bet · GR01MJU4 · 2003-10-16 00:00:00 — Regeringenpåpekar emellertid, liksom utredaren, att det finns risker med att på kortsikt införa en skatt på avfall som förbränns och att utvecklingen påavfallsområdet, framför allt genomförandet av deponeringsförbuden ochutbyggnaden av kapacitet för avfallsbehandling, bör ligga till grund förbedömningen av om en skatt på avfall som förbränns bör införas eller omandra ekonomiska styrmedel i stället bör förordas. De konkurrenseffektersom en skatt kan medföra bör analyseras, både internationellt och inomSverige. Mot bakgrund bl.a. härav delar utskottet uppfattningen att detför närvarande inte finns tillräckligt underlag för ett beslut om attinföra en skatt på avfall som förbränns. Utskottet instämmer också ibedömningen att ytterligare analyser behövs för att bedöma om en skatt ärden metod som bäst styr avfallshanteringen i önskvärd riktning. Om ensådan skatt skall införas bör den få den utformning som bäst uppfyller deönskade målen. Regeringen har sedan propositionen presenterades tillsatten utredning som fått i uppdrag att lämna förslag till hur en skatt påavfall som förbränns lagtekniskt kan utformas och bedöma lämpligheten avatt införa en sådan skatt eller om andra ekonomiska styrmedel (dir.2003:96). Utskottet välkomnar denna åtgärd och anser att resultatet böravvaktas innan vidtar några åtgärder med anledning av motionerna2002/03:MJ24 (m) yrkande 2, 2002/03:MJ26 (fp) yrkande 7, 2002/03:MJ27 (c)yrkande 4 och 2002/03:MJ428 (c) yrkande 8 i nu behandlade delar.Deponeringav avfallUtskottets förslag i korthetUtskottet instämmer i regeringenssyn på deponering av avfall och avstyrker ett motionsyrkande (c) omundantag från deponiförbudet i glesbygd med hänvisning till vad regeringenanför i propositionen.PropositionenRegeringen anser att förbudet attdeponera utsorterat brännbart avfall bör kvarstå.Dispensmöjlighetenfrån förbudet är endast en tillfällig övergångslösning. Ytterligareåtgärder kan behöva vidtas för att avskaffa deponering med dispens som denär utformad i dag.Ingen särskild skatt bör införas pådeponering av sådant avfall som omfattas av dispens från förbuden motdeponering av utsorterat brännbart respektive organiskt avfall.Dispensmöjlighetenför enskilda deponier är enligt regeringens bedömning tillräcklig. Regeringenfinner ingen anledning att använda möjligheten till undantag för deponeringi glesbebyggelse enligt deponeringsdirektivet.MotionenEnligt motion2002/03:MJ428 (c) yrkande 8 (delvis) bör i sin lagstiftningutnyttja den möjlighet som EG-rätten ger till undantag för deponiförbudeti glest befolkade områden.Utskottets övervägandenNär det gäller kraveti motion 2002/03:MJ428 (c) yrkande 8 (delvis) vill utskottet anföraföljande. Deponeringsdirektivet (1999/31/EG) ger möjlighet för medlemsstaternaatt efter eget val förklara att vissa delar av direktivet inte skall varatillämpliga på deponeringsanläggningar i glesbebyggelser, förutsatt attdeponeringsanläggningen är avsedd för deponering av avfall som uteslutandeuppkommit i glesbygden. Vid genomförandet av direktivet valde regeringenatt inte använda sig av undantagsmöjligheten som en möjlighetatt meddela dispens för enskilda deponier infördes. , somhar utrett lämpligheten att tillämpa undantagsmöjligheten för glesbebyggelseenligt deponeringsdirektivets definition, har konstaterat att ett undantagför deponier i glesbebyggelse utifrån deponeringsdirektivets definitioninnebär att en sannolik ökad lokal miljöpåverkan skall vägas mot mermellanlagring och längre transporter till andra deponier som uppfyllerkraven. Regeringen påpekar att det i finns glesbebyggelser enligtdeponeringsdirektivets definition endast i norra och framför allti fjällkedjan. Sådana glesbebyggelser finns i 26 kommuner men ingen kommunbestår helt av ett sådant område utan endast delvis. Inom de definieradeglesbygdsområdena finns endast två deponier. har motbakgrund härav bedömt att det saknas skäl för del att utnyttjadet generella undantaget för deponier i glesbebyggelse. De problem somskulle kunna uppstå bör enligt verket lösas genom det enskilda avsteg somdeponeringsdirektivet tillåter och som införts i förordningen (2001:512)om deponering av avfall. Det enskilda avsteget är inte beroende av geografiskplacering av deponin, utan bedöms utifrån påverkan på hälsa och miljö.Ett generellt utnyttjande av undantaget medför att möjligheten att ställakrav på skyddsåtgärder och att kontrollera sådana deponier minskarväsentligt. Utskottet instämmer i likhet med regeringen i Naturvårdsverketsbedömning och slutsatser. Mot bakgrund av att det endast handlar om ettfåtal anläggningar och områden bedömer utskottet i likhet med regeringenatt det inte finns anledning att införa ett generellt undantag som i sintur innebär minskade skyddsåtgärder och kontroller. Utskottet avstyrkerdärför motionen i nu behandlad del.Naturvårdsverkets ansvar m.m.Utskottetsförslag i korthetUtskottet instämmer i vad regeringen anför omNaturvårdsverkets uppgifter m.m. och avstyrker tre motionsyrkanden (s, m, fp)med hänvisning till regeringens bedömningar och till vad utskottet anför.Jämför reservationerna 12 (m) och 13 (fp).PropositionenAvfallshanteringenbör enligt regeringen ses som en del av samhällets infrastruktur. Regeringenanser därför att uppgift omfattar att bevaka kapacitetoch metoder för avfallshanteringen samt att verka för att avfallshanteringensker på ett för samhället effektivt och för konsumenterna enkelt sätt.Detta innebär dock inte att kommunernas, producenternas och övriga aktörersansvar minskar.Ett råd för avfallsfrågor bör enligt regeringen inrättasinom för att vara rådgivande och bistå Naturvårdsverketi genomförandet av avfallspolitiken samt för att bredda samrådet med olikaaktörer.MotionernaRegeringen bör enligt motion 2002/03:MJ26 (fp)yrkande 1 återkomma till med en avrapportering om hur det lokalasamrådet fungerar mellan producenter och kommuner. Det är enligt motionärernaglädjande att regeringen i propositionen framhäver konsumenternas behovav enklare sorteringssystem med förbättrad service. Om detta skall blimer än ord måste bl.a. uppdrag mellan producenter ochkommuner vekställas. Regeringen bör enligt motionärerna återkommamed en avrapportering av detta arbete senast hösten 2004.I motion2002/03:MJ24 (m) yrkande 3 behandlas frågan om tillsyn och vägledning. Enligtmotionärerna kommer som läget är enskilda näringsidkare i kläm närtolkningarna av lagen och därmed tillämpningen divergerar mellan olikakommuner. Varken tillsyn eller vägledning är en fråga för utanen fråga för ansvarig myndighet. Motionärerna uttrycker en oro för attregeringen vill tolka lagen på sitt sätt, trots att det är förbehålletdomstolarna.I motion 2002/03:MJ251 (s) behandlas frågan om möjligheternaför kommunerna att återvinna avfall. Motionärerna anför följande. Enligtde miljömål som fastställt är materialåtervinning bättre änförbränning. Det finns trots det i förordningen (2001:512) om deponeringav avfall en regel som tolkats på ett sådant sätt att den försvårar förmånga kommuner att fortsätta med sin miljövänliga avfallshantering. Ettexempel på det är kommun som tillämpar ett avanceratinsamlingssystem för återvinning av hushållsavfall. Systemet bygger på enså långt driven källsortering att inget avfall går till förbränning. Dåkommunen byggt sin avfallshantering kring materialåtervinning ochkompostering, måste små mängder brännbart avfall emellertid deponerastillsammansmed övrigt deponiavfall. Det är efter förbjudet,eftersom utsorterat brännbart avfall inte får deponeras enligtavfallsförordningen.Tanken med kretslopp, som innebär att så mycket som möjligt skall återvinnas,bör inte motverkas. Motionären anser i stället att tolkningen av reglernaom förbränning av utsorterat brännbart avfall bör ses över så att kommunernasarbete med att återvinna avfall inte försvåras, utan i stället utvecklasvidare i enlighet med målet om ett ekologiskt uthålligt samhälle.UtskottetsövervägandenUtskottet instämmer till fullo i regeringens uttaladeambition att framhäva konsumenternas behov av enklare sorteringssystem medförbättrad service. Regeringens avsikt att inom inrättaett råd för avfallsfrågor är enligt utskottet uppfattning ett mycketviktigt steg i det fortsatta arbetet. Som regeringen påpekar är syftet medrådet inte att skapa en ny myndighet utan att inrätta en organisation föratt samordna arbetet på avfallsområdet och att tillsammans med aktörerinom området verka för ett för samhället effektivt och för konsumenterenkelt omhändertagande av avfall. Rådet bör som regeringen påpekar ha enrådgivande roll och bistå i genomförandet av avfallspolitiken.I rådet bör företrädare för centrala aktörer inom avfallsområdet samtrepresentanter för övrigt näringsliv, konsumenter och frivilligorganisationeringå. Utskottet anser att den inriktning regeringen valt kan innebära ettviktigt steg i främjandet av konsumentperspektivet. Därutöver vill utskottetframhålla vikten av att regeringen återkommer tillriksdagen med en avrapportering av detta arbete. Med hänvisning härtilloch till vad utskottet i övrigt anför avstyrker utskottet motionerna2002/03:MJ24 (m) yrkande 3 och 2002/03:MJ26 (fp) yrkande 1 i den mån dessainte kan anses tillgodosedda. Med det anförda avstyrker utskottet jämvälmotion 2002/03:MJ251 (s).Tydliggörande av avfallsinnehavarensansvarUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslagom att tydliggöra avfallsinnehavarens ansvar genom en ändring i miljöbalken.PropositionenRegeringen föreslår att det ansvar som varje innehavareav avfall har uttryckligen skall anges i . Ansvaret innebär enskyldighet att se till att avfallet hanteras på ett hälso- och miljömässigtgodtagbart sätt. I bestämmelsen skall erinras om att producenter ochkommuner enligt andra bestämmelser har eller kan åläggas skyldighet atthantera avfall eller att avfall i vissa fall skall hanteras avkommunerna.Utskottets övervägandenUtskottet instämmer i regeringens övervägandenom att tydliggöra avfallsinnehavarens ansvar. Mot bakgrund härav tillstyrkerutskottet regeringens förslag.Producentansvaret för förpackningar ochreturpapper m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet instämmer i vadregeringen anför om bl.a. producentansvaret för förpackningar ochreturpapper. Utskottet avstyrker ett motionsyrkande (fp) med förslag tillutveckling av producentansvaret samt ett yrkande (c) om att motiverakonsumenterna till avfallssortering med hänvisning till det pågående arbetetinom området och till att resultatet av en förestående utredning böravvaktas.PropositionenRegeringen anser att det författningsregleradeproducentansvaret för förpackningar och returpapper bör kvarstå. Ansvaroch skyldigheter för insamling av förpackningar och returpapper börtydliggöras för samtliga inblandade aktörer.Regeringen anser vidare attdet bör bli enklare för konsumenterna att delta i källsorteringen avförpackningar och returpapper. Detta kan ske genom att servicen tillkonsumenterna förbättras. Producenternas insamlingssystem bör anpassas tillde lokala förutsättningarna och företrädesvis genom fastighetsnära insamlingdär så är lämpligt.Kommunerna bör enligt regeringen få ett ansvar förplaneringen av insamlingssystemen samt för informationen till hushållen.Detlokala samrådet bör dessutom utvecklas och tydliggöras.MotionernaImotion 2002/03:MJ26 (fp) yrkande 8 hävdar motionärerna att det nuvarandeproducentansvaret via materialbolag som ansvarar för insamling och tarbetalt av tillverkarna i relation till deras marknadsandelar är problematiskteftersom det inte ger stimulans för den enskilde tillverkaren att minskaden totala mängden förpackningar. Producentansvaret bör enligt motionärernadärför utvärderas och vidareutvecklas. Dessutom bör producentansvaretutökas till att omfatta fler produkter hävdar motionärerna.Konsumentensmotivation och möjligheter att enkelt kunna sortera sitt avfall bör enligtmotion 2002/03:MJ27 (c) yrkande 3 sättas i fokus. Motionärerna påpekaratt tidigare lagt fram förslag i med anledning avFN:s toppmöte i att införa en tydligare målformulering omkunskaper i hållbar utveckling i läroplaner och kursplaner. Det finnsenligt motionärerna anledning att återigen understryka vikten av attutbilda miljömedvetna konsumenter.Utskottets övervägandenI samband medinförandet av producentansvaret för förpackningar och förpackningsmaterialår 1994 inledde ett återvinningssystem för förpackningar.Industri och handel organiserade sig i fyra materialbolag – Plastkretsen,Returwell, Svensk Kartongåtervinning och Metallkretsen, vilka tillsammansbildade serviceorganisationen . REPA:s uppgift är att erbjuda allaföretag tillgång till det rikstäckande återvinningssystemet. Utskottethar erfarit att den uppfattning som kommer till uttryck i motion 2002/03:MJ26(fp) yrkande 8 om att materialbolagens avgifter tas ut i förhållande tillproducenternas marknadsandelar och därför inte ger incitament till attminska mängden förpackningar är felaktig. Enligt vad utskottet erfarittas avgifterna i stället ut i direkt proportion till de förpackningsmängdersom respektive producent levererar på den svenska marknaden, vilket i sintur innebär att producenten i motsats till vad som anförs i motionen tordeha ett incitament att minska förpackningsmängderna. I övrigt vill utskottetpåpeka att regeringen anger att förslagen i propositionen bör följas uppför att utgöra ett underlag till ställningstagande om det finnsbehov av att komplettera producentansvaret med ytterligare styrmedel föratt utveckla materialåtervinningen. Producenters och kommuners fortsattasamarbete och samordningen av insamlingssystemen bör långsiktigt ha sommål att de av konsumenten upplevs som ett system. Med hänvisning härtillavstyrker utskottet motionen i berörd del.Regeringen framhåller ipropositionen att det för att konsumenterna enkelt skall kunna delta isystemen finns behov av att informationen utvecklas och i större utsträckningutformas på lokal nivå. Utredaren har föreslagit att producenterna ochmaterialbolagen skall intensifiera informationen till konsumenterna bl.a.i samarbete med kommunerna. Utskottet anser i likhet med regeringen attdet är viktigt att informationen sker samlat och att den är anpassad efterde lokala förutsättningarna. Ett övergripande ansvar för informationentill hushållen bör därför ligga på kommunerna. Regeringen avser atttydliggöra detta ansvar i avfallsförordningen (2001:1063) samt i förordningarnaom producentansvar. Informationen behöver enligt regeringen dessutomförbättras genom att innehålla anvisningar om hur sorteringen skall gåtill m.m. och även information om vilket resultat som den har givit upphovtill i form av faktisk återvinning. Utskottet vill i detta sammanhanghänvisa till att regeringen har tillsatt en kommitté med uppgift attkartlägga och analysera hur utbildningssystem på alla nivåer arbetar förhållbar utveckling och för att stimulera till ytterligare insatser pådetta område. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag senast den 31 oktober2004 (dir. 2003:68). bör inte föregripa kommitténs arbete, varförutskottet avstyrker motion 2002/03:MJ27 (c) yrkande 3.Farligt avfallfrån hushållenUtskottets förslag i korthetUtskottet instämmer iregeringens bedömningar och avstyrker ett motionsyrkande (kd) med krav påen utredning i syfte att införa hushållsnära insamling av visst avfallmed hänvisning till att motionens syfte får anses tillgodosett med vadregeringen anför. Jämför reservation 14 (kd).PropositionenRegeringenanser att kommunens ansvar att samla in hushållens farliga avfall samthushållens ansvar att sortera detta avfall enligt kommunens anvisningarbör stärkas och klargöras.MotionenEnligt motion 2002/03:MJ432 (kd)yrkande 14 bör begära att regeringen tillsätter en utredning isyfte att införa hushållsnära insamling av batterier och annat farligtavfall. Som motivering härför anför motionärerna att konsumenterna hargoda kunskaper om att batterier inte skall slängas med soporna men att såfå batterier samlas in torde bero på att konsumenterna inte är medvetnaom i vilka produkter batterierna finns och på att det kan vara långt batteriholk. Därför bör insamlingen av allt farligt avfall underlättasför konsumenterna. För att kunna genomföra detta måste en översyn avförordningen om farligt avfall (1996:971) göras. Som den nu är utformadbegränsar den möjligheterna till hushållsnära insamling av flera slag avfarligt avfall.Utskottets övervägandenDet framgår av propositionenatt regeringen avser att fortsätta det arbete som påbörjats för att bättreta till vara den resurs som avfall utgör och för att minska miljöpåverkanfrån omhändertagandet. Utskottet instämmer i de principer för arbetet somregeringen antagit dvs. ett starkt konsumentperspektiv som framför alltinnebär att det skall bli enklare för hushållen att sortera och lämnasitt avfall. Regeringen anser att en högre servicenivå till allmänhetenär det bästa sättet att öka dess vilja att delta i systemet och på såsätt även öka andelen avfall som återvinns. Utskottet delar dennauppfattning. Tillgänglighet och tydlighet är viktigt liksom information omsyftet med och nyttan av hushållens deltagande. Enligt regeringens meningär det angeläget att de olika systemen för insamling av avfall frånhushållen samordnas i större utsträckning. Detta innebär att tillgänglighetenoch servicenivån bör utvecklas och samordnas avseende insamlingen avförpackningar, returpapper, farligt avfall, batterier, grovsopor och annathushållsavfall. Utskottet delar regeringens uppfattning att det behövs enförbättring av insamlingen och omhändertagandet av det farliga avfalletfrån hushållen. Regeringen aviserar en ändring i avfallsförordningen somklargör kommunens ansvar att samla in hushållens farliga avfall samthushållens ansvar att sortera detta avfall enligt kommunens anvisningar.Liksom när det gäller övrig hantering av hushållsavfall, anser regeringenatt servicen till hushållen måste vara så bra att hushållen på ett enkeltsätt kan delta i systemet. Utskottet instämmer i att det är viktigt atttillgängligheten till insamlingssystemen förbättras och vill i dettasammanhang lyfta fram insamlingen av glödlampor och lysrör som ett viktigtområde vars tillgänglighet och servicenivå bör öka. Vidare behövs enförbättrad information till hushållen om vad som är farligt avfall och hurdet bör hanteras. Regeringen avser därför att tydliggöra och breddakommunernas ansvar för informationen till hushållen när det gälleravfallshantering inklusive de fraktioner för vilka producentansvar gäller ochsärskilt när det gäller det farliga avfallet. Det anförda innebär enligtutskottets mening att syftet med motion 2002/03:MJ432 (kd) yrkande 14 iallt väsentligt därmed är tillgodosett. Motionen avstyrks därför.Kommunernasensamrätt till hanteringen av farligt avfallUtskottets förslag ikorthetUtskottet instämmer i vad regeringen anför och avstyrker två yrkanden(fp) om kommunens ensamrätt till hantering av farligt avfall. Jämförreservation 15 (fp).PropositionenDen möjlighet som kommunerna har attgenom ett utökat ansvar för transport, återvinning och bortskaffande avfarligt avfall skaffa sig ensamrätt till avfallshanteringen bör, i enlighetmed den inriktning som regeringen beslutat om tidigare, upphöra. Enförutsättning är dock att det finns ett system som tillförsäkrar en godkontroll över flöden av farligt avfall. bör därför få iuppdrag att utreda om ytterligare eller andra typer av åtgärder behövsför att tillförsäkra en god kontroll över flöden av farligt avfall.MotionenImotion 2002/03:MJ26 (fp) yrkande 5 förespråkas att kommunernas monopol påhanteringen av farligt avfall upphör och att EG:s kemikaliedirektiv snarastbör genomföras. Det är oroande att kommunernas insatser inom insamlingenav farligt avfall varierar kraftigt. Regeringen bör ställa upp mätbaramål för hur stor fraktion av hushållens farliga avfall som skall omhändertas.Regeringen bör också ge länsstyrelserna i uppdrag att följa upp kommunernasarbete med hur farligt avfall hanteras. Regeringen bör återkomma inom treår med en uppföljning av effekterna härav hävdar motionärerna. Motionärernauttrycker dessutom uppfattningen att uppföljningen av avfallshanteringenbör kunna omfattas av den vanliga miljötillsynen av verksamheten. De anserdärför att bestämmelsen i 15 kap. 10 § , vilken reglerarkommunernas rätt att föreskriva att transporter, återvinning m.m. av farligtavfall skall ske genom kommunernas försorg, bör tas bort (yrkande6).Utskottets övervägandenKommunernas rätt att föreskriva om att transportsamt återvinning eller bortskaffande av farligt avfall skall ske genomkommunens försorg, det s.k. kommunala monopolet, regleras i 15 kap. 10 §miljöbalken och i 15 § avfallsförordningen (2001:1063). Naturvårdsverketanser att dessa bestämmelser bör upphöra, i korthet eftersom det ärsannolikt att de skäl som finns för att utnyttja dessa inte är godtagbaraenligt EG:s konkurrenträttsliga bestämmelser, samt att det inte framkommitandra behov som motiverar kommunala avfallsmonopol. Utskottet instämmeri regeringens bedömning att en god kontroll över flöden av farligt avfallkan tillförsäkras även på andra sätt än genom kommunala monopol. Ettkontrollsystem skulle kunna medföra att allt farligt avfall omfattas ochinte, som , endast avfallet i de kommuner som väljer detta. Det ärvidare som regeringen påpekar tveksamt om motiven för kommunala monopol,dvs. en bättre kontroll över flöden av farligt avfall, står i proportiontill åtgärden då den utestänger ett stort antal aktörer från marknaden.Utskottet har erfarit att toginitiativ till ett nationellt Internetbaserat register för transporter avfarligt avfall. Avsikten med registret är att alla transporter med farligtavfall på ett enkelt sätt skall kunna rapporteras för en automatiskredovisning till berörda myndigheter och därigenom möjliggöra en övergripandekontroll av transporter m.m. I registret kommer vidare att finnas åtkomligtförteckningar över samtliga tillståndshavare för transport, mellanlagring,behandling och slutligt omhändertagande av farligt avfall. Utskottet anseri likhet med regeringen att en översyn av befintliga regler och kontrollsystembör genomföras innan ett slutligt ställningstagande kan tas om enavreglering. Inom ramen för översynen bör även behovet av regelverk som ärenkla att tillämpa för berörda aktörer beaktas. Regeringen avser att geNaturvårdsverket i uppdrag att utreda om det befintliga regelverket ärtillräckligt eller om nya åtgärder behöver vidtas och i så fall vilka. Isamband med detta uppdrag bör enligt regeringen föra endialog med berörda aktörer. Utskottet välkomnar en sådan utredning ochförutsätter att utredningen undersöker om ett kretsloppsregister skullekunna bidra till en god kontroll över flödena av farligt avfall och vilkabestämmelser som bör införas för krav på rapportering m.m. till registret.Utskottet förutsätter dessutom att utredningen överväger om huvudmannaskapetför ett sådant avgiftsfinansierat register bör tillkomma Naturvårdsverket.Utredningen bör enligt utskottets uppfattning skyndsamt komma till stånd.Regeringen anser också att det inför ett slutligt ställningstagande ärangeläget att studera hur marknaden för omhändertagande av farligt avfallser ut i de kommuner som har beslutat om utökat ansvar och i kommuner sominte har utökat ansvar (se avsnitt 7.1). Målet är enligt regeringen atten översyn av regelverken skall genomföras så att en avreglering på nyttkan övervägas. Utskottet som instämmer i regeringens bedömning anser motbakgrund härav att frågans behandling inte bör föregripas genom någotriksdagsuttalande med anledning av motion 2002/03:MJ26 (fp) yrkandena 5och 6. Yrkandena avstyrks.Varors sammansättning, återanvändbarhet ochåtervinningsbarhet m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrkerregeringens förslag om bemyndigande att få meddela föreskrifter omskyldigheter för producenter att se till att varor har en viss sammansättning,återanvändbarhet och återvinningsbarhet. Därmed avstyrker utskottet tremotionsyrkanden (m, fp, kd) om avslag på förslaget.