bet · GQ01FIU20 · 2003-05-27 00:00:00 — Som en naturligfortsättning av det saneringsarbete sompå bredden påbörjades med krisuppgörelsen1992 och Nathalieplanen ställdeFolkpartiet upp på den efterkommanderegeringens mål om att saldot i deoffentliga finanserna skulle motsvara 2 %av BNP i genomsnitt över enkonjunkturcykel. Kravet definierades fördet samlade överskottet i stat, kommuneroch pensionssystem.Förutsättningarna har dock förändratssedan målet definierades. Det autonomapensionssystemet har börjat verka. Underde närmaste decennierna kommer det attvisa överskott grundat på dendemografiska situationen. Detta härrörbåde från premiepensionssystemet, PPM,och från fördelningssystemet, AP-fonderna. Tillsammans kommer dessa bådaunder resten av detta decennium att haett överskott på av BNP.Även om premiepensionerna ochfördelningspensionerna är av olika slagär det i praktiken omöjligt att användaöverskottet i pensionssystemet för andraändamål. Som Konjunkturinstitutetkonstaterat: "av sparandet iden offentliga sektorn är såledesöronmärkt för framtida pensioner." och"det blir (därmed) svårt att användadetta sparande för framtida utgifter iandra delar av offentlig sektor." Det gårinte att föra pengar mellanpensionssystemet och statsbudgeten utanatt bryta mot den breda politiskapensionsöverenskommelsen eller motlöftena till dagens och framtidenspensionärer. Premiepensionerna, vilkalikafullt räknas in, utgörgrundlagsskyddad privat egendom.Pensionssystemet varken kan eller böranvändas som dragspel och instrument ikonjunkturpolitiken.Stabila offentliga finanser är mycketviktiga för en gynnsam utveckling av densvenska ekonomin. Inte minst det starkakonjunkturberoendet i de offentligafinanserna gör det nödvändigt med tydligaramar för det finansiella sparandet. Denyttre ramen sätts också av stabilitets-och tillväxtpaktens regler som dels harsom riktmärke krav på ett överskott överkonjunkturcykeln, dels sätter gränsen förunderskott till av BNP.Vi anser det rimligt att det nuvarandebalanskravet på kommuner och landstingbibehålls. Det blir därmed staten som kansvara för konjunkturvariationen och varsfinansiella sparande kan målsättas.Vi anser det rimligt att statsskuldeninte tillåts öka i genomsnitt överkonjunkturen. Vid normalakonjunkturrörelser bör endast de s.k.automatiska stabilisatorerna tillåtasverka. Detta innebär att vid enavmattning verkar främst den naturligabudgetstimulans som uppkommer genom attstatens inkomster viker som deoffentliga utgifterna automatiskt ökar.Detta bör vara huvudlinjen för att mötakonjunktursvängningar. Staten bör endasti mycket tydliga överhettnings-respektive avmattningssituationer utövaen generell aktiv konjunkturpolitik.I lågkonjunktur får staten underskott,i högkonjunktur överskott. Men sett överhela konjunkturcykeln ska statensfinanser vara i balans. Statsskulden skainte öka. En på detta sätt oförändradstatsskuld medför att statsskulden videkonomisk tillväxt kommer att minska somandel av hela ekonomin, av BNP.Statsskulden blir en minskande börda förekonomin.Vi vill därtill genomföra en aktivförsäljning av statliga företag. Vårtfrämsta argument för detta är dock att vianser att staten inte annat än iundantagsfall ska driva företag. Statensvarar genom lagar och på andra sätt fördet ramverk som alla företag har attverka inom. Men det är fel om staten bådeär den som sätter reglerna och samtidigtgenom sina företag agerar på marknaden ikonkurrens med privata företag. Statenkan också via statskassan lättare försede egna företagen med riskkapital. Detblir en osund konkurrens om staten skaverka på marknaden med egna företag. Iallt väsentligt bör därför det statligaföretagsinnehavet avvecklas. Intäkternaska användas för att amortera nedstatsskulden. Därmed kommer statsskuldenatt minska, inte bara som andel av BNPutan även i absoluta tal. Vid slutet avden innevarande mandatperioden kommerstatsskulden därmed att kunna understiga40 % av BNP.En minskande statsskuld är deneffektivaste bufferten mot sådana snabbaförändringar i vår omvärld som kaninnebära påfrestningar på de offentligafinanserna.Med ett överskott i det friståendepensionssystemet och med balans i statensoch kommunernas finanser kommer dettotala offentliga finansiella sparandetrent matematiskt att ligga mellan 2 och2½ % av BNP. Detta innebär dock ingenpolitisk målsättning; målet är i ställetatt statens finanser ska vara i balansöver konjunkturcykeln.Med det anförda tillstyrker vi motionFi15 (fp) yrkande 4, tillstyrker delvismotionerna Fi16 (kd) yrkande 6 och Fi17(c) yrkande 2 samt avstyrker motionernaFi14 (m) yrkande 2 i denna del och Fi16(kd) yrkandena 9 och 10.4. Mål för budgetpolitiken -avsnitt 2.2, punkt 2 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag underpunkt 2 borde ha följande lydelse:Riksdagen beslutar att som sin mening geregeringen till känna dels att regeringeni budgetpropositionen böråterkomma med förslag till kompletterandemål för budgetpolitiken som innebär attstatens finansiella sparande ska vara ibalans över en konjunkturcykel och attstatsskulden ska understiga av BNPsenast 2006, dels att regeringens arbetemed att utforma en långsiktig inkomst-och utgiftsstrategi, , börfullföljas i enlighet med vad som sägs ireservation 4. Därmed bifaller riksdagenmotion 2002/03:Fi16 av . (kd) yrkandena 6, 9 och 10samt bifaller delvis motionerna2002/03:Fi15 av m.fl.(fp) yrkande 4 och2002/03:Fi17 av m.fl. (c)yrkande 2samt avslår motion2002/03:Fi14 av m.fl. (m)yrkande 2 i denna del.StällningstagandeÖverskotten i den offentliga sektornligger framöver helt iålderspensionssystemet medanstatsbudgeten går med underskott.Nuvarande budgetpolitiska överskottsmålger därför inte någon buffert åtstatsfinanserna som det ursprungligen vartänkt. Regeringens avsikt att görastatsfinanserna mer stabila förkonjunktursvängningar har alltså heltmisslyckats.Jag anser därför att överskottsmåletför de offentliga finanserna börkompletteras och senare eventuelltersättas med ett mål om balans i statensfinansiella sparande över enkonjunkturcykel. En sådan restriktioninnebär att skatteuttaget varken blirstörre eller mindre än nödvändigt. Ettbalansmål för statens finansiellasparande måste enligt min mening fasas insuccessivt på grund av nuvarande storaunderskott. Regeringen bör ibudgetpropositionen återkommamed förslag om ett sådant kompletternadebudgetmål.Ett etappmål för ärvidare att statsskulden mätt som andel avBNP ska understiga senast 2006.Skuldkvoten bör därefter fortsätta attsjunka. För att snabbare kunna minskastatsskulden anser jag attbudgetpolitiken bör ges en stramareutformning än vad regeringen nuredovisar. Dessutom bör statliga företagsäljas ut i betydligt större omfattningän vad som finns angivet i propositionen.På detta sätt kan avbetalningstakten avstatsskulden öka, somskattetrycket kan sänkas. Under nästa årräknar vi kristdemokrater med att kunnasälja statliga företag för sammanlagt 45miljarder kronor.Jag anser också att regeringen börfullfölja arbetet med att presentera enlångsiktig inkomst- och utgiftsstrategi,(yrkande 9). Den tidigarefinansministern toginitiativ till att utforma en sådanstrategi men gavs aldrig tillfälle attslutföra detta arbete. En sådan strategibehövs enligt min mening om skaklara den dubbla utmaning som följer aven ökad internationalisering med desskrav på sänkt skattetryck somden demografiska utvecklingen medalltfler äldre snarare ställer krav påmotsatsen.Med det anförda tillstyrker jag motionFi16 (kd) yrkandena 6, 9 och 10,tillstyrker delvis motionerna Fi15 (fp)yrkande 4 och Fi17 (c) yrkande 2 samtavstyrker motion Fi14 (m) yrkande 2 idenna del.5. Mål för budgetpolitiken -avsnitt 2.3, punkt 2 (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag underpunkt 2 borde ha följande lydelse:Riksdagen beslutar att som sin mening geregeringen till känna att regeringenefter att ha utrett frågan bör återkommatill med ett förslag om hur ettbalanskrav för statsbudgeten, i huvudsakmotsvarande det som gäller för kommuneroch landsting, bör vara utformat. Därmedbifaller motion 2002/03:Fi17 avMaud m.fl. (c) yrkande 2,bifaller delvis motionerna2002/03:Fi15 av m.fl.(fp) yrkande 4 och2002/03:Fi16 av m.fl. (kd)yrkande 6samt avslår motionerna2002/03:Fi14 av m.fl. (m)yrkande 2 i denna del och 2002/03:Fi16 avAlf m.fl. (kd) yrkandena 9 och10.StällningstagandeJag anser att överskottsmålet på igenomsnitt av BNP över enkonjunkturcykel ska upprätthållas. Enligtmin mening har regeringen och dessstödpartier utnyttjat det samladeöverskottet i den offentliga sektorn föratt medvetet budgetera för underskott istatens finanser. Det är märkligt attstaten genom balanskravet ställer högrekrav på kommuner och landsting, därfolkvalda bär ansvaret, än på sin egenbudgetprocess. Likhet mellan de tredemokratiska nivåerna i budgetprocessenär ett renlighetskrav. Regeringen bördärför skyndsamt låta utreda ochåterkomma till med förslag omhur ett balanskrav, i huvudsakmotsvarande det som gäller kommuner ochlandsting, ska kunna utformas för statensbudget.Vad jag framfört bör geregeringen till känna. Det innebär attjag tillstyrker motion Fi17 (c) yrkande2, tillstyrker delvis motionerna Fi15(fp) yrkande 4 och Fi16 (kd) yrkande 6.Motion Fi14 (m) yrkande 2 i denna del ochmotion Fi16 (kd) yrkandena 9 och 10avstyrks.6. Budgetpolitikens inriktning -avsnitt 2.3, punkt 3 (m)av , ochTomas (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag underpunkt 3 borde ha följande lydelse:Riksdagen godkänner de i reservation 6föreslagna riktlinjerna förbudgetpolitiken och ger detta som sinmening till känna för regeringen. Därmedbifaller motion 2002/03:Fi14 avBo Lundgren m.fl. (m) yrkande 2 i dennadel,bifaller delvis motion2002/03:Fi15 av m.fl.(fp) yrkande 8och avslårproposition 2002/03:100 punkt 2 samtmotionerna2002/03:Fi15 av m.fl.(fp) yrkandena 2 och 6,2002/03:Fi16 av m.fl. (kd)yrkandena 5 och 8 samt2002/03:Fi17 av m.fl. (c)yrkandena 3, 5 och 6.StällningstagandeUtgiftstaken i statsbudgeten tillkom1997. Denna nyordning skapade bättreförutsättningar för en god kontroll överstatsutgifterna. sjönk ocksåstatsutgifterna från omkring 40 till 35 %av BNP. Efter hand har emellertid dessautgiftsminskningar bromsats upp, ochregeringen utgår i sina kalkyler nu frånatt de takbegränsade statsutgifternaunder åren framöver inte längre skaminska i förhållande till BNP utan kommeratt ligga kvar på oförändrad nivå.Uppbromsningen är en konsekvens av attregeringen inte har finansierat nyautgiftsåtaganden med besparingar utanlagt dem till tidigare åtaganden. Dennabild bekräftas av Konjunkturinstitutetsom i sin senaste konjunkturbedömningredovisar en undersökning i vilken mansummerat regeringens ofinansieradereformer och kommit fram tillatt de uppgårtill 168 miljarder kronor.Gradvis har också regeringens respektför utgiftstaken som budgetpolitisktinstrument urholkats. I direkt strid motriksdagens uttalanden fick exempelvisriksdagen aldrigtillfälle att fastställa något statligtutgiftstak . finns styrandeutgiftstak fastställda endast fram t.o.m.2004, vilket underminerar tilltron tillden förda budgetpolitikens långsiktighet.Budgettrixandet och sätten att kringgåutgiftstaket har också ökat med enoroväckande snabbhet. Trots attbudgetlagen föreskriver attstatsbudgetens inkomster och utgifter skaredovisas var för sig har utgifter i alltstörre utsträckning börjat avräknas motinkomster. Det som tidigare benämndesbidrag och betalades ut som anslag påstatsbudgetens utgiftssida kallas nuskattenedsättning och regleras sominsättningar på de skattskyldigasskattekonton. Effekten av detta blir attstatsbudgetens inkomster minskar. Genomatt på detta sätt lyfta över utgifterfrån statsbudgetens utgiftssida till dessinkomstsida och behålla utgiftstakenoförändrade kan regeringen vidga utrymmetunder utgiftstaket.I vårpropositionen finns åtskilligaexempel på hur detta budgettrixande kanta sig uttryck. Där föreslåssysselsättningsstöd till kommuner ochlandsting, särskilt anställningsstöd,stöd för skyddat arbete hos offentligaarbetsgivare () och anställningsstödtill långtidssjukskrivna - stödformer somhar det gemensamt att de alla skakrediteras arbetsgivarnas skattekontonoch alltså redovisas som eninkomstförsvagning. Eninvesteringsstimulans för byggande avmindre lägenheter, som ärkostnadsberäknad till 4,3 miljarderkronor, ska på motsvarande sättkrediteras fastighetsägarnasskattekonton. Kommunerna ska även nästaår tillföras ett särskilt bidrag på 1,3miljarder kronor genom att en statligskatt återigen definieras som . Ipropositionen föreslås också att SJ ochTeracom ska få ikapitaltillskott helt vid sidan avstatsbudgeten. De nya stödformernasummerar sig till 13,4 miljarder kronoroch skulle inte utan budgettrixande hakunnat föras upp på statsbudgeten,eftersom utrymmet under utgiftstaketsedan tidigare är obefintligt till följdav regeringens alltför vidlyftigautgiftspolitik.Till detta kommer att regeringensprognoser för den underliggandeutgiftsutvecklingen är för optimistiska.Utgifterna för sjukfrånvaro, arbetsskadoroch arbetslöshet riskerar att blibetydligt högre än regeringen räknar med.Skulle därtill Socialdemokraterna,genomföradet utgiftsprogram man enats om kommerutgiftsbomben att detonera med förödandekonsekvenser för de offentligafinanserna.Exempel som dessa visar enregeringsmakt i förfall. Regeringenhåller på att tappa greppet omstatsfinanserna, och Socialdemokraternasoblyga löftespolitik från valrörelsenhåller på att underminera trovärdighetenför budgetpolitiken.Vi moderater avvisar regeringensförslag till riktlinjer förbudgetpolitiken. Vi anser att följanderiktlinjer i stället bör styrabudgetpolitikens inriktning.1. Regeringen bör möta det osäkrakonjunkturläget genom att vidta åtgärdersom stärker de offentliga finanserna. Viräknar med ett högre resursutnyttjandetän regeringen, vilket också motiverarstramare saldomål de närmaste åren.2.3. Målet för den offentligasektorns finansiella sparande 2004 bördärför fastställas till av BNP,vilket är högre änregeringen räknar med.4.5. bör även lägga fastmål för det finansiella sparandet under2005 och 2006. Eftersom tillväxten kanantas motsvara den långsiktiga trendenoch det finansiella sparandet är lågt2003 och 2004 bör målen fastställas till1,och av BNP för 2005 och 2006.6.7. Regeringen bör i den kommandebudgetpropositionen föreslåbudgetförstärkningar som visar attbudgetmålen kommer attnås. Vår bedömning är att man behöverförstärka budgetsaldot med ytterligare5-10 miljarder kronor.8.Vi moderater presenterar ettbudgetalternativ som ger ett bättrefinansiellt sparande för den offentligasektorn än regeringens. Även efter våraskattesänkningar och utgiftssatsningarleder vår politik till en bättrebudgetutveckling.Vi föreslår budgetförstärkningar pånästan ,skattesänkningar på ungefär 20 miljarderkronor och satsningar på bl.a. vård,skola, handikappomsorg, forskning,försvaret och infrastruktur på ca 10miljarder kronor. Det finansiellasparandet förbättras meduppemot mer än medregeringens politik.Tillväxten måste främjas. Sänktaskatter på arbete, sparande ochföretagande är centrala komponenter i vårpolitik liksom satsningar på utbildning,forskning och infrastruktur.Det måste bli mer förmånligt attförsörja sig på sin lön än att leva påbidrag. Vi moderater vill därför sänkainte bara inkomstskatten utan ocksåersättningsnivån i sjuk-, arbetslöshets-och föräldraförsäkringarna. Den bör ifortsättningen motsvara av dentidigare inkomsten.Vi gör en medveten prioritering. Lägreskatter är viktigare än bidrag. Vård,skola och omsorg är viktigare än bidrag.Det är därför vi också lägger framförslag som innebär att vården tillförsresurser, bl.a. i form av en vårdgaranti,och att mer pengar satsas på skolan. är också enkvalitets- och värdighetsrevolution.För många löntagare sänks inteersättningen till eftersomarbetsmarknadens parter förhandlat sigfram till kompletterandeförsäkringslösningar. I många fall kommerden effektiva ersättningen vid t.ex.sjukdom därför snarare att motsvara 85 %av den tidigare inkomsten.Tillväxt är inte statisk. Enexpanderande ekonomi präglas av att flerlåter idéer och uppfinningar bli företagoch att företagare med fungerandeaffärsidéer finner det mödan värt attväxa. En växande ekonomi kännetecknas avframgångsrik konkurrens och handel medandra länder. När tillväxten skjuter fartskapas nya resurser som inte tagits frånnågon annan. Politiken behöver då inteinnebära att man tar från en för att getill någon annan, utan handlar i ställetom att bygga upp det gemensamma samtidigtsom folkflertalet får mer över för egendel.Ett centralt inslag i Moderaternasstrategi för högre tillväxt är lägreskatter. Vi föreslår ett kraftigtförbättrat grundavdrag. Vårt förslag omsärskilda barnavdrag gör också attskattebelastningen tar större hänsyn tillförsörjningsbördan. Vi vill växlaskattesänkningar mot lägre bidrag för attge alla medborgare större möjlighet attstyra över sina liv. Vi föreslår ocksåatt brytpunkten för statlig inkomstskatthöjs och att värnskatten avskaffas.Likaså vill vi sänka fastighetsskatten,för att därefter stegvis avskaffa den.I vår tillväxtstrategi är sänktaskatter på företagande, sparande ochinvesteringar viktigt. Vi föreslår sänktförmögenhets-, dubbel-, arvs- ochgåvobeskattning samt slopande av dediskriminerande fåmansbolagsreglerna.Genom dessa skattesänkningar blir detmera lönsamt att arbeta, spara, investeraoch driva företag. Det ger också högretillväxt.För att det ska vara möjligt att stärkastatsfinanserna som skatternasänks är det nödvändigt att minska påutgifterna. Vi föreslår besparingar pånästan . Ska densociala tryggheten kunna värnas på längresikt är det nödvändigt att strama åttransfereringarna och bromsa de snabbtstigande kostnaderna inombidragssystemen. De långasjukskrivningarna har de senaste årenökat med och kostnaderna medöver . Ökningen avantalet människor som försörjs av olikabidragssystem är så omfattande attden äter upp nästan hela det tillskotttill arbetsutbudet sombefolkningstillväxten ger.Det är möjligt för människor attanpassa sig till stramare bidragssystem,men det är utomordentligt svårt attersätta en misslyckad skolgång eller enförsenad operation. De åtgärdermoderaterna föreslår innebär att kommuneroch landsting på lång sikt kan räkna meden betydligt starkare utveckling av sinaskatteintäkter.Det är också viktigt att strama åtbidragen för att ekonomin ska fungerabättre och arbetsutbudet öka. Det ärnödvändigt att öka arbetsutbudet. För attdet ska bli mera lönsamt att arbeta måstebåde bidrag och skatter sänkas. Attskattesänkningarna finansieras genomstramare transfereringar är därförviktigt.Att strama åt bidragssystemen är ettled i politik för lägrearbetslöshet. Sänkningen av ersättningeni a-kassan och införandet av en bortreparentes är särskilt viktigt för attförbättra arbetsmarknadens funktionssätt.Moderaternas politik för att ökaflexibiliteten på arbetsmarknaden byggerinte bara på sänkta ersättningsnivåer,utan också på lägre skatter, mindrestelbent arbetsrätt, modernarearbetstidsreglering, effektivarearbetsförmedling och ökade satsningar påkvalificerad utbildning.Vår uppfattning är att ävenersättningsnivån i föräldraförsäkringenmåste sänkas. Det är viktigt attersättningsnivån sänks i samtligabidragssystem eftersom ökningen avfrånvaron inte enbart beror påsjukskrivningar utan sammanhänger med engenerell ökning av frånvaron som ärrelaterad till olika bidragssystem.Likaså är det viktigt attersättningsnivån är enhetlig eftersom detannars är möjligt att kryssa mellan olikabidragssystem.Vi vill även spara inom andra områden.Att som ange biståndet som andelar avBNI lägger tyngdpunkten på hur mycket somspenderas i stället för på vilketresultat som uppnås. Vi vill att detstatliga biståndet inriktas på åtgärdersom har förutsättning att snabbt avvecklafattigdomen i de mest behövande länderna- låginkomstländer - av vilka demed hög skuldsättning också bör få hjälpmed skuldavskrivningar.Det statliga apoteksmonopolet böravregleras, vilket är grundläggande fören fungerande läkemedelsmarknad. Dettafår konsekvenser också för statensutgifter för läkemedelsförmånen.Riktat företagsstöd är andra utgiftervi vill minska. Så t.ex. börinvesteringsstödet till bostadsbyggandehelt avskaffas.Vi föreslår också att de generellastatsbidragen till kommunerna reduceras,vilket bland annat möjliggörs av enminskad statlig detaljreglering avkommunernas verksamhet och en bättrefungerande offentlig upphandling.Vad vi här föreslagit om inriktningen avbudgetpolitiken bör som sinmening ge regeringen till känna. Därmedtillstyrker vi motion Fi14 (m) yrkande 2i denna del och tillstyrker delvis motionFi15 (fp) yrkande 8. Budgetpolitikens inriktning -avsnitt 2.3, punkt 3 (fp)av och (båda fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag underpunkt 3 borde ha följande lydelse:Riksdagen godkänner de i reservation 7föreslagna riktlinjerna förbudgetpolitiken och tillkännager dettaför regeringen som sin mening. Därmedbifaller motion2002/03:Fi15 av m.fl.(fp) yrkandena 2, 6 och 8 och avslårproposition 2002/03:100 punkt 2 samtmotionerna2002/03:Fi14 av m.fl. (m)yrkande 2 i denna del,2002/03:Fi16 av m.fl. (kd)yrkandena 5 och 8 och2002/03:Fi17 av m.fl. (c)yrkandena 3, 5 och 6.StällningstagandeArbetslösheten ökar, sysselsättningensjunker. Företagandet går ned ochsjukskrivningstalen upp. Den internationellalågkonjunkturen har hållit i sig längreän tidigare väntat. Men systemfelen iekonomin består. Mot bakgrund av det alltallvarligare ekonomiska läget krävs enkrisplan för . Vi ställer ossbakom krisplan för Sverigedär några av inslagen är följande:1. Omedelbara åtgärder för attbryta ökningen av sjukfrånvaron. Någonytterligare ökning från den av regeringenprognostiserade nivån för kanenligt mening inteaccepteras. Viktigast är att geindividerna förutsättningar att rensabort stressfaktorer ur sina liv -motion Fi15 innehåller flerasådana förslag. Näst viktigast är att ökautbudet av vård och rehabilitering. Detkan finansieras genom Finsamsystemet,alltså att den ekonomiska brandvägg somnu finns mellan vården ochförsäkringskassan tas bort. Viktigt ärockså att reglerna i sjukförsäkringen motfelutnyttjande skärps.2.3. Konkreta åtgärder för ett bättreföretagsklimat. Alla planer på attövervältra sjukkostnader på arbetsgivarnabör läggas i papperskorgen. Tvärtom börföretagens kostnader minska genom sänktaskatter och mindre krångel.4.5. Systemförändringar för attsnabbt minska antalet människor ibidragsberoende. Ett nytt system(jobbgarantin), där socialsekreterare ocharbetsförmedlare utnyttjar de möjlighetersom finns att ställa krav påmotprestationer för bidrag, börintroduceras.6.7. Statsfinanserna måste stärkas.De två viktigaste åtgärderna har redannämnts: färre sjukskrivna och färrebidragsberoende. Därutöver bör ett antalytterligare besparingar genomföras.Digital-TV-övergången - till en kostnadpå - bör ställasin. Den planerade miljardsubventionen avSJ AB bör inte genomföras. Gamla och nyabostadssubventioner bör avvecklas ellerreduceras. För att öka trovärdighet ochhållfasthet i statsfinanserna börbudgeteringsmarginalen utökas till 16miljarder kronor för . Staten skaöver en konjunkturcykel inte varanettoupplånare varför statens finanserbör förstärkas framöver.8.9. Bostadsbyggandet måste öka.Målet bör vara att 40 000 nya lägenheterper år tillkommer . Deaviserade reglerna för hyressättning inyproduktion bör forceras. Ett förstasteg i en avveckling av fastighetsskattenpåverkar byggkalkylerna positivt. Enkriminalisering av karteller ökarmöjligheterna att komma åt otillåtetsamarbete som syftar till att pressa upppriser på byggmarknaden. Ökadeansträngningar att få utländska budgivarei svenska byggprojekt bör göras.10.11. Åtgärder mot utslagningen igymnasieskolan. I avvaktan på en mergenomgripande gymnasiereform bör ettantal attraktiva yrkesutbildningar, sominte ger högskolebehörighet men gedignayrkeskunskaper, inrättas. Tankarna påslopade förkunskapskrav i gymnasieskolanbör inte förverkligas.12.13. Alternativ i verksamhetfrämjas.