bet · GQ01JUU6 · 2003-02-20 00:00:00 — försöksverksamheten med intensifieradefrigivningsförberedelser. Uppdraget skallslutredovisas senast den 1 april 2005.I direktiven till den ovan nämnda utredningen meduppdrag att utarbeta förslag till en nykriminalvårdslag pekar regeringen på betydelsen avett nära samarbete mellan den öppna och slutnakriminalvården för att förhindra återfall i brott.Lika viktigt är, enligt regeringen, att övrigahuvudmän i samhället, t.ex. för vård, behandling,sysselsättning och boende, tar sitt ansvar ochdeltar i ett aktivt samarbete med kriminalvården föratt ge de frigivna det stöd och den hjälp som de harbehov av. Vidare anför regeringen att strävan efteratt förebygga och förhindra brott talar för attkontrollnivån för villkorligfrigivning bör vara förhållandevis hög. Utredningenges i uppdrag att lämna förslag på hur innehållet iden prövotid som löper efter villkorlig frigivningkan utvecklas så att dessa syften uppnås.Utskottet behandlade liknande yrkanden senasthösten 2001 (bet. 2001/02: JuU6 s. 9 f).Utskottet delar flera av motionärernas uppfattningatt planeringen av verkställigheten, liksom att denfår ett adekvat innehåll, i hög grad bidrar till attförbättra förutsättningarna för den dömde att efterfrigivningen leva ett laglydigt liv. Utskottet kaninte finna annat än att föreskrifterna på områdetfått en ändamålsenlig utformning. Önskemålen ombehandlingsplaner får anses vara tillgodosedda medde regler som finns på området. De nya reglernaskall dessutom utvärderas av BRÅ. Härtill kommer denbreda översyn av kriminalvårdslagstiftningen som förnärvarande genomförs och som har att i allaavseenden beakta hur verkställigheten kan anpassasså att den förebygger återfall i brott. Denverksamhet med självförvaltning som startats på ettflertal anstalter torde också vara betydelsefull föratt möjliggöra att de intagna skapar sig en ordnadtillvaro efter frigivningen.När det gäller konkreta åtgärder för att förberedaden intagnes frigivning, såsom att medverka till attden intagne har bl.a. bostad och försörjning ordnadvid frigivningen, instämmer utskottet i vad ettantal av motionärerna anför om att kriminalvårdenmåste bli bättre på att samordna sådanafrigivningsförberedelser med andra myndigheter ochorganisationer. Enligt nu gällande föreskrifterskall så också ske. Kriminalvårdens åtgärder med attutarbeta metoder för arbete i nätverk framstår sommycket lovvärda för att ge anstalterna bättreverktyg i detta arbete. Några särskilda åtgärderfrån sida med anledning av de nu berördamotionerna är emellertid inte påkallade.Riksdagen bör avslå motionerna Ju258, Ju273,Ju318, Ju321, Ju349, Ju353, Ju384, So251, So363 ochSo449 i nu berörda delar.Ansvaret för § 34-placeringarEnligt 34 § KvaL kan en intagen få tillstånd attvistas utanför anstalten om han då kan bli föremålför särskilda åtgärder som kan antas underlätta hansanpassning i samhället, t.ex. vård eller behandlingmot narkotikamissbruk. Kriminalvården skall bärakostnadsansvaret för en intagen som placeras i vårdutanför anstalten. Vid dagen för frigivning frånfängelsestraffet övergår betalningsansvaret tillkommunen, som skall bära kostnaden tillbehandlingstidens slut. Placeringen måste därföroftast planeras tillsammans med och godkännas avbetalningsansvarig kommun som också ombeds lämnaskriftliga ansvarsförbindelser för vårdkostnadernaefter frigivningen.Frågan om betalningsansvaret för § 34-placeringarna och svårigheterna att få medsocialtjänsten i planeringen av desamma har längevarit ett problem. Många kommuner har varittveksamma att ta på sig ett sådant kostnadsansvar,särskilt i fall då man inte känner klienten sedantidigare eller i fall då man tidigare flera gångerbeviljat vårdinsatser för klienten.I motion Ju258 (c) efterfrågas en förbättradsamverkan mellan kriminalvård och kommuner krings.k. I motion Ju349 (kd) begärsatt kostnadsansvaret för vård och behandling isamband med sådan placering överförs på staten.Frågan om kostnadsfördelningen mellankriminalvården och kommunerna har utretts vid fleratillfällen . Fängelseutredningenföreslog att kriminalvården skulle få ta över helakostnadsansvaret för att på så sätt lösa problemet(SOU 1993:76). Flera remissinstanser, liksomregeringen, motsatte sig detta förslag då man varrädd för att detta skulle innebära att kommunernaskulle frånträda sitt ansvar för föreslog för sin del attkriminalvården skulle ges möjlighet att genomföra§ 34-placeringar även utan ansvarsförbindelse frånden intagnes kommun och att kriminalvården skulleikläda sig ett kostnadsansvar för dessa placeringaräven efter den villkorliga frigivningen. Ordningenvar endast tänkt att tillämpas då ingen annan utvägstod till buds och skulle pågå . skulledärefter till regeringen redovisa sina erfarenheternär det gäller art, omfattning, utveckling ochkostnader (SOU 2000:126). Även detta förslag harmött viss kritik.I propositionen Nationell narkotikahandlingsplan(prop. 2001/02:91) lämnades inga konkreta förslagtill hur problemet med § 34-placeringar skall lösas.Utgångspunkten för det fortsatta arbetet skulle dockenligt regeringen vara att samhället skall se tillatt den som har behov av det skall kunna få adekvatvård. Genom beslut (Ju2002/3054/) gav regeringenKriminalvårdsstyrelsen i uppdrag att genomföra ensärskild satsning på att bekämpa narkotikamissbruketbland kriminalvårdens klienter. I uppdraget ingåräven att kartlägga omfattningen och typen av problemsom hindrar placeringar utanför anstalt med stöd av34 § KvaL. Kriminalvårdens kartläggning skallpresenteras senast den 1 oktober 2003.Som utskottet vid tidigare behandling av liknandeyrkanden anfört (bet. 2001/02:JuU5y s. 12 f) är §34-placeringar ett bra instrument för att fånarkotikamissbrukare i lämplig vård underverkställigheten. För att kunna ge den intagne bästamöjliga behandling är det angeläget attbehandlingsplaneringen görs i samarbete medsocialtjänsten i den intagnes hemkommun, detta föratt ta till vara erfarenheterna där och för attuppnå kontinuitet i vården. Möjligheten attgenomföra § 34-placeringar är i själva verketcentral för att kriminalvården skall ha möjlighetatt arbeta utifrån ett behandlingsperspektiv. Detuppdrag som har fått är avstörsta vikt för att komma till rätta med problemetmed § 34-placeringarna. Arbetet härmed bör inteföregripas. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotionerna Ju258 och Ju349 i nu behandlade delar.Behandling av sexualbrottsdömdaI motionerna Ju349 och A242 (båda kd) anförs attkrav på farmakologisk och annan typ av behandlingbör kunna uppställas för villkorlig frigivning avvissa sexualbrottsdömda personer.Såvitt gäller själva behandlingen inomkriminalvården finns bestämmelser i . En intagenskall enligt 10 § KvaL ges möjlighet till lämpligsysselsättning som främjar utsikterna för honom attefter frigivningen inordna sig i samhället, t.ex.särskilt anordnad verksamhet som syftar till attmotverka brott. En intagen som har behov avmedicinskpsykologisk eller någon annan särskildbehandling skall också beredas sådan, om det kan skemed hänsyn till anstaltstidens längd och denintagnes förutsättningar.Enligt 12 § KvaL är en intagen normalt skyldig attdelta i den verksamhet och ha den sysselsättning somanvisas honom. Det är således obligatoriskt attdelta i anvisad programverksamhet. Medicinskbehandling däremot kan, liksom eljest i samhället,normalt endast ges på frivillig grund. Undantag fråndenna huvudregel är den behandling som kan ske medstöd av lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård.Kriminalvårdsstyrelsen har beslutat att verksamhetför behandling av sexualbrottsdömda skall bedrivas ifyra sexualbrottsenheter. Varje enhet innehålleravdelning för risk- och behovsbedömning, slutenavdelning, öppen avdelning samt samverkan medfrivården. De anstalter som ingår i dessasexualbrottsenheter är , ,, , , och Tillberga.Tanken är bl.a. att dessa sexualbrottsenhetergeografiskt skall täcka upp hela samt attsamtliga sexualbrottsdömda skall genomgå särskildaprogram och erbjudas behandling.Utskottet har haft att taställning till motionsyrkanden med liknande innehållsom de nu aktuella. Vid motionsbehandling i februari2001 anförde utskottet bl.a. att ett system medfarmakologisk behandling knappast kan ges annanräckvidd än för villkorlig frigivningoch att det, som all annan medicinsk behandling,torde kräva noggrann kontroll och uppföljning. Motbakgrund av bl.a. de begränsningar som gäller förvård under tvång ansåg utskottet att andra metoderborde väljas för att minska risken för återfall iden aktuella typen av brott. Här var det anfördeutskottet möjligt att farmakologisk behandling omden ges på frivillig grund i vissa fall kan varatill nytta (bet. 2000/01:JuU12 s. 6 f).När utskottet ånyo behandladeliknande yrkanden höll utskottet fast vid sittställningstagande från föregående behandling (bet.2001/02:JuU6 s. 7 f).Utskottet står alltjämt fast vid sitt tidigareställningstagande i frågan. bör avslåmotionerna Ju349 och A242 i nu behandlade delar.Behandling av rattfylleridömdaI motion T459 (kd) anförs att rattfylleridömda börkunna dömas att delta i särskilda programinnefattande konfrontation med trafikoffer.Enligt vad som inhämtats frånKriminalvårdsstyrelsen bedrivs programverksamhet förrattfylleridömda på anstalterna Östragård, Rostorpoch . Från anstalten Östragård har intresseatt få starta behandlingsverksamhet innefattandekonfrontation med trafikoffer framförts. Någotbeslut om sådan verksamhet har emellertid intefattats. Ett stort antal frivårdsenheter hartidigare haft programverksamhet förrattfylleridömda. På vissa frivårdsenheter, bl.a. iKalmar, bedrivs också verksamhet med konfrontationmellan rattfylleridömda och trafikoffer.Utskottet ifrågasätter inte att påverkansmodellerinnefattande konfrontation mellan rattfylleridömdaoch trafikoffer i vissa fall kan vara verkningsfullaför att ge gärningsmannen ökad insikt om brottetsallvar och därmed leda till minskad risk för attdenne återfaller i rattfylleribrott. Något hindermot att bedriva en sådan typ avbehandling torde inte föreligga, och sådanverksamhet förekommer också inom kriminalvården.Utskottet ser inga nackdelar med dettabehandlingsinslag på frivillighetens grund. MotionT459 i nu behandlad del får anses tillgodosedd ochbör avslås av riksdagen.ÖvrigtI motion Ju258 (c) begärs särskilda program förintagna som dömts för brott som sammanhänger medspelmissbruk.På kriminalvårdsanstalterna och Skenäsbedrivs tillbaka enprogramverksamhet för spelberoende. Kriminalvårdensamarbetar också med två behandlingshem förspelberoende och med en klientorganisation.Motionsyrkandet får anses tillgodosett genom denstartade programverksamheten för spelberoende.Utskottet föreslår att avslår motion Ju258i nu behandlad del.I motion Ub292 (c) anförs att intagna som har läs-och skrivsvårigheter bör erbjudas särskildutbildning.Enligt 10 § KvaL skall en intagen under arbetstidges möjlighet till bl.a. arbete, undervisning ochutbildning. Några i övrigt tvingandeförfattningsföreskrifter om vilken form avklientutbildning den intagne skall erbjudas finnsinte. I regleringsbreven för åren 2001 och 2002angav regeringen som ett mål för verksamheten attkriminalvården skall förstärka inslaget avgrundläggande och teoretisk utbildning så att allaintagna som har behov av det erbjuds grundskole- ochgymnasieutbildning. I regleringsbrevet för år 2003återfinns inte något motsvarande verksamhetsmål.Däremot ger regeringen iuppdrag att som ett led i strävandena att utvecklainnehållet i sysselsättningen för de intagna påanstalt bl.a. göra en bedömning av behovet hos deintagna av grundskole- och gymnasieutbildning samtlämna förslag till hur detta på bästa sätt kantillgodoses. har under desenaste åren lagt en större tyngd påprogramverksamhet med grundskole- ochgymnasieutbildning för de intagna.Kriminalvårdsstyrelsen slutförde under våren 2002en intern utredning om insatserna förklientutbildning. I rapporten finns bl.a. förslag omatt kriminalvården skall anställa lärare i ställetför att upphandla lärartjänster och att ett antalkommunala rektorer skall anlitas för att möjliggörabetygssättning av de intagna. En försöksverksamhetmed anställda lärare har inletts på några anstalter.Kriminalvårdsstyrelsen har i samband därmed inlettett samarbete med Statens skola för vuxna). Tanken är skall ta hand om detpedagogiska ansvaret för de av kriminalvårdenanställda lärarna och också inneharektorsfunktionen. Vidare har ett försök medInternetbaserad distansutbildning inletts på femanstalter.Enligt en vid genomfördundersökning är förekomsten av dyslexi endastmarginellt större bland intagna i anstalt än blandpopulationen i stort. Enligt vad som inhämtats frånKriminalvårdsstyrelsen bedrivs riktat arbete motintagna med dyslexi endast på några anstalter, därspecialintresserade lärare finns.Utskottet vill poängtera att kriminalvården har enviktig roll i att ge de intagna grundläggandeskolutbildning på grundskole- och gymnasienivå. Häriligger också att stärka de intagnas läs- ochskrivkunskaper. Som framgått satsar kriminalvårdenockså på detta. Utskottet förutsätter att intagnamed dyslexi eller andra läs- och skrivsvårigheterfår den hjälp de behöver inom ramen för denverksamheten. Någon åtgärd med anledning av motionUb292 behövs inte, varför motionen bör avslås i nubehandlad del.I motion Ju250 (m) anförs att forskning ombehandling av män som misshandlar kvinnor börstimuleras.Kriminalvårdsstyrelsen har på regeringens uppdragkartlagt vilka program som används för behandling avmän som har dömts för våldsbrott mot kvinnor.Programmen genomförs huvudsakligen i samtalsform igrupp och ofta i samarbete med polis ochsocialtjänst. Problematiken tas även upp i sex- ochsamlevnadskurser och i gruppsamtal om relationer vidanstalter som har allmänna våldsbrottsprogram.Kriminalvården har vidare inlett ett samarbete medbrittiska Home Office. Detta samarbete syftar tillatt utveckla nationella program anpassade förpersoner som dömts för våld i nära relationer. Treanstalter har inlett en försöksverksamhet med sådanavåldsprogram. räknar med attöversätta program- och teorimanualer samt börjautbilda personal för att därefterkunna starta programverksamhet i större skala.Enligt utskottets mening är det angeläget att mänsom dömts för misshandel mot kvinnor erbjuds adekvatbehandling inom kriminalvården. Utskottet kan ocksåkonstatera att kriminalvården bedriver vård i olikaformer för denna grupp av klienter och attansträngningar görs för att införa nya nationellaprogram för denna grupp. Kriminalvården strävarockså efter att all programverksamheten skall varaforskningsbaserad. Ett särskilt uttalande frånriksdagen om forskning på området kan inte ansespåkallat. Utskottet föreslår att avslårmotion Ju250 i nu behandlad del.Kvinnor inom kriminalvården m.m.I detta avsnitt behandlar utskottetmotionsyrkanden rörande kvinnors situationinom kriminalvården och deras särskildabehov. Utskottet delar motionärernasuppfattning att kvinnor har andra behov änmän på de områden som här är aktuella.Utskottet hänvisar dock till pågåendeutvecklingsarbete och föreslår att riksdagenavslår motionerna. Jämför reservation 15 (fp,c). Utskottet behandlar också ettmotionsyrkande om att anstalterna i störreutsträckning bör anpassas efter barns ochföräldrars behov av umgänge. Utskottethänvisar till att ett antal besökslägenheterinrättats vid landets anstalter samt attminst ett besöksrum vid varje anstalt ochhäkte anpassats efter barns behov. Utskottetföreslår att avslårmotionsyrkandet. Jämför reservation 16 (kd).Kvinnors särskilda behovI motionerna Ju258 (c) och Ju353 (fp) anförs att desärskilda behov som kvinnor intagna i anstalt harbör uppmärksammas. Det rör enligt motionärerna bl.a.de intagnas behov av kontakt med sina barn och derassärskilda behov av rehabilitering och utbildning. Imotion Ju264 (v) anförs att särskildabehandlingsprogram inriktade på kvinnors särskildabehov bör utarbetas inom kriminalvården. I motionJu273 (fp) begärs att särskilda stödprogram förkvinnor inom kriminalvården utarbetas, att särskildainsatser görs för att erbjuda yrkesutbildning förkvinnor intagna i kriminalvårdsanstalt samt attkvinnorna erbjuds adekvat krishantering och socialrehabilitering.Kriminalvårdsstyrelsen har utfärdat särskildariktlinjer för fängelsedömda kvinnor. Riktlinjerna,som gäller , behandlar bl.a.frågan om verkställighetsinnehållet för kvinnor ianstalt. Enligt riktlinjerna skall programmen förkvinnor, i likhet med verksamheten för män, omfattaarbete, utbildning och speciella program som syftartill att bearbeta kriminalitet och drogproblematik,s.k. brotts- och missbruksrelaterade program.Programmen skall uppfylla de krav och riktlinjer somgäller inom respektive område. För kvinnorna skallprogrammen anpassas till kvinnors särskilda behov:arbete, utbildning, föräldraskap, hälsa och ettoberoende liv. Särskilda föräldraprogram skallerbjudas intagna kvinnor. För att stärka kvinnornassjälvkänsla och identitet i kvinnorollen skall devidare erbjudas brottsrelaterade program inriktadepå bl.a. könsroller, jämställdhet ochkonflikthantering.Av riktlinjerna följer också att den personal somarbetar med intagna kvinnor skall ha särskildkompetens. Personalen skall bl.a. ha kunskaper omkvinnors särskilda behov och krav i ett biologiskt,socialt och psykologiskt perspektiv, rollen somkvinna och mor, kvinnors drogmissbruk ochkriminalitet och kvinnan som offer vid sexuellt,psykiskt och fysiskt våld. Återkommandekompetensutveckling bör ges personalen inom dessaområden.I rapporten i anstalt ()redovisas en uppföljning och förslag tillvidareutveckling av riktlinjerna. Vissa av förslageni rapporten har föranlett åtgärder. Bland annat harde anstalter där det finns kvinnliga intagna bildatett nätverk för samarbete kring bl.a. frågor omplacering av kvinnliga fångar och planering avverkställigheten för dem samt om programinnehåll.Nätverket leds från iÖrebro. Vidare har verksamhet med självförvaltninginletts på hela anstalten . Även påFäringsöanstalten planeras för självförvaltning påhela anstalten.Utskottet har tidigare vid flera tillfällenuttalat sig i frågor rörande kvinnors situation inomkriminalvården, senast (bet.2001/02: JuU6 s. 11 f). Utskottet konstaterade dåatt kvinnornas situation inom kriminalvårdenuppmärksammats på flera håll, bl.a. genom att sådanaåtgärder som redovisas härovan vidtagits ochplaneras inom kriminalvården. Utskottet anfördeockså att det i flera hänseenden finns anledning attbeakta att kvinnor har andra behov än män på deaktuella områdena. Utskottet ansåg det inte påkallatmed någon särskild åtgärd från sida.Utskottet ser det nybildade nätverket mellankvinnoanstalterna som någonting mycket positivt.Härigenom kan ett kunskaps- och erfarenhetsutbyteske mellan anstalterna. Nätverket torde också gebättre förutsättningar för att utarbeta och följauppgjorda vårdplaner för intagna kvinnor ochdärigenom bättre anpassa dem för ett liv i frihetutan kriminalitet och droger. Det är också mycketpositivt att en betydande del av anstaltsplatsernaför kvinnor inrättats med självförvaltning ellerkommer att innefatta sådan verksamhet. Utskottetvidhåller i övrigt vad som tidigare anförts i fråganoch kan inte heller nu finna det påkallat med någonsärskild åtgärd från sida. börsåledes avslå motionerna Ju258, Ju264, Ju273 ochJu353 i nu behandlade delar.Barn till intagnaI motion Ju349 (kd) anförs att anstalterna i störreutsträckning bör anpassas efter barns och föräldrarsbehov av umgänge.I rapporten med frihetsberövade föräldrar(1998) redovisade ochKriminalvårdsstyrelsen ett regeringsuppdrag att seöver förhållandena för barn vars föräldrar ärintagna i häkte eller anstalt samt att lämna förslagtill förändringar av gällande författningar och deandra åtgärder som översynen kunde ge anledningtill. Till följd av rapporten erhöll kriminalvårdenför ett extra anslag om 3 miljonerkronor för särskilda insatser för barn medfrihetsberövade föräldrar.Från har utskottet inhämtatatt det skapats besökslägenheter vid samtliga slutnaenheter för kvinnor och vid två av de fyra öppnaenheterna för kvinnor. På totalt tio av de slutnaanstalterna för män har besökslägenheter inrättats.Härutöver har varje häkte och anstalt inrett minstett besöksrum med tanke på barns besök.Utskottet har tidigare vid flera tillfällenbehandlat motionsyrkanden rörande situationen förbarn med frihetsberövade föräldrar. Senast var isamband med behandlingen av statsbudgeten för år2002 (bet. 2001/02:JuU1 s. 94 f).Som utskottet framhållit tidigare befinner sigbarn med föräldrar på anstalt i en svår situation.Med hänsyn till dessa barns bästa är det angelägetatt de ges efter omständigheterna bästa möjligaförutsättningar att utöva umgänge med sin intagnaförälder. Utskottet ser därför medtillfredsställelse att det nu skapats ett antalbesökslägenheter på anstalterna samt att besöksrumanpassats med tanke på barns besök. Motionsyrkandetfår härigenom anses tillgodosett. böravslå motion Ju349 i nu behandlad del.Placering av långtidsdömdaI detta avsnitt behandlar utskottet ettmotionsyrkande som går ut på att det börinrättas särskilda mottagningsenheter förlångtidsdömda. Utskottet hänvisar till enaviserad översyn av de långtidsdömdassituation, och utskottet föreslår attriksdagen avslår motionsyrkandet. Jämförreservation 17 (v).I motion Ju265 (v) begärs en utredning av hurlångtidsdömda bör placeras under den första delen avverkställigheten och hur verksamheten bör utformas. Motionärerna anför att särskildamottagningsenheter bör inrättas för långtidsdömda påvilka de skall vistas under den första delen avverkställigheten. Motionärerna framhåller vidare attmånga långtidsdömda inte har erfarenhet avkriminalvården och därför har ett särskilt behov avstöd.Sedan april 1997 har ett samordnat kvalificeratmottagningsförfarande införts på riksmottagningenvid anstalten Kumla. På riksmottagningen placerasalla dömda män med en verkställbar dom om sammanlagtlägst fängelse. Under den intagnes vistelsepå riksmottagningen tas en individuell risk- ochbehovsprofil fram. Profilerna utgör sedan en del avdet beslutsunderlag som ligger till grund för beslutom särskilda villkor för den intagne. Motsvarandeförfarande för långtidsdömda kvinnor genomförs påanstalten Hinseberg.Den 1 mars 2001 öppnade KriminalvårdsmyndighetenKumla en avdelning med 24 platser för livstidsdömda.Utskottet har inhämtat att Kriminalvårdsstyrelsenhar tillsatt en utredning av de långtidsdömdassituation. Den avses bl.a. lämna förslag rörandeindelningen av verkställigheten i olika faser frånintagning till frigivning. Utredningen beräknas bliklar i mars 2003.Utskottet har behandlat liknande yrkanden fleragånger tidigare, senast (bet.2001/02:JuU6 s. 14). Utskottet framhöll därvid attde långtidsdömdas situation inom kriminalvården ärvärd uppmärksamhet. Utskottet anförde att behovenvad gäller säkerhet och behandlingsinnehåll samterfarenheten av kriminalvård varierar kraftigtmellan de intagna. Utskottet såg därför medtillfredsställelse på utredningen inomkriminalvården om de långtidsdömdas situation ochkonstaterade att de frågor som motionärerna tog uppkommer att behandlas i utredningen, varför någonåtgärd från sida inte behövdes.Utskottet har ingen annan uppfattning i frågan nu.Det aviserade utredningsresultatet bör avvaktasinnan några ställningstaganden görs på området.Riksdagen bör avslå motion Ju265 i nu behandlad del.Åtgärder mot införsel av drogerI detta avsnitt behandlar utskottetmotionsyrkanden rörande åtgärder för attförhindra att droger förs in på anstalter ochhäkten. Utskottet delar motionärernasuppfattning att kraftfulla åtgärder måstevidtas för att komma till rätta med problemetmed förekomsten av droger inomkriminalvården. Utskottet hänvisar bl.a. önskan om bibehållen öppenhet samt tillpågående arbete inom kriminalvården ochföreslår att avslår motionerna.Jämför reservationerna 1819.I motion Ju281 (m) begärs att särskilda besöksrummed glasruta som skiljer intagen och besökare åtinförs på vissa anstalter.