvecklade ekonomierna införde de reglersom TRIPS föreskriver sent i sin utvecklingsprocess. De avsåg att låtanya teknologier överföras från utlandet för att stärka den inhemskaframväxande industrin. Strikta patentregler som i TRIPS kan på så viskomma att motverka en utveckling av mer avancerade inhemska industrieri dagens utvecklingsländer. och gjorde en genomgångav existerande vetenskaplig forskning kring TRIPS i en konsultstudietill Sida . Deras sammanfattning inleds med: "Den mest uppenbaraoch mest centrala slutsatsen av denna studie är att TRIPS-avtaletsannolikt inte kommer att medföra några väsentliga fördelar för ." De skrev också tydligt att det inte finns några vetenskapliga bevispå att ett införande av TRIPS lagstiftning medför ett ökat antaldirektinvesteringar.Än allvarligare är att i sin nuvarande utformning hotarlivsmedelssäkerheten och tillgången på mediciner i fattiga länder.Huvuddelen av världens fattiga bor på landet och är beroende av det lokalajordbruket för att få mat för dagen.Småböndernas rättigheter till att fritt använda delar av skörden tillutsäde hotas genom att företag som tagit patent på växter kräver ersättningför nytt utsäde. De undantag som TRIPS tillåter är svåra att få och detalternativ som utpekats, UPOV, är inte nog anpassat till småjordbrukarnasförhållanden. Den överenskommelse som nåddes omundantag från TRIPS regler för att möjliggöra fattiga länders tillgångpå viktiga mediciner till rimliga priser anses av många som alltförsnäv. Länder som inte själva har en läkemedelsindustri som kan gestvångslicenser kan bara under mycket särskilda förhållanden importerabilliga mediciner. Detta kan allvarligt hota hälsan hos människor ifattiga länder och strider mot målsättningar om en rättvis ochhållbar utveckling där en förbättring av fattiga människors situationsätts i första rummet.Vidare bryter TRIPS stadganden om patent på liv mot flertalet av jordenskulturers uppfattningar och ger alltför stora rättigheter tillbioteknikföretagen. Det faktum att av världens genetiska resurseråterfinns i länder i syd, medan 90 %av jordens patent återfinns i nord ären signal om att en alltför förhastad och likformigt påtvingad patenträttkan åstadkomma stor skada för den rättvisa och hållbara globalautvecklingen.En reformering av bör därför leda till att reglerna kringvad som skall kunna patenteras utformas så att patent på någon form avliv inte tillåts.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:U12yrkandena 16, 17, 19 och 20.14. Näringspolitiken, punkt 16 (v, mp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:N334 yrkande 2och avslår motionerna 2002/03:U284 yrkandena 16, 17 och 19, 2002/03:U296yrkande 11, 2003/04:U6 yrkandena 9 och 11-13, 2003/04:U9 yrkande 12,2003/04:U213 yrkande 4, 2003/04:U253 yrkande 2, 2003/04:U255 yrkande 7,2003/04:U283, 2003/04:U296, 2003/04:U348 yrkandena 13, 15 och 16,2003/04:U352 yrkande 8 och 2003/04:MJ411 yrkande 6.StällningstagandeI dagens globaliserade värld får stora transnationella företag alltmermakt. FN uppskattar att stora företag utgör 51 av världens 100 störstaekonomiska enheter. Demokratiska institutioner riskerar att i jämförelsemed dessa bolag få allt mindre att säga till om, då företagen alltlättare kan flytta sin verksamhet mellan länder.G 8-länderna tillåter företagen att engagera sig i hemlig, svagt regleradinternationell handel med vapen, teknologi och utbildning. Informationentill allmänheten, lagstiftare och medier hindras genom att "affärshemlighet"åberopas. En rad stora företag och konsortier (där även svenska företagingått) har bedrivit sin verksamhet i som varit skadliga förmänniskor och miljö i områden där de verkat. i G 8-ländernahar till och med varit inblandade i export av säkerhetsutrustning somlätt kan användas för tortyr och misshandel.WTO har förvisso reellt bindande regler men en bristande efterlevnad.Företag kan av WTO "straffas" genom kännbara handelssanktioner. Ettlitet lands institutioner har väldigt lite att sätta emot om ett stortland eller ett storföretag bryter mot ingångna avtal. På likartat sättfungerar beslutsfattandet inom WTO. I princip skulle även små länderkunna vara starka eftersom beslut fattas i konsensus, men i praktikenblir de ofta offer för de stora nationernas överlägsna styrka.Ett transnationellt företag har fördelen att vara en juridisk person,vilket innebär att det inte behöver följa internationell rätt. Internationellrätt gäller bara stater och inte juridiska personer. Företagens strukturmed spridning i flera länder gör det svårt att utkräva ansvarmed ett nationellt rättssystem.Sverige skall verka pådrivande internationellt och genom EU för attinom FN utarbeta ett internationellt bindande regelverk för transnationellaföretag.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion2003/04:N334 yrkande 2.15. Jordbruks- och fiskeripolitiken, punkt 18 (m, fp)av i (m), (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U10 yrkande 5och avslår motionerna 2002/03:U290 yrkande 4, 2002/03:U313 yrkandena 2och 20, 2002/03:MJ428 yrkande 43, 2003/04:U7 yrkande 17, 2003/04:U9yrkandena 16, 17 och 19, 2003/04:U12 yrkande 18, 2003/04:U261 yrkandena4 och 5 och 2003/04:U271 yrkandena 1-4.StällningstagandeEU:s protektionism på jordbruksområdet omöjliggör för hundratals miljonermänniskor att höja sin levnadsstandard genom export till EU. I en rapportfrån betonas att sänkta jordbrukssubventioneroch tullar skulle kunna lyfta drygt 140 miljoner människor ur fattigdomoch hopplöshet. Det motsvarar nästan hela folkmängd. EUbetalar sex gånger mer i jordbrukssubventioner än vad EU ger i bistånd.En verklig avreglering av EU:s jordbrukspolitik måste någon gångpåbörjas, och ju förr desto bättre. anser att skallverka för en långtgående avreglering av den gemensamma jordbrukspolitikentill , det vill säga som FN:s millenniemål skallvara uppfyllda. Frihandeln bör öka. bör, inom EU, än mer intensivtdriva kravet att den inre marknaden skall öppnas för produkter.Folkpartiet anser att skall verka för ett borttagande avtulleskalering, subventioner samt kvoter . Om andra länder görliknande medgivanden i frihandelsvänlig riktning, innebär det en kraftfullstimulans av de fattiga ländernas tillväxtmöjligheter.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:U10yrkande 5.16. Jordbruks- och fiskeripolitiken, punkt 18 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motionerna 2003/04:U12 yrkande18 och 2003/04:U271 yrkandena 1-4 och avslår motionerna 2002/03:U290yrkande 4, 2002/03:U313 yrkandena 2 och 20, 2002/03:MJ428 yrkande 43,2003/04:U7 yrkande 17, 2003/04:U9 yrkandena 16, 17 och 19, 2003/04:U10yrkande 5 och 2003/04:U261 yrkandena 4 och 5.StällningstagandeÅr 1994, i samband med att utvecklades till WTO, slöts ett särskiltavtal angående jordbruksprodukter, Agreement on Agriculture, AoA.Därigenom omfattar det internationella regelsystemet för handel ävenjordbruksprodukter. Regelutvidgningen har i den politiska retoriken oftabetraktats som en framgång för , i och med att AoA, och ävendet grundläggande , ställer krav på minskade subventionerav jordbruket och förbjuder exportstöd.Men AoA har ej inneburit den framgång för fattiga länder som mångahoppades på. Avtalets tydliga fokus på rätten till export, minstamarknadstillträde och fortsatta möjligheter till olika statliga stödformertill jordbrukssektorn i i-världen har tvärtom lett till problem förfamiljejordbruket i , som på sin hemmamarknad tvingas konkurreramed importerade baslivsmedel. Följden har blivit att de fattigasteu-länderna förlorat på avtalet; enligt en analys från FAO har dessaländers kostnader för livsmedelsförsörjningen ökat sedan AoA:sinförande.Om bönder skall ges möjlighet att bygga upp sina jordbruk med uthålligaodlingsmetoder krävs att de kan skydda sig mot konkurrens från dumpadeöverskottsprodukter i nord. Den rika världens länder har inte lyckatsenas om att avskaffa dessa. EU, t.ex. beslutade om ändringarav den gemensamma jordbrukspolitiken. Reformen har framställts somradikal men kommer i realiteten knappast att minska EU:s dumpning avjordbruksprodukter till fattiga länder. Detta faktum, samt att fattigaländer inte har råd att själva subventionerna jordbruksproducenterna idet egna landet, gör det befogat att fortsätta använda tullar som skyddför att garantera sina invånares livsmedelssäkerhet.Den förda handelspolitiken har haft fel fokus. Ledstjärnan skall intevara ländernas rätt till export. Rätten till export bör vara underordnadde övergripande målsättningarna tryggad livsmedelsförsörjning ochekologisk uthållighet.