bet · GR01SOU1 · 2003-11-25 00:00:00 — En fördelning av kostnader fårske mellan huvudmännen i efterhand. I yrkande 13begärs ett tillkännagivande om uppsökande ochflexibelt arbetssätt. Enligt motionärerna är detviktigt att den öppna psykiatrin ändrar sittarbetssätt och blir mer hjälpande, uppsökande ochflexibel i sitt arbetssätt. I yrkande 14 begärs etttillkännagivande om stöd till anhöriga och vikten avstödgrupper för vuxna och barn. Motionärerna anföratt barn i dessa sammanhang kan tala öppet omkänslor de burit på och dolt för sin omgivning. Iyrkande 16 begärs ett tillkännagivande om allergiskareaktioner, biverkningar ochöverkänslighetsreaktioner. Motionärerna anför att enökad medvetenhet och kunskap krävs om hur olikakänsliga patienter är när det gäller mediciner ochderas biverkningar.I motion So325 av . (m, s, fp, kd, v, c, mp) begärs etttillkännagivande om behovet av att betraktaHjälplinjen som en del av det förebyggandepsykiatriarbetet. Verksamheten består i att anonymtpå jourtelefon ge stödsamtal och rådgivning tillmänniskor i akut psykisk kris och deras närstående.Vidare anförs att verksamheten bedrivs i projektformmed ekonomiskt stöd från Allmänna arvsfonden samtatt projekttiden går ut . Innanprojekttiden löper ut måste finansieringsfråganlösas. Det vore enligt motionärerna naturligt att seHjälplinjen som en del av det förebyggande arbetetinom psykiatrin.I motion So528 av () begärs etttillkännagivande om samordning av resurser inompsykiatrin. Enligt motionären skulle en långtgåendesamordning bidra till en helhetssyn på de psykisktfunktionshindrades problem.I motion So547 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande om en mer sammanhållen organisationför den psykiska hälsovården. Motionärerna anför atten samlad och förutsättningslös utredning krävs.I motion So558 av m.fl. (s) begärsett tillkännagivande om åtgärder för psykiatrin.Motionärerna anför att samhället måste ta psykiatrinoch alla dess offer på allvar. Frågor ominformation, men framför allt en effektivareorganisation för vården aktualiseras.Ett par motioner behandlar frågan om enpsykiatrisamordnare och närliggande frågor.I motion So342 av () begärs att in-rättas med uppgift att komma medförslag till omedelbara åtgärder inom psykiatrin(yrkande 9).I motion So542 av () begärs etttillkännagivande om att en oberoende granskare avpsykiatrin bör utses med uppdrag att lämnakonkreta förslag angående hur den svenska psykiatrinkan återupprättas. Enligt motionären räcker det inteatt utse en särskild psykiatrisamordnare, utan detkrävs mer konkreta åtgärder.I motion So592 av m.fl. (kd)begärs ett tillkännagivande om attpsykiatrisamordnaren bör vara fristående frånSocialdepartementet (yrkande 10). Motionärerna anföratt det krävs en oberoende granskare som vågarföreslå nödvändiga förändringar.I motion So394 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om den av regeringen utlovadepsykiatrisamordnarens roll (yrkande 6). Motionärernaanser att samordnaren, förutom uppdraget att se överpsykiatrins brister och vidta konkreta åtgärder, börfå i uppdrag att upplysa och informera om psykisksjukdom i syfte att minska den diskriminering somfinns av psykiskt sjuka.Några motioner handlar om utbildning och rekryteringav vårdpersonal.I motion So592 av m.fl. (kd)begärs ett tillkännagivande om behovet av utbildadpersonal inom den psykiatriska vården (yrkande 9).Motionärerna anför att särskildautbildningssatsningar bör göras för att locka flernyutexaminerade läkare att välja specialitetenpsykiatri. Vidare krävs utbildningssatsningar äveninom grundutbildningen så att kompetent hjälp kanerbjudas i närsjukvården.I motion So307 av och () begärs ett tillkännagivande om att allvårdpersonal måste få kontinuerlig utbildning ochhandledning (yrkande 2).I motion So601 av och () begärs ett tillkännagivande ompersonalens betydelse inom psykiatrin. Motionärernaanför att den psykiatrisamordnare som regeringentillsatt bör ges uppdraget att även se överinnehållet i vården.Ett flertal motioner behandlar frågor om barn- ochungdomspsykiatri.I motion So370 av m.fl. (c, m,fp, kd, v, mp) begärs ett tillkännagivande om viktenav att uppmärksamma problemen hos barn- ochungdomspsykiatrin samt vidta nödvändiga åtgärder föratt minska patientköerna. Enligt motionärernainnebär de långa väntetiderna inom barn- och ung-domspsykiatrin bl.a. att inte lever upp tillbarnkonventionens krav på bästa uppnåeliga hälsautan åtskillnad.I motion So412 av m.fl. (mp,fp, kd, v, c) begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförs om att verka för att samarbetetutökas mellan vuxenpsykiatrin, barnpsykiatrin ochsocialtjänsten (yrkande 1). Motionärerna anför attför att finna vägar förbi de samarbetssvårighetersom verkar råda mellan vuxenpsykiatrin,barnpsykiatrin och börSocialstyrelsen få i uppdrag att utveckla metoderför samarbetsformer.I motion 2002/03:So507 av m.fl.(kd) begärs ett tillkännagivande om generellainsatser för barn och ungdomar med psykiska problem(yrkande 3). Motionärerna anför att situationen förbarn och ungdomar med psykiska problem bör ses urett folkhälsoperspektiv där de förebyggandeinsatserna ges en hög prioritet.I motion So574 av m.fl. (mp)begärs ett tillkännagivande om barn- ochungdomspsykiatri (yrkande 2). Motionärerna anför attinriktningen måste vara att hjälp kan ges snabbt.Vidare anförs att en flexibel åldersgräns mellan 18och inom barn- och ungdomspsykiatrin är nöd-vändig för att förhindra onödiga avbrott ochförflyttningar.Även i motion Ub271 av m.fl.(mp) framförs ett yrkande om en flexibel åldersgränsmellan barn- och vuxenpsykiatrin (yrkande 2).I motion 2002/03:So322 av () begärs etttillkännagivande om att se över behoven inom barn-och ungdomspsykiatrin. Liknande yrkanden framförs imotionerna 2002/03:So342 av m.fl. (s),So356 av () samt 2002/03:So483 ochSo434 av m.fl. (s).Ett motionsyrkande rör frågan om vårdbehov för ungavuxna.Således begärs i motion So570 av m.fl. (s) ett tillkännagivande om särskildavårdbehov för unga vuxna (yrkande 1). Enligtmotionärerna avses framför allt neuropsykiatriskasjukdomar och ätstörningar som drabbar allt yngre,liksom depressioner och självmordsbenägenhet samtnarkomani och övrigt missbruk som går allt längrened i åldrarna.Flera motioner behandlar frågan om tvång i denpsykiatriska vården.I motion So415 av m.fl.(m) begärs ett tillkännagivande omförsöksutskrivning efter vård enligt lagen(1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård (yrkande 9).Övergången från sluten vård till mer öppna vård- ochboendeformer bör vid tvångsvård omvandlas till enförsöksutskrivning, där tvångsvården är vilande menkan tillgripas vid försämring. Det är angeläget attfrågan om möjligheten till försöksutskrivning eftertvångsvård utreds, heter det i motionen.I motion So342 av () begärs etttillkännagivande om att psykiskt sjuka får tillgångtill långvarig riskförebyggande behandling (yrkande2). Motionären anför bl.a. att våldsverkare medpsykossjukdom bör kunna åläggas att under decenniermedicinera med läkemedel med antipsykotisk effekt. Isamma motion begärs ett tillkännagivande om att geden psykiatriska klinik där patienten initialtvårdas efter en dom möjlighet att utfärda före-skrifter om såväl medicinering och livsföring iövrigt som villkor för att låta patienten vistas ifrihet samt att patienten, om han underlåter attfölja dessa villkor, snabbt måste kunna återintas(yrkande 3). I yrkande 4 begärs ett tillkännagivandeom att rättssäkerheten garanteras genom attklinikens beslut skall kunna underställas domstol.Vidare begärs i samma motion att även ickevåldsbenägna psykiskt sjuka, i högre grad än förnärvarande, skall kunna tvångsvårdas (yrkande 6). Iyrkande 8 begärs ett tillkännagivande om attförsöksutskrivning och tvångsåtgärder i öppen vårdinförs.I motion So555 av () begärs etttillkännagivande om ändringar i regelverket förpsykiatrisk slutenvård. Motionären anför att en delav det tidigare regelverk som fanns i lagen omsluten psykiatrisk vård och som möjliggjordeförsöksutskrivning bör återinföras. Det innebar attpatienten förpliktade sig att följa krav som t.ex.besök i öppenvård eller en viss form avmedicinering.I motion So502 av m.fl. (fp) yrkasatt begär att regeringen skall återkommamed lagförslag för att öka den psykiatriska vårdensmöjligheter att i vissa fall tillgripa tvång i syfteatt säkerställa att svårt sjuka får adekvat vård ochi görligaste mån hindras att skada sig själva ochandra (yrkande 3). Motionärerna anser att en patientskall kunna skrivas ut från sluten vård på vissavillkor, t.ex. om medicinering och regelbundna besökpå vårdcentral, och att ett tvångsomhändertagandeskall kunna ske om villkoren inte uppfylls. Iyrkande 12 begärs ett tillkännagivande om vikten avatt patienten snabbt får tillgång till en stödpersonvid tvångsvård. Stödpersonen skall i samråd medanhöriga kunna föra patientens talan. Motionärernayrkar vidare att skall begära attregeringen återkommer med lagförslag rörande öppenvård med särskilda villkor (yrkande 13).Motionärerna anser att en patient som bedöms lida aven allvarlig psykisk störning men som kan få sittvårdbehov tillgodosett utan att vara inlagd påvårdinrättning skall kunna vårdas i öppen vård medvissa förhållningsorder. Dessa kan gälla vård ochbehandling, boende, sysselsättning, förbud mot attanvända berusningsmedel m.m. Om villkoren inteuppfylls skall patienten överföras till slutentvångsvård. Beslut om vård skall fattas av domstol.I motion So592 av m.fl. (kd)begärs ett tillkännagivande om att överväga tvång iöppenvården (yrkande 5). Vidare anförs i yrkande 7att reglerna för vårdintyg bör ses över. Enligtmotionärerna är en rimlig ordning att om vårdintygutfärdas skall patienten observeras under minst tredygn innan institutionsvården kan avslutas.I motion So517 av () begärs etttillkännagivande om att se över riktlinjerna förtvångsomhändertagande för psykiatrisk tvångsvård.I motion So637 av m.fl. (c)begärs att regeringen lägger fram förslag tillförbättrade möjligheter till mellantvång, dvs. attutskrivning från slutenvården skall kunna återkallasom personen inte fullföljer nödvändig behandling ochmedicinering (yrkande 13). Vidare begärs i sammamotion ett tillkännagivande om riktlinjer ochkriterier för tvångsomhändertagande på grund av riskför utåtriktat våld (yrkande 14). Motionärerna anföratt det är viktigt att psykiatrins förmåga attbedöma risken för utåtriktat våld förstärks ochsystematiseras så att det i högre utsträckning kanligga till grund för tvångsomhändertagande avpotentiellt farliga personer. I yrkande 15 anförsatt anhörigas situation och skyddsbehov måste gesstörre uppmärksamhet både i form av stöd och vidbedömning av eventuellt tvångsomhändertagande.I motion So211 av () begärs etttillkännagivande om vikten av tvångsvård avpatienter som saknar insikt om sin sjukdomsbild(yrkande 1). Vidare begärs i yrkande 2 etttillkännagivande om att föräldrar ges möjlighet attyttra sig till länsrätten vid överklagande avvårdintyg. Enligt motionären bör det vara möjligtför anhöriga att framföra viktig information tilldem som skall ta beslut om att vården eventuelltskall upphöra. I yrkande 3 begärs att reglerna förläkares tystnadsplikt bör medge information tillföräldrar efter bedömning i varje enskilt fall.Motionären anför att gällande regler innebär attföräldrar till vuxensjuka ställs utanför och att densjukes försök att tillfriskna kan försvåras.I motion So551 av och i (s) begärs ett tillkännagivandeom en belysning av mellanvårdsenheternas funktion iden framtida utvecklingen av svensk psykiatrivård.Motionärerna anför att mellanvårdsenheter ärplacerade mellan den slutna och öppna vården ochinnebär att patienten kan slussas ut på ett mjukaresätt. För många individer skulle en placering påmellanvårdsenhet innebära höjd livskvalitetsamtidigt som de skulle få den typ av stöd frånsamhället som de behöver.I motion So560 av () begärs ett tillkännagivande omlagen om psykiatrisk tvångsvård. Motionärerna anföratt det krävs justeringar i lagen och utöver merresurser till öppenvården och fler stödpersonerockså tydligare anvisningar om lagens tillämpning.I motion So594 av och () begärs ett tillkännagivande om en översyn avlagen om psykiatrisk tvångsvård. Motionärerna anföratt någon form av mellantvång skulle underlätta enfortsatt vårdkontakt för vissa patienter.Eftervårdsperioden efter en tvångsvårdsperiod skullekunna innehålla föreskrifter om återbesök iöppenvård samt t.ex. medicinering.Rättspsykiatrisk vård behandlas särskilt i någramotioner.Således begärs i motion So502 av . (fp) ett tillkännagivande om statligt ansvarför finansieringen av den rättspsykiatriska vården(yrkande 11). Motionärerna påpekar att denrättspsykiatriska vården tränger ut annan slutenpsykiatrisk vård i landstingen. De anser att statenbör ta på sig ansvaret för finansieringen av denrättspsykiatriska vården som de allmännastatsbidragen till sjukvårdshuvudmännen bör minska.I motion So637 av m.fl. (c)begärs ett tillkännagivande om rättspsykiatrisk vård(yrkande 16). Motionärerna anför att personer somdömts till rättspsykiatrisk vård på grund avvåldsbrott är farliga för allmänheten, åtminstoneinnan effektiv behandling kunnat sättas in.Permissionsförfaranden, behandlingstider ochutskrivning måste avpassas med den försiktighet somallmänhetens säkerhetsbehov kräver.I motion So574 av m.fl. (mp)begärs ett tillkännagivande om vikten av brarättspsykiatriska enheter (yrkande 12). Motionärernaanför att rättspsykiatrin har en hög kompetens sominte får monteras ned.I motion So438 av och Sven-ErikÖsterberg (s) yrkas att regeringen gerpsykiatrisamordnaren i uppdrag att kartlägga ochsnabbt ta fram nödvändiga åtgärder för att förbättrasituationen inom rättspsykiatrin (yrkande 1). Vidarebegärs i samma motion, yrkande 2, attpsykiatrisamordnaren skyndsamt skall genomföra enöversyn av rättspsykiatrin med målsättningen attsäkerställa och tydliggöra ansvaret för attmänniskor ej skall komma till skada.Ett par motioner rör frågan om tillgången tillpsykoterapi och rådgivning.I motion So312 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om en utredning med syfte attskapa bättre möjligheter för och öka till-gängligheten till psykoterapi och psykologiskt stöd(yrkande 2). Motionärerna anför att de flestapsykoterapeuter och psykoanalytiker ärprivatpraktiserande psykologer som inte omfattas avförsäkringssystemet. Det innebär att de som behöverdenna behandling själva måste stå för kostnaden.Även i motion So574 av m.fl.(mp) begärs ett tillkännagivande om psykoterapi(yrkande 4). Motionärerna anför att utvecklingengått mot att det är svårare att få terapi ellerstödsamtal när man mår psykiskt dåligt. Vidarebegärs ett tillkännagivande om möjlighet tillterapeutiska samtal hos psykolog eller psykoterapeuttill samma kostnad som till offentligt finansieradprivatläkare (yrkande 5). I yrkande 7 begärs etttillkännagivande om en utredning om bättre möjlighetoch ökad tillgänglighet till psykoterapi ochpsykologisk behandling och stöd. Motionärerna begärockså i yrkande 6 ett tillkännagivande om kommunalarådgivningsenheter. Motionärerna anför att mångamänniskor drar sig för att vända sig till psykiatrinoch ofta väntar tills problemen blivit merkomplicerade och djupgående. Om kommunerna hadeenheter för råd och stöd och förslag påprogramhantering skulle det vara mycket värt, anförsdet. I yrkande 17 begärs ett tillkännagivande om attutreda hur ett ersättningssystem kan organiseras såatt det stödjer användning av friskvårdande insatseroch terapi i stället för läkemedel.I motion Ub398 av () begärs etttillkännagivande om att ta fram förslag tillåtgärder i syfte att göra rådgivning kring psykiatrimer tillgänglig (yrkande 11).Frågor om psykisk hälsa och missbruksproblem m.m. behandlas inågra motioner.I motion So502 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande om att i förhandlingarmed beakta de särskildaproblemen för patienter med dubbeldiagnos, dvs. medsåväl alkohol- eller narkotikamissbruk sompsykiatrisk sjukdom (yrkande 14). Motionärerna anföratt varje sjukvårdshuvudman i samarbete med berördakommuner bör se till att det finns specialiseradvård och omsorg för patienter med dessa kombineradeproblem.I motion So395 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om psykisk sjukdom och missbruk(yrkande 9). Motionärerna anser att regeringen börge i uppdrag att genomföra enfördjupad analys av de undersökningar som gjorts föratt utifrån dessa utforma förslag till åtgärder.I motion So407 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om psykisk hälsa och missbruk(yrkande 2). Motionärerna anför att psykisk ohälsaoch missbruksproblem måste behandlas ochatt vård och behandling måste bli merlättillgängliga för denna grupp. Dessutom krävs enbättre resurssamordning för att den hjälp som finnsskall bli mer effektiv.I motion So335 av () begärs etttillkännagivande om ansvaret för patienter meddubbeldiagnos. Motionären anför att det vid mångatillfällen visar sig att personer med psykiskasjukdomar som har ett missbruksproblemhamnar mellan två stolar. Det bör klargöras vem sombär ansvaret eller tydliggöras att det finns ettgemensamt ansvar för att patienter med dubbeldiagnosfår relevant behandling.I motion So527 av och Ann-Kris-tine () begärs ett tillkännagivande omsamverkan mellan myndigheter och organisationer somarbetar med psykiskt sjuka, drogmissbrukare ochhemlösa.Några motioner handlar om förebyggande av brott.I motion Ju292 av m.fl. (m) begärs attregeringen vidtar åtgärder i syfte attpsykiskt sjuka skall få vård och för att förhindrabrott beroende på psykisk sjukdom (yrkande 3).Motionärerna anser att regeringen måsteåterkomma med en samlad redovisning av hur psykisktsjuka skall kunna beredas vård, antingen frivilligteller genom lagen (1991:1128) om psykiatrisktvångsvård.I motion Ju449 av m.fl. (kd)begärs ett tillkännagivande om behovet av tidigaåtgärder för psykiatrisk vård för att förebyggabrott (yrkande 3). Det måste bli lättare att fåpsykiatrisk hjälp innan ett brott begås, anförmotionärerna.I motion So307 av och () begärs ett tillkännagivande om att lag-stiftningen bör förändras så att vi alla har etttydligt ansvar att ingripa, förhindra och förebyggavåldshandlingar (yrkande 3).Ett par motionsyrkanden rör privata vårdgivare.I motion So415 av m.fl.(m) begärs ett tillkännagivande om vad i motionenanförs om lagen (1991:1128) om psykiatrisktvångsvård, lagen (1988:870) om vård av missbrukarei vissa fall och lagen (1990:52) med särskildabestämmelser om vård av unga (yrkande 6).Motionärerna anför att det finns all anledning attunderlätta för privata driftsalternativ och attskapa mångfald och valfrihet för de psykiskt sjuka.En samlad genomgång av de hinder som finns avseendedetta bör göras beträffande de nämnda lagarna.Vidare begärs ett tillkännagivande ommyndighetsutövning vid tvångsvård (yrkande 7).Motionärerna anför att regeringen har uppmärksammatprivata vårdgivares rätt till myndighetsutövning vidtvångsvård och avser att komma med förslag om detta.Det förefaller enligt motionärerna emellertid som omprivata vårdgivare, som bedriver sin verksamhetenligt den nationella taxan och som inte harvårdavtal med huvudmannen, inte kommer att få dennamöjlighet i det kommande förslaget. Motionärernaanser att även denna fråga måste utredas. (Motioner om psykiatri behandlas även under anslagen13:3, 13:12 och 16:1. )AktuelltSom ovan nämnts har regeringen beslutat atttillkalla en nationell psykiatrisamordnare. Avdirektiven (dir. 2003:133) framgår under rubrikenUppdraget följande.Psykiatrireformen, vars syfte var att förbättra livssituationenför personer med psykiska funktionshinder, krävdeförändringar inom såväl den psykiatriska vårdensom det sociala stödet och servicen.Socialstyrelsens utvärdering har visat attutvecklingen varit positiv även om flera bristerkvarstår. Insatser har vidtagits, bl.a. för attfrämja samverkan. Detta arbete behöver dockintensifieras vilket också Socialstyrelsensrapport om händelserna i och iStockholm klargjort.Det krävs således ett strategiskt arbete församordning av vård, social omsorg ochrehabilitering utifrån ett helhetsperspektiv.Ambitionen med att tillkalla enpsykiatrisamordnare är att skapa förutsättningarför en kraftsamling hos samtliga berörda aktörerför att utveckla kvaliteten i vården och omsorgenav människor med psykiska sjukdomar och psykiskafunktionshinder.Psykiatrisamordnaren skall göra en genomgång avsituationen inom vården, den sociala omsorgen ochrehabiliteringen av psykiskt sjuka och psykisktfunktionshindrade personer. Samordnarens uppdragriktas främst mot personer som har allvarligapsykiska besvär.Samordnaren skall genomföra sitt arbete i breddialog med landsting, kommuner,, ,berörda myndigheter, statliga kommittéer ochbrukarorganisationer. Samordnaren skall särskiltuppmärksamma frågor som rör arbetsformer,samverkan, samordning, resurser, personal ochkompetens.Psykiatrisamordnaren skall utifrån dennagenomgång identifiera och analysera problem samtföreslå åtgärder som kan ge positiva effekter påvård, social omsorg och rehabilitering avpersoner med psykiska sjukdomar ellerfunktionshinder.Samordnaren skall lämna förslag till utvecklingav psykiatrins former, bedöma behovet avslutenvårdsplatser, pröva om det krävs nyavårdformer mellan slutenvård och öppenvård samtanalysera hur boendestöd ellerandra insatser kan utvecklas. Samordnaren skallvidare uppmärksamma om tillräckliga åtgärdervidtas från huvudmännens sida i samband med in-och utskrivning av patienter som är föremål förpsykiatrisk slutenvård. Därutöver skall rutinerför riskbedömning och omhändertagande avpatienter som är farliga för andras personligasäkerhet eller fysiska eller psykiska hälsabehandlas. Samordnaren skall uppmärksamma denpsykiatriska vården av personer som äromhändertagna av andra huvudmän än kommuner ochlandsting, t.ex. av kriminalvården och Statensinstitutionsstyrelse. Samordnaren skall enligtriksdagens tillkännagivande (bet. 2002/03:SoU1,rskr. 2002/03:81), redovisa resultat och föreslååtgärder som gäller daglig sysselsättning tillpsykiskt funktionshindrade personer.Samordnaren skall särskilt uppmärksammapersonalförsörjningsfrågan inom vård, socialomsorg och rehabilitering. En centralutvecklingsfråga är hur nödvändig kompetens hospersonalen, och , kan säkras.I uppdraget ingår vidare att bedöma psykiatrinsresursbehov. Samordnaren skall i det sammanhangetse över organisations- och effektivitetsfrågorsamt prioriteringar. Samordnaren skall, medutgångspunkt från uppföljningaroch utvärderingar, snabbt redovisa effekterna avde medel som har ställt till förfogandeför kommuner och landsting i enlighet med dennationella handlingsplanen för utveckling avhälso- och sjukvården.Samordnaren skall tillsammans med kommuner,landsting och berörda statliga myndigheterformulera strategier för kvalitetsutveckling föratt samordna och stärka utvecklingsarbetet. Demöjligheter som ges enligt nuvarande lag-stiftning, såsom samverkan i gemensam nämnd,skall främjas. Samordnaren bör även lyfta framexempel på verksamheter som bedrivs med gottresultat, exempelvis när det gäller samordnadvårdplanering och rehabilitering.Samordnaren skall se över gällandepermissionsbestämmelser enligt LPT och LRV medanledning av de resultat som Socialstyrelsenpresenterat i rapporten vidpsykiatrisk tvångsvård - En uppföljning ochutvärdering av ändrad reglering.Psykiatrisamordnaren skall fortlöpandeinformera regeringen om resultatet av sitt arbetesamt vid behov lämna de förslag tillförfattningsändringar och förtydliganden igällande regelverk som anses påkallade.Samordnaren skall samråda med Socialstyrelsenoch beakta relevanta rapporter från myndighetensamt dess pågående utredningsarbete. Samordnarenskall även fortlöpande ha kontakt med andramyndigheter utifrån de behov som framkommer.Samordnaren skall vidare samråda medAnsvarskommittén (Fi2003:02) samt följaberedningen av betänkandePsykisk störning, brott och ansvar (SOU 2002:3).Samordnaren skall beakta hur de förslag somlämnas inverkar på kommunernas och landstingenssjälvstyre. De ekonomiska konsekvenserna avförslagen skall analyseras och förslag påfinansiering lämnas om kostnadsökningar bedömsbli aktuella.