bet · GQ01UU9 · 2003-05-08 00:00:00 — Exportkontrollpolitiken och exporten avkrigsmateriel SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet regeringensskrivelse /03:114 Redogörelse för den svenskaexportkontrollpolitiken och exporten avkrigsmateriel , vilken föreslås bli lagd tillhandlingarna. Utskottet behandlar också de motionersom väckts med anledning av skrivelsen samt ettantal andra motioner från den allmänna motionstiden2002/03.Motionerna rör främst förslag om att inteexportera krigsmateriel till länder som interespekterar demokrati och mänskliga rättigheter. Ettstort antal förslag gäller redovisning och öppenheti krigsmaterielfrågor. Flera motioner rör frågan omlagstiftning och riktlinjer för import avkrigsmateriel.Samtliga motioner avstyrks av utskottet. Tillbetänkandet har fogats 6[*] reservationer och ettsärskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Mänskliga rättigheterMänskligarättigheterRiksdagen avslår motionerna 2002/03:U269yrkande 2 och 2002/03:Sf239 yrkande 1.2. Brott mot de mänskligarättigheternaBrott mot mänskligarättigheterRiksdagen avslår motion 2002/03:U12 yrkande 1.Reservation 1 (v, mp)3. Demokratikriterium ochkrigsmaterielexport tilldiktaturerDemokratikriterium ochkrigsmaterielexport till diktaturerRiksdagen avslår motionerna 2002/03:U269yrkande 3 och 2002/03:U317.4. Export av övrig krigsmaterielExportav övrig krigsmaterielRiksdagen avslår motion 2002/03:U269 yrkande 1.5. FöljdleveranserFöljdleveranserRiksdagen avslår motionerna 2002/03:U13 yrkande5 och 2002/03:U305 yrkande 8.Reservation 2 (v, mp)6. Redovisning och öppenhetRedovisningoch öppenhetRiksdagen avslår motionerna 2002/03:U13yrkandena 1-3 och 7 samt 2002/03:U305 yrkandena1-5 och 7.7. Försvarspolitiskt behov avkrigsmaterielexportFörsvarspolitiskt behovav krigsmaterielexportRiksdagen avslår motionerna 2002/03:U13 yrkande4 och 2002/03:U305 yrkande 6.Reservation 3 (mp)8. Information om köpare ochslutanvändareInformation om köpare ochslutanvändareRiksdagen avslår motion 2002/03:U13 yrkande 6.Reservation 4 (v, mp)9. Lätta vapenLätta vapenRiksdagen avslår motion 2002/03:U305 yrkande 9.10. EU:s uppförandekod ochinternationellt samarbeteEU:suppförandekod och internationellt samarbeteRiksdagen avslår motion 2002/03:U322 yrkande16.Reservation 5 (m)11. Riktlinjer för import avkrigsmaterielRiktlinjer för import avkrigsmaterielRiksdagen avslår motionerna 2002/03:U285 och2002/03:U307 yrkande 3.12. Lagstiftning om import avkrigsmaterielLagstiftning om import avkrigsmaterielRiksdagen avslår motion 2002/03:U307 yrkande 2.ev. *Reservation 6 (v, mp)13. Importkontrollråd och skrivelse omkrigsmaterielimportImportkontrollråd ochskrivelse om krigsmaterielimportRiksdagen avslår motion 2002/03:U307 yrkandena4 och 5.14. Import av krigsmateriel frånIsraelImport av krigsmateriel från IsraelRiksdagen avslår motion 2002/03:U307 yrkande 1.15. SkrivelsenSkrivelsenRiksdagen lägger skrivelse 2002/03:114Redogörelse för den svenskaexportkontrollpolitiken och exporten avkrigsmateriel till handlingarna.Stockholm den 8 maj 2003På utrikesutskottets vägnarUrban AhlinFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: UrbanAhlin (s), (), (),(), (), BirgittaAhlqvist (s), (), (),(), (), CeciliaWigström (fp), (), (), (), (),() och ().2002/03UU9Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI detta betänkande behandlar utskottet regeringensskrivelse /03:114 Redogörelse för den svenskaexportkontrollpolitiken och exporten avkrigsmateriel samt ett antal motioner somväckts med anledning av skrivelsen och under denallmänna motionstiden /03.Skrivelsens huvudsakliga innehållAv skrivelsen framgår regeringens uppfattning attdet är av stort säkerhets- och försvarspolitisktintresse för ett militärt alliansfritt land somSverige att bevara såväl kompetens som utvecklings-och produktionskapacitet på det försvarsindustriellaområdet. I svenskt säkerhetspolitiskt intresseligger också samverkan med andra länder ommaterielförsörjningen. För att långsiktigttillmötesgå de svenska behoven krävs, enligtregeringen, en viss export. Kontrollen av dennaexport är nödvändig för att säkerställa att deprodukter som förs ut ur går till för ossacceptabla mottagarländer. Krigsmateriel får endastexporteras om det finns säkerhets- ellerförsvarspolitiska skäl för det och det inte stridermot utrikespolitik.Redovisningen av den svenska krigsmaterielexportenpresenteras i skrivelsens första avdelning samt ibilaga. Värdet av de faktiska exportleveranserna avkrigsmateriel ökade något och uppgicktill . Det innebär en ökningmed jämfört med , då värdet var . Det samlade värdet av beviljadeutförseltillstånd för exportförsäljning minskadedock kraftigt . Värdet uppgick till - en minskning jämförtmed , då värdet var mycket högt p.g.a. deutförseltillstånd som hade beviljats för export avJAS 39 respektive Stridsfordon 90.Av skrivelsen framgår vidare att arbetet inomramen för EU:s gemensamma uppförandekod förvapenexport fortsatte . Detinformationsutbyte som sker p.g.a. koden syftar tillstörre restriktivitet och ansvarstagande och tillatt skapa en mer enhetlig syn på tänkbara mottagareav krigsmateriel. Öppenheten i den rapport somårligen sammanställs inom EU under den gemensammauppförandekoden ökade betydligt under året.Regeringen uppger att produktionen av vapeninternationaliseras och att den gränsöverskridandekonsolideringen av försvarsindustrin fortsätter.Krympande resurser till följd av minskat hot ochkraftigt ökade utvecklingskostnader för nyagenerationer försvarssystem påskyndar en sådanutveckling. deltar aktivt i detinternationella försvarsindustriella samarbetet.Under år 2002 fortsatte verksamheten inom detförsvarsindustriella ramavtal som framförhandlatsmellan , , , ,och och som riksdagengodkände våren 2001.Av skrivelsen framgår att exportkontrollen syftartill att reglera krigsmaterielexporten samt hindraspridning av produkter som kan användas förtillverkning av massförstörelsevapen. Mångaprodukter som tillverkas kan användas försåväl civilt som militärt bruk. En effektivexportkontroll behövs för att förhindra export somkan ha en destabiliserande verkan i vår omvärld.Vidare anges att kampen mot terrorismen har letttill en fortsatt fokusering på exportkontrollen ochtydligare krav på restriktioner för viss export, vadgäller export såväl av produkter med dubblaanvändningsområden som av krigsmateriel. Enligtregeringen har detta, tillsammans med dentilltagande globaliseringen av världsekonomin,tydliggjort behovet av ett fördjupatkontrollsamarbete över nationsgränserna, även omdetta samarbete främst regleras av vår nationellalagstiftning.I skrivelsen redovisar regeringen att samarbetetkring exportkontroll av produkter med dubblaanvändningsområden främst sker i ett antalinternationella samarbetsorgan som kallas regimer.Risken för spridning av massförstörelsevapen bedömsalltjämt vara betydande. Inom regimerna sker ettkontinuerligt utbyte angående dels vilka produkteroch teknologier som bör kontrolleras, dels vilkastater som kan vara känsliga ur ett icke-spridningsperspektiv. hararbetet dessutom inriktats på icke-statliga aktöreroch på risken för att terrorister skall få tillgångtill känsliga produkter som kan användas förtillverkning av massförstörelsevapen.Av regeringens redovisning framgår att exporten avkrigsmateriel från är begränsad. Enstakaförsäljningar av större system orsakar därförkraftiga svängningar i den årliga statistiken sominte kan förknippas med någon långsiktig trend.Uppgifterna i den årliga skrivelsen baseras pålagstadgad rapportering från dekrigsmaterieltillverkande företagen. Inspektionenför strategiska produkter (ISP) har sammanställtdenna och inkommit med underlag till en redogörelseför krigsmaterielexporten . Värdet av dentotala fakturerade försäljningen av krigsmateriel(inom och utom riket) uppgick till9 , motsvarande en minskningmed jämfört med . Av regeringensinformation i skrivelsen framår att värdet av debeviljade utförseltillstånden varierar kraftigt årfrån år, medan värdet av de faktiska leveransernauppvisar mindre variationer. Förklaringen till dettaär att ett enskilt utförseltillstånd ofta fullföljsgenom delleveranser under två eller flera år.Utskottets övervägandenRegelverket och dess tillämpningMänskliga rättigheter och demokratiUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker tre yrkanden (v) omlagstiftning och riktlinjer förkrigsmaterielexport när det gäller mänskligarättigheter, ochfolkrätten, två yrkanden (v respektive mp) omett demokratikriterium och om export avkrigsmateriel till diktaturer samt ettyrkande (v) om riktlinjer för export avkrigsmateriel för strid och övrigkrigsmateriel.SkrivelsenRegeringen redogör i skrivelsen för den lagstiftningoch de riktlinjer som gäller förkrigsmaterielexport. Tillverkning och utförsel avkrigsmateriel regleras genom lagen (1992:1300) omkrigsmateriel (ändrad senast 2000:1248) ochförordningen (1992:1303) om krigsmateriel (ändradsenast 2000:64) Lagstiftningen bygger i alltväsentligt på tidigare lagstiftning och praxis.Jämfört med denna innehåller den emellertid envidgning av krigsmaterielbegreppet samtförenklingar, förtydliganden och moderniseringar avde bestämmelser som gäller för kontrollen övertillverkning och för utlandssamverkan avseendekrigsmateriel.Krigsmateriellagen föreskriver att krigsmaterielinte får tillverkas utan tillstånd. Även allförsvarsindustriell utlandssamverkan förutsättertillstånd. Med utlandssamverkan förståsexportförsäljning eller annat tillhandahållande(bl.a. överlåtelse eller förmedling) avkrigsmateriel. Vidare omfattar begreppet upplåtelseeller överlåtelse av tillverkningsrätter, avtal mednågon i utlandet om att gemensamt med denne ellerför dennes räkning utveckla krigsmateriel ellermetod för framställning av sådan materiel eller omatt gemensamt tillverka krigsmateriel. Slutligenkrävs tillstånd, med vissa undantag, för att bedrivamilitärt inriktad utbildning.Enligt lagen om krigsmateriel indelaskrigsmateriel i två kategorier: krigsmateriel förstrid (KS) och övrig krigsmateriel (ÖK).Bestämmelser om vilken materiel som innefattas i detvå kategorierna återfinns i förordningen omkrigsmateriel.Vidare hänvisar regeringen till en EG-förordningför kontroll av produkter med dubblaanvändningsområden som trädde i kraft i september2000. I förordningen finns i vissa fall krav påexporttillstånd för produkter som ej ingår ibegreppet krigsmateriel, men som hör samman medexporterad krigsmateriel.Sedan den 1 februari 1996 fattas beslut iutförselärenden i första hand av Inspektionen förstrategiska produkter (ISP) utom i de ärenden sombedöms vara av principiell betydelse eller annars avsärskild vikt, vilka skall överlämnas tillregeringen för avgörande.Enligt 1 § andra stycket lagen (1992:1300) omkrigsmateriel får tillstånd enligt lagen lämnasendast om det finns säkerhets- ellerförsvarspolitiska skäl för det och det inte stridermot utrikespolitik. De närmare principernaför prövningen har lagts fast i regeringens praxisoch har kommit till uttryck i regeringens riktlinjerför krigsmaterielexport och annan utlandssamverkansom också ställt sig bakom.Riktlinjerna är vägledande för Inspektionen förstrategiska produkter (ISP) vid prövningen avärenden om tillstånd enligt lagen och förordningenom krigsmateriel.Riktlinjerna är försedda med två övergripandekriterier för när tillstånd enligt lagen kan lämnas,nämligen dels att utlandssamverkan behövs för atttillgodose det svenska försvarets behov av materieleller kunnande eller i övrigt är säkerhetspolitisktönskvärd, dels att samverkan inte står i strid medprinciperna och målen för utrikespolitik.I riktlinjerna preciseras också de faktorer sombör beaktas i samband med prövningen av ett enskiltärende. Ett grundkrav är att alla för ärendetbetydelsefulla omständigheter skall beaktas, oavsettom de uttryckligen anges i riktlinjerna eller ej.Riktlinjerna framhåller särskilt den vikt som vidden utrikespolitiska bedömningen av varjeutförselärende skall fästas vid respekten för demänskliga rättigheterna i mottagarlandet.Situationen i mottagarlandet vad gäller de mänskligarättigheterna skall alltid vägas in även i de falldå det är fråga om utförsel av materiel som i siginte kan användas för att kränka mänskligarättigheter.Riktlinjerna anger tre typer av ovillkorligahinder som, om de inträffar, anses omöjliggöraexport. De tre är: beslut av ,internationella överenskommelser som biträtt(t.ex. EU-sanktioner) samt exportstopp som påbjudsenligt de folkrättsliga reglerna om export frånneutral stat under krig.Krigsmaterielbegreppet breddades till attäven omfatta viss materiel med civil eller delviscivil användning. Breddningen åtföljdes av enindelning av krigsmateriel i två kategorier förvilka uppställts delvis olika riktlinjer förutförsel. För kategorin krigsmateriel för strid (KS)gäller att tillstånd till export inte bör ges stat som befinner sig i väpnad konflikt med annanstat, en stat som är invecklad i internationellkonflikt som kan befaras leda till väpnad konflikteller en stat som har inre väpnade oroligheter. Ettåterkallande av tillstånd kan emellertid underlåtasom det är förenligt med folkrätten och målen ochprinciperna för den svenska utrikespolitiken.Utförseltillstånd bör heller inte ges till en statdär det förekommer omfattande och grova kränkningarav mänskliga rättigheter. För utförsel av övrigkrigsmateriel (ÖK), som i stor utsträckning omfattarprodukter som inte betraktades somkrigsmateriel (exempelvis spaningsradaranläggningareller simulatorer för utbildningsändamål), gälleratt utförseltillstånd bör beviljas till länder sominte befinner sig i väpnad konflikt med någon annanstat, som inte har inre väpnade oroligheter ellerdär det inte förekommer omfattande och grovakränkningar av mänskliga rättigheter. Risk förväpnad konflikt utgör således inte ett särskiltkriterium i bedömningen avseende utförsel av övrigkrigsmateriel.När det gäller följdleveranser anger riktlinjernaatt "tillstånd bör ges till utförsel av reservdelartill tidigare, med vederbörligt tillstånd exporteradkrigsmateriel, om inte ovillkorligt hinder möter.Detsamma bör gälla andra leveranser, t.ex. avammunition, som har samband med tidigare utförseleller där det annars vore oskäligt att inte getillstånd".När det gäller samarbete med utländsk part gälleratt export till tredje land bör bedömas i enlighetmed de svenska riktlinjerna om produkten harövervägande svensk identitet. Om produkten harövervägande utländsk identitet, eller om detföreligger ett starkt svenskt försvarspolitisktintresse av samarbetet, kan samarbetslandets reglerom utförsel tillämpas för export därifrån.MotionernaFlera motioner gäller regelverket och desstillämpning. I motion 2002/03:Sf239 (v) yrkande 1 av begärs ettomedelbart stopp för svensk vapenexport till länderdär grova kränkningar av mänskliga rättigheter ägerrum. I motion 2002/03:U269 (v) yrkande 2 begärVänsterpartiet att gällande lagstiftning ochriktlinjer för svensk krigsmaterielexport skärps ochförtydligas på så sätt att t.ex. länder som ägnarsig åt omfattande och grova kränkningar av demänskliga rättigheterna aldrig kan godtas sommottagarländer för krigsmateriel av något slag.Vänsterpartiet begär i motion 2002/03:U12 (v)yrkande 1 att regeringen genomför en allmän översynav det svenska regelverket för den svenskakrigsmaterielexporten så att den svenskakrigsmaterielexporten inte tillåts fortsätta närbrott mot mänskliga rättigheter, ochandra FN-beslut eller folkrätten konstaterats.Två motioner behandlar kravet att länder som taremot svensk krigsmateriel måste vara demokratier.Vänsterpartiet anser, i motion 2002/03:U269 (v)yrkande 3, att ett demokratikriterium skall införasi regelverket och i riktlinjerna för att avgöra omett land skall kunna godtas som mottagarland förkrigsmateriel av något slag. Motionären bakom motion2002/03:U317 (mp) anser att inte skalltillåta export av krigsmateriel till diktaturer.I motion 2002/03:U269 (v) yrkande 1 framförVänsterpartiet kravet att samma riktlinjer somgäller för krigsmateriel i strid (KS) också skalltillämpas för övrig krigsmateriel (ÖK).Utskottets ställningstagandenUtskottet konstaterar att tillstånd förutlandssamverkan (däribland export), enligt lagen omkrigsmateriel, endast får beviljas om det finnssäkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det ochdet inte strider mot utrikespolitik. Denärmare principerna för tillståndsgivningen harlagts fast i regeringens riktlinjer, som riksdagenockså ställt sig bakom. Riktlinjerna uttolkas medbrett parlamentariskt stöd och är vägledande för ISPvid prövning av tillståndsärenden.Det har ansetts viktigt att nå en bredparlamentarisk uppslutning kring den svenskakrigsmaterielexporten genom att ge riksdagspartiernainsyn och medinflytande i de beslut som fattas.Detta främjar kontinuitet och långsiktighet i denförda politiken. I , medrepresentanter för samtliga riksdagspartier, gesledamöterna full insyn i handläggningen avutförselärenden och medinflytande innan viktigarebeslut fattas.Vid varje tillståndsärende skall enhelhetsbedömning göras och alla för ärendetbetydelsefulla omständigheter beaktas. Utskottetkonstaterar att huvudregeln vad gäller riktlinjernaför svensk krigsmaterielexport är att enhelhetsbedömning skall göras som omfattar flerarelevanta faktorer. I underlaget för dennahelhetsbedömning ingår alltid en redovisning av denpolitiska situationen i mottagarlandet, bl.a.styrelseskick men också situationen vad gällerpressfrihet, yttrandefrihet, den politiskaoppositionens ställning och andra faktorer.Riktlinjerna framhåller den särskilda vikt som vidbedömningen av varje utförselärende skall fästas vidrespekten för de mänskliga rättigheterna imottagarlandet. Utförseltillstånd för nya leveranserbör enligt riktlinjerna inte lämnas om det avser enstat där omfattande och grova kränkningar avmänskliga rättigheter förekommer.Riktlinjernas skrivningar om respekten för demänskliga rättigheterna fick en mer framträdandeplats än tidigare i och med lagstiftning.Detta visar den vikt statsmakterna lägger vid justdetta kriterium. Även internationellt, i deneuropeiska uppförandekoden, intar kriteriet om demänskliga rättigheterna en framträdande plats.Varje utförselärende prövas således individuelltmed utgångspunkt i de av regeringen fastlagdariktlinjerna som ställt sig bakom.Riktlinjerna är till sin karaktär ettbalansinstrument där också faktorer som talar förexport vägs in (exempelvis försvarets behov ochSveriges trovärdighet som leverantör). Inget avkriterierna, förutom de tre s.k. ovillkorligahindren, har en direkt förbudseffekt. De tre typerav ovillkorliga hinder som riktlinjerna anger ochsom, om de föreligger, omöjliggör export är: beslutav , internationellaöverenskommelser som biträtt (t.ex. EU-sanktioner) samt de neutralrättsliga reglerna iHaagkonventionerna.I en och samma situation kan vissa riktlinjer talaför fortsatt export, medan andra talar emot. Yttersthandlar det alltid om känsliga överväganden, sommåste syfta till att slå vakt om egenlångsiktiga säkerhet. Den vikt som de fastlagdariktlinjerna tillmäter att export inte bör beviljasom det avser stat som befinner sig i väpnad konfliktmed annan stat måste kunna balanseras mot den viktsom tillmäts ett långtgående internationelltförsvarsindustriellt samarbete för att trygga densvenska framtida materielförsörjningen. I balansenmellan olika riktlinjer för krigsmaterielexportenmåste, enligt utskottets mening, nationens egetintresse ha förtur.Utskottet menar att regelverket och riktlinjerna,tillsammans med den helhetsbedömning som skall görasi varje enskilt tillståndsärende och i vilken alltidingår en redovisning av den politiska situationen imottagarlandet beträffande bl.a. styrelseskick,pressfrihet, yttrandefrihet, den politiskaoppositionens ställning och andra faktorer, görsannolikheten liten att tillstånd beviljas förexport av krigsmateriel till diktaturer.Utskottet har vid tidigare års behandling avregeringens skrivelse om krigsmaterielexporteninhämtat att regeringen avser att tillsätta enutredning med uppgift att se överexportkontrollregelverket och dess tillämpning (sebet. 2001/02:U11 s. 17). Utskottet finner en översynav regelverket och dess tillämpning motiverad motbakgrund av den ökade internationaliseringen avfrågor rörande krigsmateriel ochkrigsmaterielexport. Det gäller exempelvis frågor omden gränsöverskridande konsolideringen avförsvarsindustrin och EU:s gemensamma uppförandekodför vapenexport. Utskottet kan också förmoda attföljdleveransbegreppet kommer att göras till föremålför en diskussion inom ramen för en sådan översyn avregelverk och riktlinjer samt deras tillämpning.Utskottet anser vidare, vilket tidigare framförts ibet. 2000/01:UU14 (s. 21) och 2001/02:UU11 (s. 17),att frågan om huruvida ett demokratikriterium börinföras vad avser riktlinjerna förkrigsmaterielexport bör behandlas vid en framtidautvärdering av regelverket för svenskkrigsmaterielexport. Detsamma gäller nu väcktaförslag om riktlinjer avseende svenskkrigsmaterielimport (se vidare under avsnittet"Krigsmaterielimport"). Utskottet har tidigare ocksåuttalat, i bet. 1999/2000:UU12, att regeringen viden utvärdering och översyn avkrigsmateriellagstiftningen och riktlinjerna samttillämpningen av desamma skall fästa särskilt storvikt vid MR-frågorna. Utskottet vidhåller, liksomtidigare i bet. 2000/01:UU14 (s. 24) och2001/02:UU11 (s. 26), denna uppfattning. Utskottetförutsätter att regeringen, i enlighet med dentradition av parlamentariskt inflytande somkännetecknar svensk exportkontrollpolitik, nogaöverväger i vilka former en utredning börgenomföras. Utskottet förutsätterser gärna attregeringen i närtid fattar beslut om en utvärderingoch översyn i enlighet med det ovan anförda, även omdet får ankomma på regeringen att ange formerna fören sådan utredning.Med vad utskottet anfört kan motionerna2002/03:U12 (v) yrkande 1, 2002/03:U269 (v)yrkandena 2 och 3, 2002/03:U317 (mp) och2002/03:Sf239 (v) yrkande 1 avstyrkas.Utskottet konstaterade redan i bet. 2001/02:UU11 (s.21) att en stor del av den materiel som i dagklassas som övrig krigsmateriel (ÖK) intebetraktades som krigsmateriel i innan dennuvarande lagen om krigsmateriel trädde i kraft 1992och omfattades således tidigare inte avexportkontroll. Begreppet övrig krigsmaterielomfattar materiel som minröjningsutrustning, radar,spaningsutrustning, skyddsmateriel, bärgningsfordonoch programvara. Inom kategorin krigsmateriel förstrid (KS) faller vapen med förstörelsebringandeverkan, bl.a. automatkarbiner och kulsprutor,haubitsar och granatkastare, missiler, stridsfordonm.m.Breddningen av krigsmaterielbegreppet var såomfattande att exporten i värdetermer fördubblades.För att undvika en alltför kraftig påverkan påtidigare civil handel omfattas ÖK-kategorin, somofta även har civila användningsområden, av någotmindre restriktiva regler jämfört med "traditionell"krigsmateriel. Breddningen innebar att tidigarecivil handel stoppades i inte oväsentlig omfattning,t.ex. till länder som inte uppfyllde riktlinjernasMR-krav.Kontrollen över exporten av krigsmateriel frånSverige omfattar ett mycket brett spektrum avmateriel med sinsemellan vitt skilda egenskaper.Utskottet anser att det är relevant att i prövningenav enskilda exportaffärer kunna göra skildabedömningar beroende på vilka egenskaper materielenhar. Riktlinjerna ger uttryck för detta synsättgenom att uppställa delvis skilda kriterier förexport av KS respektive ÖK.Utskottet avstyrker därför motion 2002/03:U269 (v)yrkande 1.Redovisning och öppenhetUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker sju yrkanden (mp) omspecifika krav på redovisningen i regeringensskrivelse, två yrkanden (mp) omoffentliggörande av innebörden av de s.k.denials som lämnat, tre yrkanden (mp)om verksamhet och beslut hos Inspektionen förstrategiska produkter respektiveExportkontroll-rådet, samt två yrkanden (mp)om det försvarspolitiska behovet för varjeexportaffär.