bet · GQ01FIU20 · 2003-05-27 00:00:00 — Jag tackar också utskottetsledamöter för er närvaro samt de åhörareoch medier som varit här under dagen.Därmed är dagens utfrågning beträffandelönebildning och den ekonomiskatillväxten avslutad.Bilaga 3Finansutskottets offentliga utfrågningom samordningen av den ekonomiskapolitiken i EU - nutid och framtidTid: Tisdagen den 11 mars 10.00-2.15Lokal: AndrakammarsalenInbjudnaBosse , finansministerGöran Lennmarker, ledamot från riksdageni EU:s framtidskonventDeltagande ledamöterSven-Erik () ordförandeFredrik () vice ordförandeCarin ()()()()()()()()()Samordningen av den ekonomiska politikeni EU - nutid och framtidOrdföranden: hälsassamtliga välkomna till den utfrågning somvi har. Speciellt vänder jag migtill finansminister ochtill som representantför den arbetsgrupp som finns vad gällerEU:s framtidskonvent.Jag vill också hälsa samtliga åhörare,både er som finns här i salen och er somföljer utfrågningen via medierna,hjärtligt välkomna.Vi har tänkt uppläggningen så att BosseRingholm inleder och berättar om deekonomiska frågor som rör nutid och dedelar som finns just här. Därefter blirdet möjligt att öppna för frågor frånutskottets ledamöter. Sedan berättarGöran Lennmarker mer om EU:sframtidskonvents arbete och ominriktningen framåt. Slutligen blir dettillfälle att ställa frågor till GöranLennmarker. Vi tar det alltså i två steg,detta för att skilja på det som är nu ochdet som EU-konventet arbetat med, så attdet klart och tydligt framgår hur det ärtänkt vad gäller de olika delarna. Vi hartiden fram på oss.Ännu en gång: Hjärtligt välkomna hit! Meddetta lämnar jag ordet tillfinansminister . Varsågod!Finansminister : Tack,ordförande! Tack också för dennamöjlighet att redovisa de ekonomisk-politiska processer som pågår inomEuropeiska unionen och det mycketomfattande samordningsarbetet i EU närdet gäller ekonomi och ekonomisk politik.Varför är det så viktigt inomEuropeiska unionen att ha den här typenav ekonomisk-politisk samordning? Jo,självfallet vill medlemsstaterna viasamordningen uppnå ett större mått aveffektivitet i sina ekonomier och i frågaom de gemensamma tillgångarna. Yttersthandlar det naturligtvis också om attförsöka förbättra den inre marknadensfunktionssätt - en portal, kan man säga,i det europeiska ekonomiska samarbetet.Genom en inre marknad och en störreeffektivitet ska vi självklart kunnabidra till att skapa en bättre välfärdför invånarna i våra medlemsstater.Ytterst bygger det också på attmedlemsstaterna eftersträvar sundaoffentliga ekonomier och tillsammans, sålångt det går i en ganska turbulentvärldsekonomi, försöker skapa eneuropeisk ekonomisk stabilitet också medgemensamma insatser.Vilka instrument har då Europeiskaunionen och medlemsstaterna när detgäller den ekonomisk-politiskasamordningen? Ja, det gäller då främstdet som brukar kallas för den öppnasamordningsmetoden, det vill säga en formav samtal, dialog och kommunikation i allöppenhet länderna emellan. Dettaunderstryks av att vi har ett antalgemensamma regelverk som vid olikatillfällen lagts fast. Det ärnaturligtvis viktigt att vi följer deregelverken och gemensamt samordnar vårainsatser. Därmed kan man säga att detbland medlemsstaterna uppstår en form avgrupptryck i bemärkelsen att allamedlemsstater är oerhört angelägna om attkunna visa att man lever upp till deföresatser som vi själva bestämt oss föroch att vi också helt enkelt gemensamtlär av varandra i den här processen.Sedan kan man alltid ställa sig fråganom det ekonomisk-politiska samarbete somvi har kan utvidgas ännu mer ochvarför vi inte gått ännu längre.Till en del kommer säkert GöranLennmarker in på den frågan eftersom handiskuterar det som ska hända i framtidenoch som finns med i konventsdiskussionenjust . Jag vill bara peka på att vi idagens situation har stannat där vi är,inte minst därför att vi upprätthållerden så kallade subsidiaritetsprincipen -att besluten ska tas på relevant nivå,det vill säga på nationell nivå eller påännu lägre nivå i nationerna. Där detfinns ett gemensamt intresse fråneuropeiska utgångspunkter ska beslutenkunna tas där i vissa sammanhang.I första hand eftersträvar vi, med deregelverk och intentioner som vi nu har,en effektivare samordning. I stället föratt öka samordningen är det viktigt attse till att den samordning som vi ändåbestämt oss för också kan fullföljas.Det finns skäl att fästa väldigt storvikt vid det som handlar om att försökafå ett bättre genomförande av de olikaprocesserna. Jag ska strax redovisa demånga olika processer som det handlar omoch där ett arbete pågår året runt -och stundligen pågår ettekonomisk-politiskt samarbete och ensamordning. Det är oerhört viktigt att haen ordentlig fokusering och att vi intebara sätter upp stora mål, vilket vigjort i olika sammanhang utan också, ochframför allt, når upp till målen. Det ären viktig kedja när man kan tala om attsätta upp mål, att genomföra ochutvärdera det hela och att därefter följaupp resultaten och se till att det ocksåblir det som en gång satts upp som mål.När det gäller genomförandedelen villjag peka på att åtskilliga framsteg hargjorts, men ibland tycker vi från svensksida kanske att det går långsamt. Jagåterkommer till några processer där vitycker att takten borde skyndas påavsevärt.Vi tycker också att det är viktigt attde olika processer som tillkommit vidolika toppmöten, framför allt , bättre kan samordnas så att intevarje process lever sitt eget liv ochrisken därmed finns för en deldubbelarbete. Redan under det finskaordförandeskapet för ganska många årsedan nu, före det svenskaordförandeskapet, var man från Finlandssida väldigt angelägen om att försöka fåen maximal samordning mellan de olikaprocesserna så att vi inte hela tidenspringer om varandra och varje processlever sitt eget liv.Sedan vill jag peka på hur viktigt detär att den utvidgning som sker med tionya medlemsstater ytterligare skärperbehovet av samordning. Från svensk sidahar vi, inte minst under det svenskaordförandeskapet , sett tillatt de tio nya medlemsstaterna myckettidigt fått komma in i processerna ochatt de kan delta på lika basis ochutveckla sin statistik och sinainstrument på ett sådant sätt att detinte är 15 utan 25 ländersom kan delta i en ekonomisk-politisksamordning i . Ytterst kan detnaturligtvis innebära att som endel av världsekonomin blir starkare ochstabilare och kan utmana , ochandra stora delar i världsekonomin.När det gäller att samla de ekonomisk-politiska processer som finns i EU skullejag vilja säga följande.Det handlar om de så kallade allmännariktlinjerna för den ekonomiska politikensom hanteras och som är självafundamentet kring den ekonomisk-politiskasamordningen.Det handlar om den stabilitets- ochtillväxtpakt som så mycket hardiskuterats och somibland ifrågasatts och som det varitolika kritiska synpunkter kring. Det ärändå ett faktum - jag återkommer straxtill detta - att tillväxt- ochstabilitetspakten visat sig fungera väl.Det handlar om Luxemburgprocessen ochom Cardiffprocessen samt, slutligen, omLissabonstrategin, som också kan sägasvara övergripande och det mestlångsiktiga eftersom det iLissabonstrategin satts upp ett mål, enutopi eller om man så vill en vision, förEU och dess medlemsstater att fram tillår 2010 åstadkomma ett sådant tryck iekonomin i att man då nåttväsentliga framsteg framför allt iförhållande till amerikansk ekonomi närdet gäller konkurrens, kunskapsbaseradekonomi och mycket annat.Ekonomisk-politiska processer i EUDe olika ekonomisk-politiska processernai EU:· Allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken·· Stabilitets- och tillväxtpaketen·· Luxemburgprocessen·· Cardiffprocessen·LissabonstrateginJag vill påminna om att det är en processsom pågår året runt, tilldecember. Det är alltid delar i de härekonomisk-politiska processerna som ärföremål för behandling i iförsta hand. Där har vi möte varje månad.Det är alltid någon del i de härprocesserna som upptar vår vardag så detär inget arbete som görs under en korttid av året, utan diskussionerna om hurvi ska skapa en bra ekonomisk-politisksamordning pågår ständigt, året runt.För att återgå till de allmännaekonomiska riktlinjerna för denekonomiska politiken handlar detnaturligtvis mycket om makroekonomin. Dethandlar också om sysselsättning. Härfinns väl ett av allra främstabidrag till den europeiska gemensammaekonomiska politiken. Tillsammans medandra medlemsländer har vi under senareår kunnat sätta justsysselsättningsfrågorna högst pådagordningen. Så var det inte och inte heller . Men när många ekonomier i börjanav var i olag ökade intressetför att få upp sysselsättningsfrågorna. är kampen mot arbetslösheten och förnya jobb definitivt en huvudfråga påvarje toppmöte och på varje Ekofinmöte.Vidare handlar det väldigt mycket omstrukturpolitik. Jag återkommer tilldetta eftersom en del avLissabonprocessen också framför alltknyter an till strukturpolitiken.När det gäller tillväxt- ochstabilitetspakten, som antogs påtoppmötet i ,handlar det ytterst om våra offentligafinanser, om den så kallade 3-procentsgränsen - att varje landeftersträvar att inte spräcka ett slags 3-procentstak, innebärande att man inte skaha ett större underskott än maximalt -3 %av de offentliga finanserna. Detta harvarit mycket uppmärksammat under senaretid. Vi har ju sett att ett antal länderhaft problem med detta, först Portugaloch sedan och, ,. Jag återkommer strax tilldetta när jag visar bilder över hur detfaktiskt förhåller sig med de offentligafinanserna.Det handlar även om budgetdisciplinen,som definitivt är mycket bättre iEuropa än . Menfortfarande finns det oerhört mycket meratt göra.Vidare handlar det om stabilitets- ochkonvergensprogrammen -stabilitetsprogrammet för de tolv ländersom är med i Europeiska monetära unionen,EMU, och konvergensprogrammet för de treländerna , ochSverige som än så länge står utanför EMU.Luxemburgprocessen är baserad på ettantal riktlinjer som sedan är översatta iolika nationella handlingsplaner. Deföljs också upp med en rapportfrån kommissionen och ministerrådet. Därges rekommendationer till de olikaländerna. Sedan får varje land en form avbetyg. Därefter ska man följaupp vad länderna har gjort för att uppnåde rekommendationer som rådet i sistahand har gett medlemsstaterna.Cardiffprocessen, som snart har fem årpå nacken, handlar om att försöka ökakonkurrensen på olika områden i Europa.Det handlar om varor, tjänster ochkapital. På motsvarande sätt som förövriga processer sker en ständiguppföljning och mätning av hurkonkurrensen ökar på olika områden.Den sista delen av de olikaprocesserna, Lissabonstrategin, tänktejag ägna mig en hel del åt eftersom dennu ligger närmast inför det toppmöte somom hålls i , det såkallade ekonomiska vårtoppmötet.I mars 2000, alltså , varstats- och regeringscheferna överens omatt sätta upp som mål att ska manha uppnått att EU är världens mestkonkurrenskraftiga, dynamiska ochkunskapsbaserade ekonomi. Det handlarockså om en ekonomiskt hållbar tillväxtmed fler jobb, och då också med kvalitetpå de jobb som ska fram under årenframöver. Framför allt är den socialasammanhållningen viktig. När det gällertillväxtaspekten lades, inte minst eftersvenskt agerande, stor vikt vid just denekonomiska aspekten på ekonomin ochhållbarheten i ekonomin.Lissabonstrategin - uppföljande av 107indikatorer· Ekonomi·· Sysselsättning·· Innovation och forskning·· Ekonomiska reformer·· Social sammanhållning·MiljöProcessen har pågått och fångarupp inte mindre än 107 olika indikatorer.Bilden visar att det handlar om ekonomi,sysselsättning och mycket annat. Det äralltså ett mycket brett ekonomisktspektrum som följs upp iLissabonstrategin. Idén är attmedlemsstaterna i början avjanuari får en rap-port från kommissionenom hur långt EU som helhet hunnit, om hurlångt varje medlemsstat hunnit och om hurmedlemsstaterna förhåller sig tillvarandra. Det gemensamma trycket skakunna bidra till att kan knappa inpå det försprång som amerikansk ekonomisedan årtionden tillbaka har.Nordiska välfärdsstater starkast i EuropaAntal indikatorer med 1:a-3:e placeringKälla: EU-kommissionenKommissionen visar på att om man mäter deolika medlemsstaterna är det de nordiskaländerna - , och -som oftast befinner sig på första, andraeller tredje plats bland de 15medlemsstaterna när det gäller att nå upptill de mål som satts upp för de 107olika indikatorerna. Indikatorerna harnaturligtvis olika tyngd. Jag ska gåigenom några av dem här.Genomgående har de nordiska ländernaunder de här tre åren, kan man säga, haften god position och varit angelägna omatt se till att genomföra en del av dethär, och en del har fungerat bra i vårasamhällen. Omvänt är det naturligtvislite dystert att konstatera att ett stortland som intar sista platsen isammanhanget. har tyvärrbromsat en del av de härstrukturprocesserna . Detförs en intensiv debatt i ompå vilket sätt vi kan påverka Frankrikeatt ta lite större tag just för att fåtill stånd en bättre utveckling av sinekonomi, framför allt när det gäller denstrukturella delen.Jag ska gå igenom några av deindikatorer som finns i den rapport somlämnas till toppmötet i om ettpar veckor. Jag börjar medarbetslöshetsutvecklingen.Arbetslöshet totaltProcent av arbetskraftenFör EU:s del har det skett en positivutveckling av arbetslösheten. haren väldigt positiv utveckling här.Generellt sett har också amerikanskekonomi under framför allt 1990-talethaft mycket låga och även minskandearbetslöshetstal. I ett historisktperspektiv - om vi går ännu längretillbaka, till - haren rätt dramatisk förbättring skett. 5miljoner nya jobb har tillkommit barasedan år 2000. Går vi tillbaka tillmitten av handlar det kanskeom 10-12 miljoner nya jobb. Ambitionen äratt ytterligare 15 miljoner jobb ska framtill år 2010.Budgetbalans*Procent av BNP*EU-15 ingen uppgift 1995.Också när det gäller budgetbalansen pekarutvecklingen åt lite olika håll. ISverige och även i och ,alltså i de nordiska länderna, har vihaft hyggliga överskott under de häråren. Som bilden visar hade vi år 2001ett överskott på i deoffentliga finanserna som del avbruttonationalprodukten. EU-länderna somhelhet har tyvärr i snitt legat på minus,och har det varit ettväxande minus. Man kan säga att det inteär så sensationellt om det är ett växandeminus i en situation där världsekonominkraftigt går ned, som den ju gjort i ettpar . Själva tanken är att mandå ska kunna använda ett offentligtfinansiellt överskott till att motanedgångar.Så har också skett - för svensk delganska dramatiskt. Vi har ju verkligenanvänt sparade resurser, använt de storaöverskott som vi haft ,till att göra de skattesänkningar som vigjort och till att göraen hel del andra insatser i form avreformer och ökade offentliga utgifter.Vi har gått från ett överskott på 4 eller5 % till kanske ett relativt knapptöverskott, så det är en rätt kraftigstimulans av ekonomin som kunnatgenomföras med hjälp avden här typen av insatser.Insatserna har tyvärr inte varit likastora i flera av de andra EU-ländernadärför att de har startat från en lägrenivå, ibland till och med från enminusnivå. Det är väl bara ochnågra länder till som på motsvarande sättsom har kunnat göra satsningarsom är i storleksordningen 4-5 %.Priser el hushåll*Euro/kWh*ingen uppgift 1995. ochJapan ingen uppgift.När det gäller priser har vi generelltför svensk del, som jag återkommertill, en högre prisnivå än EU-genomsnittet. På vissa områden, tillexempel beträffande el, ligger videfinitivt mycket lägre. Även om vi, inteminst med tanke , kylaoch andra förutsättningar - torkan förraåret till exempel - haft en diskussion omstigande elpriser ligger vi i europeiskasammanhang definitivt på en lägreprisnivå just på det här området.FoU-utgifter total*Procent av BNP*ingen uppgift 1996 och2000-2001. och ingen uppgift2000-2001.Ett annat centralt område handlar omforskning och utveckling i EU. EU harsatt upp målet att nå avbruttonationalprodukten, den samladeekonomin, för forskning och utveckling -två tredjedelar på den privata sidan ochen tredjedel på den offentliga sidan.Detta är ett mål som med rågeklarar av. Men många EU-länder, framförallt i södra , har en bra bit kvarnär det gäller att åstadkomma det. Därförfinns det anledning att sätta stort tryckpå att satsa mer på forskning ochutveckling framöver för att viska kunna öka konkurrenskraften ieuropeisk ekonomi.Internettillgång hushåll i procent**ingen uppgift 1998 och 2002. Japaningen uppgift 1998 och 2000-2002.På de nya områdena, av typen Internet ochnär det gäller antalet hushåll medtillgång till Internet, ligger denordiska länderna - , ochFinland, och också - långtframme. ligger väldigt långtframme jämfört med andra länder. Kurvanär uppåtstigande, även om den "flackatav" lite grann under senare tid.IT-utgifterProcent av BNPOckså när det gäller IT-utgifter, kanskeen spegelbild av den förra bilden, hardet varit stora framgångar för denordiska länderna, inte minst förSverige. Men det sker också en vissavmattning i takt med att konjunkturenförsämrats under senare tid.Andel öppet annonserad offentligupphandling*Procent av BNP*och ingen uppgift.För att skapa ett ökat konkurrenstryckmäter man exempelvis hur stor del av denoffentliga verksamheten som sker som enannonserad offentlig upphandling. Ni seratt det skett en svag förbättring blandEU-länderna. För del handlar detsnarast om en dramatisk ökning av denandel som sker som offentlig upphandling.Vi har utsatt vår offentliga verksamhetför ett mycket snabbare konkurrenstryckjämfört med vad de flesta EU-länderna hargjort.PatentregistreringarAndel Europapatent per miljon invånareEtt vitalt område är det som handlar ompatentregistreringar. Det talas om såkallade Europapatent. Vi har också härsatt upp målsättningar iLissabonstrategin. Utvecklingen ärpositiv för EU. Redan i ingångsläget hadevi en bättre situation och har ocksårätt ordentligt ökat vår andel avEuropapatent.Real BNP-tillväxt i procentBasår 1995Denna bild är det kanske lite svårare atttyda. Här handlar det ombruttonationalproduktstillväxten undersenare år, framtill . Här kan man naturligtvis seen del förändringar som skett och där detvarit rätt dramatiskt, framför allt undersenare år. Men det är också relativtsamordnat. Det skedde en nedgång i börjanav 2000 och 2001 och sedan en litenuppgång men sedan har den brutits undersenare tid. Det faktiska utfallet och deprognoser som finns för innevarande årfinns inte med i EU-statistiken eftersomdenna bara visar det som har inträffat.Men alla vet att det som inträffat i helaEuropa och i den internationella ekonominunder senare tid är en brytningnedåt sett till denna utveckling.Relativ prisnivå inkluderat i direktaskatter*Index=100*och ingen uppgift 1995-1999och 2001.Jag sade tidigare att när det gällerpriserna som helhet har , tyvärr,en hög prisnivå. Tillsammans med Danmarkhar vi i kanske den allra högstaprisnivån i EU. Visserligen har detblivit en brytning nedåt, som bildenvisar - det vill säga att vi har börjatnärma oss EU:s prisnivå, på 100 här. Menvi har mycket kvar att göra för attförsöka minska vår prisskillnad gentemotövriga länder i unionen.Riskkapital*Procent av BNP, tidig fas*ingen uppgift.När det gäller en viktig del avtillväxtens förutsättningar och våranäringslivs- och arbetsförutsättningarliksom riskkapital har amerikanarna sedanlänge haft en väldig fördel av enutomordentligt god tillgång påriskkapital. Här har också sett enviss förbättring, framför allt undersenare delen av . Sedan har deninternationella konjunkturen gjort attdet har ändrats under den senasteperioden. har också här hävdatsig ganska väl och hör till de länder somligger i täten när det gäller tillgångentill riskkapital för våra företag.Statsstöd*Årligt genomsnitt över*ingen uppgift 1993-1996. ochJapan ingen uppgift.Statsstöd förekommer i hela regionen mendet har också funnits ett gemensamtarbete för att minska statsstödet. Ni serav utvecklingen att en sådan minskningsker. har också fått sammautveckling men vi ligger på en lägre nivåän övriga EU-länder när det gällerstatsstöd.Priser tele nationelltEuro/samtalSedan kan man för titta påpriser på ett framtidsområde somteleområdet. Också där har prisernakraftigt sjunkit under ensex-sjuårsperiod. Det är kanske inte likatydligt för del eftersom Sverigefrån början låg mycket lägre än de andraländerna. Vi har också haft en vissprisminskning, men relativt sett intelika kraftig eftersom vårt utgångslägefrån början var mycket bättre.Utbildningssatsningar*Procent av BNP*och ingen uppgift 1996 och2001. EU-15 ingen uppgift 2001.Jag nämnde tidigare om forskning ochutveckling. Vi har också detta medutbildningssatsningar som en av de mångaindikatorerna i samband medLissabonprocessen. För svensk del har detvarit en bra utveckling påutbildningsområdet. Men mycket återstår,framför allt i södra , när detgäller att hämta in påutbildningsområdet.Totala utsläpp av växthusgaser*1990=100*ingen uppgift 1998.Ett område där kanske inte ärlika framgångsrikt, även om vi har enpositiv utveckling där också, ärutsläppen av växthusgaser som vi valt somen av flera olika miljöindikatorer somfinns på området. Via de planer somantagits här i under senare århar vi trots allt förbättrat vårposition. Men det finns en hel del kvaratt göra. Där vi inte är lika duktiga somomvärlden finns det åtskilligt som vimåste försöka förbättra just på det härområdet.Till sist skulle jag vilja sammanfattade olika ekonomisk-politiska processernaoch framför allt göra det i anslutningtill de redovisningar som väntas påtoppmötet i om två veckor.Viktigt toppmöte i marsKonkurrenskraftiga ekonomier· Konkurrens på lika villkor·· Ännu bättre fungerande inremarknad·· En integrerad finansmarknad·· Goda villkor för innovation ochföretagande·Full sysselsättning måste nås· Moderna välfärdsstater·· Ökat arbetskraftsutbud·Pensionssystemens finansiella hållbarhetFörst ska jag säga något om hur vi skaparmer konkurrenskraft i våra nationellaekonomier i EU. Det gäller både EU somhelhet och vart och ett av EU:s 15länder. Framför allt handlar det om hurvi skapar full sysselsättning, som ju ärett av de stora målen iLissabonprocessen.När det gäller de konkurrenskraftigaekonomierna gäller det att försöka skapakonkurrens på lika villkor. Det handlarexempelvis om de avregleringar på tele-,el-, energi- och transportmarknaderna somlångsamt men ändå i rätt riktningutvecklas i . På de senastetoppmötena har exempelvis intekunnat visa på de framsteg som unionenoch medlemsstaterna har begärt avFrankrike på framför alltenergimarknaden. Det kommer att blimycket diskussion om hur vi fortsatt kansätta tryck, inte minst på , påenergiområdet. bidrar ju medhöga priser och stora monopol på ettområde som i övrigt sett en hel delframgångar i övriga när vi harutsatt just de delarna för konkurrens.Det handlar om att skapa en bättrefungerande inre marknad och om enklapraktiska saker, exempelvis om att få ettömsesidigt erkännande av varandras varorså att den vara som godkänns i det enamedlemslandet har samma accept i detandra medlemslandet. På så vis kan man fåned kostnaderna för de processer somföretagen har för att lansera sina varorpå olika marknader.Det handlar också om det som var uppepå Stockholmstoppmötet ,nämligen om den integreradefinansmarknaden. Från svensk sida kundevi där - ursprungligen var det ettbrittiskt initiativ - medverka till denså kallade Lamfalussyprocessen. EU togfram ett program som handlar omfinansiella tjänster och som ska varagenomfört . Det programmetstäms nu av.Det visar att vi är på god väg när detgäller att kunna nå det mål som vi sattupp om en gemensam integreradfinansmarknad . Ytterst handlardet exempelvis om att låta bankernautsättas för ett större tryck, om att taned kostnaderna för bankernas processeroch om att se till att kundernas tillgångtill banktjänster blir bättre ocheffektivare - naturligtvis till lägrekostnader.Vidare handlar det när det gällerkonkurrensen om att skapa bättre villkorför innovation och företagande.Riskkapital är ett viktigt område som detpekats på. Forskning och utbildning samttillgången på arbetskraft är ett annatområde.