bet · GR01KUU1 · 2003-11-12 00:00:00 — Rådets sammanträden ska vara offentliganär lagstiftningsförslag diskuteras och antas.Antalet områden där rådet fattar beslut medkvalificerad majoritet utökas. De nationellaparlamentens roll stärks genom deras medverkan ikontrollen av subsidiaritetsprincipen.Utskottet anser att konventets arbete varitframgångsrikt. Konventets förslag innebär ettangeläget förtydligande av samarbetets natur ochomfattning genom att reglerna förs samman i ettsamlat och välstrukturerat fördrag.Konventets förslag är en bra grund förregeringskonferensen och kan med de förändringar somutskottet förordar i detta betänkande bilda en godhelhet. Det ligger i medlemsstaternas och EU-medborgarnas intresse att huvuddragen i konventetsförslag förverkligas.Det vore olyckligt om utfallet blev en otydligkompromiss framförhandlad i slutenhet. Efterkonventets öppna arbete är det naturligt att ocksåregeringskonferensen bedrivs mer öppet än tidigare.Möjligheten till insyn i denna förhandling ärpåtagligt större än i traditionella internationellaförhandlingar.En viktig utgångspunkt är att det är medlemsstaternasom är avtalsslutande parter i de grundläggandefördrag som reglerar EU:s verksamhet. EU är igrunden ett mellanstatligt samarbete som vilketutskottet tidigare påpekat (bet. 2000/01:KUU1,2001/02:KUU2, 2002/03:KUU3) bygger på principen omtilldelade befogenheter. Det är medlemsstaternasjälva som disponerar fördragen och som har detavgörande inflytandet över EU:s utveckling. Det nyakonstitutionella fördraget bekräftar dettaförhållande. Redan i artikel I-1 sägs att Europeiskaunionen tilldelas befogenheter av medlemsstaternaför att deras gemensamma mål ska uppnås. I artikelI-9 anges att varje befogenhet som inte hartilldelats unionen i konstitutionen ska tillhöramedlemsstaterna.Detta motsvaras av reglerna för unionensfinansiering. Konventet föreslår att taket för EU:sinkomster och införande av nya inkomstkategorier skabeslutas enhälligt av medlemsstaterna och godkännasi enlighet med deras respektive konstitutionellaregler. Det innebär, ilikhet med gällande regler, att medlemsstaternabeslutar om taket för EU:s budget. Också ifinansiellt hänseende handlar det således omtilldelad kompetens.Europeiska unionen är således inte enstatsbildning, men inte heller uppbyggd enligttraditionell form för mellanstatlig samverkan. EU ären organisation av ett nytt slag med inslag av bådeöverstatlighet och mellanstatlighet. Det ärmedlemsstaterna som äger fördragen och beslutar omdet finansiella utrymmet.Samtidigt bör det hållas i minnet att EU-samarbetet inte är statiskt, utan dynamiskt.Medlemsstaterna kan genom fördragsändringar utvecklaoch förändra EU. EU-samarbetet har också vuxit iomfattning, genom en fortlöpande breddning ochfördjupning, i försiktig takt, jämfört med vad somförutsågs då skrevs: breddning, genomatt nya samarbetsområden förts till gemenskapsnivån,och fördjupning, genom att redan befintligasamarbetsområden blivit föremål för nyabeslutsformer med mer överstatlig karaktär. Allasådana förändringar där samarbetet har blivit meromfattande, och där ny kompetens överförts frånnationell beslutsnivå till överstatlig, har skettvia fördragsändringar som godkänts av samtligamedlemsstaters parlament.Sammansatta konstitutions- och utrikesutskottethar tidigare anfört att det emellertid också finnsexempel på områden t.ex. delar av Euratomfördraget där ett gemensamt beslutsfattande som förutsettsav fördragsparterna aldrig omsatts i verklighandling. Genom att beslutad överföring avbeslutanderätt därmed blivit obsolet har frågorna ipraktiken åternationaliserats (bet. 2001/02:KUU2).Den fördragsändring som är aktuell, genom detnya konstitutionella fördraget, innebär i huvudsakatt området för gemensamt beslutsfattande i EUbekräftas. Samarbetsformerna för de frågor som idagens ligger i tredje pelaren(polissamarbete och straffrättsligt samarbete)förstärks genom ändrade beslutsformer och rättsligainstrument. Unionens yttre åtgärder ska stärkas ochsamordnas bättre.Det parlamentariska inflytandet förstärks genomatt blir medbeslutande på flerområden. diskuterar och antarlagstiftning ska det ske offentligt. Det finns idetta sammanhang anledning att erinra om Sverigesframgångsrika kamp för ökad öppenhet i EU. Genom ettaktivt medlemskap har kunnat påverka EU såatt beslut om gränsöverskridande frågor fattas meröppet än annars.Det är angeläget att medborgarna kan följa ochpåverka besluten. Utskottet anser att Sverigesmedlemskap i har ökat dessa möjligheter. Besluteni den union som snart omfattar 25 europeiska staterpåverkar , oavsett om är medlem ellerinte. Beslutsfattandet i EU bör ske mer öppet, ochkonventets förslag innebär viktiga framsteg i dettaavseende. För del skulle ett verkligtdemokratiskt underskott uppstå om saknademöjligheter att påverka unionen och genom unionenresten av världen. Det realistiska alternativet tillEU-medlemskap för torde vara en anknytningtill EU främst genom . skulledärmed vara tvunget att följa huvuddelen av utan egentliga möjligheter att påverka.Utskottet återkommer till frågan om öppenhet iunionen senare i betänkandet, bl.a. i avsnittet omunionens värden och mål och i avsnittet om öppenhetoch demokrati.Konventet föreslår att fördragsändringar ävenfortsättningsvis ska ske med enhällighet och eftergodkännande av samtliga medlemsstater iöverensstämmelse med deras konstitutionellabestämmelser. För del innebär det attriksdagen ska godkänna eventuella fördragsändringar.Utskottet finner det otänkbart att principen om attfördragsändringar ska godkännas av samtligamedlemsstater skulle kunna frångås.Utskottet finner med hänvisning till det anfördainte någon anledning till att tillstyrka motionerna.Motionerna K10 (m) yrkandena 13, K12 (fp) yrkande1, K419 (fp) yrkandena 1 och 3, 2002/03:K432 (fp)yrkandena 1 och 4, K8 (kd) yrkande 5, K416 (kd)yrkande 2, 2002/03:K288 (v) yrkandena 3, 4 och 7samt K353 (c) avstyrks således.Konventet, regeringskonferensen,mandat samt folkomröstningRegeringens skrivelseRegeringen anför i skrivelsen attregeringskonferensen om ett nytt konstitutionelltfördrag kommer att lägga grunden för det framtidaEU-samarbetet. är med och formar detsamarbete som växer fram till att omfatta deflesta av länder. ska vara en aktivoch konstruktiv part i EU-samarbetet, både för attdet är vårt ansvar och för att det är bra förSverige. Med den utgångspunkten kommer regeringenatt forma sina ställningstaganden iregeringskonferensen.Regeringen eftersträvar bred politisk samsyn kringhur det framtida konstitutionella fördraget skautformas. Ett brett remissförfarande har genomförts.En nära dialog med etableras underförhandlingsprocessen.Riksdagens arbete med konventsfrågornaRiksdagsstyrelsen utsåg SörenLekberg (s) och () till riksdagensledamöter i konventet om EU:s framtid. () och () utsågs tillsuppleanter.Under konventet har arbetat medkonventsfrågorna på skilda sätt. Sammansattakonstitutions- och utrikesutskottet avgav våren 2002ett betänkande där regeringens skrivelse om EU:sframtidsfrågor jämte motioner behandlades (bet.2001/02:KUU2). Under /03 avgav KUU trebetänkanden om EU:s framtidsfrågor: KUU1 Europeiska unionens framtidsfrågor ettkonstitutionellt fördrag för EU KUU2 EU:s yttre förbindelser i ett framtidakonstitutionellt fördragKUU3 EU:s rättsliga frågor i ett framtidakonstitutionellt fördragEU-nämnden fick rapporter om konventsarbetet frånregeringen inom ramen för samrådet med regeringeninför allmänna rådets möten. bildadeockså en särskild beredningsgrupp för konventet.Ett 15-tal offentliga utfrågningar och andra öppnaarrangemang med konventsanknytning har hållits.Sverige och EU:s framtidskonvent var temat för ettöppet seminarium i den 22 januari 2003.Den 11 mars 2003 höll finansutskottet en offentligutfrågning under rubriken av denekonomiska politiken i EU nutid och framtid. Den10 anordnades en offentlig utfrågning omrättssäkerhet och beslutsformer inom EU:s tredjepelare av justitieutskottet, sammansattakonstitutions- och utrikesutskottet samt EU-nämnden.På anordnades enoffentlig utfrågning om EU:s gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik (GUSP). Allmänheten och företrädareför olika intressen kunde ställa frågor tilldeltagarna i utfrågningen. anordnadejustitieutskottet, sammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet samt en offentligutfrågning om den framtida brottsbekämpningen inomEuropeiska unionen.Konventet avslutade arbetet med de grundläggandedelarna av sitt förslag i Bryssel.Samma dag, efter det attkonventets möte avslutats, hölls, i form av envideokonferens, en offentlig utfrågning medriksdagens konventsledamöter på plats i iriksdagens andrakammarsal (del 2, bilaga 12).Vid Europeiska rådets möte iThessaloniki överlämnande konventets ordförandeValéry dEstaing konventets förslag. Infördetta möte höll ett offentligtsammanträde där informerade ochsamrådde med nämnden.Den 21 augusti 2003 anordnade enoffentlig utfrågning om resultatet av konventet ochförberedelserna inför den kommanderegeringskonferensen. Utöver konventsledamöternadeltog talman , utrikesminister samt statssekreterare sammansatta utskottet anordnade den 13 oktober2003 en offentlig utfrågning med kommissionärAntonio Vitórino om konventet ochregeringskonferensen (del 2, bilaga 13).Socialförsäkringsutskottet höll en offentligutfrågning om asyl- och migrationspolitiken i detkonstitutionella fördraget (del2, bilaga 14).Den 10 november 2003 höll en offentligutfrågning om med blandandra utrikesminister 19 februari 2003 informerade statsminister kammare om regeringens syn påEU:s framtid. Statsministern fick också svara påfrågor från ledamöter i ämnet. Vid tretillfällen under /03 lämnadestatsministern också information från möten , liksom . Den 15oktober 2003 ägnades en särskild del av denallmänpolitiska debatten förslaget tillkonstitutionellt fördrag. Utrikesminister deltog i denna debatt.Internationella besökValéry dEstaing, ordförande i , besökte ochhöll ett offentligt anförande. Europaparlamentetstalman höll ett offentligt anförande . mottar mängd internationella besök. Ett exempel ärbesöket av polska sejmens utrikesutskott den 13juli 2003 då ett offentligt möte om bl.a.konventsfrågorna anordnades av sammansattautskottet.Information riktad direkt till allmänhetenMånga av de offentliga utfrågningarna har säntsdirekt i och genom webb-TV. Vidriksdagens öppna hus fannsinformation om konventet och arbete medkonventsfrågorna. hölls ettdiskussionsforum på infocentrum därallmänheten och konventsledamöter möttes.Riksdagens konventsledamöter har också mött forskareoch medverkat vid ett stort antal offentliga mötensom arrangerades genom och andrasförsorg.Vidare bör i detta sammanhang EU 2004-kommitténsverksamhet nämnas. Denna parlamentariska kommittéhar i uppdrag att stimulera en bred, offentligdebatt om EU inför och under regeringskonferensen.Kommittén har bidragit till att ett stort antalarrangemang riktade till allmänheten runt om i helaSverige har kunnat genomföras. Över 200 aktiviteterhar ägt rum, ofta i samarbete med lokala aktörer.Fler än 130 organisationer har fått projektbidragfrån kommittén. En särskild satsning riktas motlärare och elever främst på gymnasienivå.MotionernaKonventsmetodenEnligt motion 2002/03:K432 av m.fl.(fp) visade toppmötet i tydligt att dentraditionella metoden med regeringskonferenser föratt ändra i är olämplig.Regeringskonferenser som fenomen är varkendemokratiska eller öppna. anser att manbör använda en annan metod. Fler måste få möjlighetatt påverka. De nationella parlamenten ochEuropaparlamentet bör ha mer insyn och delaktighet iprocessen. Men det måste också skapas bättremöjligheter för olika medborgargrupper att delta idiskussionerna.Konventet är en intressant innovation i dettasammanhang och motionärerna hoppas att denna metodför författningsändringar ska visa sig bådedemokratisk och effektiv, till skillnad från t. ex.regeringskonferensens avslutande i (yrkande 8).Enligt motion K416 av m.fl. (kd) harframtidskonventets arbete fungerat väl ochkonventsmetoden kan vara en lämplig arbetsform vidframtida fördragsändringar. Kristdemokraternaföreslår därför att formen fördragsfästs (yrkande 6).Miljöpartiet anser i motion K13 att det är viktigtatt förhandlingarna under regeringskonferensen fårta den tid som krävs. Det finns ingen anledning attge efter för premiärminister och stressa fram EU:s nya konstitution.Detta är en fråga om demokratisk förankring, ochalltför viktigt för att kunna hastas igenom (yrkande75).MandatModerata samlingspartiet anför i motion K10 attregeringen inte kan få ett fritt mandat på basis avriksdagens ställningstaganden utan den måsteförpliktigas att driva de ställningstaganden somriksdagen gör. De kompromisser som i de fortsattaförhandlingarna blir nödvändiga får diskuteras ochförankras med partier i de former församråd som gäller. Det faktum att regeringen är enminoritetsregering gör detta krav än viktigare(yrkande 4).FolkomröstningVänsterpartiet förordar i motion K9 att frågan omEU:s förslag till ny konstitution ställs underprövning i en folkomröstning. Statsministern börsnarast efter att beslutet är fattat sammankallariksdagspartierna för att diskutera och bestämmalämplig tidpunkt för folkomröstningens genomförande.Detta bör som sin mening ge regeringentill känna (yrkande 31).Miljöpartiet anser i motion K13 att bordeställa regeringskonferensens slutprodukt underfolkomröstning i anslutning till EU-parlamentsvaletden 13:e (yrkandena 76 och 77).Björn von der Esch (kd) framhåller i motion K1 attfrågan om ställningstagande till det nyakonstitutionella fördraget bör avgöras slutligtgenom en folkomröstning (yrkande 2). Om beslutlikväl avses att tas av krävs, med hänsyntill demokratins spelregler, att riksdagendessförinnan upplöses och nyval förrättas, så attväljarna ges möjlighet att i demokratisk ordning,inför valet, ge en för folkopinionenrepresentativ sammansättning (yrkande 3).Utskottets ställningstagandeUtskottet vill inledningsvis framhålla attkonventsmetoden innebar ett nytt sätt att förberedaöverläggningar om EU:s grundläggande regler,fördragen. Konventet bedrev sitt arbete öppet, ochen majoritet av deltagarna (56 av 105) kom frånnationella parlament. 28 europeiska länder varrepresenterade, vilket markerar Europeiska unionensövergång från ett västeuropeiskt samarbete till ettbredare europeiskt samarbete. I huvudsak fungeradekonventet väl. Utskottet välkomnar konventetsförslag att kommande regeringskonferenser inormalfallet ska förberedas av konvent. Självfalletkan inte ett konvent fatta några för medlemsstaternabindande beslut; fördragen ägs av medlemsstaterna.Motionerna 2002/03:K432 (fp) yrkande 8 och K416(kd) yrkande 6 kan anses tillgodosedda med detanförda.När det gäller tidsschemat för regeringskonferensenhar utskottet inget att invända mot uppfattningenatt det är viktigt att förhandlingarna får ta dentid som krävs. gjorde , påförslag av sammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet, ett tillkännagivande tillregeringen av innebörd att tillräcklig tid måsteförflyta mellan konventets avslutande ochregeringskonferensen inledande (bet. 2002/03:KUU1).Utskottet beklagar att förhållandevis komatt förflyta mellan konventet ochregeringskonferensen. Utskottet vill dock betonavärdet av att regeringen skickade ut Ds 2003:36Europeiska konventet om EU:s framtid på en bredremissrunda. Utskottet har haft möjlighet att ta delav remissvaren, och i flera av de motioner somväckts med anledning av skrivelsen hänvisas tillremissvaren. Vidare vill utskottet erinra om attriksdagen har ägnat EU:s framtidsfrågor storuppmärksamhet under konventets gång och efter dessavslutande.Utskottet förutsätter att regeringen verkar föratt förhandlingarna under regeringskonferensen skerpå ett sätt som gör att det löpande kan ske ennationell förankring av förhandlingsarbetet.Mot bakgrund av det anförda finner utskottet ingenanledning att tillstyrka motion K13 (mp) yrkande 75.I frågan om det mandat som regeringen får genomriksdagens beslut på bas av detta betänkande villutskottet anföra följande. Av regeringsformen följeratt det är regeringen som har att företräda Sverigei internationella förhandlingar. Regeringen agerarmed fullt parlamentariskt ansvar i sådanaförhandlingar.Utskottet välkomnar att regeringen eftersträvarbred politisk samsyn kring hur det framtidakonstitutionella fördraget ska utformas, i enlighetmed vad som anförs i skrivelsen.Riksdagens beslut med anledning av dettabetänkande ska enligt utskottets mening varastyrande för regeringens förhandlingsarbete.Utskottet förutsätter således att regeringen driverförhandlingarna i enlighet med beslut.Utskottet är väl medvetet om att förhandlingarkräver kompromisser. Regeringen måste iförhandlingsarbetet agera utifrån det mandat som gesgenom beslut. De kompromisser som i defortsatta förhandlingarna blir nödvändiga fårdiskuteras med och förankras hos partieri de former för samråd som gäller. Det är viktigtatt regeringen har handlingsutrymme iförhandlingarna så att regeringen kan agera iSveriges intresse.Det anförda innebär att den fortsattaförankringsprocessen kommer att gestalta sig påföljande sätt. När har debatterat ochbeslutat i de ärenden som behandlas i dettabetänkanden kommer utgångspunkterna för attha godkänts av . Under regeringskonferensenkommer sedan regeringen regelbundet att samråda medEU-nämnden och även på andra sätt, t.ex. genominformation i kammaren, att fortlöpande informerariksdagen om vad som sker inom ramen förregeringskonferensen. Genom samrådet i EU-nämndenges insyn i förhandlingsprocessen ochregeringen skall där få accept för de olika vägvalsom kommer att behöva göras under förhandlingarnaoch som ibland kan komma att innebära avvikelserfrån de utgångspunkter som godkänt. kommer regeringen att föreläggariksdagen en proposition med förslag om att godkännafördraget för svensk del.Motion K10 (m) yrkande 4 är besvarad med vadutskottet anfört.I frågan om folkomröstning bör hållas i omdet fördrag som blir resultatet avregeringskonferensen vill utskottet anföra följande.Huruvida det framtida fördraget bör bli föremål förfolkomröstning får prövas av den riksdag som har attta slutlig ställning till fördraget. Allmänt settvill dock utskottet erinra om att Europeiska unionenförblir ett i grunden mellanstatligt samarbete därvarje stats godkännande krävs för att förändra EU:skompetens på ett område. Europeiska unionen kan intesjälv ta sig beslutanderätt. Denna grundläggandeprincip, som var en av förutsättningarna vidfolkomröstningen om svenskt medlemskap, består.Vidare föreslår konventet att samarbetsområdena iEuropeiska unionens verksamhet i stort sett skaförbli desamma, även om formerna förändras, framförallt på området för rättsliga och inrikes frågor.Sedan blev medlem i EU har tvåregeringskonferenser hållits. har utanföregående folkomröstning haft att pröva omAmsterdamfördraget och ska godkännasför svenskt vidkommande. Utskottet ser inte nu skältill någon annan ordning för det kommande fördraget.Fördraget berör nästan varje politikområde somriksdagen ansvarar för, vilket innebär att de allraflesta utskott involveras. I finnsmöjlighet till diskussion och kompromiss. Här finnsmöjlighet att väga olika intressen mot varandra ochfinna en medelväg som de allra flesta kan vara nöjdamed även om man inte har fått allt. Detta ärriksdagens uppdrag i alla frågor, stora som små.Riksdagen bör ta det ansvaret.Riksdagen är dessutom väl skickad att ta detansvaret. Som framgått ovan har ägnatmycket tid åt diskussioner om konventet. Det harvarit öppna debatter i kammaren och flerautskottsutfrågningar. Den parlamentarisktsammansatta har anordnat en mängdaktiviteter med riksdagsledamöter och andraföreträdare för de politiska partierna runt om ilandet.Varje medlemsstat avgör själv, mot bakgrund avkonstitutionella regler och traditioner, hurprövningen av det nya fördraget ska ske. I enlighetmed EU:s konstruktion avgör varje land självt hurdet vill hantera frågan. Vissa länder kommer att hafolkomröstningar om det nya fördraget. Somregeringsformens första paragraf anger förverkligasden svenska folkstyrelsen genom ett representativtoch parlamentariskt statsskick. Den svenskatraditionen lägger stor vikt vid de allmänna valenoch vid det aktiva folkrörelsearbetet mellan valen.Prövningen av fördraget bör göras inte minst motbakgrund av de utgångspunkter som i dettaoch i tidigare betänkanden slagit fast. Mot denbakgrunden är det naturligt att också tardet slutliga ansvaret för prövningen. Vidare villutskottet erinra om att beslut omöverlåtelse av beslutanderätt inom ramen församarbete i Europeiska unionen kräver stöd av minsttre fjärdedelar av de röstande riksdagsledamöternaeller beslut i samma ordning som vid stiftande avgrundlag, dvs. beslut med enkel majoritet före ochefter ett riksdagsval.Sammanfattningsvis finner utskottet ingenanledning till att ställa sig bakom förslaget omfolkomröstning. Motionerna K9 (v) yrkande 31, K13(mp) yrkandena 76 och 77 samt K1 av von derEsch (kd) yrkandena 2 och 3 avstyrks således.Konstitutionella frågorRegeringsformens bestämmelser om överlåtelse avbeslutanderättBestämmelserna i 10 kap. 5 § regeringsformen (RF)reglerar frågan om överlåtelse av beslutanderätt.Överlåtelse av beslutanderätt innebär attbefogenheter att fatta beslut som annars tillkommersvenska organ, t.ex. eller regeringen,överlämnas exempelvis till ett mellanstatligt organ.Det kan t.ex. vara fråga om att överlåtabefogenheten att meddela bindande föreskrifter, dvs.normgivningsmakt.Enligt 10 kap. 5 § första stycket RF i desslydelse är det möjligt attöverlåta beslutanderätt inom ramen för samarbete iEuropeiska unionen. Det är som beslutarom överlåtelsen, och beslutet ska fattas med trefjärdedels majoritet av de röstande eller i denordning som gäller för stiftande av grundlag. Enförutsättning för att ska kunna besluta omöverlåtelse av beslutanderätt till EU är att EU harett fri- och rättighetsskydd som motsvarar det somges i regeringsformen och i den europeiskakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna(). Dessutom får överlåtelsen interöra principerna för statsskicket.Det sistnämnda villkoret tillkom genom dengrundlagsändring som trädde i kraft den 1 januari2003. Av förarbetena (prop. 2001/02:72, bet.2001/02:KU18) framgår att syftet med dennaytterligare förutsättning för överlåtelse var attkodifiera förarbetsuttalanden som gjordes i sambandmed grundlagsändringarna inför anslutningtill EU (prop. 1993/94:114, bet. 1993/94:KU21). Dåuttalades att överlåtelse av beslutanderätt inte kanske utan grundlagsändring i sådan omfattning attregeringsformens bestämmelser om statsskicketsgrunder upphör att vara giltiga.Konstitutionsutskottet betonade i sammalagstiftningsärende också att ställningsom det främsta statsorganet inte får urholkas iväsentlig grad genom överlåtelse avnormgivningsmakt. Vidare framhölls att 10 kap. 5 §första stycket RF inte kan anses öppna en möjlighetatt överlåta beslutsbefogenheter på det område somomfattar bestämmelser som bär upp grundläggandeprinciper i vårt konstitutionella system. Här pekadeutskottet särskilt på den fria åsiktsbildningensstora betydelse för vårt statsskick samt på denallmänna och lika rösträtten. Andra grundläggandekonstitutionella principer som utskottet särskiltpekade på var offentlighetsprincipen,meddelarfriheten, förbudet mot censur, skyddet avuppgiftslämnare, ansvarighetssystemet samt andraviktiga principer i tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen som har stor betydelse förden fria åsiktsbildningen.Konstitutionsutskottet utvecklade ilagstiftningsärendet /02 sitt resonemang ochframhöll att det inte är möjligt att i någraentydiga termer ange hur långt EU-samarbetetsräckvidd kan sträcka sig utan att grundlagen behöverändras. Utskottet betonade att det i varje enskiltfall, med utgångspunkt i grundlagsbestämmelsernasinnehåll, måste bestämmas i vilka fall engrundlagsändring behöver ske på grund av nyöverlåtelse av beslutanderätt.