bet · GQ01KUU1 · 2003-03-27 00:00:00 — Detta protokoll antogs i anslutning tillAmsterdamfördraget 1997.2.5.2 Förslagen i konventetAv konventets totalt 105 ledamöter är 56 utseddagenom de nationella parlamenten. Arbetsgrupp IV omde nationella parlamentens roll lämnade sinslutrapport (dok. CONV 353/02) ochtog där särskilt upp· de nationella parlamentens roll vid granskningenav regeringarna (nationella granskningssystem),·· de nationella parlamentens roll när det gälleratt kontrollera tillämpningen avsubsidiaritetsprincipen samt·· roll och funktion för multilaterala nätverk ellermekanismer på EU-nivå som kan involvera denationella parlamenten.·Arbetsgruppen diskuterade om de nationellaparlamenten och bör ingå i ettnytt forum, eventuellt benämnt kongress, men hadedelade meningar i denna fråga.Presidiets förslag till protokoll om de nationellaparlamentens roll i Europeiska unionen (CONV 579/03)tar sin utgångspunkt i det protokoll som antogs isamband med förhandlingarna om Amsterdamfördraget.Kraven på information till de nationella parlamentenskärps, t.ex. genom att det explicit sägs attkommissionen skall skicka samtligalagstiftningsförslag direkt till medlemsstaternasnationella parlament som de tillställsEuropaparlamentet och rådet.Flera ledamöter från de nationella parlamenten,bland dem de fyra svenska ledamöterna, har lämnat inett ändringsförslag där de föreslår ytterligareskärpta krav, inte minst när det gäller tidsgränseri rådets arbete som skall skapa utrymme för denationella parlamenten att hinna granska frågorna.Vidare har de fyra svenska konventsledamöterna somutsetts genom lämnat in ettändringsförslag där värdet av interparlamentarisktsamarbete, bilateralt eller multilateralt, särskiltframhålls.2.5.3 Utskottets övervägandenUtskottet vill i enlighet med tidigareställningstaganden framhålla vikten av att denationella parlamenten kan spela en aktiv roll ihanteringen av EU-frågor. Utskottet välkomnarförslag som innebär att goda tidsmarginaler skapaspå EU-nivå i syfte att underlätta för parlamentenatt följa frågorna. Därmed skapas utrymme förpåverkan av den egna regeringen.I frågan om en andra kammare inomEuropaparlamentet bestående av ledamöter från denationella parlamenten ser utskottet ingen anledningtill att ha någon annan uppfattning än sammansattautskottet (bet. 2001/02:KUU2 s. 49) somuttryckte tveksamhet till värdet av en sådaninstitution.Utskottet betonar vikten av kontakter mellan olikaEU-medlemsländers nationella parlament, såvälbilateralt som mellan samtliga parlament.Erfarenheterna, bl.a. av de informella nätverk somförekommit utskottsvis, har i allt väsentligt varitgoda.2.6 Tidtabellen för konventet ochregeringskonferensen2.6.1 BakgrundRegeringskonferenser är den metod som i EU:sgrundfördrag anges som den enda möjliga procedurenför förhandlingar om ändringar i fördragen.Proceduren anges i artikel 48.Förutsättningarna är:1. ett förslag från ministerrådet2.3. yttrande från och, iförekommande fall, kommissionen4.5. beslut av ministerrådet6.7. formellt sammankallande av ministerrådetsordförandeland.8.I praktiken är det på högsta politiska nivå, dvs. påstats- och regeringschefsnivå, som beslut om attsammankalla regeringskonferens brukar fattas.Enhällighet söks regelmässigt, även om den formellabeslutsregeln är enkel majoritet, dvs. minst hälftenav dagens 15 medlemmar (utan tillämpning avröstviktning).Sammankallandet av en regeringskonferens förberedstraditionellt mycket noga och . Europeiskakonventet är, som framhållits tidigare i dettabetänkande, ett led i förberedelsearbetet 2004 som överenskoms redan iNice i december 2000.Både i och i Laeken var alltsågrundförutsättningen att en regeringskonferensskulle hållas . I blev detta uttalat ien förklaring som alla stats- och regeringscheferstod bakom; i Laeken kan det sägas ha varitunderförstått genom tidtabellen för konventetsarbete och den allmänna överenskommelsen om behovetav en förankringsperiod mellan konventets avslutandeoch regeringskonferensens början. Både ochregeringen har arbetat med denna tidsplanering somutgångspunkt. Det är mot den bakgrunden man skall seriksdagens tidigare tillkännagivanden tillregeringen om behovet av en särskildregeringsskrivelse efter konventets slutförande(bet. 2000/01:KUU1, s. 63 samt bet. 2001/02:KUU2, s.27) liksom regeringens löfte om en sådan skrivelse(skrivelse 2001/02:115, s. 8).Inom EU har vissa röster höjts för attsammankalla regeringskonferensen tidigare änförutsett, . Ett skäl som harangivits är att det skulle ligga en extra symbolik iatt den stora fördragsrevision som planerasskulle krönas med ett fördrag som undertecknas underdet italienska ordförandeskapet , ochdärmed i , vilket ju var platsen för EG-fördragets undertecknande . "Från tillRom" kallas den tanken. Flera länder stöder öppetdet synsättet, bl.a. och inomramen för den politiska uppgörelse somutrikesministrarna de Villepin och sänt intill konventet (dok. CONV 489/03).Frågan om tidtabellen är inte direkt en fråga förkonventet, utan för stats- och regeringscheferna.Den hör dock till paketet av framtidsfrågor ochutskottet väljer därför att ta upp den i dettasammanhang. Det kan noteras att flera av stats- ochregeringscheferna tidigare uttalat sig starkt förett bibehållande av tågordningen frånNiceförklaringen. Såvitt bekant för utskottet är deti dagsläget minst två av dagens EU-medlemmar -och - som uttalat sig entydigt fören bibehållen tidtabell. Inom konventet har - påinitiativ från svenske ledamoten - enskrivelse lämnats in med 29 undertecknare som allakräver att tidtabellen från och Laeken skallbestå (dok. CONV 599/03).2.6.2 Utskottets övervägandenUtskottet betonar, liksom tidigare, viktenav att en regeringsskrivelse läggs fram förriksdagen efter konventets avslutande, men innan detatt regeringskonferensen inleds. Syftet är att getillfälle till en gedigen debatt om konventetsutfall, både bland de folkvalda i och hosallmänheten, innan regeringen inlederförhandlingarna inom ramen för den kommanderegeringskonferensen. Från konstitutionell synpunktär det av största betydelse att gesmöjlighet att på grundval av den debatten slå fastdet mandat som skall gälla för regeringens agerandeinom ramen för en sådan regeringskonferens. Meddenna utgångspunkt förordar utskottet att den i Niceförutsedda tidtabellen bibehålls och attregeringskonferensen sammankallas först år 2004.En tidtabell som den förutsedda torde ligga även ide blivande nya medlemsstaternas intresse.Visserligen har uttalats att de nya medlemsstaternabör beredas tillfälle att fullt ut delta i denkommande regeringskonferensen, oavsett när dennainkallas. Men om en regeringskonferens skulleinledas redan under tidiga hösten innebärdetta att många av dessa nya medlemmar ändå inte kanfullt ut ta till vara sina intressen. De kommer attsuccessivt bygga upp sin förhandlingskapacitet iBryssel men kan inte förväntas ha nått fullpotential redan så långt före sitt egentligamedlemskap. Vidare torde det vara konstitutionelltbetänkligt för en del av de nya staterna att börjaförhandla och bygga upp full styrka på plats iBryssel redan innan de har haft sin respektivefolkomröstning.Tanken har framlagts att ett direkt veto frånSverige mot att kalla in regeringskonferensen redantill hösten skulle vara verkningslöst, eftersombeslut om att sammankalla regeringskonferensformellt kan fattas med enkel majoritet. Utskottetser det likväl som utmanande att ett så viktigtbeslut skulle fattas i direkt strid med ett starktintresse hos minst ett par av medlemsländerna.Slutligen vill utskottet understryka det faktumatt det rådande beslutet, från idecember , har fattats av EU:s stats- ochregeringschefer i enhällighet och att knäsatt praxisger vid handen att beslut på så hög nivå inte ändrasmed mindre än att mycket tungt bärande, nya skälframkommer. Det argument som framförts till stöd fören forcerad tidtabell bygger inte på några nya,tidigare icke kända faktorer. Det argument somframförts och som utgår ifrån symboliken i att ettnytt fördrag kan slutas just i staden är enligtutskottets mening inte heller särskilt tungtvägande.Utskottet välkomnar att såväl statsministern somde svenska ledamöterna i konventet så tydligt tagitställning för en bevarad tidtabell. Likväl villutskottet ta detta naturliga tillfälle till att förregeringen kraftigt understryka frågans vikt. Dettariksdagens synsätt bör ges regeringen till känna.2.7 Ställningstagande tillmotionernaUtskottet har ovan diskuterat frågor om ettkonstitutionellt fördrag för EU och därmed frågorsom berör de grundläggande rättigheternas ställningi unionen, en avgränsning av unionenskompetensområden och behovet av att reglera enmedlemsstats utträde ur unionen. De nämnda frågornahar tagits upp i de motioner som angivitsinledningsvis i betänkandet. Motionerna bör enligtutskottets mening anses besvarade med vad utskotteti olika avsnitt anfört ovan. Motionerna 2002/03:K288(v) yrkandena 8 och 9, 2002/03:K379 (m) yrkande 6,2002/03:K431 (kd) yrkandena 1 och 3-5, 2002/03:K432(fp) yrkande 5, 2002/03:U324 (mp) yrkande 2 samt2002/03:U326 (c) yrkandena 15, 16, 18 och 22avstyrks följaktligen. **FOOTNOTES**[1]: Termen "konstitutionellt fördrag" harmyntats av konventets ordförande, ''''''''''''''''Estaing. De utkast till texter som hittillspresenterats och debatterats har kallats"konstitutionellt fördrag" i titeln medan termen"konstitution" används i själva fördragstexten. [2]:[3]:[4]: Dokument CONV 305/02. [5]: Det fransk-tyska förslaget (CONV 489/03)innehåller t.ex. inte mindre än fem olika metoderför olika ordföranderoller inom ramen och ministerrådet: valdordförande på två och ett halvt eller ; rådets generalsekreterare ärordförande för allmänna rådet; den person sominnehar den nya funktionen som europeiskutrikesminister är ordförande förutrikesministerrådet; valda ordföranden på två åri Ekofin, och samtroterande ordförandeskap i någon form för övrigarådskonstellationer. [6]: Jfr dok. CONV 229/02 samt dok. Fördragsstruktur (punkt 1, motiveringen) (v)av ().StällningstagandeDetta betänkande har tagits fram i ett läge dåEuropeiska konventet ännu pågår. Vänsterpartietsmotion 2002/03:K288 avser att få till ståndtillkännagivande till regeringen. Regeringen somsådan är emellertid inte någon direkt aktör ikonventet. Jag avser därför att återkomma då enregeringskonferens senare inleds. Utan att jag förden skull frånträder min ståndpunkt, kan jag på dethär stadiet därför acceptera att motionen ansesbesvarad.Vänsterpartiet förespråkar internationell politisksamverkan. Samarbete och överenskommelser mellanstater om gemensamma och gränsöverskridandesamhällsproblem - miljöförstöring, kapitaletsinternationellt samordnade angrepp på arbetsrätt ochsociala rättigheter, människohandel, prostitutionoch narkotika, undergrävande av mänskligarättigheter osv. - är en absolutnödvändighet. Denna samverkan kan och måste ske iformer som respekterar och stärker demokratin istället för att urholka den.EU:s fördrag gör i praktiken kapitalets frihettill överordnad princip och dess beslutsstrukturerinnebär en inskränkning av demokratin.Mellanstatliga överenskommelser ersätts alltmer avöverstatliga majoritetsbeslut. Folkets möjlighet attutkräva ansvar blir alltmer illusorisk, såväl reelltsom formellt. demokratiskalegitimitet är svag. EU uppfyller inte minimikravenpå en demokrati.Vänsterpartiet motsatte sig mot denna bakgrundSveriges medlemskap i . Skälen för vårtställningstagande har inte förlorat i styrka. Virespekterar resultatet i folkomröstningen men harinte ändrat vår principiella ståndpunkt. Vi verkarför en demokratisering av politiskainstitutioner. Vårt mål är att ersätta EU:sodemokratiska beslutsformer och fördragsbundnahögerpolitik med fri, alleuropeisk samverkan grundadpå demokratiska ideal, social rättvisa och respektför mänskliga rättigheter.Starka krafter verkar dock för att EU utvecklas iriktning mot en federal statsbildning. Skapandet avEMU och den gemensamma valutan, euron, ärtillsammans med de uttalade militära ambitionernadet främsta uttrycket för denna strävan. Även iframtidskonventets arbete har de federalistiskaambitionerna gjort sig gällande, även om de ocksåmött motstånd.Vänsterpartiet har på ett antal punkter en annanuppfattning än utskottsmajoriteten. Enligt vårmening borde utskottets betänkande ha givit uttryckför nedanstående ståndpunkter. I övrigt delar vi iprincip utskottets bedömningar.FördragsstrukturEn förenkling av är visserligen i sig önskvärd,men det är svårt att se att denna förenkling kanåstadkommas utan att också fördragens substantiellainnebörd påverkas. Sannolikt kommer detta attframstå tydligare när slutresultatet av konventetsarbete analyseras närmare. Det snabba och närmastformella stadfästande av konventets resultat somställts i utsikt torde inte vara möjligt. Kravet påatt alla fördragsändringar beslutas med konsensus,det vill säga att medlemsländerna även framgentförblir fördragets herrar, kommer att krävafortsatta förhandlingar innan beslut kan fattas.Beteckningen "konstitutionellt fördrag" är förvissoatt föredra framför "konstitution", men det sätt somdessa och liknande begrepp används på i förslagettill nytt fördrag är ägnat att skapa oklarhet omdess reella innebörd och skapar ett olyckligtutrymme för att tolka det i federalistisk riktning.Grundläggande värderingar och målformuleringarAnvändandet av begreppet federal som beteckning fören del av karaktären av EU-systemet är olyckligt.Visserligen kan det tolkas som en neutralkarakterisering av de överstatliga elementen i EU,men detta begrepps ideologiska laddning i EU-sammanhang är svår att överskatta. Dess funktion kankomma att bli att legitimera ytterligare utvecklingi överstatlig riktning och därmed ha samma funktionsom den tidigare formuleringen om en "allt fastaresammanslutning mellan de europeiska folken" och ärdärför inte acceptabel i fördragstexten.EU bör ansluta sig till ommänskliga rättigheter och grundläggande friheter.Detta innebär att EU:s status som juridisk personmåste accepteras. EU:s egen stadga för grundlägganderättigheter bör dock inte införlivas i fördragetutan förbli en politisk deklaration. Även innan EUär formellt bundet av kommerdetta att skapa en situation där två legala dokumentoch två domstolar - i ochEuropadomstolen i - riskerar att komma ikonflikt med varandra eller i varje fall skapabetydande oklarhet om det legala skyddet förmänskliga rättigheter på alleuropeisk nivå.Principer, befogenheterSkälen mot att i fördraget införa enkompetenskatalog efter mönster av federalastatsbildningar som t.ex. är alltjämtstarka. Den uppräkning av politiska områden medexklusiva och delade befogenheter som görs iutkastet till nytt fördrag är flexibel uppåt menrestriktiv nedåt. Inga hinder läggs för framtidakompetensöverföring uppåt, från medlemsländerna tillEU:s institutioner, medan ett återförande avbeslutskompetens till medlemsländerna knappastförutses över huvud taget.De nationella parlamentens ställning i förhållandetill EU:s institutioner bör stärkas och deöverstatliga inslagen i beslutsfattandet reduceras.Därför kan det synas positivt att de nationellaparlamenten föreslås få en tydligare och merformaliserad roll i kontrollen avsubsidiaritetsprincipen. Dock får inte dennafunktion utformas på ett sådant sätt att EU:skaraktär av i grunden mellanstatlig samverkan - därmedlemsländerna företräds av sina regeringar -eroderas.EU:s institutionerEn generell förstärkning av EU:s institutioner vadgäller kompetens och beslutsmakt i förhållande tillmedlemsländerna och de nationella parlamenten kaninte accepteras. Tvärtom bör de mellanstatligasamverkansformerna förstärkas och utvecklas.Den politiskt starka kommissionen utgör urdemokratisk synpunkt ett av de mest diskutablainslagen i EU:s maktstruktur. Kommissionen är entjänstemannainstans som genom bland annat sittinitiativmonopol givits en politisk roll som saknardemokratisk legitimitet. Denna konflikt löses integenom att på konstlad väg omvandla kommissionen med hjälp av pseudoparlamentariskaarrangemang (t.ex. att kommissionens ordförandeskulle utses av eller av denationella parlamenten). Kommissionen bör i ställetfråntas sin initiativrätt och göras till ettkansliorgan under Rådet.2. Fördragsstruktur (punkt 1, motiveringen)(mp)av ().StällningstagandeDetta betänkande har tagits fram i ett läge dåEuropeiska konventet ännu pågår. Miljöpartietsmotion 2002/03:U324 avser att få till ståndtillkännagivande till regeringen. Regeringen somsådan är emellertid inte någon direkt aktör ikonventet. Jag avser därför att återkomma då enregeringskonferens senare inleds. Utan att jag förden skull frånträder min ståndpunkt, kan jag på dethär stadiet därför acceptera att motionen ansesbesvarad.Miljöpartiet de grönas demokratiska dröm är attmakten skall vara så nära människor som det överhuvud taget är möjligt. Vår politik är att varjeindivid skall kunna påverka varje beslut som desjälva blir påverkade av, inte bara indirekt utanockså direkt. Det kräver såväl långtgåendedecentralisering som ett globalt beslutsfattande ide frågor som inte känner några gränser. Det krävervidare ett ökat internationellt samarbete, något somMiljöpartiet alltid förordat och ställt sig bakom.Den grundsyn vi nu presenterat gör oss skeptiskatill Europeiska unionen och dess utveckling då viser att man flyttar makt allt längre ifrån människoroch att det inte heller blir en optimal beslutsnivåför gränsöverskridande frågor. De principer EU vilarpå går dessutom stick i stäv med de principer vigröna bygger vår politik på och författar vårapolitiska program utifrån; det gäller såväl miljökontra ohämmad ekonomisk tillväxt, rättvisa kontraoinskränkt frihandel som decentralisering kontracentralisering. EU:s väg från Maastrichtfördragetvia och till det som förhandlasfram i det s.k. framtidskonventet och sedermera påen ny regeringskonferens går allt tydligare mot makt centraliseras till EU:s institutioner, ochvi ser en federal statsbildning ta form.Miljöpartiet godkänner inte denna statsbildning, somvi menar saknar folklig förankring, legitimitet ochskäl och godkänner därför inte heller den utvecklingsom framtidskonventet skissar på.Så länge är medlem i EU agerar vi dock medkraft, tillsammans med gröna partier från alla EU:smedlemsländer, för att göra EU så grönt som möjligt.Detta innebär att vi hade stora förväntningar på detframtidskonvent som nu har att debattera.Vi hoppades att konventet skulle präglas av verklig,deltagande demokrati, av folkligt inflytande och aven känsla av att EU, för att få legitimitet, måsteflytta makt närmare människor. Vi såg i konventet enmöjlighet att arbeta för att EU:s befogenheterrenodlades till att omfatta de områden som verkligenär överstatliga och där ett offensivt ochprogressivt EU skulle kunna göra skillnad. Vihoppades t.ex. att positionerna på detmiljöpolitiska området skulle flyttas fram. Det vihar sett har tyvärr inte infriat detta.Miljöpartiet hade, som konstaterats, storaförväntningar på framtidskonventet som arbetsform,men är skeptiskt till den form som det kommit attfå. Den utveckling konventet fått nämligen som enförhandlingsarena snarare än en kreativdiskussionsklubb för nya idéer är olycklig. Att EU:sstora länder utsett ministrar på höga poster inomsina regeringar att ingå i framtidskonventet harskapat en oklarhet kring vilken ställning denkommande regeringskonferensen kommer att få. Dettaborde den med kraft borde reageraemot.FördragsstrukturMiljöpartiet delar inte utskottsmajoritetensuppfattning att "en förenkling av den grundläggandefördragsstrukturen inom EU" innebär "enbartfördelar" eftersom varje nytt fördrag inom EU, ochvarje ny förhandling, har inneburit att EU har fåttmer makt på medlemsländernas, och därmedmedborgarnas, bekostnad. EU:s allra mestgrundläggande problem, det demokratiskaunderskottet, löses inte genom att man fortsätteratt göra EU till en ständigt expanderande union.Miljöpartiet är inga anhängare av pelarstrukturensom grund men att frångå den strukturen kan mycketväl komma att leda till ökad överstatlighet och ökadkompetens för unionen inom områden såsomutrikespolitik och straffrättssamarbete, vilket vibestämt motsätter oss. anser att dets.k. "skelett till konstitutionellt fördrag" och detförslag på skrivningar till framför allt de första16 punkterna i fördraget tyvärr ger oss rätt pådenna punkt och tycker inte att utskottsmajoritetentydligt nog tagit detta i beaktande. Jag delar dockutskottsmajoritetens bedömning att börbevaka att de överstatliga beslutsformer som i daganvänds inom första pelaren inte skall komma attanvändas oftare i framtiden.Miljöpartiet delar likväl utskottsmajoritetensåsikt att det inte å ena sidan kan finnas regler somär så pass ingripande att de hör hemma i ett fördragsom det som det skissas på och å andra sidan inte ärav sådan natur att måste kopplas in vid eneventuell förändring. Jag vill dock, till skillnadmot utskottsmajoriteten, tydligt klargöra vårinställning att såväl ett "konstitutionellt fördrag"som en "konstitution", eller för den delenett "grundfördrag", är ett led i enfederaliseringsprocess och ett led i att omvandla EUtill en renodlad statsbildning.Miljöpartiet motsätter sig vidare att EU tilldelasrättskapacitet och blir ett juridiskt subjekt. Detfinns argument som talar för att EU skall anslutasig till om mänskliga rättigheteroch grundläggande friheter, men detta får inte görastill priset av att EU blir en fördragsslutande part.Också detta innebär enligt vårt sätt att se det ettled i en ökad federalisering och är en del ibyggandet av en EU-stat.Slutligen så konstaterar jag med tillfredsställelseatt utskottet förkastar förslaget att EU byter namntill "", men kan samtidigtinte avstå från anmärkningen att det faktum attdiskussionen över huvud taget kommer upp gerMiljöpartiet rätt i de farhågor kring unionensutveckling som vi enligt ovan länge varnat för.Grundläggande värderingar och målformuleringarI det liggande skrivningsförslaget på de första 16inledande artiklarna (främst i artiklarna 2 och 3)fastslås unionens grundläggande värderingar. Dessaformuleringar bygger på en tanke om en enhetligsammanslutning och för tankarna till skrivningar imånga europeiska länders konstitutioner. Även om jaggivetvis inte på minsta sätt vill propagera mot attEU bör sträva efter fred, social rättvisa ellerjämställdhet mellan könen - vilket är värderingarsom kommit upp i diskussionen och som jag gärnaskulle se mer kraftfullt betonades - så motsätterjag mig tanken på att man inom EU, ovanifrån, skallfastslå vissa grundläggande värderingar.Miljöpartiet vill dock, i sammanhanget, understrykavikten av ett aktivt svenskt agerande för öppenhet.Detta är en av de värderingar som försvunnit i deskrivningsförslag som föreligger framtidskonventet.Miljöpartiet kan aldrig acceptera att förslagettill fördrag ger utrymme för en ökad federalism.Sverige borde kraftfullt markera mot förslaget attdet redan i portalparagrafen skall slås fast attvissa av EU:s befogenheter skall förvaltas "på ettfederalt sätt". motsätter sig varjesådan skrivning och anser inte denna på något sättvara bättre än dagens lydelse om en "allt fastaresammanslutning". Båda dessa fraser är menade attförsvara en union med stark centralmakt, vilket jagoch motsätter oss. Några hållbaragarantier kommer aldrig att kunna ges för attbegreppet "på ett federalt sätt" inte kommeranvändas och tolkas för att skapa ökadöverstatlighet.Att stadgan för grundläggande rättigheter förs in ifördraget förefaller sympatiskt, men ifrågasättsstarkt av , då anledningen till stadganuppenbarligen har varit att skapa ytterligare enbyggsten för den författning vi nu ser i vardande.De rättigheter som stadgan föreskriver finns redannedtecknade i varje enskilt medlemslands nationellakonstitution. Detta senare ger inte bara att stadganär onödig i sig, utan väcker också frågan om vilkenjuridisk status EU:s stadga kommer att få efter etteventuellt införlivande i fördraget i förhållandetill medlemsländernas, ofta hårdare,grundlagsskrivningar. Denna fråga anser jag ännuinte vara tillräckligt utredd.