bet · GQ01BOU7 · 2003-04-01 00:00:00 — V-motionen avstyrks därför.Kommunens rätt att överlåta en hyresrättI motion 2002/03:Bo248 (s) föreslås att det skallutredas varför kommunernas överlåtelserätt enligt35 § hyreslagen inte utnyttjas i samband medbostadsförmedling (förslag om tillkännagivande).En bostadshyresgäst får med vissa undantag överlåta hyresrätten till sin lägenhet för att genombyte få en annan bostad, om hyresnämnden lämnartillstånd till överlåtelsen. Tillstånd skall lämnasom hyresgästen har beaktans-värda skäl för bytet ochdetta kan äga rum utan påtaglig olägenhet förhyresvärden samt inte heller andra särskilda skältalar emot bytet. Tillståndet kan förenas medvillkor. Medverkar en kommun till att hyresgästenfår en annan bostad genom att förmedla denna, fårkommunen ansöka hos hyresnämnden om tillstånd (35 §hyreslagen).Lagstiftaren har genom 35 § hyreslagen givitkommunerna ett instrument för att fullgöra sittansvar när det gäller bostadsförsörjningen. Frågornaom kommunerna inte använder sig av sin rättighet idetta avseende och skälen till detta torde i förstahand få ställas på det kommunala planet. Frågornasynes inte ha sådan angelägenhetsgrad att detdärutöver skulle fordras en rikstäckandeundersökning för att få svar på dessa frågor.Motionen avstyrks.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. Hyressättningen den allmännalagregleringen (punkt 1) (m, fp, kd, c)av de (), NinaLundström (fp), (), LarsTysklind (fp), (), PeterDanielsson (m) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2002/03:Bo238 yrkande 12,2002/03:Bo267 yrkandena 13 och 15 och 2002/03:Bo291yrkande 13 samt avslår motionerna 2002/03:Bo219yrkandena 1 och 2 samt 2002/03: Bo239 yrkande 1.StällningstagandeNär bruksvärdessystemet tillkom var dess ytterstasyfte att skapa ett hållbart besittningsskydd förhyresgästerna och motverka hyreshöjningar påbostadsmarknader med brist på lägenheter. Systemetskulle återspegla värderingarna på bostadsmarknaden.Bruksvärdessystemet har i praktiken kommit attanvändas för att styra all hyressättning efterresultaten av hyresförhandlingarna för de kommunalabostadsföretagens lägenheter. I en del fall får detett rent orimligt resultat.Dagens tillämpning av bruksvärdessystemet, där dekommunala bostadsföretagen är hyresledande, innebäratt många hyresgäster upplever hyressättningen somorättvis. I storstaden kan hyran för en lägenhet istadens ytterkanter t.o.m. vara högre än hyran fören attraktiv lägenhet i stadskärnan. Omsättningen avlägenheter har blivit liten med en omfattandesvarthandel och en stor andrahandsmarknad som följd.Överprissättningen i mindre attraktiva områden ivåra städer drabbar de boende hårt. Ett billigareboende i sådana områden skulle utan vidare öka derasattraktivitet och bidra till en större integration.Dagens bruksvärdessystem innebär också att enöverprissättning sker när hyrorna utanförstorstadsområdena bestäms. Det är en följd dels avatt systemet motverkar konkurrens, dels av att påhyran direkt eller indirekt läggs kostnadernaför de lägenheter de kommunala företagen inte lyckashyra ut. Lägre hyror på sådana orter skulle ökaderas attraktivitet. Det kapital som finns nedlagt idessa bostäder skulle åter komma att utnyttjas påett samhällsekonomiskt riktigt sätt. Det skulle gemånga delar av landet en ny chans att överleva ochutvecklas.Vi anser att ursprungstankarna medbruksvärdessystemet bör vara vägledande för deförändringar av hyreslagstiftningen som framstårsom mer än nödvändiga.De kommunala bostadsföretagens hyresnormeranderoll skall avskaffas. Därmed skapas förutsättningarför en hyressättning som tar större hänsyn tillhyresgästernas och de bostadssökandes önskemål. Allalikvärdiga lägenheter bör oavsett vem som ägerfastigheten få ingå i jämförelseunderlaget medsamma vikt när hyran för en lägenhet skall prövas.Först då får man det omfattande och rättvisandejämförelseunderlag som avsågs närbruksvärdessystemet infördes.De kommunala bostadsföretagens hyresledande rollmotverkar i sig bruksvärdessystemets grundtanke,dvs. att hyressättningen skall spegla vad de olikalägenheterna från hyresgästsynpunkt kan anses värdai förhållande till varandra.Hyresgästernas intresse av trygghet ochframförhållning i boendet skall förbli säkrat genomett fortsättningsvis starkt besittningsskydd. Enfastighetsägare skall inte kunna kringgå detta skyddgenom oskäligt höga hyreskrav. Vid tvist mellanhyresvärd och hyresgäst bör rimligheten av en avhyresvärden krävd hyreshöjning även fortsättningsviskunna prövas.Vi anser att de utredningsdirektiv som nuförbereds inom även bör omfattaatt de kommunala bostadsföretagens hyror inte skallutgöra förstahandsnorm vid tillämpningen avbruksvärdesregeln utan att deras hyror vidjämförelseprövningen skall likställas med andrafastighetsägares.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motionerna 2002/03:Bo238 (m)yrkande 12, 2002/03:Bo267 (c) yrkandena 13 och 15och 2002/03:Bo291 (kd) yrkande 13 samt avslårmotionerna 2002/03:Bo219 (m) yrkandena 1 och 2 samt2002/03:Bo239 (m) yrkande 1.2. Hyressättningen regleringen förnyproduktion (punkt 2) (m, fp, kd, c)av de (), NinaLundström (fp), (), LarsTysklind (fp), (), PeterDanielsson (m) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2002/03:Bo267 yrkande 14,2002/03:Bo290 yrkande 6 och 2002/03:Bo291 yrkande12, bifaller delvis motion 2002/03:Bo239 yrkande 2samt avslår motion 2002/03:Bo254.StällningstagandeDet är uppenbart att den nuvarande hyreslagstiftningenförsvårar nyproduktion av hyreslägenheter. Även påorter med betydande bostadsbrist är bostadsbyggandetlågt, och då i huvudsak endast inriktat påbostadsrätter. En viktig åtgärd för att få fart påbostadsbyggandet är att avskaffa de kommunalabostadsföretagens hyresledande roll. Den nuvarandeordningen öppnar möjligheter till en politiskt styrdhyressättning. Det skapar i sin tur osäkerhet om deekonomiska förutsättningarna för att investera ihyresfastigheter och motverkar därmed nybyggnation avhyreslägenheter.Om nyproduktionen av hyresrätter skall komma igång behöver emellertid ytterligare åtgärder vidtas.Den trepartsöverenskommelse som har ingåtts mellanHyresgästföreningen, Fastighetsägarna Sverige ochSABO om en reformerad hyressättning är ett steg irätt riktning. Särskilt angeläget är det att öppnamöjligheter till en friare hyressättning inyproduktionen. Med dagens ordning är det möjligtatt fritt avtala om en inflyttningshyra men redanefter sex månaders hyrestid kan enbruksvärdesprövning påkallas. Detta är inte rimligt.Regeringen måste därför skyndsamt återkomma medförslag till om en friare hyressättning inyproduktionen. Detta bör med bifall tillmotionerna 2002/03:Bo290 (fp) yrkande 6,2002/03:Bo291 (kd) yrkande 12 och 2002/03:Bo267 (c)yrkande 14 ge regeringen till känna. Därmedtillgodoses också övriga motioner.3. Andrahandsuthyrning besittningsskydd m.m.(punkt 5) (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:So363 yrkande 7.StällningstagandeSamtidigt med att hemlösheten har ökat har också densekundära bostadsmarknaden blivit större. En del avdenna består av hyresgäster med s.k.sociala/kommunala kontrakt. För den sekundäramarknaden gäller att de boende har en svagareställning än de hyresgäster som har kontrakt direktmed fastighetsägaren.Det ställs ibland krav på hyresgäster medsociala/kommunala kontrakt som inte skulle kunnaställas vid uthyrning till vanliga hyresgäster.Kraven kan variera från urinprovstagning till atthyresvärden (kommunen) skall ha möjligheter att görainspektioner som den själv bestämmer.Hyres- och uppsägningstiderna är korta, vilketinnebär att hyresvärden snabbt kan avslutahyresförhållandet. Hyresgästen har i praktiken intenågon möjlighet att få skäligheten av sinahyresvillkor prövade eftersom han riskerar att bliuppsagd. Han har avhyresförhållandet heller ingen möjlighet att fåhyresvärdens skäl för en uppsägning prövade eftersomhan enligt lagen då saknar besittningsskydd.Det är naturligtvis nödvändigt att samhälletunderlättar för olika utsatta grupper att komma in iett boende och att då vissa villkor för etthyreskontrakt utgör en del av vård och tillsyn. Vivänder oss naturligtvis inte mot detta. Å andrasidan får det inte leda till rättslöshet för denhyresgäst som är föremål för samhällets bistånd. Detär inte ovanligt att man bor kvar med ett socialtkontrakt i mer än två år.Reglerna om besittningsskyddet, eller snararereglerna om när sådant skydd saknas, måste ändras såatt de redan från början utsatta kategorierna avhyresgäster erhåller en god trygghet i sin bostad.Syftet måste vara att de skall ha rimligamöjligheter att komma in på den reguljärabostadsmarknaden. En tänkbar ordning är att lagengör det möjligt att omforma ett andrahandskontrakttill ett förstahandskontrakt. Det framstår somutomordentligt viktigt att det närmare övervägsvilka lagändringar som behövs för att uppnå dessamål. Enligt vår mening bör regeringen på lämpligtsätt se till att en sådan översyn genomförs.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motion 2002/03:So363 (v) yrkande7.4. Förutsättningarna för vräkning samrådsförfarande (punkt 6) (kd, v, c)av (), (), StenLundström (v) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Bo266 yrkande 4.StällningstagandeDe bestämmelser i 4244 §§ hyreslagen som angerförutsättningarna för vräkning är mycket restriktivaför den enskilde hyresgästen. Hyresgästensmöjligheter blir i många fall ytterst beroende avkommunens förhållande till fastighetsägaren. I flerakommuner finns det visserligen ett gott samarbetedär går in som stöd för den enskildeoch fastighetsägaren. Det finns dock ett behov avatt utveckla ett samrådsförfarande förvräkningssituationer.Enligt vår mening bör det i samtliga fall därfrågan om vräkning blir aktuell ställas krav på atthyresvärden medverkar i ett samrådsförfarande somsyftar till att göra det möjligt för hyresgästen attbehålla sin bostad.Det kan regleras i hyreslagen på det viset atthyresvärdens medverkan i ett samråd görs till enförutsättning för att en vräkning skall få beslutas.I den meningen bör samrådsförfarandet varaobligatoriskt. I de fall en hyresgäst inte deltar isamrådet eller förklarar att han inte önskar attsamråd skall ske skall detta inte hindra atthyresgästen vräks.Samrådsförfarandet skulle kunna innebära atthyresvärden och hyresgästen samt en företrädare förkommunen, t.ex. socialförvaltningen, träffas för attdiskutera om och under vilka förutsättningarhyresavtalet skulle kunna förlängas. Parterna ihyresförhållandet skulle i samband med detta kunnaträffa avtal om att hyresavtalet under en prövotid(t.ex. ) skall gälla för en kortare bestämdtid (t.ex. en månad) med rätt till en kortareförlängning (t.ex. en månad) vid uteblivenuppsägning. Tanken är att avtalet efter enproblemfri prövotid skall förlängas ,vilket är det normala. Vidare skulle det medkommunen kunna träffas avtal angåendehyresbetalningen m.m. Samrådsförfarandet skulle ävenkunna innehålla andra moment. Beroende på grundenför uppsägningen kan vitt skilda lösningar vara attföredra.Vi är av den uppfattningen att ettsamrådsförfarande tveklöst skulle leda till färrevräkningar och anser att det nu skissadesamrådsförfarandet förtjänar en närmare utredning.Det bör ankomma på regeringen att skyndsamt låtautföra en sådan utredning och därefter återkommatill med de lagförslag m.m. som kan bliaktuella.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motion 2002/03:Bo266 (kd) yrkande4.5. Förutsättningarna för vräkning betalningsförsummelse (punkt 7) (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:So363 yrkande 5.StällningstagandeVi konstaterar att hyreslagens regler ombetalningsdröjsmål medverkar till att antaletavhysningar ligger på en nivå som inte är rimlig.Hyresgästernas skydd behöver därför förbättras.Sedan en översyn av hyreslagens regler ombetalningsdröjsmål genomfördes sedanvalde regeringen att inte föreslå några förändringarav dessa. Vi anser däremot att reglerna börförändras. Vräkningar sker ofta för skulder som ärsmå i relation till kostnaderna för självavräkningen. Sedda i förhållande till den mänskligakostnad den vräkte ofta får betala i form avfamiljesplittring eller ett marginaliserat liv,kanske t.o.m. som uteliggare, framstår skuldbeloppensom obetydliga.I v-motionen föreslås en översyn av debestämmelser som reglerar hyresgästensbesittningsskydd när hyresgästen gjort sig skyldigtill betalningsdröjsmål. Bostaden utgör förflertalet människor den grundläggande tryggheten itillvaron. Det framstår därför som i det närmasteobegripligt att en hyresgäst kan förlora sin bostadmed anledning av sådant dröjsmål från hans sida. Vivill på intet sätt förringa de syften som liggerbakom hyreslagens bestämmelser. Men dessa når inteända fram till den rättvisa som bör gälla. Enhyresgäst kan på ett oskäligt sätt mista sin bostadpå grund av en försummelse som i det stora helaframstår som rätt obetydlig och där hans fortsattarätt till förhyrning är lätt försvarbar. En rimligutgångspunkt för besittningsskyddsbestämmelserna börvara att en hyresgäst inte skall förlora sinhyresrätt enbart på grund av försenadehyresbetalningar. En hyresgäst som betalat sin hyraför sent bör i stället erhålla enbetalningspåminnelse och därefter någon form avsanktionsavgift.Enligt vår mening bör genom en särskild utredareen översyn göras av hyreslagens bestämmelser med deutgångspunkter vi angivit.Vi har även lämnat förslag om att i alla de fallen hyresgäst ställs inför ett vräkningsförfarandebör ett samråd med vara obligatoriskti förhållande till hyresvärden. Det bör klargörasatt vi även avser de fall när en hyresrättförverkats och oavsett anledningen tillförverkandet.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motion 2002/03:So363 (v) yrkande5.6. Svarthandel (punkt 8, motiveringen) (m, fp)av de (), NinaLundström (fp), (), LarsTysklind (fp) och ().StällningstagandeSvarthandeln med lägenheter är ett direkt resultatav dagens näst intill obefintliga byggande av nyahyresrätter och de faktorer som är bestämmande fördetta, i synnerhet hyressättningssystemet. Handelnär också ett uttryck för att människor är bereddaatt betala i proportion till det värde de sombrukare har av en viss lägenhet.Dagens bruksvärdessystem upplevs inte somrättvist. Det finns en vilja att betala mer t.ex.för en centralt belägen hyreslägenhet, med defördelar en sådan lägenhet upplevs ha, än denvanligen kollektivt framförhandlade hyran varsstorlek t.o.m. kan vara lägre än för enmotsvarande lägenhet i en förort. Människor betalarfaktiskt ofta mer för en centralt belägenhyreslägenhet än en mindre centralt belägenbostadsrätt. Det är alltså ofta i första hand inteen fråga om att bara skaffa sig tak över huvudet.Vi har lagt fram förslag till ett reformerathyressättningssystem. Detta system kommer att hapositiva effekter för nyproduktion ochfastighetsförvaltning. Målsättningen är attsamhället inte bara stat och kommun skall kunnatillgodose vad invånarna önskar i form av godtillgång på bostäder av det slag och med denutformning som efterfrågas. I takt med att dettaförverkligas kommer svarthandeln att minska eftersomdenna är ett symptom på ett systemfel.De motionsförslag som lagts fram kan ifrågasättasav flera skäl. Vi tror inte på deras effektivitetnär det gäller att bekämpa den brottslighet det ärfråga om. Vi avstyrker således s-, v- och mp-motionerna.7. Svarthandel (punkt 8) (v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Bo227 yrkande 2 samt avslårmotionerna 2002/03:Bo252 och 2002/03:Bo262 i dennadel.StällningstagandeFastighetsägareföreningen uppskattar att svarthandelmed hyreslägenheter omsätter ca 600 miljoner kronorper år. Det är osäkra uppgifter, men de utgör enindikation på omfattningen. De former av spekulationoch ekonomisk exploatering som förekommer inomboendet skapar stora orättvisor och skall bekämpas.Svarthandel med förstahandskontrakt, liksomockerhyror vid andrahandsuthyrning, handlar om attresurser överförs på orättfärdiga grunder mellanparter som befinner sig i ett icke jämliktmaktförhållande. Boendet skall vara en socialrättighet och inte en marknadsvara som utnyttjas förekonomisk vinning.Lantmäteriverket håller på att bygga upp ettlägenhetsregister. Huvudsyftet med registret är attfå en effektivare folk- och bostadsräkning. är färdigt kommer det dessutom att varaett utmärkt verktyg för att motverka svarthandel medhyreslägenheter. Det vanligaste sättet att köpa enlägenhet svart är att arrangera ett skenbyte.Köparen skriver sig då vanligtvis på en fiktivadress med ett falskt kontrakt på en lägenhet somsedan används som bytesobjekt. Genom att sökahistoriskt i registret kan hyresvärd ellerhyresnämnd enkelt kontrollera hur en byteskedja serut och om vissa lägenheter förekommer mer frekvent ibyteskedjorna. Regeringen bör se över möjligheternaatt använda det kommande lägenhetsregistret i syfteatt bekämpa svarthandeln med hyreslägenheter.Vi föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad vi framför. Därmedbifaller motion 2002/03:Bo227 (v) yrkande2 samt avslår motionerna 2002/03:Bo252 (s) och2002/03:Bo262 (mp) i denna del.8. Svarthandel (punkt 8, motiveringen) (c)av ().StällningstagandeAllra värst är bostadsbristen i och kring Stockholmoch . Kötiden för att få en lägenhet viabostadsförmedlingen torde i vara bortåt 15år. De bostadssökande får allt svårare att få taköver huvudet, vilket tvingar många att accepteraallt sämre villkor för sitt boende. Många människortvingas att betala svart för att få en hyresrätt.Det gör att det finns allt färre vitalägenheter på marknaden.Den kraftiga ökningen av antalet svartalägenhetsförsäljningar, liksom det stora antaletandrahandsuthyrningar, är en tydlig signal om atthyresmarknaden i våra storstäder är i allvarligobalans. På grund av att utbudet av bostäder påmarknaden styrs av regleringar, resulterar inteefterfrågan i att det görs investeringar och byggsnya hyreslägenheter. Betalningsviljan syns i ställetpå marknaden för svarthandel med hyreskontrakt ochandrahandsuthyrningar.Svarthandeln med hyreskontrakt frodas. Det villjag göra någonting åt. För att fler lägenheter skallkomma ut på den reguljära, öppna marknaden behövs enordentlig översyn av svarthandeln med hyreskontrakt.De förslag till åtgärder som utskottet nu behandlarkommer inte att lösa problemen med svarthandel. Dekan bedömas som otillräckliga. Jag vill i stället taett vittomfattande grepp genom att en särskildutredare tillkallas med uppdrag attförutsättningslöst överväga åtgärder av vad slag devara må för att motverka svarthandeln medlägenhetskontrakt. Det vore därför fel att yrkabifall till de nu behandlade motionsförslagen.Jag avser att återkomma med förslag till riksdageni frågan om svarthandel med lägenheter i enlighetmed vad jag ovan anför. Jag avstyrker s-, v- och mp-motionerna.9. Svarthandel (punkt 8) (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Bo262 i denna del samtbifaller delvis motionerna 2002/03:Bo252 och2002/03:Bo227 yrkande 2.StällningstagandeDen svarta marknaden växer lavinartat i de storastäderna, priserna skjuter i höjden och det är enomöjlighet för den som saknar rätt kontakter ellermycket pengar att få en hyreslägenhet centralt inågon av de svenska storstäderna. Särskilt illa ärdet i , där man med fog kan hävda attinnerstaden håller på att förvandlas till ettrikemansgetto. Givetvis är inte detta hållbart.Människor från andra delar av unionen som flyttartill blir chockade över hur dåligtbostadsmarknaden fungerar. Människor pressas därtill rent kränkande saker för att få någonstans attbo. Unga som vill flytta hemifrån finner detomöjligt på grund av bostadssituationen. Studentersom fått plats på i huvudstaden tackarnej mot bakgrund av problem med boendet. Medan andrastäder i medvetet satsar för att innerstadenskall rymma olika sorters människor blir innerstadeni främst helt homogen. För ett decenniumsedan kunde man flytta in till därför var rik nog att köpa en bostadsrätt, hade rättvänner eller ställde sig i bostadskön. Med tanke påden 70 000 personer långa kön och att den kommunalabostadsförmedlingen i bara förmedlarnågra tusen lägenheter blir det uppenbart attdet tredje alternativet inte längre existerar. Baraden med pengar eller kontakter får möjlighet attflytta till storstadsområdena.Situationen är nu sådan att det behövs krafttagmot svarthandeln. Fastighetsägaren bör ges ettstörre ansvar. Dagens regler mot svarthandel medlägenheter framstår som rätt verkningslösa.Regelsystemet behöver skärpas. Om svarthandeluppdagas bör därför fastighetsägaren tvingas böta dehyresbelopp som dragits in på feluthyrda lägenheter.Situationen i är så akut just nu att detbehövs en särskild lag för att bemöta särskilthuvudstadens unika bostadsproblem, en lex Stockholm.En utredning bör ges i uppdrag att utarbeta den avmig förordade lagstiftningen. Denna utredning börockså överväga de förslag som förts fram i s- och v-motionerna.Jag föreslår att tillkännager förregeringen som sin mening vad jag framför. Därmedbifaller motion 2002/03:Bo262 (mp) i dennadel samt bifaller delvis motionerna 2002/03:Bo227(v) yrkande 2 och 2002/03:Bo252 (s).10. Föreningsmonopol (punkt 9) (m, fp, kd, c)av de (), NinaLundström (fp), (), LarsTysklind (fp), (), PeterDanielsson (m) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs i reservationen. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:L319 yrkande 19.StällningstagandeBoendet utgör ofta en mycket stor del av vårautgifter. Att konsumera boende är något som vi allagör. Det är därför viktigt att konsumentpolitikensaktörer i större utsträckning än tar itu medfrågor angående bostadskonsumtion, köp av bostäder,hyresgästernas intressen som konsumenter och överhuvud taget konsumentens position påbostadsmarknaden.I dag har , dvs. denorganiserade hyresgäströrelsen, i stort sett monopolpå att företräda hyresgästerna. För att få igenom enförändring eller förbättring av sitt hyresboende ärman ofta tvingad att gå med i Hyresgästföreningen.Detta är förstås inte acceptabelt.Hyresgästföreningens monopol måste brytas och denenskilda hyresgästens möjlighet att påverka boendetstärkas.En översyn av konsumentskyddet vidhyresförhållanden behövs för att öka de enskildahyresgästernas makt över sitt boende. vara inriktad på att förbudet mot flerasamtidiga förhandlingsordningar skall tas bort.Därigenom öppnas möjligheter för fler konkurrerandehyresgästorganisationer att vara verksamma inom ettbostadsområde.