bet · GR01UU3 · 2003-12-02 00:00:00 — Det nuvarande handelssystemet har gynnat storatransnationella företag, vilket gjort att vinsterna från livsmedelsproduktioni inte har hamnat i de fattigas händer.Om svälten skall kunna utrotas måste ledstjärnan, både i handelssammanhang,internationell politik och fattigdomsbekämpning, i stället varalivsmedelssuveränitet - food sovereignity.Livsmedelssuveränitet är folks, länders och unioners rätt att definierasin egen jordbruks/livsmedelspolitik för att kunna möta sina egna behov.Begreppet lanserades av den globala koalitionen mellan småbrukare, ViaCampesina, i samband med Summit 1996. Det innebär attdet lokala jordbruket avsett för att livnära den egna befolkningenprioriteras. Detta kräver stabila villkor för den inhemska produktionensutveckling, som tillgång till jord, vatten, utsäde och krediter, menockså rätten att införa skydd från importtryck vid behov. Livmedelssuveränitetär inte en fråga bara för , och i Via Campesina finnslantbrukarorganisationer från både nord och syd representerade.Många studier har visat på sambanden mellan svält och fattigdom. Trotsden självklara koppling som finns mellan utrotande av svälten ochekonomisk tillväxt så dirigeras alltför mycket av utvecklingsresursertill åtgärder som inte tar itu med den största grundorsaken till fattigdom- hunger. I FAO:s Economic and Social development paper 147 framgår atttillväxten söder om skulle varit mellan högre ommänniskor kommit upp till ett näringsintag på perdag.Det är dags att bryta trenden med minskande bistånd inom jordbrukssektornoch de minskade anslagen till jordbruket. En politik som innebär enlivskraftig jordbrukssektor där primärt fokus ligger på produktion förde egna basbehoven är en ytterst viktig faktor för att utrota fattigdomen.En sådan politik har också fokus på kvinnors situation, då familjenslivsmedelsförsörjning oftast vilar på kvinnornas axlar.FAO har föreslagit ett antihungerprogram och en internationellallians mot hunger, med syfte att minst halvera antalet hungriga människortill . måste ta aktiv del i detta i syfte att uppnå ennollvision för svälten. Jordbrukssektorns roll kan inte nog framhållas,och i FAO:s program pekar man mycket riktigt på vikten av ökadjordbruksproduktion i fattiga områden och behovet av att säkerställa attmaten når dem som mest behöver den. Vi i den rika världen har möjlighetatt utrota svälten genom att öka stödet till den forskning som är avbetydelse för uthålliga jordbruk liksom till det direktabiståndet till jordbrukssektorn.Givetvis ligger huvudansvaret för den nationella jordbrukspolitiken idet enskilda landet. Vi i i-världen har dock ett stort ansvar då detgäller de internationella handelsreglerna, biståndsverksamhet och denförda jordbrukspolitiken inom EU. EU står för avlivsmedelsexporten då det gäller mjölkpulver och fläskkött. Då dessa produkterdumpas på världsmarknaden med hjälp av interventionspriser och exportbidragblir följden givetvis att lantbruksföretagaren i ett tredje land tvingaskonkurrera på oacceptabla villkor. Exportsubventionerna måste avskaffas,och enskilda länder måsta ha rätt att vidta motåtgärder vid misstankeom att dumpning förekommer.För att ge länder möjligheter att välja en egen nationell jordbrukspolitikmåste AoA skrivas om från grunden. Målsättningen skall varalivsmedelssuveränitet, trygg livsmedelsförsörjning och ekologisk uthållighetistället för en blind tro på frihandel. Kravet på minsta marknadstillträdemåste upphävas och enskilda länder skall ha rätt att skydda sin egenlivsmedelsproduktion så länge det inte innebär att landet i fråga dumparett överskott på världsmarknaden. Åtgärder bör också vidtas så attLDC-export till i-länder gynnas.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motionerna2003/04:U12 yrkande 18 och 2003/04:U271 yrkandena 1-4.17. Politiken för social omsorg och folkhälsa, punkt 19 (m, kd)av i (m), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U245 yrkandena3, 4, 6 och 7 och avslår motionerna 2002/03:U244, 2002/03:U260 yrkande4, 2002/03:U284 yrkande 23, 2002/03:U290 yrkandena 7 och 14, 2002/03:U295yrkandena 6 och 21, 2002/03:U313 yrkandena 12-15, 2002/03:So455 yrkande2, 2003/04:U2 yrkande 2, 2003/04:U5 yrkande 3, 2003/04:U6 yrkandena 16och 17, 2003/04:U7 yrkande 6, 2003/04:U9 yrkandena 25 och 26, 2003/04:U10yrkande 12, 2003/04:U11 yrkande 6, 2003/04:U245 yrkandena 15 och 18,2003/04:U248 yrkande 6, 2003/04:U251 yrkandena 1, 2, 4, 6 och 8,2003/04:U261 yrkande 8, 2003/04:U305, 2003/04:U312 yrkandena 1, 4 och 5,2003/04:U348 yrkandena 19 och 20 och 2003/04:So645 yrkande 5.StällningstagandeHälsovårdsinsatser måste komma i fokus. Den katastrofala utvecklingen,särskilt hiv/aids, måste brytas. Sjuka och döende människor kan inteutveckla ett land. En basal hälsovård måste komma alla till del. Förutvecklingen av effektiva läkemedel och vacciner mot tropiska sjukdomarsom inte drabbar den rika världen bör en marknad garanteras. Informationom hivprevention måste på ett effektivt sätt nå ut till alla.Med en snabb ekonomisk utveckling skulle sjukdomarna inte få de förödandekonsekvenser som de nu har. Den basala hälsovård som länderna borde hautvecklat för länge sedan skulle väsentligt kunna reducera problemenmed sjukdom och ohälsa. Problemet har inte varit brist på resurser.Endast en mindre del av biståndsflödet hade krävts för att bygga upp engrundläggande hälsovård, som i sin tur kraftfullt hade främjat bådesocial och ekonomisk utveckling. Erfarenheter från alla länder somutvecklats snabbt pekar på hur väsentliga satsningar på hälso- ochsjukvård är för utvecklingen i sin helhet.Ett stort problem är att få fram effektiva och billiga mediciner motflera sjukdomar som drabbar , främst malaria, TB, mässling ochhiv.I dag förekommer dock flera framgångsrika försök med olika typer avmedicin mot flera av dessa sjukdomar där många afrikaner ingår iförsöksgrupperna. Tyvärr är den bistra sanningen att när medicinen väl ärfärdigutvecklad är den alldeles för dyr för att kunna användas i Afrika.Man måste ytterligare sänka både behandlingskostnaderna för hälso- ochsjukvård samt kostnaderna för medicin. Ökar tillgången till rådgivningoch information blir även andra tjänster mer lättåtkomliga, bl.a.möjlighet att behandla alla de infektioner som uppkommer i samband medimmunosuppression orsakad av hiv eller andra sjukdomar. En ytterligarelösning på detta problem kan vara den modell som den amerikanskeHarvardprofessorn presenterat. Den innebär att de rikaländerna garanterar en marknad för ett visst vaccin eller en viss medicin.Exempelvis skulle EU kunna vara garant för att köpa ett effektivtmalariavaccin till 25 miljoner nyfödda barn om etteffektivt sådant vaccin utvecklas. Vidare kan också ett minimipris perdos garanteras. De mottagande länderna kan tillfrågas om att ta en delav kostnaden, men poängen är att inget land eller organisation ger någrapengar förrän ett effektivt vaccin verkligen existerar. Läkemedelsindustrinstår för forskning och utveckling och för risken av misslyckade projekt.I är det av dem som behöver bromsmediciner somhar tillgång till dem. Visserligen har bromsmedicinerna blivit billigarei , men det behövs krafttag av både privat och statlig sektorför att människor som behöver medicin skall få tillgång till den. Manmåste ytterligare sänka behandlingskostnaderna för både hälso- ochsjukvård samt medicin. Ökar man tillgången till behandling, rådgivningoch information blir även andra tjänster mer lättåtkomliga. Det skapasockså möjligheter att behandla alla de infektioner som uppkommer isamband med immunosuppression orsakad av hiv.WTO:s patentavtal Agreement on Trade-Related Aspects of IntellectualProperty Rights, TRIPS, ställer krav på att alla WTO:s medlemmar skallinföra en bestämd nivå av immaterialrättsliga regler. Nackdelen är attu-länderna har en svagare lagstiftning kring bl.a. mediciner. Vidareanser att patentet missgynnar utvecklingen och befarar attavtalet minskar tillgången på mediciner vilket hotar grundläggande rätttill hälsa.Ett positivt tecken är dock att flera av de nystartade globala stiftelsernasom arbetar för att utveckla vaccin mot hiv har som grundregel att denforskning som bedrivs skall fokusera på den variant av hiv som existerari . har man alltid hävdat att det inte är ekonomisktlönsamt att satsa forsknings- och utvecklingspengar på sjukdomar somnästan bara förekommer i världens fattigaste länder, men angeshivforskning som direkt gagnar som incitament för att kunna ansökaom resurser inom flera olika organisationer.Alldeles har ett ideellt program för hivmedicin till de fattigaländerna startat. (),och vid harlanserat ett program vid Global Health Initiative,som kan fungera som modell för att öka tillgången till viktiga läkemedelför . Det första läkemedlet är Delavirdin mot hiv. Idén gårut på att man beviljar licenser utan ensamrätt för medlet till tillverkaresom förbinder sig att tillverka och distribuera produkten till världensfattiga länder. Programmet bedrivs ideellt, och bestämmer vilka somfår rätten att tillverka förutsatt att kvalitetskraven följs. Detta gerunika möjligheter att underlätta tillverkning och att leverera medicintill länder med stora behov. Kriteriet för att vara berättigad tilldetta är att länderna skall ligga på i BNP per capitaoch att andelen hivsmittade uppgår till över en procent. Programmetsker inom en ram som gör att det inte skadar skyddet för immaterialrättenvilket behövs för att stimulera fortsatta investeringar i forskning förnya genombrott.Forskning och utveckling av nya antivirala medel måste innefatta ävenafrikanska varianter av hiv, inte bara västvärldens hiv. Afrikanskastater måste ha ekonomisk möjlighet att själva kunna tillverka läkemedeleller efterfråga de läkemedel som finns. krävs en tydligstruktur av organisationen för att kunna distribuera medicin till allabehövande.Det krävs ytterligare satsningar på grundforskning angående hiv. Vi hari dag ännu inget fungerande vaccin, och den allra största vinsten ikampen mot hiv/aids är den dag världen lyckas framställa ett sådantvaccin som fungerar.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion2003/04:U245 yrkandena 3, 4, 6 och 7.18. Samstämmighet i svensk politik och i EU:s politik, punkt 22 (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 22 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U7 yrkandena 11och 12 och avslår motionerna 2002/03:U262 yrkande 7, 2002/03:U294 yrkande22, 2003/04:U6 yrkandena 20 och 21, 2003/04:U9 yrkande 32, 2003/04:U10yrkande 6, 2003/04:U12 yrkande 3 och 2003/04:U348 yrkandena 6 och32.StällningstagandeUtskottet anser att i de fall där fattigdomsbekämpningen ochrättighetsperspektivet, dvs. kampen för mänskliga rättigheter kommer i konfliktmed andra politikområden skall fattigdomsbekämpningen och rättighetsperspektivetvara det överordnade målet. Detta innebär exempelvis att fattigdomsbekämpningenskall vara överordnad krigsmaterielexport-politiken och att hälsopolitiken,som avser att värna den mest grundläggande mänskliga rättigheten rättentill liv, nämligen skall vara överordnad TRIPS-avtalet.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:U7yrkandena 11 och 12.19. Samarbetsländer och planeringsinstrument, punkt 23 (m)av i (m), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2002/03:U295 yrkandena8 och 15 och avslår motionerna 2003/04:U6 yrkande 30, 2003/04:U9 yrkande29, 2003/04:U10 yrkande 4, 2003/04:U12 yrkande 8 och 2003/04:U348 yrkande3.StällningstagandeDet finns därför all anledning att medvetet koncentrera det svenskabiståndssamarbetet till de länder där vi mest effektivt kan bidra tillatt utrota fattigdomen. biståndsinsatser bör fokuseras på Afrikasöder om . Good governance är en förutsättning för direkt budgetstödtill statsmakter. Kunskapsöverföring måste få en alltmer domineranderoll i biståndets utformning. Det är angeläget att medverka till attskapa framgångsrika exempel, som inspirerar övriga länder.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion2003/04:U295 yrkandena 8 och 15.20. Samarbetsländer och planeringsinstrument, punkt 23 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U6 yrkande 30och avslår motionerna 2002/03:U295 yrkandena 8 och 15, 2003/04:U9 yrkande29, 2003/04:U10 yrkande 4, 2003/04:U12 yrkande 8 och 2003/04:U348 yrkande3.StällningstagandeRegeringen har framställt den svenska utvecklingspolitiken som om Sverigeska finnas med överallt där det finns behov. Det är en hedervärd tankemen vi menar att det inte är rimligt. För att inte förlora effektiviteteni utvecklingssamarbetet och biståndet anser vi att , inom ramenför det breddade synsättet, ändå måste fortsätta att prioritera ettantal samarbetsländer. En lämplig begränsning är ca 20 länder, vilketbör ske . Fördelen med prioriterade länder är uppenbari det att det ökar möjligheterna till kontrollerade samarbetsformer,effektivare samarbete, bättre revision och uppföljning. De länder somi så fall inte ingår i den prioriterade skaran kan stödja genommer kunskapsinriktat bistånd inom ramen för internationellt samarbete.Ett fortsatt system med programländer gör det också lättare att arbetafram tydliga strategier för när biståndet till ett land skall avslutasoch när samarbetet skall övergå i mer normala former av ekonomiskt ochpolitiskt samarbete.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:U6yrkande 30.21. Samarbetsländer och planeringsinstrument, punkt 23 (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U9 yrkande 29och avslår motionerna 2002/03:U295 yrkandena 8 och 15, 2003/04:U6 yrkande30, 2003/04:U10 yrkande 4, 2003/04:U12 yrkande 8 och 2003/04:U348 yrkande3.StällningstagandeKriterierna för vilka länder som skall ta emot svenskt bistånd bör sesöver. Genom att begränsa huvudbiståndet till ett antal utvalda ländernås större fokusering på mottagarländernas behov. Det ger möjlighettill ökad dialog, bättre utvärdering och långsiktig närvaro. Om Sverigemed sitt utvecklingsarbete vill ha fokus på de fattiga ländernas bästater sig en begränsning av huvudmottagarländerna naturlig.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:U9yrkande 29.22. Demokrati och god samhällsstyrning, punkt 24 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motionerna 2002/03:L249 yrkande22, 2002/03:U284 yrkande 11, 2002/03:U294 yrkande 4, 2003/04:U10 yrkandena14 och 21 och 2003/04:U282 yrkandena 10 och 13 och avslår motionerna2002/03:U224 yrkande 2, 2002/03:U228 yrkandena 11 och 14, 2002/03:U284yrkandena 7 och 10, 2002/03:U290 yrkandena 6 och 12, 2002/03:U295 yrkande9, 2002/03:U298 yrkande 1, 2002/03:U320, 2003/04:K418 yrkande 6, 2003/04:U4,2003/04:U10 yrkande 15, 2003/04:U213 yrkande 3, 2003/04:U241, 2003/04:U337yrkande 1 och 2003/04:U348 yrkandena 8, 10 och 11.StällningstagandeBiståndspolitiken bör brukas för att främja mänskliga rättigheter. EnligtFolkpartiet liberalernas uppfattning bör det bilaterala biståndet ommöjligt villkoras med krav på insatser för demokrati och respekt förmänskliga rättigheter, vilket bör ge regeringen till känna.Motvår betoning av demokrati anförs ibland att en demokratisering påtvingadutifrån har mindre chans till framgång. Så är det, naturligtvis. Sverigebör därför undvika bilaterala biståndsengagemang i länder vars regimerinte strävar efter demokratisering. Om bistånd eventuellt skall bedrivasi diktaturstater må sådant eventuellt bistånd kanaliseras genom enskildaorganisationer. Det bör i sådana fall kontrolleras extra att stödet,även genom enskilda organisationer, inte i sista hand tillfaller regimen.Fria medier är avgörande för att ett samhälle skall fungera demokratiskt.Att det finns oberoende journalister, med rätt att få tillgång tillinformation, är en garanti för att regeringar och myndigheter ställstill svars för sina handlingar. Flera regeringar fortsätter att dömajournalister till fängelse för att försöka skrämma kritikerna och tystaoppositionen. Det är också högst allvarligt att journalister trakasserasoch ibland dödas i syfte att hindra undersökningar. Detta händer oftaockså i demokratiska länder. Regeringarna måste ta ansvar för att skyddajournalisterna, eftersom en kritisk press är nödvändig för att försvarademokratin. Det är mot denna bakgrund oerhört viktigt att ialla internationella sammanhang är tydligt i sitt stöd för demokratioch krav på demokrati. Bistånd till stöd för oberoende medier skallvara en viktig del av svenskt demokratibistånd.Sverige ger bistånd till utvecklingsländer där homosexuella, bisexuellaoch transpersoner har få eller inga rättigheter. Som ett led i stärkandetav det s.k. demokratimålet anser liberalerna att Sverigemåste ställa krav på att grundläggande rättigheter ges till homosexuella,bisexuella och transpersoner för fortsatt bistånd. Den förekommandediskrimineringen av dessa grupper bör successivt föras in i biståndsdialogenoch om möjligt motverkas genom val av nya projekt och att det i Sidasregleringsbrev även bör tas hänsyn till situationen för HBT-personer.Viföreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadsom ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:L249yrkande 22.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motionerna2002/03:U284 yrkande 11, 2002/03:U294 yrkande 4, 2003/04:U10 yrkandena14 och 21, 2003/04:U282 yrkandena 10 och 13 samt 2003/04:L249 yrkande22.23. Demokrati och god samhällsstyrning, punkt 24 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U348 yrkande 8och avslår motionerna 2002/03:L249 yrkande 22, 2002/03:U224 yrkande 2,2002/03:U228 yrkandena 11 och 14, 2002/03:U284 yrkandena 7, 10 och 11,2002/03:U290 yrkandena 6 och 12, 2002/03:U294 yrkande 4, 2002/03:U295yrkande 9, 2002/03:U298 yrkande 1, 2002/03:U320, 2003/04:K418 yrkande6, 2003/04:U4, 2003/04:U10 yrkandena 14, 15 och 21, 2003/04:U213 yrkande3, 2003/04:U241, 2003/04:U282 yrkandena 10 och 13, 2003/04:U337 yrkande1 och 2003/04:U348 yrkandena 10 och 11.StällningstagandeÄven om vikten av att våga ställa krav är stor, så måste kraven ställasi proportion till den berörda partens förmåga att leva upp till dem.Därför anser att det s.k. rättighetsbaserade biståndetinte enbart skall vara villkorsbundet, utan också ges en positiv ochstödjande inriktning så att en positiv demokratisk utveckling i ettland verkligen kan uppnås. Härvidlag behövs det en allmän attitydförändringnär det gäller inställningen till det internationella arbetet medmänskliga rättigheter och utveckling. Alltför ofta har det handlat om attpeka ut syndarna, bestraffa dem som inte följer , och införaekonomiska och/eller politiska sanktioner mot dem som bryter mot mänskligarättigheter. Det är naturligtvis viktigt att protestera mot grova ochsystematiska brott mot mänskliga rättigheter, men för att främjautvecklingen behövs det en lika stor dos av positiva verkningsmedel.Självfallet är det viktigt att en bevakning sker av hur mänskliga rättigheterskyddas i länder, dels genom FN, dels genom EU, och bör ageraför att föra upp den frågan på EU:s politiska dagordning.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion2003/04:U348 yrkande 8.24. Jämställdhet, punkt 25 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 25 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U6 yrkande 5och avslår motionerna 2002/03:U284 yrkande 8, 2002/03:U294 yrkande 15,2002/03:U313 yrkande 22, 2002/03:U328 yrkande 15, 2002/03:A242 yrkande11, 2003/04:U9 yrkande 13, 2003/04:U260, 2003/04:U348 yrkande 9,2003/04:Sf403 yrkande 33 och 2003/04:A371 yrkande 9.StällningstagandeFör att bedriva effektiv fattigdomsbekämpning är det nödvändigt medriktade åtgärder till kvinnor och deras barn. Deras fattigdom är tillstor del strukturell. Kvinnorna saknar ekonomiska tillgångar, egendom,makt, utbildning, sjukvård, är utsatta för våld och diskriminering pågrund av sitt kön och utestängs ofta från beslutande församlingar pådiverse nivåer. Undersökningar pekar alltsomoftast på att bistånd riktattill kvinnor ger bättre samhällsekonomiska resultat än övrigt bistånd.Kvinnors deltagande och inflytande bidrar till att skapa djupare,bredare och stabilare samhällen. Genom bistånd riktat till kvinnor, ökarchanserna för att biståndsmedlen investeras på sätt som gagnar familjensbarn och hushåll. Vi kräver därför att svenskt bistånd i högre gradskall riktas till kvinnor i samarbetsländerna.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:U6yrkande 5.25. Jämställdhet, punkt 25 (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 25 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motionerna 2002/03:U313 yrkande22 och 2003/04:U9 yrkande 13 och avslår motionerna 2002/03:U284 yrkande8, 2002/03:U294 yrkande 15, 2002/03:U328 yrkande 15, 2002/03:A242 yrkande11, 2003/04:U6 yrkande 5, 2003/04:U260, 2003/04:U348 yrkande 9,2003/04:Sf403 yrkande 33 och 2003/04:A371 yrkande 9.StällningstagandeI de flesta samhällen arbetar kvinnor mer än män, tjänar mindre, fårmindre utbildning och stöter på fler hinder att få tillgång till välstånd,lån, information och kunskap. Brist på jämställdhet är alltså ettgrundläggande hinder för mänsklig utveckling. bör besluta attuppdra åt regeringen att återkomma med förslag till strategier ochmetoder för hur arbetet att förhindra diskriminering av kvinnor iutvecklingspolitiken skall ske.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion2002/03:U313 yrkande 22 och 2003/04:U9 yrkande 13.26. Bundet och obundet bistånd, punkt 26 (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 26 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U9 yrkande 33och avslår motionerna 2003/04:U3 yrkande 2, 2003/04:U6 yrkande 31 och2003/04:U10 yrkande 24.StällningstagandeDen parlamentariskt tillsatta kommittén Globkom menade att böravbinda allt bilateralt bistånd och verka för internationellavbindning. En stor del av remissinstanserna avvisar förslaget.