bet · GQ01AU3 · 2003-02-06 00:00:00 — Det bliralltså svårt att hänföra det till kriteriet"likartad/jämförbar situation".Som redovisats under Vissa bakgrundsuppgifter ovaningår det i uppdraget årsdiskrimineringsutredning att ta ställning till omdet bör införas regler om positiv särbehandling pågrund av etnisk tillhörighet.Frågan om positiv särbehandling diskuterades iförarbetena till lagar. Lagstiftarensinställning, som avvek från de bakomliggandeutredningsförslagen, var att lagarna inte bordeinnehålla uttryckliga sådana regler.Arbetsmarknadsutskottet kommenterade saken ochpekade på att det i speciella situationer skullevara möjligt att välja en särskild sökande somtillhör en utsatt grupp på arbetsmarknaden. Detskulle då, med lagens terminologi, inte finnas ettsamband mellan särbehandlingen ochdiskrimineringsgrunden etnisk tillhörighet.Alternativt skulle särbehandlingen kunna motiverasav ett ideellt eller annat särskilt intresse. Skälettill arbetsgivarens val skulle då i stället varaarbetsmarknadspolitiskt. Utskottet kommenteradeockså i mera allmänna ordalag svårigheterna med attutforma uttryckliga regler om positiv särbehandling.De i detta sammanhang berörda motionernaillustrerar väl de olika problem som är förknippademed regler om positiv särbehandling. Som utskottetuppfattar motion ger den uttryck förett mer eller mindre kategoriskt avståndstagandefrån tankar på att beslut skulle få styras av någotannat än en bedömning av den enskilda individensfaktiska förutsättningar eller i varje fall inte aven persons etniska bakgrund. Om det betyder attpartiet även tar avstånd från positiv särbehandlingsom ett medel i jämställdhetspolitiken är oklart.Utskottet kan här påminna om att såväl vår egengrundlag som EG-rätten ger visst utrymme åt sådansärbehandling i jämställdhetssyfte.Även motion uttrycker tveksamhet motatt positiv särbehandling skulle vara rätt metod.Principiella och praktiska argument åberopas motsådana lagregler.Miljöpartiet intar en ståndpunkt som tvärtominnebär att den etniska bakgrunden i vissa fallskall vara utslagsgivande, nämligen närarbetsgivaren står i valet mellan personer som kananses ha likvärdiga meriter. Denna ståndpunktinnebär något annat och mer långtgående än denprincip som jämställdhetslagen bygger på när lagenger arbetsgivare en möjlighet att i vissa falltillämpa positiv särbehandling. Som utskottetuppfattar förslag skulle detförutsätta att arbetsgivare måste skilja ut depersoner som kan anses ha likvärdiga meriter ochbland dem välja en person ur den underrepresenteradegruppen. Motionen ger inte svar på hur valet skullegöras om det inom den gruppen fanns representanterfrån olika minoritetsgrupper och om principen skulletillämpas även i det fall att det bland sökande medlikvärdiga meriter fanns personer t.ex. avunderrepresenterat kön, med funktionshinder ellertillhörande en sexuell minoritet.Om man med likabehandling menar att i varjesituation den person undantagslöst skall haföreträde som har de i någon mening bästa meriternasäger man att den personen "har rätt till"arbetet. Detsamma gäller om i stället är atten viss person inom en grupp med likvärdiga meriterskall ha företräde. Det innebär en inskränkning avden principiellt sett fria anställningsrätt somsvensk arbetsrättslig lagstiftning alltjämt utgårfrån. Man medger i sådant fall inte arbetsgivarenatt i valet mellan två sökande låta t.ex.arbetsmarknadspolitiska hänsyn ellerjämställdhetsskäl fälla utslaget.Vänsterpartiet för resonemanget i termer avpositiv likabehandling och beskriver hurjämställdhetsintresset skulle kunna förhålla sigtill intresset av etnisk mångfald. Motionen visarenligt utskottets mening hur komplexa dessa frågorär.Utskottet kan sammanfattningsvis inte ansluta sigtill de resonemang som innebär ett kategorisktavvisande av tankar om positiv särbehandling. Attfrågan är komplicerad och kräver ingåendeöverväganden framstår som klart. Utskottet välkomnardärför att frågan omfattas av 2002 årsdiskrimineringsutredning.Med det anförda avstyrks motionerna Sf226 yrkande28 (fp), Sf289 yrkande 22 (mp), Sf332 yrkande 26 (m)och Sf336 yrkande 15 (v).Talerätt i i motion Sf336 har 1999 årslag om åtgärder mot etnisk diskriminering iarbetslivet inte verkat för attkunna utvärderas. har enviktig roll enligt partiet. står fastvid sin tidigare uppfattning att en fackligorganisation som har kollektivavtal med sinarbetsgivare skall kunna vända sig till nämnden föratt stödja sina medlemmar utan att gå via DO. Lagenbör ändras i enlighet med detta (yrk. 12).Utskottets ställningstagandeEtt motsvarande krav från behandladesi förra årets betänkande 2001/02:AU3. Frågan gällerrätten för fackliga organisationer att föra talan omvite i som inte följerföreskrifterna om aktiva åtgärder. Denna möjlighetinfördes från . En motsvarandeordning gäller som för vitesförelägganden enligtjämställdhetslagen. Vad partiet vänder sig mot äratt den fackliga organisationens talerätt i nämndenär subsidiär i förhållande till DO:s talerätt,vilket innebär att organisationen har talerättendast i de fall DO förklarat sig inte vilja göra enframställning. Skälet är att tillsynsansvaret enligtlagen i första hand ligger på ombudsmannen.Utskottet anser att den gällande ordningen har godaskäl för sig, men kan konstatera att 2002års diskrimineringsutredning också skall göra en merallmän översyn av lagstiftningen mot diskrimineringi arbetslivet och se över eventuella brister. Skulledet finnas belägg för att den nuvarande ordningeninnebär nackdelar i den praktiska tillämpningenutgår utskottet från att utredningen övervägerbehövliga ändringar. I uppdraget ingår för övrigtäven att analysera vilken funktionJämställdhetsnämnden och och om det finns något behov av att behållasärskilda organ med de uppgifter nämnderna har . Utskottet avstyrker motion Sf336 yrkande 12(v).Sammanhållen lagstiftning motdiskrimineringUtskottets förslag i korthetMed anledning av motionsyrkanden som förordaratt dagens diskrimineringslagar ersätts av ensammanhållen lagstiftning mot diskrimineringhänvisar utskottet till den utredning som nupågår och har i uppdrag bl.a. att överväga ensådan lagstiftning. Motionerna avstyrks.Jämför reservation 19 (fp, c).Vissa bakgrundsuppgifterDen förutnämnda diskrimineringsutredningskall enligt sina direktiv (dir. 2002:11) Ensammanhållen diskrimineringslagstiftning bl.a.överväga en gemensam lagstiftning mot diskrimineringsom omfattar alla eller flertaletdiskrimineringsgrunder och samhällsområden. Fråganom en samordnad lagstiftning hade diskuterats redani samband med riksdagsbehandlingen av trelagar mot diskriminering. borde i första hand ensamordning ske av lagstiftningen mot etniskdiskriminering, diskriminering på grund avfunktionshinder och på grund av sexuell läggning.Utskottets uppfattning var dock att lagarna borde fåverka någon tid innan frågan utreddes. I en kommandeutredning borde man enligt utskottet också kunnaöverväga för- och nackdelarna med att låtajämställdhetslagstiftningen ingå i en sådansamordning (1998/99:AU4). Med anledning av motionerom att vissa ombudsmän under regeringen borde slåssamman till en ombudsmannainstitution och att ensådan myndighet borde vara en myndighet underriksdagen har föreslagit enutredning för att undersöka om det finnsförutsättningar för detta (2000/01:KU3). I detsammanhanget uttalade attfrågan om huvudmannaskapet för dessa ombudsmän måsteses i ljuset av de uppgifter som ombudsmännentilldelas. - Uppdraget att överväga en sammanhållendiskrimineringslagstiftning ligger nu alltså i denparlamentariskt sammansatta 2002 årsdiskrimineringsutredning. Uppdraget skall som nämntstidigare redovisas senast den 1 december 2004.MotionerFolkpartiet, som i sin motion Sf226 En nyintegrationspolitik vill ha en översyn avmöjligheten att skärpadiskrimineringslagstiftningen, anser att dagensdiskrimineringslagar bör samlas i en lag sominnefattar alla former av diskriminering (yrk. 27 idenna del). Motsvarande förslag finns i partietsmotioner L249 Sexuellt likaberättigande (yrk. 12)och A241 En liberal jämställdhetspolitik (yrk. 14).I motionerna framhålls att de metoder som användsäven bör kunna vara olika beroende påvilka uttryck diskrimineringen tar sig.Utskottets ställningstagandeMed anledning av motioner villutskottet hänvisa till att frågan om en sammanhållenlagstiftning omfattas av 2002 årsdiskrimineringsutredning. I direktiven (dir.2002:11) uttalas att skyddet mot diskriminering iprincip bör vara lika för de olikadiskrimineringsgrunderna, dock med beaktande av desärskilda förutsättningar som gäller för olikasamhällsområden. Det sägs också att en samordnaddiskrimineringslagstiftning skulle kunna skapa enstörre överskådlighet och därmed lättare fågenomslag. Med detta kan utskottet konstatera attFolkpartiets synpunkter väsentligen får ansestillgodosedda. Motionerna A241 yrkande 14 (fp), L249yrkande 12 (fp) och Sf226 yrkande 27 i denna del(fp) avstyrks.Diskriminering på grund av ålderUtskottets förslag i korthetMed anledning av ett antal motionsförslag omskydd mot diskriminering på grund av ålderhänvisar utskottet till den utredning som nupågår och bl.a. har i uppdrag att övervägadenna fråga. Jämförreservation 20 (fp, kd, c).Vissa bakgrundsuppgifterAv redovisningen ovan i avsnittet Allmänna frågor ommångfald och etnisk diskriminering framgår att det iuppdraget (dir. 2002:11) årsdiskrimineringsutredning ingår att överväga engemensam lagstiftning som omfattar alla ellerflertalet diskrimineringsgrunder ochsamhällsområden. Där ingår även att undersökabehovet av en lagstiftning som skyddar motdiskriminering på grund av ålder även på andrasamhällsområden än arbetslivet i den mening somavses i direktivet om likabehandling i arbetslivet.Även frågan om tillsynen över efterlevnaden avsådana regler skall övervägas.MotionerFolkpartiet anser i motion So358 att det är viktigtatt man i arbetslivet uppskattar den tillgång somlivserfarenhet parad med kunskap innebär. Menintresset att anställa äldre är tyvärr mycket lågt,näringslivet satsar hellre på yngre. För att klarasjukvård, omsorg och goda pensioner måste vi arbetalängre. Mot den bakgrunden behövs det enligtFolkpartiet lagstiftning mot åldersdiskriminering iarbetslivet (yrk. Det behövs också en nationellhandlingsplan för att undanröja de hinder som finnspå arbetsmarknaden för äldres möjligheter att arbeta(yrk. 2).Kristdemokraterna framför i sin kommittémotion A224att forskningen inte ser några entydiga sambandmellan ålder och prestationsförmåga. Faktiskaåldersförändringar kompenseras oftast genom ett merrationellt arbetssätt med erfarenhet som bas.Lojalitet och engagemang skapar stabilitet påarbetsplatsen. Människor som har balans mellanarbete och privatliv är mest produktiva. Många äldreanser att deras kompetens och erfarenhet intetillräckligt tas till vara. Äldre har också svårtatt komma tillbaka till arbetslivet efterlångtidssjukskrivning eller långtidsarbetslöshet.Kristdemokraterna anser attdiskrimineringslagstiftningen så snabbt som möjligtbör utökas till att omfatta förbud motdiskriminering av äldre (yrk. 1).Med delvis likartade argument framförs motsvarandeyrkande i en enskild kd-motion, A213 av (båda kd), som också pekar på attde äldres breda erfarenhet och förvärvade kompetensbehövs alltmer i samhället (yrk. 1).Centerpartiet framhåller i kommittémotion A239 attmånga äldre har en besvärlig situation påarbetsmarknaden. Livserfarenheten är stor medan denformella utbildningsnivån kan vara lägre, vilketinte behöver vara detsamma som t.ex. mindrekunskaper eller mindre benägenhet till förändring.Ändå förekommer det åldersdiskriminering, ibland mereller mindre öppet exempelvis i platsannonser.Regeringen bör återkomma med förslag hur EU:slagstiftning kan genomföras inom alla områden av detsvenska arbetslivet (yrk. 34).Ulf och (båda mp) vänder sig imotion A337 mot att det är fullt lagligtmed åldersdiskriminering. Det är ett brott motmänskliga rättigheter. Dessutom har dediskriminerande företagen mycket att förlora på attinte anställa äldre. Det finns inga strategier iSverige för att komma till rätta med problemet,vilket är allvarligt. Regeringen bör följa detbrittiska exemplet och införa en uppförandekod försvenska arbetsgivare (yrk. 3).Utskottets ställningstagandeEn del av EU:s s.k. diskrimineringspaket ärdirektivet om inrättande av en allmän ram förlikabehandling i arbetslivet. Detta direktiv (iblandbenämnt arbetslivsdirektivet) behandlararbetslivsområdet i vid mening och omfattar bl.a.diskrimineringsgrunden ålder. Frågan om genomförandeav detta direktiv omfattas av uppdraget årsdiskrimineringsutredning. Utredningen skall lämnaförslag till hur direktivets bestämmelser omåldersdiskriminering skall genomföras i Sverige.Eftersom det inte finns någon ombudsman ellermotsvarande organ som har till uppgift att bevakafrågor om åldersdiskriminering finns det enligtutredningsdirektiven även anledning att överväga hurtillsynen över efterlevnaden av förbudet skallutövas.Utskottet instämmer i motionernas beskrivning avvärdet på arbetsmarknaden av de äldre med deraskunskaper och erfarenheter. Att denna tillgång intealltid tas till vara som den borde råder det ingatvivel om. Detta är en sak som också framhålls iEU:s sysselsättningsriktlinjer när det anges attmedlemsstaterna skall utforma en politik för s.k.aktivt åldrande. För att klara välfärden ochpensionerna måste vi, som framhåller,arbeta längre. Detta är också en anledning till attdet har införts en rätt att arbeta till 67 årsålder.Utskottet välkomnar att frågan om lagstiftning motåldersdiskriminering utreds. Det finns dock skäl attframhålla att diskrimineringsgrunden avser justålder, inte en viss ålder. Som sägs i direktiventill utredningen kan det i många fall finnas fulltgodtagbara skäl till att personer behandlas olikaberoende på ålder. Det är därför troligt att ettförbud måste förses med en rad undantag. Medanledning av vad som sägs i motion A337 om enuppförandekod för svenska arbetsgivare kan utskottetkonstatera att EG-direktiven torde kräva regleringgenom lagstiftning. En lagreglering uteslutersjälvfallet inte värdet av uppförandekoder.Med hänvisning till det anförda avstyrksmotionerna A213 yrkande 1 (kd), A224 yrkande 1 (kd),A239 yrkande 34 (c), A337 yrkande 3 (mp) och So358yrkandena 1 och 2 (fp).Diskriminering på grund avfunktionshinderUtskottets förslag i korthetMed anledning av ett motionsförslag om attutreda om bristande tillgänglighet kan varadiskriminering konstaterar utskottet att denfrågan omfattas av en nu pågående utredning.Motionen avstyrks. Jämför reservation 21(kd).Vissa bakgrundsuppgifterI avsnittet ovan, Allmänna frågor om mångfald ochetnisk diskriminering, lämnas vissa uppgifter omutredningsarbete. lämnades ett förslag omen lag som från skall ersätta 1999års lag om förbud mot diskriminering i arbetslivetav personer med funktionshinder. Lagen skall enligtförslaget ha ett bredare tillämpningsområde än dennu gällande lagen. Ovan har också en redovisninglämnats för uppdraget (dir. 2002:11) årsdiskrimineringsutredning. I det uppdraget ingår attöverväga om det bör införas ett skydd motmissgynnande av personer med funktionshinder pågrund av bristande tillgänglighet på andrasamhällsområden än i arbetslivet och högskolan.MotionerKristdemokraterna framhåller i motion So457 atthandikappolitiken syftar till att skapa ettlikvärdigt medborgarskap för funktionshindrade. Enuppgift i det arbetet är att åtgärda bristandetillgänglighet i samhället, t.ex. inom skolan. Plan-och bygglagen anger att man skall byggalättillgängligt. Som en yttersta ram villKristdemokraterna ha en lagstiftning som slår fastatt bristande tillgänglighet är diskriminering.Partiet anser att utredningen som ser överdiskrimineringslagstiftningen bör få etttilläggsdirektiv att utreda om bristandetillgänglighet kan vara diskriminering (yrk. 2).Utskottets ställningstagandeSom framgått av redovisningen under Vissabakgrundsuppgifter ingår det i uppdraget för 2002års diskrimineringsutredning att överväga ett skyddmot diskriminering som har sin grund i bristandetillgänglighet. I direktiven konstateras attdiskriminering av personer med funktionshinderskiljer sig från diskriminering på andra grunderframför allt i ett väsentligt avseende. För personermed funktionshinder är det ofta bristen påtillgänglighet som är grunden för missgynnandet. Enperson med funktionshinder utestängs många gångerfrån en lokal, en tjänst eller en verksamhet bl.a.till följd av den fysiska miljöns utformning ochanvändbarhet, icke anpassad information ochbristande service. I direktiven sägs att det är engrundläggande utgångspunkt för den svenskahandikappolitiken att personer med funktionshinderskall ha samma möjlighet till delaktighet isamhället som andra människor. Det är viktigt att despeciella förutsättningar som gäller för de olikadiskrimineringsgrunderna beaktas idiskrimineringslagstiftningen. Enligt regeringensmening innebär detta i fråga omdiskrimineringsgrunden funktionshinder attutgångspunkten skall vara att det finns enlagstiftning som skyddar mot sådant missgynnande somhar sin grund i bristande tillgänglighet såväl iarbetslivet och högskolan som på andrasamhällsområden.Utskottet kan med detta konstatera att motionen idet väsentliga får anses tillgodosedd. Motion So457yrkande 2 (kd) avstyrks.Frågor om homo-, bi- ochtranssexuella (HBT-frågor)Utskottets förslag i korthetMed anledning av motionsförslag som rör homo-, bi- och transsexuella hänvisar utskottetdels till att har fått uppdrag på dettaområde, dels till att frågan omfattas av enpågående utredning på diskrimineringsområdet.Motionerna avstyrks. Jämför reservationerna22 (fp) och 23 (fp, c, mp).Vissa bakgrundsuppgifterDet ovan redovisade uppdraget (dir. 2002:11) för2002 års diskrimineringsutredning omfattar frågan omskydd mot diskriminering av alla s.k. transpersoner.Utredningen skall göra en kartläggning och analys avbehovet av och formerna för en reglering av ettsådant förbud. Ett ställningstagande skall göras ifrågan om vilken personkrets som skall omfattas avett eventuellt förbud, hur ett förbud lämpligen kanavgränsas och sanktioneras och hur det skallförhålla sig till förbudet mot könsdiskriminering.I december 2002 gav regeringen (N2001/9996/ARM) iuppdrag till att genomföra enundersökning av förhållandena i arbetslivet, framförallt avseende upplevd diskriminering, arbetsvillkoroch arbetsmiljöaspekter för homo- och bisexuellapersoner. Uppdraget skall genomföras i samråd medArbetsmiljöverket, Ombudsmannen mot diskrimineringpå grund av sexuell läggning (HomO), och . skall lämnaförslag till åtgärder som kan förbättraarbetsförhållandena för homo- och bisexuellapersoner.Samtidigt fick uppdraget(Ju2002/8733/U) att följa upp och analysera hälso-och livssituationen hos homo- och bisexuella och hostranspersoner. Förhållandena för unga homo- ochbisexuella personer och för transpersoner skallstuderas särskilt.MotionerI motion L249 framhålls att arbetetinom den offentliga sektorn skall genomsyras avjämställdhet, jämlikhet och respekt för denenskildes integritet. Stat, landsting och kommunereller deras uppdragstagare skall inte särbehandlamänniskor negativt efter t.ex. kön, ålder, socialställning, etnisk tillhörighet, sexuell läggning,könsidentitet eller liknande. Inom ramen för denlöpande utbildningen av anställda bör frågan om attmotverka diskriminering uppmärksammas särskilt.Partiet begär ett tillkännagivande om vikten av attöka insikterna om homosexuellas, bisexuellas ochtranspersoners livsvillkor inom vissa nyckelsektorerinom den offentliga sektorn, bl.a. rättsväsendet,utbildningen, hälso- och sjukvården samtsocialtjänsten (yrk. 19).Flerpartimotionen A317 av m.fl.(fp, s, v, c, mp) tar upp arbetsmarknadsfrågor förhomosexuella, bisexuella och transpersoner. Enligtmotionen har s.k. transpersoner ett svagt rättsligtskydd. Transsexuella har skydd mot diskrimineringeftersom det är fråga om könsidentitet, medandäremot transvestiter och övriga transpersonerfaller utanför. Motionärerna framhåller att sexuellläggning och könsidentitet är olika om ännäraliggande begrepp. Lekmän gör oftasammanblandningar, vilket skulle kunna motverkasgenom att man lät transpersonerna omfattas av lagenom förbud mot diskriminering på grund av sexuellläggning. Motionärerna förutsätter att frågan blirbelyst i översynen av diskrimineringslagstiftningen(yrk. De anser också dels att den svenskalagstiftningen bör anpassas så att den fulltut omfattar skyddet för transsexuella enligtEuropaparlamentets rekommendation 1117 (1989), delsatt dom i mål C 13/94, som gälleruppsägning av en transsexuell person, bör genomförasi den svenska lagstiftningen (yrk. 5).Utskottets ställningstagandeMed anledning av motion kan utskottethänvisa till att det ovan nämnda uppdraget tillArbetslivsinstitutet har som bakgrund att det i daginte finns mycket kunskap om omfattningen av upplevddiskriminering på grund av sexuell läggning iarbetslivet och vilka effekter fördomar,diskriminering och kränkande behandling på grund avsexuell läggning har på levnadsförhållanden,arbetsvillkor, arbetsmiljö etc. Det sägs iutredningsuppdraget att undersökningen särskilt böruppmärksamma homo- och bisexuella mäns respektivekvinnors eventuellt olika upplevelser av ochreaktioner på diskriminering och andra kränkningar iarbetslivet på grund av sexuell läggning.Arbetslivsinstitutet skall också lämna förslag tillåtgärder som kan förbättra arbetsförhållandena förhomo- och bisexuella personer. Resultatet avuppdraget, som skall redovisas senast i slutet avmaj 2004, bör enligt utskottets bedömning kunna geett kunskapsunderlag för att öka insikterna bl.a.inom den offentliga sektorn. Även uppdraget tillFolkhälsoinstitutet bör kunna tjäna detta syfte. Iuppdraget framhålls vikten av ökade kunskaper bl.a.när det gäller hälsosituationen för unga homo- ochbisexuella och transpersoner och i fråga om likheteroch skillnader mellan mäns och kvinnors situation.Något tillkännagivande kan mot bakgrund av dettainte anses påkallat på grund av motion L249 yrkande19 (fp).Med anledning av vad som sägs i motion A317 omtranspersoner och om vad som bör belysas i 2002 årsdiskrimineringsutredning kan utskottet hänvisa tillutredningens direktiv. Med transpersoner brukar manenligt direktiven avse transvestiter, transsexuellaoch andra personer som har en könsidentitet ellerett beteende som eller alltid skiljer sigfrån vad som enligt stereotypa eller utbreddaföreställningar kan förväntas beroende på derasbiologiska kön. Det konstateras att transsexualismbåde inom EG-rätten och i svensk rätt ansetts varaen fråga om könstillhörighet och inte om sexuellläggning. Transsexuella personer skulle därmed redani dag ha ett skydd genom jämställdhetslagen ochlagen om likabehandling av studenter inom högskolan.Detta skydd omfattar emellertid inte några andratranspersoner. Detta är bakgrunden till utredningensuppdrag som redovisas ovan. Utskottet kan ocksåkonstatera att det förutnämnda uppdraget tillFolkhälsoinstitutet även avser transpersoner.Utskottet anser att man bör kunna utgå från attfrågan blir belyst i 2002 årsdiskrimineringsutredning på det sätt sommotionärerna förutsätter. Man kan också utgå frånatt de förslag som övervägs motsvarar de krav somEG-rätten ställer; i direktiven ingår uttryckligenatt beakta i sammanhanget relevanta internationellakonventioner. Något särskilt uttalande frånriksdagen i dessa frågor kan därför inte ansespåkallat. Motion A317 yrkandena 4 och 5 (fp, s, v,c, mp) avstyrks.Övriga frågor om diskrimineringUtskottets förslag i korthetMed anledning av en motion som framhållervikten av informationsinsatser pådiskrimineringsområdet hänvisar utskottettill de möjligheter som finns att få stöd försådant och till de kunskaper som kan fåst.ex. Motionenavstyrks.MotionI motion A328 av Elisebeht m. fl. (s)anser motionärerna att lagar motdiskriminering ännu inte fått fullt genomslag.Fortfarande diskrimineras många på arbetsplatserna.Motionärerna välkomnar ett beslut av LO-kongressenatt utbilda fackligt förtroendevalda idiskrimineringsfrågor.