bet · GQ01TU6 · 2003-05-20 00:00:00 — Direktivet innehåller även bestämmelsersom innebär att finansieringen av kostnaderna för tillhandahållande av dedefinierade samhällsomfattande tjänsterna skall ske på det mestkonkurrensneutrala sättet.Direktivet ställer också krav på det fasta telefoninätets integritet ochatt det är tillgängligt i händelse av nätsammanbrott av katastrofkaraktärsamt att samtal kopplas avgiftsfritt till det europeiska larmnumret 112.Direktivet ställer också upp krav på att operatörerna förser de nationellalarmtjänsterna med lokaliseringsuppgifter om varifrån nödsamtal kommer iden mån det är tekniskt genomförbart.Direktivet om integritet och elektronisk kommunikationDet nya direktivets bestämmelser skall, liksom teledataskyddsdirektivets,precisera och komplettera och rådets direktiv /46/EGom skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personupp-gifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet).Syftet är bl.a. att säkerställa ett likvärdigt skydd av de grundläggandefri- och rättig- heterna när det gäller behandling av personuppgifter inomsektorn för elek- tronisk kommunikation.Direktivet förpliktar medlemsstaterna att säkerställa konfidentialitet vidkommunikation och därmed förbundna trafikuppgifter via allmänna kommu-nikationsnät och allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänstergenom att bl.a. förbjuda åtgärder som saknar lagligt stöd, t.ex.avlyssning, uppfångande med tekniskt hjälpmedel, lagring eller andrametoder som inne- bär att kommunikationen och de därmed förbundnatrafikuppgifterna kan fångas upp eller övervakas av andra personer änanvändarna utan de berörda användarnas samtycke. Som utgångspunkt gälleratt abonnenter och använda- re skall samtycka till sådan behandling för attbehandlingen skall vara tillåten.RadiospektrumbeslutetRadiospektrumbeslutet har till syfte att fastställa politiska och rättsligaramar inom gemenskapen för att säkerställa samordning av policystrategieroch i förekommande fall harmoniserade villkor när det gäller tillgång tilloch ef- fektiv användning av det radiospektrum som krävs för upprättandetav och verksamheten på den inre marknaden på sådana områden inomgemenskaps- politiken som elektronisk kommunikation, transport samtforskning och ut- veckling.För att nå detta syfte fastställs i beslutet vissa överstatliga förfaranden föratt bl.a. underlätta en politik när det gäller strategisk planering och harmoni-sering av radiospektrumanvändningen i gemenskapen.KonkurrensdirektivetKommissionsdirektivet är baserat på artikel 86 (f.d. artikel 90) i Rom-fördraget. Artikeln ger kommissionen rätt att kräva avskaffande avexklusiva och speciella rättigheter som medlemsstaterna givit till företagdå dessa rät- tigheter leder till att andra bestämmelser i fördragetöverträds, i detta fall konkurrens- och inremarknadsregleringen.Kommissionsdirektivet konsolide- rar det tidigare gällande s.k.tjänstedirektivet 90/388/EG. Tanken är att endast de bestämmelser somfortfarande är nödvändiga skall behållas.Företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät får inte ha sittkabel-TV-nät i samma rättsliga enhet om företaget kontrolleras av medlems-staten eller har särskilda rättigheter, om det har en dominerande ställning påmarknaden eller om det driver ett kabel-TV-nät som byggts upp med stöd avsärskilda eller exklusiva rättigheter.Riktlinjer för marknadsanalyser och bedömning av betydandemarknadsinflytandeKommissionens riktlinjer beskriver de principer som nationella reglerings-myndigheter skall tillämpa när de definierar marknader och när de fastställerom företag har ett betydande inflytande på marknaden. Riktlinjerna syftar iförsta hand till att regleringsmyndigheterna sinsemellan skall tillämpa vissabestämmelser i det nya regelverket på ett enhetligt sätt, särskilt när de skallutse företag som har ett betydande marknadsinflytande. Vidare är syftet att iså stor utsträckning som möjligt öka genomskådligheten och klarheten irättsläget för tillämpningen av det nya regelverket.För att åstadkomma enhetlighet mellan medlemsstaternas tillvägagångssättgrundas definitionen av relevanta marknader och kriterierna för bedömningav betydande marknadsinflytande på EG-rättspraxis. Riktlinjerna belysersärskilt frågan om kollektiv dominans och konstaterar härvid bl.a. att före-komsten av strukturella bindningar mellan de berörda företagen inte är ennödvändig förutsättning för att man skall kunna konstatera att det föreliggeren kollektiv dominerande ställning.Rekommendation om relevanta produkt- och tjänstemarknaderKommissionens rekommendation fastställer vilka produkt- och tjänstemark-nader inom sektorn för elektronisk kommunikation som har sådana särdrag attdet kan vara motiverat att införa regleringsskyldigheter enligt förfarandet somfinns angivet i ramdirektivet. Till skillnad från tidigare skall marknaderna idet nya regelverket fastställas i enlighet med konkurrensrättsliga principer.Härvid bör följande tre kriterier beaktas: Närvaron av stora och varaktigahinder för marknadstillträde, möjligheten att övervinna hindren inom rimligtid och möjligheten att tillämpningen av enbart konkurrenslagstiftning skullekunna avhjälpa de aktuella bristerna på marknaden.Även om en marknad kännetecknas av stora hinder för tillträde, kan andrastrukturella faktorer på samma marknad innebära att den utvecklas i riktningmot sund konkurrens. Så är exempelvis fallet på marknader med ett begränsatmen ändå tillräckligt antal företag som har olika kostnadsstrukturer och somkonfronteras med en priselastisk efterfrågan.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås en lag om elektronisk kommunikation. Den nya lagenskall ersätta nuvarande telelag (1993:597) och lag (1993:599) om radiokom-munikation. Lagen skall gälla elektroniska kommunikationsnät och kommu-nikationstjänster med tillhörande installationer och tjänster samt annan radio-användning. Lagen skall dock inte vara tillämplig på innehåll som överförs ielektroniska kommunikationsnät med hjälp av elektroniska kommunikations-tjänster. Målet för telepolitiken föreslås ersättas med mål för sektorn elektro-nisk kommunikation. Dessa skall innebära att enskilda och myndigheter skallfå tillgång till effektiva och säkra elektroniska kommunikationer.Den föreslagna lagen skall utgå från en allmän plikt att anmäla verksamhetsom innebär ett kommersiellt tillhandahållande av allmänna kommunika-tionsnät och allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster. För-slaget innebär en utvidgning av anmälningsplikten i förhållande till telelagen.Exempelvis omfattas vissa Internetoperatörer och de som tillhandahållerrundradionät av den nya anmälningsplikten.Användning av radiosändare och nummer ur en nationell nummerplan fö- reslåsalltjämt kräva särskilt tillstånd, medan kravet på teletillstånd föreslåsupphöra. Den dubbla tillståndsplikten som gäller för mobiltelefonienligt telelagen och lagen om radiokommunikation upphör därmed.Det dubbla prövningsförfarandet föreslås bibehållas för utsändningar tillallmänheten av ljudradio- och TV-program. Sådana sändningar kommer alltsåäven fortsättningsvis att kräva tillstånd enligt radio- och TV-lagen(1996:844). Tillstånd att använda radiosändare föreslås alltjämt avse en vissradioanvändning. Också i övrigt anknyter den katalog av villkor som ett till-stånd kan förenas med i allt väsentligt till vad som gäller enligt lagen omradiokommunikation.Antalet tillstånd som beviljas i ett frekvensutrymme föreslås kunna be-gränsas, om det är nödvändigt för att garantera en effektiv användning avradiofrekvenser. I sådant fall skall tillstånd normalt beviljas efter allmäninbjudan till ansökan. Som grund för tillståndsprövningen skall ligga antingenett jämförande urvalsförfarande (s.k. skönhetstävling) eller ett anbudsförfa-rande där det pris sökanden är villig att betala för tillståndet skall vara ut-slagsgivande (auktion) eller en kombination av dessa förfaranden. Tillståndatt använda radiosändare eller nummer skall få överlåtas (s.k. andrahandshan-del).Förslaget innebär att den myndighet som regeringen bestämmer fortlöpan-de skall fastställa produkt- och tjänstemarknader, särskilt geografiska mark-nader, som har sådana särdrag att det kan vara motiverat att införa skyldighe-ter enligt lagen. rekommendation om relevanta produkt-och tjänstemarknader samt riktlinjer för marknadsanalyser och bedömning avbetydande marknadsinflytande skall därvid beaktas. Beslut skall fattas efterett särskilt samrådsförfarande.De marknader som fastställts skall fortlöpande analyseras. För varje mark-nad skall det tas ställning till om det råder effektiv konkurrens. Marknads-analyserna skall utföras utifrån konkurrensrättsliga principer och med hjälp avkonkurrensrättslig metodik. Om det inte råder effektiv konkurrens, skall fö-retag med betydande inflytande på marknaden identifieras och åläggas eneller flera skyldigheter ur en särskild katalog. Denna innefattar bl.a. samtra-fikskyldighet och skyldighet att lämna andra former av tillträde samt priskon-troll gentemot slutkund.Ett företag skall enligt förslaget anses ha ett betydande inflytande på enviss marknad om det, antingen enskilt eller tillsammans med andra, har enställning av sådan ekonomisk styrka att det i betydande utsträckning kanuppträda oberoende av sina konkurrenter, sina kunder och i sista hand avkonsumenterna.Någon allmän samtrafikskyldighet föreslås inte i den nya lagen. Förutomsådana tillträdesskyldigheter som en operatör med betydande inflytande påden relevanta marknaden får åläggas, föreslås att den som kontrollerar tillträ-de till slutanvändare får förpliktas att bedriva samtrafik eller vidta annanåtgärd som krävs för att säkerställa att slutanvändare kan nå varandra.När det gäller de samhällsomfattande tjänsterna innebär den nya lagen intenågra större förändringar jämfört med dagens reglering på teleområdet.Den föreslagna lagen innehåller vidare bestämmelser till skydd för konsu-menter och andra slutanvändare samt bestämmelser om integritetsskydd.Slutligen finns bestämmelser i den nya lagen om tillsyn och prövning avärenden. Vissa ändringar föreslås vidare i lagen (1998:31) om standarder försändning av TV-signaler.Lagarna föreslås träda i kraft den 25 juli 2003.I propositionen föreslås också att godkänner ändring av konven-tionen om inrättandet av ett europeiskt radiokommunikationskontor () tillatt avse inrättandet av ett europeiskt kommunikationskontor (ECO).Utskottets överväganden1 Politiska mål m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdag och regering har en central roll för att uppnå målen försektorn elektronisk kommunikation. För att hela landet skall få till-gång till effektiva och säkra elektroniska kommunikationer krävsatt tydliga mål formuleras, konkreta handlingsplaner uppställs ochframåtsyftande spelregler antas. Med det nya regelverk som lagtsfast inom EU för sektorn har ett framtidsanpassat ramverk etable-rats. Det ankommer på berörda organ att inom sina ramar drivaett aktivt utvecklingsarbete för att till fullo ta vara på de positivadrivkrafter som den elektroniska kommunikationssektorn kan tillfö-ra samhällsutvecklingen och se till att de politiska målen nås. Ut-skottet tillstyrker därmed regeringens förslag till nya mål för sek-torn elektronisk kommunikation.Med hänsyn till den strategiska betydelse som sektorn har för lan-dets fortsatta utveckling förutsätter utskottet att de politiska målenför sektorn elektronisk kommunikation noga kommer att följas uppoch utvärderas och att resultatet härav återredovisas till riksdagen.Utskottet betonar bl.a. betydelsen av en redovisning om lagstift-ningens följder för den regionala utvecklingen och konkurrensut-vecklingen på marknaden för det metallbaserade accessnätet.Med hänvisning till förutsatt fortsatt utvecklings- och uppföljnings-arbete bedömer utskottet att syftet med de motionsförslag somväckts kommer att tillgodoses. Följaktligen avstyrks dessa.Utskottet behandlar här vad regeringen i propositionen anför om politiska mål(s. 95-105) jämte motionerna 2002/03:T11 (c) yrkande 1 och 2002/03:T13(fp) yrkande 2.1.1 Regeringens bedömningar och förslagAllmänpolitisk bedömning av området för elektronisk kommunikationm.m.Det IT-politiska beslut som fattades (prop. 1999/2000:86, bet.1999/2000:TU9, rskr. 1999/2000:256) innebär att som första landskall bli ett informationssamhälle för alla. Målet täcker hela detIT-politiska området, vilket gör att det avser ett bredare område än detsom enbart handlar om elektronisk kommunikation. De prioriteradeuppgifterna avser tre områ- den: tillit, tillgänglighet och kompetens. Deförsta två, tillit och tillgänglighet, handlar till största delen om teknikoch elektroniska kommunikationsnät. Det tredje området, kompetens, är avannan karaktär. Genom dessa områden kan regeringen påverka användningen avIT.De elektroniska kommunikationerna har stor betydelse för massmedierna,något som enligt regeringens uppfattning bör framhävas. Det finns goda möj-ligheter för olika former av elektronisk kommunikation att bidra till att detmediepolitiska målet, dvs. att stödja yttrandefrihet, mångfald, massmediernasoberoende och tillgänglighet samt motverka skadliga inslag i massmedierna,kan uppnås.Regeringen bedömer att elektronisk kommunikation bör vara så effektiv ochhållbar att välfärd och tillväxt främjas i hela landet. Svensk konkurrenskraftbör stärkas och framtidens behov tillgodoses. Politiken för elektronisk kom-munikation bör även kunna bidra till att målet för mediepolitiken uppnås.Målen för sektorn elektronisk kommunikationEnligt regeringens bedömning har de elektroniska kommunikationerna bl.a. strategisk betydelse för tillväxten och välfärden i hela landet.Enskilda och myndigheter skall därför ha tillgång till effektiva och säkraelektroniska kommunikationer med största möjliga utbyte avseende urvalet avöver- föringstjänster samt deras pris och kvalitet. Användare ochkonsumenter bör ha möjlighet att välja mellan olika tjänster med olika prisoch kvalitet för att finna den kombination av tjänster som bäst passar denenskilde. Konsumen- ternas möjligheter att utnyttja tjänsterna är en viktigförutsättning för att må- len skall kunna uppnås.Med effektiva elektroniska kommunikationer avses konkurrensutsatta ochflexibla kommunikationer som tillhandahålls på icke-diskriminerande villkor.Effektiva elektroniska kommunikationer innebär också ett främjande av ef-fektiva investeringar i infrastruktur och främjande av innovation. De elektro-niska kommunikationerna bör dessutom vara så säkra som möjligt.Förslaget till mål innebär att i ett internationellt perspektivskall ligga i framkant vad gäller urvalet av överföringstjänster samt deraspris och kvalitet. Detta ligger i linje med det övergripande IT-politiskamålet att Sveri- ge som första land skall bli ett informationssamhälle föralla. Jämförelser med andra länder bör göras även inom området elektroniskkommunikation.Hållbar utveckling, som innebär att nuvarande och kommande genera- tionertillförsäkras en hälsosam och god miljö, bör främjas även inom dettaområde. Med hållbar avses såväl ekologisk som social och ekonomisk håll-barhet. I målen bör även användbarheten framhävas. Det handlar om atttjäns- terna inom elektronisk information bör vara lätta att lära sig,lätta att använda och anpassade till sina målgrupper.Ett av de främsta medlen att uppnå dessa mål är en effektiv konkurrensutan snedvridningar och begränsningar. Väl fungerande och dynamiskamarknader ger mångfald i utbudet och pressar priserna, vilket kommer an-vändarna till godo. Att främja konkurrens överensstämmer med den allmännakonkurrenspolitiken. Det är också en utgångspunkt för de EG-direktiv somligger till grund för den lagstiftning som föreslås.Ett annat medel för att uppnå målen är att främja den internationella har-moniseringen. Elektronisk kommunikation är i hög grad beroende av deninternationella utvecklingen. Många företag verkar på internationell basis ochgynnas av att regelverken i de olika länderna är harmoniserade. Det främjar isin tur tillväxt både inom och i andra länder, inte minst inom Euro-peiska unionen. En internationell harmonisering bör därför främjas, särskiltför att bidra till utvecklingen av EU:s inre marknad.Vad som sagts om konkurrensens och den internationella harmonise- ringensbetydelse hindrar inte att det finns viktiga allmänna intressen som inteenbart kan tillgodoses på marknadens villkor. Dessa intressen måste säker-ställas på annat sätt. Detta illustreras av statens bidrag till utbyggnadav nät där marknaden inte kan tillgodose behoven.Regeringens bedömning när det gäller tillgängligheten till IT-infrastrukturär att hushåll och företag i alla delar av inom de närmaste årenbör få tillgång till IT-infrastruktur med hög överföringskapacitet. Dettaskall i första hand ske i marknadens regi. Staten har dock ett övergripandeansvar att se till att IT-infrastruktur med hög överföringskapacitet finnstillgänglig i hela lan- det. Statens stöd till elektroniskakommunikationsnät med hög överföringska- pacitet till kommuner och enskildaär en del av de åtgärder som vidtas för att uppfylla detta. Inriktningenavser huvudsakligen stöd till utbyggnad av IT- infrastruktur med högöverföringskapacitet i gles- och landsbygd.Till de viktiga allmänna intressen som inte enbart kan tillgodoses på mark-nadens villkor kan även räknas samhällsomfattande tjänster till ett överkom-ligt pris, förmedling av nödsamtal, skyddet för integritet, uthållighet ochtillgänglighet vid extraordinära händelser i fredstid, höjd beredskap och krig,ett effektivt utnyttjande av frekvenser och nummer samt konsumentskydd.Inom dessa områden föreslås särskilda regler i lagen för att säkerställa intressena.Tillgången till ett grundläggande radio- och TV-utbud i hela landet är ettviktigt allmänt intresse. Lagförslaget ger också de grundläggande förutsätt-ningarna för att säkerställa en sådan tillgång.De föreslagna målen ersätter målet för telepolitiken som beslutades i 1988års telepolitiska beslut. De föreslagna målen för sektorn elektronisk kommu-nikation ligger i linje med det IT-politiska målet och därmed också i linje medEU:s IT-politiska handlingsprogram e-Europa, ett informationssamhälle föralla. De nya mål som föreslås i propostionen ersätter inte det IT-politiskamålet.Uppföljning av mål av den karaktär som här föreslås bör ske genom jämfö-relser med överföringstjänster, priser och kvalitet i andra länder. Den ökadeinternationella harmoniseringen medför ökade möjligheter att göra sådanajämförelser. Det ger också en möjlighet att bidra till uppföljningen av det IT-politiska målet att som första land skall bli ett informationssamhälleför alla.Eftersom området är dynamiskt är det inte lämpligt att ha ett definitivt målmed en angiven nivå av tillgång till kommunikationer som skall ha uppnåttsvid någon viss tidpunkt. Vad som anses vara effektiva och säkra kommunika-tioner och vad som anses ge den bästa möjliga kombinationen av urval, prisoch kvalitet förändras över tiden. De föreslagna målen innebär därför en strä-van att kommunikationerna skall bli bättre och effektivare, t.ex. genom högreöverföringskapacitet och att urvalsmöjligheterna, inbegripet priser och kvali-tet, blir mer varierade. Ett medel för att uppnå målen är att skapa förutsätt-ningar för en effektiv konkurrens.Regeringen föreslår att målen för sektorn elektronisk kommunikation skallvara att enskilda och myndigheter skall få tillgång till effektiva ochsäkra elektroniska kommunikationer. De elektroniska kommunikationerna skallge största möjliga utbyte när det gäller urvalet av överföringstjänstersamt deras pris och kvalitet. skall i ett internationelltperspektiv ligga i framkant i dessa avseenden. De elektroniskakommunikationerna skall vara hållbara, användbara och tillgodose framtidensbehov.De främsta medlen för att uppnå detta skall vara att skapa förutsättningarför en effektiv konkurrens utan snedvridningar och begränsningar samt attfrämja internationell harmonisering. Staten skall ha ett ansvar på områden därallmänna intressen inte enbart kan tillgodoses av marknaden.De föreslagna målen skall ersätta målet för telepolitiken som därmed skallupphöra att gälla.1.2 MotionsförslagI två motioner som väckts med anledning av propositionen tas frågor upp somrör de politiska utgångspunkterna för elektronisk kommunikation och hur denya målen skall följas upp.I motion 2002/03:T11 av m.fl. (c) anförs att det är svårtsåväl för och de politiska partierna som för marknadens aktörer attbedöma följderna av den föreslagna nya lagstiftningen. En så omfattandeförändring av lagstiftningen som genomförs borde föregås av omfattandeanalyser av hur olika marknader påverkas och vilka följder förslagen får t.ex.för utbyggnaden av kommunikationer i olika delar av landet.Inte minst det faktum att regeringen valt att behandla frågan uteslutandesom ett tekniskt juridiskt ärende, utan t.ex. tydlig medverkan från näringslivoch operatörer, gör det särskilt svårt att bedöma frågan. villockså framhålla att det är uppenbart att den nya lagstiftningen kan få regio-nalpolitiska konsekvenser och menar att det är en stor brist att en bedömningav dessa konsekvenser inte ingick i uppdraget till utredaren.Sammantaget, även om välkomnar att lagstiftningen inom IToch telekom nu samordnas, finns fortfarande oklarheter om vilka följderlagstiftningen får. Regeringen bör därför återkommande redovisa utveckling-en inom IT och telekom för , särskilt vad avser lagstiftningens följ-der för den regionala utvecklingen av telekomtjänster, konkurrensen inomsektorn och investeringsviljan (yrkande 1).I motion 2002/03:T13 av m.fl. (fp) framhålls att de mål omelektronisk kommunikation som formuleras i propositionen är värdefulla somgrund för politiska åtgärder inom området. De hade emellertid, vilket ocksåpåtalats av remissinstanser, kunnat formuleras på ett mer mätbart sätt, vilketskulle ha underlättat tillämpbarheten av målen (yrkande 2).1.3 Utskottets ställningstagandeRiksdag och regering har en central roll för att uppnå målen för sektorn elek-tronisk kommunikation. För att hela landet skall få tillgång till effektiva ochsäkra elektroniska kommunikationer krävs att tydliga mål formuleras, kon-kreta handlingsplaner uppställs och framåtsyftande spelregler antas.Med det nya regelverket som lagts fast inom EU för sektorn har ett fram-tidsanpassat ramverk etablerats. Det ankommer på berörda organ att inomsina ramar driva ett aktivt utvecklingsarbete för att till fullo ta vara på depositiva drivkrafter som den elektroniska kommunikationssektorn kan tillförasamhällsutvecklingen och se till att de politiska målen nås.Detta arbete bör genomsyra olika delar av samhället. Från riksdags- ochregeringsnivå till berörda myndigheter, kommuner, företag och organisatio-ner. Kännetecknande bör vara att insatserna riktas mot att uppnå ett informa-tionssamhälle för alla där elektroniska kommunikationer är ett verksamt me-del för att uppnå olika samhällsmål.Genom det nya regelverk som EU-länderna nu enats om bedömer utskottetatt ökade förutsättningar för detta finns, som den nya lagen geraktörerna på marknaden mer konkurrensneutrala regler att agera utifrån.I sammanhanget vill utskottet framhålla att den offentliga förvaltningen ären viktig drivkraft i målet om ett informationssamhälle för alla.Offentliga tjänster kan göras mer lättillgängliga och ge en ökad tillgångtill information. Vården och utbildningen ges exempelvis nya möjligheteroch förutsättningar genom en ökad IT-användning.Utskottet delar mot denna bakgrund regeringens uppfattning att det inte ärlämpligt att ha ett definitivt mål med angiven nivå av tillgång till kommuni-kationer som skall ha uppnåtts vid någon viss tidpunkt eftersom målet ärdynamiskt. Vad som anses vara effektiva och säkra kommunikationer och vadsom anses ge den bästa möjliga kombinationen av urval, pris och kvalitetförändras över tiden.Utskottet har vid ett flertal tillfällen i samband med införande av nya lagaroch reformer understrukit behovet av uppföljning och utvärdering.