bet · GR01FIU9 · 2003-10-30 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlar finansutskottet regeringens proposition 2002/03:151Utjämning av vissa kostnader för stöd och service till handikappade. Ipropositionen föreslår regeringen ett system för att jämna ut kostnadernaför verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissafunktionshindrade mellan kommunerna.En standardkostnad per invånare beräknas för varje kommun, och beroendepå hur den avviker från rikets genomsnittliga standardkostnad får kommunenantingen ett bidrag från staten eller betala en avgift till staten. Desammanlagda bidragen och avgifterna kommer att vara lika stora. Systemetär därmed statsfinansiellt neutralt.Kommunerna föreslås få en skyldighet att lämna ut uppgifter på individnivåom insatser enligt 9 § LSS till Socialstyrelsen.Systemet föreslås träda i kraft och särskilda införandereglertillämpas t.o.m. 2008.I betänkandet behandlar utskottet 9 motionsyrkanden från 5 kommittémotionersamt 2 yrkanden från 2 enskilda motioner. Utskottet tillstyrker regeringensförslag samt avstyrker samtliga motionsyrkanden.Utskottet föreslår att bifaller proposition 2002/03:151 ochavslår samtliga motionsyrkanden.I betänkandet finns 6 reservationer.1 2003/04. FiU9Rättelse: S. 11 rad 22 Tillkommit: 3, s. 21 raderna 12-13.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Motionsyrkanden om avslag på proposition 2002/03:151Riksdagen avslår motionerna 2003/04:Fi9, 2003/04:Fi10 yrkandena 1 och 2,2003/04:Fi222 och 2003/04:Fi286 yrkande 7.Reservation 1 (m, kd)Reservation 2 (fp) - motiveringen2. Val av utjämningsmetodRiksdagen avslår motion 2003/04:Fi8 yrkandena 1 och 2.Reservation 3 (fp)3. Översyn av huvudmannaskapetRiksdagen avslår motion 2003/04:Fi11 yrkande 1.Reservation 4 (c)4. Beräkning av standardkostnadenRiksdagen avslår motion 2003/04:Fi11 yrkande 3.Reservation 5 (c)5. Länsvisa utjämningssystemRiksdagen avslår motion 2003/04:Fi11 yrkande 2.Reservation 6 (c)6. Ett nationellt utjämningssystemRiksdagen antar regeringens lagförslag (1-3) samt utskottets kompletterandelagförslag (4)1. lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och servicetill vissa funktionshindrade,2. lag om utjämningsbidrag till kommuner förkostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissafunktionshindrade,3. lag om utjämningsavgift för kommuner för kostnader enligtlagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade,4. lagom ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns ochannan menighets utdebitering av skatt, m.m.Därmed bifaller riksdagenproposition 2002/03:151 och avslår motion 2003/04:Fi216 yrkande 1.Stockholm den 30 oktober 2003På finansutskottets vägnarSven-Erik ÖsterbergFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(), (), (), AgnetaRingman (s), (), (), (), TomasHögström (m), (), (), (), (), (), (), TommyWaidelich (s) och ().Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté med uppgiftatt utreda hur kostnadsskillnader mellan kommuner avseende verksamhetenligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade(LSS) skulle kunna utjämnas (dir. 2000:99).I direktiven framhölls att kommitténs huvuduppgifter var att lämna förslagtill ett system för utjämning av kostnadsskillnader, att överväga behovetav författningsändringar som ger kommunerna möjlighet att lämna ut sådaninformation på individnivå som erfordras, samt att lämna förslag om hurpåverkbarheten från enskilda kommuner av utfallet i ett utjämningssystemskall kunna minskas eller elimineras.I februari 2002 lämnade kommittén delbetänkandet Kostnadsutjämning mellankommuner avseende LSS-verksamhet (SOU 2002:28). Kommittén lämnade inovember 2002 sitt slutbetänkande Utjämning av LSS-kostnader (SOU 2002:103).Efter remissbehandling överlämnade regeringen den 4 september 2003proposition 2002/03:151 Utjämning av vissa kostnader för stöd och servicetill funktionshindrade till riksdagen.En skrivelse i ärendet från har inkommit till utskottet.Yttrande från socialutskottetEtt yttrande över propositionen och de motioner som behandlas i betänkandethar inkommit från socialutskottet i form av ett protokollsutdrag. Yttrandetåterfinns i bilaga 4.1*2003/04. FiU9Utskottets övervägandenBakgrundLSS - Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindradeLSSär en väsentlig del av den handikappreform som beslutade om1993. Syftet med lagen är att göra det möjligt för personer med omfattandefunktionshinder att leva som andra. Insatserna ska vara varaktiga, samordnadeoch anpassade till de funktionshindrades individuella behov. För att kommai fråga för stöd enligt LSS måste en person ingå i en av de tre personkretsarsom definieras i lagens första paragraf:utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd,betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder efter hjärnskadai vuxen ålder föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom,andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart inteberor på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydandesvårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande behov avstöd och service.Personer som tillhör någon av dessa personkretsar har rätt till stöd ochservice enligt LSS om de behöver sådan hjälp i sin livsföring och dettabehov inte kan tillgodoses på annat sätt. Den funktionshindrade ska självi största möjliga utsträckning ges inflytande över valet av insats. LSSrymmer 10 olika möjliga insatser. Dessa anges i 9 § och varierar mycketi karaktär, från rådgivning till särskilt boende. De olika insatser somkan komma i fråga enligt LSS ärrådgivning och annat personligt stöd som ställer krav på särskild kunskapom problem och livsbetingelser för människor med stora varaktigafunktionshinder,biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnaderför sådan assistans, till den del behovet av ekonomiskt stöd inte täcksav assistansersättningen enligt lagen (1993:389) om assistansersättning,ledsagarservice,biträde av kontaktperson,avlösarservice i hemmet,korttidsvistelse utanför det egna hemmet,korttidstillsyn för skolungdom utanför det egna hemmet ianslutning till skoldagen samt under lov,boende i familjehem eller i bostad med särskild service för barn ochungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet,bostad och särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostadför vuxna,daglig verksamhet för personer som saknar förvärvsarbeteoch inte utbildar sig.Kommunerna har ansvaret för samtliga insatser utom insatsen råd och stödsom ansvarar för.LASS - Lagen (1993:389) om assistansersättningAssistansersättningen är ett bidrag inom socialförsäkringen för att bekostapersonlig assistans enligt 9 § 2 LSS. En förutsättning för att erhållaassistansersättning är att personen bedöms tillhöra personkretsen i LSSoch har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov i dendagliga livsföringen under i genomsnitt per vecka.Assistansersättningen utgår med ett schablonbelopp på (2003).Kommunerna har ansvaret för kostnaderna de 20 första timmarna per veckaoch staten har kostnadsansvar från timme 21 och framåt. Detta innebär attstaten finansierar av assistansersättningen.Kostnaderna för LSSKostnaderna för LSS finansieras, som framgått ovan, till största delen avkommunerna. Av de 10 insatserna enligt LSS finansierar kommunerna allautom insatsen råd och stöd, samt en del av assistansersättningen. Kostnadernaför LSS har ökat kraftigt sedan reformen infördes. Enligt utredningen omutjämning av LSS-kostnader (SOU 2002:103) har kostnaderna sedan 1997utvecklats på följande sätt:År Kommunernas nettokostnader (LSS) Statensnettokostnad() Totalanettokostnader1997 12,5 4,4 16,91998 13,1 3,9 17,01999 15,3 4,5 19,82000 17,7 5,3 22,92001 19,2 6,4 25,6Procentuell förändring 1997-2001 53,6 45,5 51,5Årlig genomsnittlig procentuellförändring 1997-2001 11,3 9,8 10,9Kostnaderna för LSS varierar kraftigt mellan olika kommuner, vilket delviskan förklaras av att det i vissa kommuner finns vårdhem och annan verksamhetmed en upptagning utanför den egna kommunen. Kostnaden för LSS-verksamhetenvarierade 2001 per kommuninvånare.Under perioden 2001-2003 har två statsbidrag utgått till kommunerna somkompensation för höga kostnader för LSS-verksamhet (prop. 1999/2000:115,bet. 2000/01:FiU9). Statsbidragen har varit en form av högkostnadsskyddtill vissa kommuner. Det ena statsbidraget på per årskall kompensera kommuner med höga redovisade kostnader efter justeringför skillnader i skatteväxlingar och mellankommunal utjämning. Det andrastatsbidraget på lämnas till kommuner som harsärskilt höga kostnader på individnivå. Dessa båda bidrag infördes iavvaktan på ett nationellt system för utjämning av LSS-kostnader.Förslaget till utjämningssystem för LSS-kostnaderUtjämningssystemets grunddragRegeringens förslag till utjämningssystem för LSS-kostnader bygger påsamma principer som den ordinarie kostnadsutjämningen, men skiljer sigändå från denna på några punkter. I den ordinarie kostnadsutjämningenberäknas en s.k. standardkostnad som bygger på strukturella faktorer somkommunen inte kan påverka, t.ex. geografi och demografi. En kommun medoförmånliga strukturella faktorer får i princip bidrag från en kommun medförmånliga strukturella faktorer. Systemet kompenserar däremot inte för- och detta är centralt - de verkliga kostnadsskillnaderna. Systemet skainte utjämna sådant som beror på skillnader i effektivitet eller ambitionsnivå.Detsamma gäller även för det föreslagna utjämningssystemet för LSS-kostnader,men det har inte varit möjligt att identifiera opåverkbara faktorer påsamma sätt som i den ordinarie kostnadsutjämningen. Mot denna bakgrundföreslår regeringen att systemet tills vidare inte ska inordnas i denordinarie kostnadsutjämningen utan utgöra ett separat system. Trots attfaktorerna kan anses vara påverkbara anser regeringen att den valdamodellen är acceptabel för att genomföra en nödvändig utjämning. Det saknasför närvarande bättre alternativ.Utjämningen ska omfatta alla delar av LSS inklusive kommunernas delfinansieringav assistansersättningen, förutom insatsen råd och stöd, som landstingenansvarar för. Om endast vissa delar av LSS-verksamheten omfattas avsystemet finns en risk för överströmning till de verksamheter som systemetkompenserar för. Genom att låta alla delar av LSS-verksamheten ingå isystemet ökar möjligheterna att den funktionshindrades egna önskemål vägertyngre vid valet av insats.Beräkningen görs i flera steg. Först beräknas en grundutjämning. För varjetyp av LSS-insats beräknas en riksgenomsnittlig kostnad. Denna kostnadmultipliceras sedan med antalet personer som har respektive insats i varjekommun.Grundberäkningen justeras sedan med två index, ett koncentrationsindexoch ett personalkostnadsindex. Koncentrationsindexet avser att jämna utstordriftsfördelar. Kommuner med ett stort antal LSS-personer i relationtill sin befolkning bedöms ha vissa stordriftsfördelar i sin LSS-verksamhetoch vice versa. Koncentrationsindexet är till för att jämna ut skillnadersom sådana stordriftsfördelar orsakar. Varken eventuella stordriftsfördelareller smådriftsnackdelar ska alltså påverka den egna kommunen.Personalkostnadsindexet tar sin utgångspunkt i att systemet ska jämna utför skillnader i omsorgsbehov. Trots att grundberäkningen innehåller enuppdelning i de olika LSS-insatserna återstår stora kostnadsskillnadersom inte fångas upp. Inom respektive insats finns stora skillnader ivårdbehov, och därmed kostnader. I stället för att försöka mäta vårdbehovethos varje individ föreslår regeringen att personalkostnaderna används somen approximation av vårdbehovet. Personalkostnadsindexet innebär enligtförslaget att kommunerna ska kompenseras för av skillnaden mellankommunens redovisade personalkostnader och de personalkostnader som ingåri grundberäkningen. Variationerna i vårdbehov mellan olika individer ärstora och personalkostnaderna varierar därför kraftigt mellan olikakommuner. Personalkostnadsindexet står därför för en väsentlig del avsystemets samlade utjämningseffekt.Faktorerna som beräkningarna bygger på kan, som tidigare nämnts, i vissmån påverkas av kommunerna själva. Regeringen för ett resonemang kringdetta problem och har utformat sitt förslag för att minimera det. Regeringenanser att kommunernas möjligheter att påverka underlaget för beräkningenär begränsat. För det första är kommunernas beslut om LSS-insatser styrtav lagstiftningen. För det andra kompenseras skillnader i personalkostnaderinte fullt ut, utan till , och för det tredje kommer koncentrations-och personalkostnadsindexen endast att uppdateras när regeringen såbestämmer. Regeringen anser även att det är viktigt att modellen kontinuerligtses över.Personkretsar och insatserAll verksamhet enligt LSS, med undantag av insatsen råd och stöd, skaomfattas av utjämningen. Regeringen anser att alla personkretsar inomLSS-lagstiftningen ska behandlas likvärdigt. Om endast vissa grupper ellerverksamheter skulle ingå i utjämningen kan det finnas en risk att kommunernabara tillhandahåller sådana insatser som omfattas av utjämningen. Av sammaskäl bör utjämningen även omfatta de 20 första timmarna avassistansersättningen.I annat fall skulle kommunerna få lägre nettokostnader om en funktionshindradperson ges bostad med särskild service i stället för personlig assistansi det egna hemmet. Om båda delarna omfattas av utjämningen kommeralternativen att bli ekonomiskt likvärdiga för kommunen, varför denfunktionshindrades egna önskemål kan få större betydelse för valet avinsats.Insamling av statistikEn hög kvalitet på de statistiska uppgifterna är betydelsefullt för attberäkningarna i systemet ska bli korrekta, och för att systemet skauppfattas som rättvist. Därför bör underlaget för beräkningarna iutjämningssystemet utgöras av s.k. mikrostatistik som samlas in från kommunernaav . Mikrostatistiken samlas in på personnummernivå, vilketinnebär att risken för dubbelräkning elimineras och att underlaget får enhög tillförlitlighet. I samband med att de särskilda statsbidragen förLSS-verksamhet utgått , har samlat in sådanstatistik. Det har dock inte funnits någon skyldighet för kommunerna attlämna uppgifter. Kommunerna är dessutom skyldiga att göra en s.k. menprövning,vilket inneburit ett visst bortfall av uppgifter.Användandet av mikrostatistik innebär emellertid en risk förintegritetskränkningar.Uppgifterna som föreslås få överföras från kommunerna till Socialstyrelsenkommer dock att omfattas av sekretessen enligt 9 kap. 4 § sekretesslagen.Socialstyrelsen måste också behandla uppgifterna i enlighet med debestämmelser till skydd för den personliga integriteten som finns i lagen(2001:99) om den officiella statistiken. Regeringen bedömer att skyddetför den personliga integriteten därmed är tillfyllest.Förslaget till ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissafunktionshindrade innebär att kommunerna görs skyldiga att lämna ut vissapersonuppgifter beträffande enskilda till Socialstyrelsen.InförandereglerFör att ge kommunerna rimliga förutsättningar att planera och eventuelltställa om sin verksamhet är det nödvändigt att utjämningssystemet successivtfasas in. Införandeperioden föreslås vara , dvs. systemet verkarfullt ut först från . Regeringen gör bedömningen attinförandereglerna inte bör ta hänsyn till avvecklandet av länsvisamellankommunala utjämningssystem. Eftersom dessa system har olika konstruktioneroch omfattning är det svårt att konstruera införanderegler som tar hänsyntill de regionala utjämningssystemen utan att reglerna blir missvisandeeller alltför komplicerade.Införandereglerna innebär att avgifterna som en kommun ska betala begränsastill maximalt per invånare 2004. Bidraget som en kommun kan få2004 reduceras med högst . Beloppen höjs sedan successivt så attbidragsreduktionen fasats ut och avgiftsbegränsningen fasats ut 2009.När införandeperioden har avslutats bör frågan om att eventuellt införlivaLSS-utjämningen i det ordinarie kostnadsutjämningssystemet övervägas pånytt, anser regeringen.Eventuella under- eller överskott som uppstår i systemet under införandeperiodenska regleras genom justering av det generella statsbidraget.Uppföljning och utvärderingUtformningen av utjämningssystemet för LSS-kostnader är komplicerad ocholika former av beräkningar och antaganden ligger bakom det förslag somregeringen nu lämnar. Mot denna bakgrund är bör en kontinuerlig granskningske av hur systemet fungerar och om det leder till rättvisa resultat.Granskningen bör även avse om det finns kopplingar mellan utjämningssystemetoch förändringar i kommunernas verksamhet enligt LSS. Regeringen avseratt följa kostnadsutvecklingen för LSS-verksamheten och rapportera omdetta till riksdagen.IkraftträdandeRegeringen föreslår att reglerna för utjämningssystemet ska träda i kraftden och att lagen ska tillämpas första gången år 2004.Regeringen anser att det nationella utjämningssystemet för LSS-kostnaderbör träda i kraft och tillämpas , dvs. så att systemetkan tillämpas redan för 2004.Med hänsyn till tidpunkten för ikraftträdande bör särskilda regler gällaför administrationen . bör lämnauppgift till kommunerna om deras preliminära bidrag respektive avgifter.Kommunerna kan påtala fel i underlaget. Skatteverketbör lämna uppgift till kommunerna om bidragets respektiveavgiftens storlek.Kompletterande lagförslagI de båda föreslagna lagarna om utjämningsbidrag respektive utjämningsavgiftföreskrivs i 6 § att bidraget ska betalas ut i samband med och på motsvarandesätt som vid utbetalning av kommunalskattemedel enligt 4 § lagen (1965:269)med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering avskatt, m.m. I lagen (1965:269) behövs då en följdändring, så att utbetalningav kommunalskattemedel kan justeras med hänsyn till det nu föreslagnautjämningssystemet. Detta har inte beaktats i propositionen.Regeringen har under beredningens gång försett utskottet med ett sådantförslag till förändring av lagen (1965:269). Förslaget återfinns i bilaga3.Motionsyrkanden om avslag på proposition 2002/03:151Utskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motionsförslag om att regeringens förslag tillutjämningssystem för LSS-kostnader ska avvisas och att staten i stället skaöverta finansieringsansvaret för verksamheten.Jämför reservationerna 1 (m, kd) och 2 (fp).PropositionenVerksamheten enlig LSS är obligatorisk för kommunerna. Kostnaderna fördenna verksamhet har ökat kraftigt , och är mycket ojämntfördelade mellan kommunerna. varierade kostnaderna per invånarefrån 400 till . Kostnadsskillnaderna mellan kommunerna är störreför LSS-verksamheten än för andra obligatoriska verksamheter och hardessutom ökat sedan systemet infördes. För att jämna ut kostnadsskillnadernahar regionala utjämningssystem införts i samtliga län utom Gotland.Regeringen gör bedömningen att kostnadsskillnaderna nu är så stora att enutjämning är nödvändig för att ge kommunerna likvärdiga ekonomiskaförutsättningar att bedriva LSS-verksamhet. Därför föreslår regeringen nuatt ett nationellt system införs för att jämna ut kostnader för verksamhetenligt LSS.MotionernaI motion Fi222 av m.fl. (m) föreslås att ansvaret förLSS-kostnaderna ska övertas av staten. Det är inte rimligt att kommunernaska vara finansiellt ansvariga för rättigheter som beslutat om.Målet med assistansersättningen - att underlätta för personer medfunktionshinder att integreras i samhället - bör inte ställas mot andra behovi kommunernas verksamhet. Regeringens förslag om ett utjämningssystem bördärför avslås.Kristdemokraterna anser att staten bör ta över finansieringsansvaret förLSS-verksamheten. I motion Fi10 av m.fl. (kd) föreslås attregeringens förslag till utjämningssystem avvisas (yrkande 1) och attstaten i stället tar över hela finansieringsansvaret (yrkande 2). EftersomLSS är en rättighetslag som ställer detaljerade krav på kommunerna har deingen möjlighet att påverka insatsernas omfattning. När staten specificerarrättigheter är det också rimligt att staten tar sitt finansieringsansvar.I motion Fi286 av m.fl. (kd) framförs ett yrkande av sammainnebörd (yrkande 7). Om staten ansvarar för kostnader och framtidavolymökningar kan dessa ställas mot andra utgifter i statens budget. Är detdäremot kommunerna som ska stå för finansieringen tränger LSS-insatsernaut andra kommunala verksamheter såsom skola och barn- och äldreomsorg.Ulla och (båda m) anser i motion Fi9 att LSShelt och hållet ska finansieras av staten. finansierar statenstora delar av det stödsystem som finns för bl.a. personer med funktionshinder,och motionärerna anser att tiden nu är mogen för staten att ta helafinansieringsansvaret. En försäkringsbaserad statlig garanti är betydligteffektivare och tryggare att luta sig mot än vad landets alla kommunervar för sig någonsin kommer att vara, skriver motionärerna.Socialutskottets yttrandeSocialutskottet anser att det är angeläget att en kostnadsutjämning kommertill stånd som ger mera likartade förutsättningar för kommunernas invånare.Regeringen uttalar i propositionen att en kontinuerlig granskning börske av hur systemet fungerar och då bl.a. belysa om det ger rättvisaresultat och om det finns kopplingar mellan systemets utformning ochförändringar inom kommunernas LSS-verksamhet. anser att detvid en sådan granskning är viktigt att beakta de vård- och omsorgspolitiskaförutsättningarna vad gäller dels mycket kostnadskrävande insatser, delsverksamhet som till följd av begränsad efterfrågan förekommer i litenomfattning.Finansutskottets ställningstagandeEn förändring där staten övertar kostnadsansvaret för verksamheten enligtLSS från kommunerna skulle innebära att ansvaret för verksamheten skiljsfrån finansieringen. Staten skulle då ha ansvaret för finansieringensamtidigt som kommunerna fattar beslut om insatser enligt lagen. En sådanordning skulle bidra till osunda ekonomiska drivkrafter och riskera attskapa ett system med svaga kostnadsåterhållande krafter.Finansutskottet kan också konstatera att socialutskottet , ibetänkande 2002/03:SoU1, behandlade och avstyrkte liknande motionsyrkandenom att staten skulle överta finansieringsansvaret för LSS. I enfyrpartireservation (m, fp, kd, c) till samma betänkande (res. 11) föreslogreservanterna att frågan om ett statligt kostnadsansvar för LSS bordeutredas.Våren 2003 tog ett enigt socialutskott initiativ till en parlamentariskutredning med uppgift att göra en bred översyn av lagen (1993:389) omassistansersättning (bet. 2002/03:SoU19). Denna översyn ska bl.a. omfattafrågan om hur den långsiktiga finansieringen ska se ut. Direktiven tillutredningen är under utformning i Regeringskansliet.Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionsyrkandena om att staten skata över finansieringsansvaret för LSS-verksamheten. Därmed avstyrkerutskottet motionerna Fi9 (m), Fi10 (kd) yrkandena 1 och 2, Fi222 (m) samtFi286 (kd) yrkande 7.Val av utjämningsmetodUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motionsyrkanden om att den s.k. bruttometoden skaanvändas vid utjämningen av LSS-kostnader. Jämför reservation 3 (fp).PropositionenRegeringen föreslår, i likhet med utredningen, att den s.k. genomsnittsmetodenska användas. Metoden innebär att en kommun som har en högre standardkostnadper invånare än rikets standardkostnad per invånare har rätt till ettbidrag, och en kommun vars standardkostnad per invånare är lägre änriksgenomsnittet ska betala en avgift. Detta är den metod som tillämpasinom den ordinarie kostnads- och inkomstutjämningen. Ett eventuelltframtida införlivande av LSS-utjämningen i det ordinariekostnadsutjämningssystemetunderlättas om man använder samma metod.En annan metod att utjämna kostnaderna hade varit att använda den s.k.bruttometoden. Denna metod innebär att respektive kommun får ett bidragsom motsvarar kommunens hela standardkostnad per invånare somdet generella statsbidraget reduceras med rikets standardkostnad perinvånare.Skillnaderna mellan de båda metoderna är små. Utfallet för såväl statensom för samtliga kommuner är detsamma i de båda fallen.