bet · GQ01NU8 · 2003-04-16 00:00:00 — som ser över systemet haratt redovisa sitt uppdrag senast i oktober 2003.Utskottet anser att detta nya material bör inväntasinnan ställning tas till dessa frågor.När det gäller svårigheterna i matchningen mellanarbetsmarknadens behov och arbetssökandeskvalifikationer har olika åtgärder vidtagits i syfteatt angripa dessa problem. Inte minst harmöjligheterna till arbetspendling inom regionernakommit i fokus. Den färdiga utredningen omrörlighetsstimulanser, vilken nämns om i detföregående, ger ytterligare underlagsmaterial.Utskottet vill särskilt peka på attjämställdhetsaspekterna bör beaktas när det är frågaom åtgärder för ökad rörlighet på arbetsmarknaden,så att även kvinnornas rörlighet på arbetsmarknadenblir verklig. Slutligen skall också pekas på denutmaning som det svenska samhället står inför ifråga om att öka antalet personer i arbetegenerellt.I det ovan nämnda betänkandet tog utskottet uppden modell med sårbarhetsanalys som Verket förnäringslivsutveckling () var i färd med attutveckla. Analysen tog huvudsakligen upp LA-regioners sårbarhet vid industriell omstrukturering.Utskottet förmodade att modellen skulle bli mertydlig och upplysande om den kompletterades medtjänstesektorn och den offentliga sektorn. Inteminst med hänsyn till kvinnornas arbetsmarknadföreföll begränsningen till industrisysselsättningenatt minska relevansen av modellen. Utskottet serdärför positivt på att i sitt nuvarande arbetemed att formulera ett scenario för den regionalautvecklingen fram (ett arbete förLångtidsutredningen ) särskilt redovisarstatistik och överväganden rörande företagstjänsteroch handel respektive offentlig verksamhet.Betydelsen av jämställdhet för den regionalautvecklingen tas upp i ett par motioner. Utskottethar inte någon från motionärerna skild syn på viktenav jämställdhet för att förverkliga ett gottsamhälle i alla delar av landet. Särskilt viktigt äratt utvecklingen i regioner, kommuner och på lokalnivå följs upp och kontinuerligt utvärderas medavseende på såväl kvinnornas medverkan som medverkanfrån ungdomar, invandrare och funktionshindrade.Jämställdhetsfrågor i samband med de regionalatillväxtprogrammen kommer att tas upp i ett följandeavsnitt.Med hänvisning till vad som anförts bör riksdagenavslå samtliga här behandlade motionsyrkanden.Regionala tillväxtprogramUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör med hänvisning till bl.a.pågående arbete avslå motioner om regionalatillväxtprogram. Jämför reservation 1 (m, fp,kd, c).MotionernaI motion 2002/03:N398 (s) förordas att regionernasroll i näringspolitiken bör stärkas i syfte attuppnå bättre samordning och utbyte av befintligaresurser samt högre effektivitet. Det regionalainflytandet bör enligt motionärerna ges ökademöjligheter att påverka såväl de statliga resursersom fördelas som medel från . Medfördel kan detta ske inom ramen för nybildadekommunalförbund.I motion 2002/03:N267 (fp) varnas för atttillväxtprogrammen inte får bli ytterligare ettforum för diskussioner, som inte leder till konkretaåtgärder. Enligt motionärerna kan det vara värt attpröva ett franskt system, vilket innebärtillväxtavtal av en annan modell med en statliggaranti om tillväxtmedel.Enligt motionärerna till motion 2002/03:N393 (kd)blev det regionala partnerskapet, trotsnäringslivets deltagande, alltför avlägset för depersoner och de små företag som antas bäst kunna tatill vara tillväxtavtalens intentioner. I dekommande tillväxtprogrammen måste tillväxtkapitaletgöras synligare och bli mer lättillgängligt, hävdarmotionärerna. De anser att kommunernasnäringslivsansvariga står närmare företagsamheten äntjänstemännen på länsstyrelserna. Om kommunernaskall åta sig denna uppgift bör den dockfinansieras, anser motionärerna, som inte avvisartanken på ett kommunalförbund som samverkansorganunder en övergångsperiod.Centerpartiet förordar i motion 2002/03:MJ428 attinte bara miljöperspektivet tidigt integreras i denya regionala tillväxtprogrammen. Även den socialadimensionen med bl.a. jämställdhet bör införlivas iprogrammen.I motion 2002/03:N302 (mp) anförs att kommunernagenom rådgivning och information bör stimuleras attvara mer aktiva vid skrivning avtillväxtavtal/program. De bör på eget initiativhitta möjliga lösningar för hur näringslivet ochmiljöutvecklingen kan utvecklas. Motionärernapåpekar att det uppstår ett dynamiskt samspel mellanaktörerna när fler kompetenser och näringar agerarinom samma region.Vissa kompletterande uppgifterInledningGenomförandet av tillväxtavtalen pågår nu i alla delar avlandet. har sedan genomförandetpåbörjades presenterat två uppföljningsrapporter (Ds2001:15, Ds 2002:34). Det framgår av den senasterapporten att en majoritet avpartnerskapsföreträdarna anser att de har ökat sinakunskaper om såväl andra aktörer i regionen somtillväxtfrågor. Framväxten av ett lokalt ochregionalt klusterperspektiv sägs medföra ett tydligtinslag av lärande i angreppssättet. De svagheter iprocessen som kommit fram gäller bl.a. målen. Enmajoritet av de svarande anser att insatserna börkoncentreras liksom att målen bör vara tydligare.Dessutom har de horisontella målen ekologiskhållbarhet och jämställdhet, vilka skall integrerasi avtalen, fått ett relativt svagt genomslag itillväxtarbetet.Utskottet har tidigare framhållit (bet.2001/02:NU4) att de framtida regionalatillväxtprogrammen kommer att utgöra en bas i detlångsiktiga arbetet för en hållbar regionalutveckling. En nära samverkan med annan planeringförutsätts, t.ex. den långsiktigaplaneringsprocessen för infrastrukturinvesteringaroch för strukturfondsprogrammen. Om ett kommunaltsamverkansorgan har bildats bör detta fatta beslutom förslag till regionalt tillväxtprogram.Som ett stöd till länen och för att säkerställakvaliteten kommer () att granska programmen. Ävenprogrammens förhållande till nationella mål kommeratt granskas. Granskningen av ITPS kommer att utgöraett underlag för regeringens godkännande avprogrammen.Utskottet ansåg att den nya planeringsprocessenger goda förutsättningar för en hög kvalitet iprogrammen och ville uttala attmöjligheter till regelförenklingar måsteuppmärksammas. Enligt utskottets uppfattning kommeren samordning av programperioden förtillväxtprogrammen med den långsiktigaplaneringsprocessen för infrastrukturinvesteringaratt ge bättre förutsättningar för en helhetssyn iplaneringen. Utskottet instämde vidare medregeringen i att målen om ekologisk hållbarhet ochjämställdhet bättre bör komma till uttryck i detfortsatta arbetet. Genom pilotlänsarbetet kan nyaerfarenheter spridas och utnyttjas.I en reservation (m, kd, c, fp) om inriktningen avden regionala utvecklingspolitiken anfördes attformerna för tillväxtprogrammen är mindre viktiga,så länge det ges ett ökat utrymme förunderifrånperspektivet. Reservanterna menade att detär osannolikt att tillväxtprogrammen kommer att gepositiva effekter om inte planeringsprocessen ärsådan att den attraherar även företagen ochkvinnorna. Mångfald och kreativitet utvecklas bättreinom ramen för lokala initiativ; däremot bör enligtreservanterna det statliga inflytandet begränsas.Erfarenheter att ta till vara, bl.a. i fråga omjämställdhet och sociala aspekterRegeringens uppdrag till länsstyrelserna m.fl. att utarbetaförslag till regionala tillväxtavtalsprogram(regeringsbeslut ) utgår från attprogrammen skall genomföras under perioden2004-2007. Emellertid kan en ändamålsenligharmonisering med EG:s strukturfondsprogram efter år2006 innebära att det blir nödvändigt att justerastarten för nästa period för tillväxtprogrammen. bilaga till beslutet om uppdrag ges riktlinjerför arbetet med regionala tillväxtprogram. Blandriktlinjerna märks bl.a. följande punkter.- De regionala tillväxtprogrammen skall bidra hållbar tillväxt. Nuvarande och kommandegenerationer kvinnor och män skall kunna erbjudassunda ekonomiska, sociala och ekologiskaförhållanden.- har ett arbete påbörjatsför att anpassa och uppdatera förordningen(1998:1634) om regionalt utvecklingsarbete. Avsiktenär bl.a. att samtliga län skall utarbeta breda s.k.regionala utvecklingsprogram (RUP). De regionalatillväxtprogrammen betraktas som ett delprogram avRUP.- Arbetet med regionala tillväxtprogram skallpräglas av en process- och resultatorienteradarbetsform där analys, utformning, planering samtuppföljning och utvärdering ses som kontinuerligainslag under hela programperioden.- Erfarenheter av de nu löpande regionalatillväxtavtalen är att de enskilda kommunerna ialltför liten utsträckning blivit involverade iarbetet eftersom avtalen bygger på länen ochmotsvarande som administrativ region.Tillväxtprogrammen bör utformas med särskild hänsyntill lokala arbetsmarknadsregioner.- En annan erfarenhet är att partnerskapen börbreddas, bl.a. att andelen kvinnor bör öka för atten jämn fördelning mellan könen skall uppnås. Ävenkompetens när det gäller miljö, integration ochmångfald, ungdomsfrågor samt i förekommande fallstorstadsfrågor bör ingå i partnerskapen.- De regionala tillväxtprogrammen skall inte enbartfinansieras med statliga medel. En utgångspunkt börvara att även kommuner, landsting och näringslivskall bidra till finansieringen av regionalatillväxtprogram. Medfinansiering från näringslivetär särskilt viktig för att få ettnäringslivsperspektiv på hållbar tillväxt.- Strategiska frågor som skall beaktas ianalysarbetet är arbetskraftsförsörjningen,entreprenörskap, företagande och företagsklimat samtinnovationssystem och kluster.- En tydlig målstruktur med tillhörande indikatorerskall definieras för varje program, vilket är avbetydelse för uppföljning och utvärdering avgenomförda insatser. Målstrukturen skall ävensynliggöra programmens hållbarhetsperspektiv så atteffekterna av programarbetet kan avläsas utifrån ettekonomiskt, ekologiskt respektive socialtperspektiv.Den kommunala nivåns medverkanNär det gäller det lokala och regionala inflytandet kan noterasatt i regeringens ovan nämnda riktlinjer förregionala tillväxtprogram betonas vikten av attfördjupa och utveckla den kommunala nivånsmedverkan. Aktörer som är engagerade i lokalutveckling och inom den sociala ekonomin, t.ex.kooperativa utvecklingscentrum och företrädare förs.k. lokala utvecklingsgrupper, skall också vararepresenterade i partnerskapen. Syftet är attutveckla det lokala perspektivet inäringslivsfrågor. I de fall kommunalasamverkansorgan bildas enligt lagen (2002:34) omsamverkansorgan i länen får dessa ansvaret för attsamordna och implementera de regionalatillväxtprogrammen. Den kommunala förankringen tordedärmed bli tydligare på regional nivå. Kommuner ifem län (, , , Uppsalaoch ) har valt att bilda kommunalasamverkansorgan från år 2003.Regeringen beslutade att uppdra tillNutek att, i samråd med ochLandstingsförbundet, utarbeta ett förslag tillprogram för att långsiktigt stärka lokalnäringslivsutveckling. Vid halvårsskiftet 2002uppdrogs åt att genomföra programmet ienlighet med det förslag som lämnats tillregeringen. Detta programsyftar till att stödja projekt som förbättrarsamspelet mellan den lokala och den regionalanäringslivsutvecklingen. Avsikten är att stärkalokal näringslivsutveckling och ge kommunerna bättreförutsättningar för att medverka i det regionalautvecklingsarbetet. Programmets insatserkoncentreras till avprogramperioden i syfte att ta till vara kunskaperoch erfarenheter inför genomförandet av de regionalatillväxtprogrammen som startar . Programmetskall främst riktas till samverkande kommuner. Nutekkommer att ha en kontinuerlig dialog med projekten isyfte att utbyta kunskaper och erfarenheter.Tidtabell för tillväxtprogrammens utarbetandeAv redovisningen på nästa sida framgår tidtabellenför utarbetandet av tillväxtprogrammen.-----------------------------------------------------||Utkast till regionala tillväxtprogram ||2003 |från län där länsstyrelser och|| |regionala självstyrelseorgan (inklusive|| |och län) är|| |huvudansvariga för arbetet skall vara|| |ITPS till handa för|| |förhandsutvärdering. ITPS bedömning|| |skall lämnas till huvudansvariga så att|| |eventuella justeringar av programmen|| |kan göras innan de skall vara|| |regeringen till handa för godkännande.|-----------------------------------------------------||Utkast till regionala tillväxtprogram ||2003 |skall lämnas till ITPS från län där|| |nybildade kommunala samverkansorgan|| |ansvarar för de regionala|| |tillväxtprogrammen. ITPS bedömning|| |skall vara huvudansvariga till handa så|| |att eventuella justeringar av|| |programmen kan göras innan de lämnas|| |till regeringen för godkännande. |-----------------------------------------------------|september |Budgetpropositionen för ||2003 |avlämnas. |-----------------------------------------------------||Slutliga regionala tillväxtprogram från||2003 |länsstyrelser och regionala|| |självstyrelseorgan (inklusive || |och län) skall vara regeringen|| |() till handa för|| |godkännande. |-----------------------------------------------------||Slutliga regionala tillväxtprogram från||2003 |kommunala samverkansorgan skall vara|| |regeringen () till|| |handa för godkännande. |-----------------------------------------------------|december |fattar beslut om ||2003 |budgetpropositionen för . |-----------------------------------------------------|december |Regeringen godkänner de regionala ||2003 |tillväxtprogrammen. |-----------------------------------------------------||Genomförandet av de regionala ||2004 |tillväxtprogrammen påbörjas. |-----------------------------------------------------Utskottets ställningstagandeSom framgår av den lämnade redovisningen av arbetet medatt ta till vara erfarenheterna från verksamheten med deregionala tillväxtavtalen och utnyttja dessa vidförberedelserna inför de regionala tillväxtprogrammen harett mycket omsorgsfullt grundarbete utförts. Detta ärviktigt för att de höga ambitionerna medtillväxtprogrammen skall kunna tillgodoses. Utskottet villliksom tidigare framhålla att de regionalatillväxtprogrammen kommer att utgöra en bas i detlångsiktiga arbetet för en hållbar regional utveckling.Riktlinjerna för uppdraget till länen att utarbetaförslag till regionala tillväxtprogram speglar dessaambitioner, bl.a. genom att partnerskapens sammansättningskall inkludera olika grupperingar som aktivt arbetar medhållbara tillväxtfrågor. I partnerskapen skall företrädareför den privata, offentliga och ideella sektorn ingå.Utskottet vill understryka vad som sägs i riktlinjerna omvikten av att andelen kvinnor ökar för att en jämnfördelning mellan könen skall uppnås. En sådan jämnfördelning är även viktig inom många andrakompetensområden när det gäller regional tillväxt.Utskottet stöder också grundtanken bakom riktlinjernasutformning i fråga om att den kommunala nivåns medverkanbör utvecklas för att åstadkomma ett fördjupat lokaltperspektiv i näringslivsfrågor. Aktörer som är engageradei lokal utveckling och inom den sociala ekonomin, t.ex.kooperativa utvecklingscentrum och företrädare för s.k.lokala utvecklingsgrupper, skall också vara representeradei partnerskapen.Från utskottets utgångspunkter är det väsentligt attsåväl miljöaspekterna som de sociala aspekterna, bl.a.jämställdhet, verkligen kommer till uttryck i detfortsatta arbetet på ett bättre sätt . För attöka medvetenheten om miljön som tillväxtfaktor förutsättsatt miljöfrågorna tydligt kommer in i programmens olikadelar redan från början. I syfte att kunna överblickautvecklingen och vid behov anpassa åtgärderna bör denämnda målsättningarna för tillväxtprogrammen - liksom förövrigt regionalt utvecklingsarbete - följas upp ochresultaten utvärderas.Med hänvisning till vad som anförts avstyrks motionernai aktuella delar.KapitalförsörjningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör med hänvisning till vidtagnaåtgärder och pågående arbete avslå motionsyrkandenom kapitalförsörjning. Jämför reservationerna 2(m, fp, kd, c) och 3 (mp).MotionernaI motion 2002/03:N344 (s) hävdas att det finns mycketkapital till olika utrednings- och stimulansåtgärder -inte minst inom EU:s strukturområde - i samband mednyföretagande men att tillgången på lokalt riskkapital ärminimal.I motion 2002/03:N362 (s) anförs att små företag, t.ex.i , har svårt att utvecklas om det inte finnstillgång till krediter på nära håll. En trend är attbanker och andra kreditinstitut centraliserar sinaverksamheter. Insikten och kunskapen om de lokalaföretagens behov försämras med avståndet. Motionärernaanser därför att om kreditgivningen skall fungera måsteregionala utvecklingsresurser skapas som komplement tillbefintlig regelstyrd kreditgivning.Motionärerna bakom motion 2002/03:N373 (s) anser attföretag, bl.a. i inland, kan tvingas attge upp intressanta affärsidéer på grund av kapitalbrist.Eftersom bankerna är restriktiva är det svårt förföretagen att expandera. Det är angeläget enligtmotionärerna att samhället tar ett ansvar för att ställamer riskvilligt kapital till förfogande för dessa företag.I motion 2002/03:Fi237 (kd) framhålls att behovet av låntill rimliga villkor är mycket stort, inte minst iglesbygden. Möjliga sätt att lösa detta är dels s.k.kreditgarantiföreningar, där föreningens medlemsföretagskapar egna riskfonder, dels s.k. nätverkslån, där engrupp företagare gemensamt tar ansvar för lånet. Detta kanvara en framkomlig väg att få nya företag i måste göras för att förbättratillgången på riskvilligt kapital, sägs det i motion2002/03:N274 (kd). En möjlighet är att inom mindregeografiska områden bilda ekonomiska föreningar byggda påengagemang för bygdens och företagens utveckling. Genomdet lokala engagemanget från företag och enskilda kan ettgrundkapital garanteras, som kan ökas ytterligare genomatt staten och kreditinstituten tillskjuter medel.I motion 2002/03:N307 (kd) framhålls att det ärangeläget att frågor om riskkapitalförsörjningen pålandsbygden belyses på ett allsidigt sätt i syfte attuppnå en lösning. För att skapa ytterligarearbetstillfällen är tillgången till riskkapital en viktigförutsättning, hävdar motionärerna. Även socialtföretagande, dvs. samverkan mellan privat/ideell sektoroch offentlig verksamhet, ingår i den framtidautvecklingspotentialen, påpekas det i motionen.Enligt motionärerna till motion 2002/03:N280 (v) råderdet en brist på institutioner för lokalt och regionaltsparande. Det behövs en sparform som kanaliserar kapitaltill de onoterade företagen i landsorten. Eftersom ensådan sparform är riskfylld måste den kringgärdas medsärskild lagstiftning, som staten ger ekonomiskstimulans. Ett kanadensiskt system där lokalbefolkningentar ansvar för att utveckla det lokala näringslivet är ettexempel. Motionärerna föreslår att en utredning tillsättsför att se över hela riskkapitalsituationen, inklusiveregionala sparformer m.m.Vidare bör initiativ tas från statens sida för att byggaupp en utvecklingsfond för exempelvis nyföretagande,samverkan och kompetenshöjning. En sådan fond skallöverbrygga den brist på kapital som kan uppstå när EU:sstrukturfonder försvinner eller minskas radikalt, ansermotionärerna.Enligt motionärerna bakom motion 2002:N324 (c, kd) börden svenska regionalpolitiken förändras i riktning mot enkanadensisk modell, vilken innebär att centralt planeradeoch initierade regionala projekt minskas till förmån förlokala projekt. I stället för sedvanliga bidrag ochsubventioner innebär den kanadensiska modellen att statenställer resurser till förfogande på icke marknadsmässigavillkor. I skulle modellen betyda att det storaantalet offentliga stödorgan skulle försvinna till förmånför statligt stöd till lokalt utvecklingsarbete. Vidareanser motionärerna att en utredning bör tillsättas i syfteatt skapa ett privatoffentligt partnerskap för regionalutveckling. Utredningen måste klargöra hur en sådanframtida regionalpolitik skall utformas för att inrymmas iEU:s regelverk.Centerpartiet anför i motion 2002/03:N345 (c) attbristen på riskkapital är stor i hela landet men särskiltpå landsbygden. En modell som bör prövas är att återföraen del av vattenkraftsvinsterna till regionalariskkapitalfonder med regionala styrelser. Detta skullegynna startande av nya företag.I motion 2002/03:N302 (mp) föreslås att gerregeringen i uppdrag att finna en lösning på företagenssvårigheter att finna kapital. Ett sätt kan enligtmotionärerna vara att stimulera upprättandet av lokalabörser/banker och kreditgarantiföreningar. Exempel pålokala banker finns i och på fungerandekreditgarantiföreningar i södra . I enkreditgarantiförening bygger föreningens medlemsföretagupp egna riskfonder och kan därigenom garantera delar avdet lån en medlem beviljats. En viss procentandel av lånetfår den enskilde företagaren själv svara för.Vissa kompletterande uppgifterHösten 2001 behandlades frågan om kapitalförsörjningen urregionalt utvecklingspolitiska synpunkter i betänkandet omen politik för tillväxt och livskraft i hela landet (bet.2001/02:NU4). I betänkandet anförde utskottet bl.a. attdet av regeringen aviserade införandet av generellamikrolån är en ändamålsenlig lösning, som kan bidra tillatt småföretag lättare kan etableras och växa. Samtidigtskall de tidigare prioriterade grupperna kvinnor, ungdomaroch invandrare ges fortsatt förtur. Det är därför viktigtatt lånen följs upp genom statistik över låntagarna, såatt hanteringen av olika gruppers låneansökningar och lånkan utvärderas, ansåg utskottet.Utskottet betonade för sin del vikten av att kunskapernahos finansiärerna om kvinnor, unga och personer medinvandrarbakgrund som driver företag förbättras. Dettaborde enligt utskottet också utmynna i förändradeattityder gentemot de grupper som tidigare haftsvårigheter att få krediter.Vidare togs en för svenska förhållanden ny företeelseupp, nämligen kreditgarantiföreningar. Utskottet ansåg attdenna nya kreditform bör få utvecklas på marknadensvillkor. De statliga insatserna på området bör blimarknadskompletterande i fråga om verksamheter som annarsinte skulle komma till stånd trots stor samhällsnytta. Närdet gällde den s.k. Kanadamodellen m.fl. uppslag borde detenligt utskottets mening tydliggöras att modellerna oftastinnehåller en skatteproblematik, som dock inte togs upp imotionerna.Utskottet har behandlat frågor omkapitalförsörjning och riskkapitalförsörjning ur allmännautgångspunkter i sitt betänkande om vissa näringspolitiskafrågor (bet. 2002/03:NU7). I detta betänkande lämnasinformation om- , bl.a. rörande lån och råd tillväxande småföretag,- Industrifonden, Norrlandsfonden, StiftelsenInnovationscentrum och ,- ,- ett nytt lånegarantisystem,- regionala kreditgarantiföreningar.Det skall vidare nämnas att när utskottet hösten 2002behandlade förslag gällande anslaget Landsbygdslån (33:2)refererades uppgifter från attanslaget borde ligga kvar på nivån ,trots att utnyttjandet prognosticerades tillendast . En orsak till detta var attföretag väntades få ökade svårigheter att låna i bank,dels på grund av ett nytt internationellt regelverkangående riskvärdering i samband med bankutlåning, dels pågrund av kommande förslag om förändringar iförmånsrättsordningen.När det gäller förmånsrättsordningen kan konstateras attregeringen har lagt fram en proposition iriksdagen (prop. 2002/03:49 om nya förmånsrättsregler),vilken behandlas av lagutskottet. Förmånsrättskommitténsarbete (SOU 1999:1), vilket ligger till grund förpropositionen, har föranlett farhågor för att enförsämring av företagshypoteket riskerar att leda till enminskad kredittillgång för mindre och nya företag, isynnerhet i glesbygdsområden. I propositionen ägnassärskild uppmärksamhet åt denna problematik.Näringsutskottet har i ett yttrande till lagutskottet(yttr. 2002/03:NU1y) koncentrerat sina synpunkter tillfrågan om förändringar av företagshypoteket.