bet · GQ01UU5 · 2003-03-13 00:00:00 — Internationella freds- och hjälpinsatser SammanfattningDetta betänkande behandlar revisorersförslag 2001/02:RR17 angående internationella freds-och hjälpinsatser, vilket bygger på rapporten2001/02:9 Internationella freds- och hjälpinsatser.Revisorerna framför förslag som gällerbeslutsprocesser, redovisning av insatser,resultatanalys samt vad gäller rekrytering ochmeritvärdering. Utskottet behandlar även tremotioner som väckts med anledning av revisorernasförslag. I ärendet har försvarsutskottet avlämnatyttrande 2002/03:FöU4y.Utrikesutskottet avstyrker i betänkandet förslagenfrån revisorer och de treföljdmotionerna.Reservationer har lämnats av Moderatasamlingspartiet, , ,förslag till riksdagsbeslut1. Ambitionsnivån på de internationellainsatserna samt anslagsstrukturRiksdagen avslår revisorers förslag2001/02:RR17 förslagspunkt 1 och motion2001/02:U4 yrkandena 1 (delvis) och 2.Reservation 1 (m)2. Fördelning av anslag mellanutgiftsområdena 6 och 7 samt effektiviteteni Försvarsmaktens internationellaåtagandenRiksdagen avslår motion 2001/02:U5 yrkandena 2och 3.Reservation 2 (mp)3. Redovisning av freds- ochhjälpinsatserRiksdagen avslår revisorers förslag2001/02:RR17 förslagspunkt 2 och motion2001/02:U5 yrkande 1.Reservation 3 (mp)4. Proportionalitet i utvärderingarna samtsvenska enskilda organisationers freds- ochhjälparbeteRiksdagen avslår motionerna 2001/02:U6yrkandena 2 och 3 samt 2001/02:U5 yrkande 4.Reservation 4 (c, mp)5. Mål och resurser för krishanteringRiksdagen avslår motionerna 2001/02:U4 yrkande1 (delvis) och 2001/02:U5 yrkandena 5-7.Reservation 5 (m, fp, kd)Reservation 6 (mp)6. Rekrytering avseende freds- ochhjälpinsatserRiksdagen avslår revisorers förslag2001/02:RR17 förslagspunkt 3.7. Kvinnors roll vid förebyggande avkonflikter och i arbetet för fredReservation 7 (fp, v, c, mp)avslår motion 2001/02:U6 yrkande 1.Stockholm den 13 mars 2003På utrikesutskottets vägnarUrban AhlinFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: UrbanAhlin (s), (), (),(), (), (), (), (), CeciliaWigström (fp), (), (), (), (), (), () och BjörnHamilton (m).2002/03UU5Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningRiksdagens revisorer behandlade i förstudie2000/01:5 olika frågeställningar kring svenskainternationella fredsfrämjande insatser ochhjälpinsatser, hur de styrs och vilka organisationersom medverkar i detta arbete. Även problemförknippade med insatserna och exempel på hur dehanterats behandlades.På grundval av förstudien beslutade Riksdagensrevisorer på eget initiativ attgranska hur de internationella fredsfrämjandeinsatserna styrs i stort och vilka resultat som hadegenererats av det utredningsarbete, vilketgenomförts på initiativ av regeringen.I rapporten /02:9 Internationella freds- ochhjälpinsatser redovisar revisorerna resultatet avsin granskning. Rapporten behandlarkonfliktförebyggande verksamhet, civilafredsfrämjande insatser, Försvarsmaktensfredsfrämjande insatser, finansiering och styrning.Dessutom redovisas revisorernas bedömningar i dessafrågor.Rapporten har remissbehandlats. Yttranden överdenna har lämnats av () påRegeringskansliets vägnar, ,(Sida), Försvarsmakten, ,, Försvarshögskolan, Överstyrelsen förcivil beredskap (ÖCB), ,(),, (),Forum Syd, och Svenska RödaKorset.Riksdagens revisorers överväganden angående denaktuella verksamheten har tillställts iFörslag till 2001/02:RR17. Till förslagethar revisorerna som bilaga bifogat resultatet av denovan nämnda granskningen som redovisats i rapporten2001/02:9.Ärendet har av kammare hänvisats tillutrikesutskottet för beredning. harberett försvarsutskottet tillfälle att yttra sigangående förslaget från revisorer och demotioner som väckts med anledning av förslaget.Försvarsutskottets yttrande 2002/03:FöU4y återfinnssom bilaga till det föreliggande betänkandet.BakgrundSverige har ett långvarigt engagemang iinternationella fredsfrämjande och humanitärainsatser samt räddningsinsatser. De insatser därSverige deltar genomförs oftast i multinationellsamverkan där de deltagande ländernas militära ochcivila resurser utnyttjas gemensamt för att på etteffektivt sätt kunna uppnå fastställda mål.Internationell fredsfrämjande verksamhet, dvs. attbidra till fred och säkerhet i omvärlden, hardessutom varit en av Försvarsmaktenshuvuduppgifter i enlighet med det riksdagsbeslut somdå fattades (prop. 1996/97:1, 1996/97:4 och skr.1995/96:199, bet. 1996/97:FöU1, rskr. 1996/97:45).I proposition 1999/2000:30 Det nya försvaret angavregeringen att förmågan att kunna delta iinternationella fredsfrämjande insatser skulleprioriteras högt. ställde sig iyttrande till försvarsutskottet över propositionen(1999/2000:UU4y) bakom regeringens uppfattning attutformningen av totalförsvarsresurser bordepåverkas av besluten att stärka den europeiskaförmågan till krishantering. Utskottet framhöll isammanhanget att engagemang för FN stårfast samt underströk FN:s särskilda roll förinternationell fred och säkerhet. Utskottetkonstaterade att har denviktigaste funktionen i den internationellasäkerhetsordningen och att säkerhetsrådet enligt bl.a. kan besluta om fredsfrämjandeinsatser, även med våldsanvändning.Även försvarsutskottet (bet. 1999/2000:FöU2, rskr.1999/2000:168) instämde i regeringens ochutrikesutskottets åsikt att förmåga måsteförbättras när det gäller att snabbt kunna delta iinternationella fredsfrämjande insatser.Försvarsutskottet ansåg emellertid att propositionenvar otydlig när det gäller att beskriva innebördenav den ambition m.m. som föreslogs beträffandeFörsvarsmaktens förmåga att bidra till fred ochsäkerhet i omvärlden. Det var enligt utskottetoklart om medverkan i olika internationella uppdragavsåg t.ex. utbildning för fredsfrämjandeverksamhet, fredsbevarande eller fredsframtvingandeverksamhet.Försvarsutskottet konstaterade att regeringen isin proposition Det nya försvaret (prop.1999/2000:30) föreslog en höjd ambitionsnivå för densvenska internationella förmågan, men att detåterstod att fastställa hur den skall förverkligas.I beredningsarbetet hade det nämligen visat sig attdet förelåg en målkonflikt i närtid mellan de ipropositionen uttryckta politiska ambitionerna attkunna delta i internationell fredsfrämjandeverksamhet och de realistiska möjligheterna till ettsådant deltagande. Enligt försvarsutskottet beroddeförmågan att delta på ett flertal faktorer, såsomfinansiering, personalförsörjning,materielförsörjning och logistik. Även behovet avatt ge Försvarsmakten en ny inriktning kunde, enligtutskottet, i närtid stå i konflikt med ökadeambitioner för den internationella verksamheten.Försvarsutskottet konstaterade att det råddeenighet om att en insats måste kunna inledassmidigare och snabbare än i fallet med styrkan tillKosovo. Inriktningen borde vara att en styrka - medde resurser som efterfrågas - kan sättas in någonmånad efter beslut i eller av regeringen.Processen före statsmakternas beslut måsteemellertid också effektiviseras. Försvarsutskottetmenade att finansieringen var väsentlig i detsammanhanget och förutsatte att regeringen snarastskulle återkomma med förslag till eftervilka principer som utlandsinsatser bör finansieras.I budgetpropositionen återkom regeringenmed ett förslag i denna fråga.I nämnda proposition föreslog regeringen attanslaget för fredsfrämjande truppinsatser skulleslås samman med anslaget för förbandsverksamhet ochberedskap. Regeringens motivering för dennaförändring var att skapa en större flexibilitet iplaneringen och användningen av resurser näravvägningar skall göras mellan internationellainsatser och övrig verksamhet. I propositionenföreslogs att anslaget 6:1 Förbandsverksamhet,beredskap och fredsfrämjande truppinsatser m.m.,skulle uppgå till . Regeringenberäknade att av anslagetskulle spenderas på fredsfrämjande truppinsatser.(prop. 2001/02:1, vol. 5, s. 14). Det nya anslagetskulle enligt regeringens förslag finansieraförbandsverksamhet, incidentinsatser, stöd tillsamhället, beredskap samt den fredsfrämjandeverksamhet med trupp utomlands som Försvarsmaktengenomför efter beslut av regeringen.Anslaget behandlades i betänkandetTotalförsvarsbudgeten (bet. 2001/02:FöU1).Försvarsutskottet anslöt sig till regeringensuppfattning att ett anslag för förbandsverksamhet,beredskap och fredsfrämjande truppinsatser gerstörre flexibilitet i planeringen och användningenav resurserna än den tidigare ordningen med tvåanslag. Information om vilka insatser som planerasför fredsfrämjande truppinsatser och vilka kostnadersom budgeteras härför borde självfalletfå, något som enligt utskottet kan ske utan attredovisningen görs under ett särskilt anslag.Utskottet ansåg att regeringen kan meddelahandlingsregler för hur anslaget får utnyttjas.Förutom från anslaget 6:1 inom utgiftsområde 6Totalförsvar, vilket hanteras avFörsvarsdepartementet, kan fredsfrämjande insatserfinansieras från ett flertal andra anslag istatsbudgeten. Det gäller anslagen 5:3 Bidrag tillvissa internationella organisationer och 5:6Fredsfrämjande verksamhet inom utgiftsområde 5Internationell samverkan. Det gäller ävenanslagsposterna 8:1.1 Multilateraltutvecklingssamarbete, 8:1.2 Bilateraltutvecklingssamarbete samt anslaget 9:1 Samarbete medCentral- och inom utgiftsområde 7Internationellt bistånd. Anslagen inom båda dessasenare utgiftsområden hanteras i Regeringskanslietav . Emellertid har Sida en oftaavgörande operativ roll när det gäller fördelningenav resurser inom anslagsposterna 8:1.2 Bilateraltutvecklingssamarbete och 9:1 Samarbete med Central-och Östeuropa.Revisorernas överväganden ochförslagRiksdagens revisorer konstaterar att de svenskaambitionerna är höga avseende både freds- ochhjälpinsatser. Detta avspeglas bl.a. i de åtagandensom har gjort gentemot olika internationellaorgan, liksom i att har slagit fast att enav huvuduppgifterna för Försvarsmakten är att bidratill fred och säkerhet i omvärlden. Revisorernakonstaterar vidare att försvarsutskottet (bet. 1999/2000:FöU2) framhöll att det återstod attfastställa hur en höjd ambitionsnivå för den svenskainternationella förmågan skulle förverkligas.Revisorerna bemärker att några grundläggandeförändringar beträffande organisationen av desvenska freds- och hjälpinsatserna inte hargenomförts sedan dess.Den övergripande observationen som redovisas avrevisorerna är således att förändringar i omvärldenoch förändrade svenska ambitioner och engagemanginte har motsvarats av anpassningar avorganisations-, finansierings- och styrformer förett effektivt resursutnyttjande. De anser att det nuär hög tid att regeringen mer samlat ser överorganisationen för de svenska freds- ochhjälpinsatserna.När det gäller beslutsprocesserna iRegeringskansliet konstaterar revisorerna att detkan hävdas att insatser som fordrar riksdagsbeslutriskerar att bli försenade och att modifieringar avregelsystemet därmed skulle behövas. Revisorernasslutsats är ändå att detta dock inte synes hautgjort något större problem under de knappa tio årsom överblickats i granskningen.Riksdagens revisorer anser i stället att denotydliga svenska organisationen i stort för freds-och hjälpinsatser är ett större problem. I likhetmed vissa remissinstanser anser revisorerna attoklarheter inom påverkarmyndigheternas förmåga att genomföraregeringspolitiken.Revisorerna menar att med en otydliganslagsstruktur och otydliga krav på myndigheternablir det svårt för myndigheterna att följa uppverksamheterna och att genomföra resultatanalysersom kan sättas in i ett meningsfullt sammanhang.Regeringens återrapportering till , ochdärmed underlaget för beslut, blir ocksålidande.Revisorerna anser därför att beslutsprocesserna iRegeringskansliet rörande freds- och hjälpinsatserbehöver bli tydligare och mera förutsägbara.När det gäller anslagstilldelning ochresultatanalys menar revisorerna att det inte gåratt få en fullständig bild av anslagna medel förfredsfrämjande insatser. När otydlighet råderbeträffande hur medlen skall fördelas i stort, blirregleringsbrev och återrapporteringskrav m.m.otydliga, framhåller revisorerna. Resultatanalysenförsvåras liksom möjligheterna att ta vara pååterrapporteringen för vidare redovisning i t.ex.budgetpropositionen.Riksdagens revisorer anser att det är väsentligtatt anslagsstrukturen blir sådan attåterrapportering och resultatanalys beträffandefreds- och hjälpinsatser underlättas och blirmeningsfulla. Regeringens arbete med att få tillstånd en tydligare fördelning av insatserna på detvå utgiftsområdena 5 Internationell samverkan och 7Internationellt bistånd bör därför fortsätta.I revisorernas granskning har det vidareframkommit att även insatser som finansieras överutgiftsområde 6 Totalförsvar skulle behöva beaktas idetta arbete. Enligt revisorernas mening börsamtliga anslag som används för freds- ochhjälpinsatser ses över i syfte att få en tydligarefördelning. Alla berörda delar av Regeringskanslietbör då också omfattas av denna genomgång.Riksdagens revisorer menar i förslag 1 attregeringen skall redovisa för vilkaåtgärder som vidtagits för att förbättrabeslutsunderlaget och göra beslutsprocessernatydligare samt att regeringen skall redovisa förriksdagen vilka åtgärder som vidtagits för att genomen tydligare anslagsindelning få till stånd enbättre resultatanalys.Beträffande redovisningen av freds- ochhjälpinsatser konstaterar revisorerna att Sidafinansierar freds- och hjälpinsatser genomRikspolisstyrelsen, Försvarsmakten och andramyndigheter samt även genom enskilda organisationer.Det föreligger dock svårigheter att få en överblicköver insatserna, menar revisorerna.På grundval av vad som framkommit vid granskningenframhåller revisorerna att alla former av freds- ochhjälpinsatser genom Sida borde redovisas på etttydligare sätt så att det bättre framgår vad dekostat och vad de resulterat i. Det har ocksåframgått av granskningen att det kan behövasförändringar i såväl Sidas mål- ochverksamhetsstruktur som i myndighetensstatistiksystem för att detta skall bli möjligt.Riksdagens revisorer föreslår därför (förslag 2)att regeringen uppdrar åt Sida att se övermyndighetens mål- och verksamhetsstruktur i syfteatt insatserna skall kunna redovisas på etttydligare sätt.Beträffande samordning mellan civila och militäraorganisationer betonar revisorerna att deutredningar som genomförts på området har pekat påett reellt behov av ökat samarbete mellan civila ochmilitära organisationer. Ansträngningarna att ökasamordningen mellan civila och militära insatser hardock mötts med blandade reaktioner.I yttrandena över revisorernas rapport framkommeratt ökad samordning, främst i det inledande skedetav rekrytering och utbildning, är önskvärd.Samtidigt påpekas i några remissyttranden attsamarbete inte skall tvingas fram eller upprättasdär det inte är motiverat.Revisorerna konstaterar att regeringen i maj 2001tillsatte en utredning för att granskaförutsättningarna för ett samverkanscenter iKramfors för katastrof- och fredsinsatser. Ettbetänkande presenterades (SOU2001:104, Samverkanscenter i för katastrof-och fredsinsatser). Detta center, som utredarenföreslår skall kallas ,skall verka för samordning vid utbildning införfredsfrämjande insatser. Utredaren konstaterar attdynamiken i EU:s framtida krishanteringsuppdragtydligt visar på att mycket mer måste göras vadgäller samverkan. Det finns enligt utredaren ettvisst motstånd bland de etablerade organisationerna.Mervärdet av det nya samverkanscentret är inteuppenbart för alla intressenter och aktörer.Fredscentret kan därför behöva på sigför att etablera sin verksamhet.Riksdagens revisorer ser positivt på att nyasamverkanslösningar utarbetas. De förutsätter attregeringen fortsätter att arbeta med, noga följerutvecklingen inom området och ser till attmyndigheterna samverkar inbördes och med de enskildaorganisationerna.Revisorerna behandlar även frågor kringrekrytering och meritvärdering för freds- ochhjälpinsatser. De menar att väsentliga bidrag föratt säkerställa en god bas för rekrytering avpersonal för internationella insatser av olika slagär utbildning och andra förberedelser. ärdet naturligt med militär och civil samverkan pådetta område.Rekryteringen av yrkesofficerare ochvärnpliktsutbildade är en väsentlig förutsättningför att Försvarsmakten skall kunna fullgöra sinainternationella åtaganden, framhåller revisorerna. Idet sammanhanget måste frågor om meritvärdering isamband med internationella insatser uppmärksammasoch utvecklas vidare. Det gäller inte bara förpersonal inom Försvarsmakten utan också för personalinom exempelvis rättsväsendet.Mot bakgrund av senare års ökade efterfrågan pårättsväsendets medverkan i internationella insatser,inte minst utvecklingen inom internationell civilkrishantering, har regeringen låtit utreda domaresoch åklagares deltagande. I en promemoria (Ds2002:1) diskuteras hur domstols- ochåklagarväsendets myndigheter skall kunna ta ett ökatansvar för internationella insatser liksom en mängdaspekter på rekrytering av lämpliga personer förinsatserna. För att med kort varsel kunna rekryterapersoner föreslås särskilda satsningar på bl.a.utbildning.Revisorerna betonar att såväl Rikspolisstyrelsensom redovisar att man inte har någranämnvärda problem med att rekrytera personal för deinternationella insatserna. Inte heller de enskildaorganisationerna uppger att de har haft någraproblem med rekryteringen.Revisorerna anser däremot att rekryteringen tillFörsvarsmaktens internationella insatser behöveruppmärksammas ytterligare. Därvid bör också denframtida rekryteringen av värnpliktsutbildadebelysas.I förslag 3 menar revisorer därför attregeringen bör utarbeta förslag till hurFörsvarsmakten fortsättningsvis skall rekryterapersonal för internationella insatser.Utskottets övervägandenDet internationella samfundets bristande förmåga attförhindra våldsutbrott, krig och folkmord bl.a. iRwanda , , och har letttill förluster av människoliv, livslånga fysiska ochpsykiska skador på både offer och våldsverkare ochtill nedbrutna sociala strukturer. Kostnaderna i dedrabbade länderna för förluster av socialt kapital,förstörda materiella värden och ekonomisk stagnationär omfattande. Därtill kommer kostnader för civilaoch militära fredsinsatser, för omhändertagande avflyktingar och för återuppbyggnad. Även konflikternai det - ochKosovo - visar att det internationella samfundettidigare saknat en tillräcklig förmåga att ingripainnan katastrofen är ett faktum. Utskottet kankonstatera att kostnaderna både i mänskliga ochekonomiska resurser för våldsanvändning och krig äravsevärt mycket högre än kostnaderna förförebyggande av konflikt som skulle kunna leda tillkrig.Utskottet har tidigare behandlat frågor kringkonfliktförebyggande och krishantering. Utskottethar därvid uttalat att det i högre grad böruppmärksammas vilka behov som finns inom dettaområde och att det både nationellt ochinternationellt bör ske en förstärkning av deresurser som avsätts för konfliktförebyggande ochkrishantering (utrikesutskottets betänkande2000/01:UU4 och det sammansatta utrikes- ochförsvarsutskottets betänkande 2001/02:UFöU1).Utskottet ser därför mycket positivt på attarbetet med att förebygga och hantera väpnadekonflikter har fått ökad nationell ochinternationell uppmärksamhet. kanutskottet konstatera att tyngdpunkten i politik ochfolkrätt har förflyttats från nationell säkerhet ochsuveränitet till människors säkerhet, de mänskligarättigheterna och demokratiska fri- och rättigheter.Denna utveckling, som utskottet i tidigarebetänkanden har uttryckt sitt stöd för, innebär attde konfliktorsaker som ett konfliktförebyggandearbete måste inbegripa omfattar ett mycket bredarefält än mellanstatliga motsättningar.Det är i sammanhanget centralt, menar utskottet,att understryka betydelsen av att svenskutrikespolitik, EU:s samarbete vad gäller utrikes-,säkerhets- och försvarspolitik samt FN:s politikgenomsyras av ett perspektiv avkonfliktförebyggande.Utskottet kan med tillfredsställelse konstateraatt förebyggande av väpnade konflikter har kommitatt inta en alltmer framträdande plats på FN:sagenda. Utskottet menar att det är angeläget attstärka FN:s kapacitet för planering och genomförandeav fredsfrämjande insatser med stora civilakomponenter. Utskottet noterar att arbetet för attförbereda FN för bredare insatser inom detfredsfrämjande området redan har inletts. IBrahimirapporten om reformer av FN:s verksamhetavseende fred och säkerhet , gavs flerarekommendationer om hur FN:s kapacitet på den civilasidan kan stärkas - vad avser såväl civilpoliser somandra civila experter.Utskottet vill framhålla att det även inom EU pågårett mycket värdefullt arbete med att stärkamedlemsstaternas förmåga inom militär och civilkrishantering för att på så vis bättre kunna svarapå de ökade behov som finns. När det gäller OSSEkonstaterar utskottet att organisationen redan år1999 har fattat beslut om skapandet av en civilsnabbinsatsberedskap (REACT).Utskottet välkomnar den utveckling som sker inomFN, EU, och i när det gäller attutveckla förmågan till förebyggande av väpnadekonflikter, att förstärka kapaciteten för civilakrishanteringsinsatser samt att för ändamåletlämpliga militära resurser kan ställas till detinternationella samfundets förfogande för militärkrishantering.Det är i ljuset av den ovan beskrivna utvecklingensom beslut om att en avFörsvarsmaktens huvuduppgifter är att bidra tillinternationell fredsfrämjande verksamhet skall ses.Riksdagen har fattat ett flertal beslutom svenskt deltagande med väpnad trupp i olikakrishanteringsoperationer. Det gäller Bosnien (IFORoch SFOR), Kosovo (KFOR), (ISAF) samt ifebruari 2003 beslut om svenskt deltagande i en EU-ledd väpnad styrka i . har ävendeltagit aktivt med civil krishantering och byggtupp en beredskapskapacitet på detta område, någotsom utskottet ser mycket positivt på. Vidare villutskottet peka på att det svenska deltagandet iolika operationer ofta har en komponent som utgörsav civilmilitär samverkan.Av tradition vill vara en konstruktiv ochnyskapande aktör i internationellt samarbete, ochgenom åren har ca 80 000 svenskar deltagit ifredsfrämjande insatser världen över, som militärpersonal, civilpoliser eller observatörer. I destora fredsfrämjande insatserna på västra harSverige givit substantiella bidrag, både på denmilitära och den civila sidan.Utskottet konstaterar att det råder bred politiskenighet om att som solidarisk aktör i detinternationella samarbetet - och även avsäkerhetspolitiskt egenintresse - måste ta sittansvar för att stärka den internationella förmågantill krishantering. Den genomgripandeomstrukturering som det svenska försvaret förnärvarande genomgår syftar bl.a. till att stärkaFörsvarsmaktens förmåga att delta i internationellkrishantering.Det vore överraskande, menar utskottet, om enomställningsprocess som det försvarspolitiskabeslutet och den internationella utvecklingenmedfört, både inom Försvarsmakten och inom centralstatsförvaltning, inte hade präglats av vissagenomförandesvårigheter. revisorer haruppmärksammat detta i sitt arbete och i förslaget2001/02:RR17 till påtalat vissa brister.Utskottet välkomnar den genomlysning somRiksdagens revisorer har genomfört. Den har enligtvad utskottet erfarit föranlett departementen ochberörda myndigheter att se över verksamheten, bl.a.beslutsprocedurer, anslagsredovisning ochutbildnings- och rekryteringsfrågor, och söka uppnåförbättringar. Utskottet ser positivt på dettaförändringsarbete och menar att även framgent är detav vikt att det arbetet fortsätter i syfte att debeslut som fattat om att förstärkaSveriges förmåga att vara en aktiv part i detinternationella samfundets arbete att förebygga ochhantera kriser, både med civila och militära medel,genomförs på ett effektivt sätt.Ambitionsnivån på de internationellainsatserna, beslutsprocesserna iRegeringskansliet, anslagstilldelning samtresultatanalysSom utskottet har redovisat tidigare i dettabetänkande menar revisorer att de svenskaambitionerna är höga avseende både freds- ochhjälpinsatser.