bet · GQ01UU14 · 2003-02-18 00:00:00 — Svenskt deltagande i en EU-ledd styrka iMakedonien behandlar i detta betänkanderegeringens proposition 2002/03:43 Svensktdeltagande i en EU-ledd styrka i Makedonien.Utskottet konstaterar i betänkandet attMakedoniens regering har framfört en officiellbegäran till unionen och dess medlemsländer om attta över efter Natos insats, förutsatt att det sker inära samråd med makedonska myndigheter och Nato.Insatsen skall genomföras i enlighet med FN-resolution , som uttalar stöd för enmultinationell säkerhetsrelaterad närvaro så attförutsättningar kan skapas för att genomföraOhridöverenskommelsen. Styrkans uppgifter blir attbidra till en synlig militär närvaro, övervakasituationen till stöd för de civila övervakarna frånEU och samt upprätthålla kontakter med lokalamyndigheter och övriga internationella aktörer ilandet.Utskottet föreslår i betänkandet att medanledning av proposition 2002/03:43 medger attregeringen ställer en väpnad styrka om högst 20personer till förfogande från detatt insatsen inleds som ett svenskt bidrag till denEU-ledda militära insatsen i Makedonien.Utskottets förslag till riksdagsbeslut Svenskt deltagande i en EU-ledd styrka i MakedonienRiksdagen bifaller proposition 2002/03:43, yrkande 1, ochmedger att regeringen ställer en väpnad styrka omhögst 20 personer till förfogande under tolv månaderfrån det att insatsen inleds som ett svenskt bidragtill den EU-ledda militära insatsen i somplaneras efter en inbjudan av den makedonskaregeringen och i enlighet med FN:s resolution 1371.Stockholm den 18 februari 2003På utrikesutskottets vägnarUrban AhlinFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: UrbanAhlin (s), (), (),(), (), BirgittaAhlqvist (s), (), (),(), (), AgneHansson (c), (), (), (), () ochInger ().2002/03UU14Redogörelse för ärendetVid Europeiska rådets möte i den 12-13december 2002 bekräftade stats- ochregeringscheferna att EU är beredd att ta över efterden nuvarande Natoledda militära insatsen iMakedonien i samråd med Nato.Stats- och regeringscheferna uppmanade vidare debehöriga organen i EU att slutföra arbetet med enövergripande strategi för insatsen, inklusiveutarbetandet av militära alternativ och planer.Den 17 januari 2003 riktade regeringen officiell begäran till unionen om att ta överefter Natos insats, förutsatt att det sker i närasamråd med makedonska myndigheter och Nato.Insatsen skall genomföras i enlighet med FN-resolution (se bilaga 2), som uttalar stöd fören multinationell säkerhetsrelaterad närvaro så attförutsättningar kan skapas för att genomföraOhridöverenskommelsen. Styrkans uppgifter blir attbidra till en synlig militär närvaro, övervakasituationen till stöd för de civila övervakarna frånEU och samt upprätthålla kontakter med lokalamyndigheter och övriga internationella aktörer ilandet. Uppgifterna skiljer sig således intenämnvärt från dem som genomförs inom ramen förNatoinsatsen Allied Harmony.EU-styrkan förutses omfatta ca 300-400 personer,av vilka något mer än hälften kommer att utgöras avstabspersonal och resten av markförband, medhögkvarter i . De EU-länder som deltar iAllied förutsätts i huvudsak fortsätta medsina åtaganden, även inom ramen för EU-insatsen.Nato kommer att bibehålla delar av sitt högkvarter iSkopje även efter EU-övertagandet avkrishanteringsinsatsen för att kunna assistera denmakedonska regeringen med långsiktig demokratiseringav säkerhetssektorn och försvarsmakten i landet samtför att kunna ge logistikstöd åt KFOR i Kosovo.Enligt den preliminära tidtabellen skall EU kunnata över den militära insatsen tidigast den 1 mars2003. Insatsen förväntas därefter genomgå en översynvar sjätte månad, med möjlighet till förlängningefter beslut av Europeiska unionens råd. Enförutsättning för att operationen skall kunnainledas som planerat är dock att alla de nödvändigapraktiska arrangemangen med Nato hinner utarbetas.EU-insatsen kommer att använda sig av Natosresurser och ledningsstrukturer, i enlighet med denöverenskommelse som ligger till grund för samarbetetmellan EU och Nato. Detta innebär bl.a. att Natosställföreträdande överbefälhavare i (DSACEUR)utses till militär befälhavare för EU-insatsen.Denne leder planeringen av insatsen, utifrånpolitiska riktlinjer och militära rekommendationerfrån EU. EU kommer även att utarbeta särskildaarrangemang för att underlätta deltagande av ländersom inte är medlemmar av EU, bl.a. genom att inrättaen särskild s.k. truppbidragarkommitté.Försvarsmakten förordade attett eventuellt svenskt bidrag i första hand börbestå av en till två övervakningsgrupper och i andrahand av en militärpolisgrupp. Ett eventuellt svensktbidrag bör även, enligt Försvarsmakten, kompletterasmed stabsofficerare i relevanta befattningar imissionens ledningsstruktur samt stabsofficerare förinledande planering på högre ledningsnivåer. Övrigabidrag som skulle kunna bli aktuella är ensjukvårdsgrupp och en ammunitionsröjgrupp. Kontakterhar därefter under ärendets beredning hållits medFörsvarsmakten.Europeiska unionens råd antog den 27 januari 2003en gemensam åtgärd om Europeiska unionens militäraoperation i (2003/92/GUSP). I beslutetkring denna gemensamma åtgärd slås fast att EU skallleda en militär insats i , på inbjudan avMakedoniens regering, för att ta över efter denNatoledda insatsen. Den gemensamma åtgärden läggerfast det rättsliga ramverket för insatsen, menenskilda medlemsstater åläggs inga skyldigheter attbidra med en väpnad styrka till insatsen. I beslutetom den gemensamma åtgärden beslutar rådet attdelegera till ochsäkerhetspolitik (KUSP) att utöva den politiskakontrollen och den strategiska ledningen avinsatsen, att utarbeta ett arrangemang för attländer som inte är medlemmar i skall kunna deltaoch att inrätta en gemensam finansiell mekanism förinsatsen.Den 30 januari 2003 enades omutformningen av ledningsstruktur för insatsen. Detoperativa högkvarteret kommer att inrättas i Natoseuropeiska högkvarter i (SHAPE) i , . EU-styrkans stab kommer att finnas i Skopje.Den 7 februari 2003 beslutade rådet med skriftligprocedur att Natos ställföreträdande överbefälhavare() i utnämns till högste befälhavareför EU-insatsen, i enlighet med en överenskommelsemellan EU och Nato om att EU har tillgång till vissaav Natos resurser. Den högste befälhavaren förinsatsen leder planeringen av denna utifrånpolitiska och militära riktlinjer från EU. Till chefför styrkan på plats i har en franskbrigadgeneral utsetts.Rådet kommer, enligt de procedurer som harutarbetats inom EU och i enlighet med den gemensammaåtgärden, att behöva fatta flera beslut innan rådetkan fatta beslutet om att påbörja insatsen. Ettsärskilt beslut kommer att fattas av rådet om attingå ett s.k. (Status of ForcesAgreement) med . Detta avtalkommer att reglera rättslig status för deninternationella personalen som ingår i den EU-leddastyrkan. kommer vidare enstyrkegeneringskonferens att genomföras i ,där de konkreta behoven av trupper till EU-styrkankommer att identifieras och där medlemsländernameddelar vad de kan bidra med till denna styrka.BakgrundMakedonien var den sista delrepublik som bröt sig urf.d. och den enda som klarade sig igenomJugoslaviens sönderfall utan att bli indragen ikrig. Självständigheten föregicks av enfolkomröstning , som med klarmajoritet påvisade den utbredda folkviljan tillsjälvstyre. Landet valdes in i FN undernamnet (Former Yugoslav Republic ofMacedonia), och upprättadesdiplomatiska förbindelser med Sverige.Efter självständigheten inleddes en svåromställningsprocess från socialism och planekonomimot en statsbyggnad med fungerande demokratiska ochrättsstatliga institutioner, ett fritt civiltsamhälle och marknadsekonomi. Reformarbetet harförsenats inte minst på grund av den instabilasäkerhetspolitiska situationen på västra iövrigt, men även av inrikespolitiska problem såsombräcklig ekonomi, etniska motsättningar och utbreddorganiserad brottslighet.Landet upplevde, jämfört med de andra nyligensjälvständiga republikerna på västra , ettrelativt stabilt politiskt klimat under 1990-taletoch lyckades hålla sig utanför . Undervåren 2001 utbröt dock en väpnad konflikt i landetsvästra och norra delar mellan etniskt albanskarebeller och makedonska säkerhetsstyrkor.Stridigheterna upphörde och enfredsuppgörelse kunde slutas, Ohridöverenskommelsen,som innehåller utfästelser om omfattandekonstitutionella förändringar i syfte att förbättraden albanska minoritetens rättigheter på fleraområden.Trots fredsavtalet är försoningsarbetet mellan detvå folkgrupperna inte utan komplikationer. Denetniska uppdelningen av samhället kvarstår och denalbanska minoriteten (som utgör avbefolkningen) känner sig fortfarande till stor delmissgynnad och diskriminerad av den slaviskamakedonska majoriteten (). Det fredligtgenomförda parlamentsvalet , somresulterade i en samlingsregering bestående av bådeslaviska makedonier och etniska albaner, utgjordeett viktigt framsteg i processen.Den politiska dagordningen i dominerasi dag av integrationen i europeiskasamarbetsstrukturer. Som ett led i närmandetundertecknades ett stabiliserings- ochassocieringsavtal () mellan Europeiskagemenskaperna och deras medlemsstater ochMakedonien. Avtalet innefattar bl.a. upprättande avett frihandelsområde och samarbete inomen rad områden, exempelvis utbildning, turism ochrättsväsende. Då samtliga medlemsstater inte harratificerat avtalet har det emellertid ännu inteträtt i kraft. godkände avtalet den 25april 2002 (bet. 2001/02:UU14). I avvaktan påavtalets ikraftträdande gäller ett interimsavtal medbestämmelser på det handelspolitiska området. Enannan viktig fråga är att stimulera ekonomiskaktivitet för att förbättra den svaga ekonomin.EU har ett betydande engagemang på västra ,där integrering i europeiska samarbetsstrukturer ärett viktigt instrument för stabilisering avregionen. I detta arbete är stabiliserings- ochassocieringsprocessen (SAp) central. SAp inkluderarovan nämnda och även omfattande ekonomisktstöd genom biståndsprogrammet övervakningsstyrka (EUMM) har funnits påvästra och kom att spela enviktig roll i hanteringen av den väpnade konflikteni . finns etttrettiotal övervakare kvar i landet. EU har även ens.k. särskild representant () i ,vilken koordinerar det internationella samfundetsverksamhet, inte minst beträffande genomförandet avOhridöverenskommelsen.Under perioden mars 1995 till februari 1999 var enFN-mission (Unpredep) stationerad i var FN:s första med ett direkt förebyggandemandat, och missionens syfte var att hindraytterligare spridning av konflikten i regionen tillfler länder. Missionen avslutades efter det attFN:s säkerhetsråd, på grund av ett kinesiskt veto,inte kunde enas om dess förlängning.År 1992 inrättade en mission i med ettmandat inriktat på att förhindra spridning avkonflikter från övriga delar av före dettaJugoslavien. En viktig uppgift har varit att genomförtroendeskapande åtgärder försöka dämpaspänningarna mellan den slaviskabefolkningsmajoriteten och den etniskt albanskaminoriteten i landet.I samband med genomförandet avOhridöverenskommelsen fick OSSE-missionen, isamarbete med de makedonska myndigheterna, EU ochNato, en utökad roll. Drygt 200 civila OSSE-övervakare och polisrådgivare var närvarande i fälti samband med att makedonsk polis återvände tillbyarna i konfliktområdena. OSSE-missionen ansvararäven för multietnisk polisutbildning och har framtill slutet av utbildat drygt 600 poliser.Ett mindre antal Natosoldater stationerades iMakedonien redan före och under i syfteatt logistiskt stödja den internationellafredsinsatsen i Kosovo (KFOR). Ohridöverenskommelsenlade grunden för en mer aktiv roll för Nato som fickansvaret för att samla in de väpnade albanskagruppernas vapen. Avväpningen ägde rum inom ramenför Operation Essential Harvest ,under vilken drygt 3 800 vapen samlades in.Essential Harvest följdes avytterligare en Natoinsats, Operation , varsmandat var betydligt bredare. Dess huvuduppgift varatt bidra till skyddet av den EU- och OSSE-personalsom övervakade genomförandet avOhridöverenskommelsen samt att på andra sätt gesärskilt stöd, bl.a. genom sjuktransporter ochunderrättelser, till de civila övervakarna. AmberFox genomfördes först under tysk och sedannederländsk ledning. Styrkan uppgick till ungefär 1000 personer, av vilka 300 från KFOR stationerade iMakedonien. Insatsens ursprungliga mandat löpte . Det förlängdes därefter i olikaomgångar, senast t.o.m. . VidNatotoppmötet i beslutades attAmber Fox, som bedömdes ha nått sina mål, skulleavvecklas. beslutade Nato dock attfortsätta ytterligare en period med viss militärnärvaro i . Denna alltjämt pågåendeoperation, som kom att få benämningen OperationAllied , är planerad att pågå t.o.m. den 15juni 2003. Mandatet omfattar stöd till deinternationella övervakarna samt en militärtrådgivande roll i , främst vad avserförsvarsstruktur och reformer inom ramen förMakedoniens deltagande i det fredsfrämjandesamarbetet inom Natos Partnerskap för fred (PFF).Allied består av 360 personer, av vilka 130i fält och 230 vid högkvarteret i huvudsakliga innehållRegeringen föreslår i proposition 2002/03:43 Svensktdeltagande i en EU-ledd styrka i attriksdagen medger att regeringen ställer en väpnadstyrka om högst 20 personer till förfogande som ett svenskt bidrag till den EU-ledda militära insatsen i som planerasefter en inbjudan av den makedonska regeringen och ienlighet med FN:s resolution samt attriksdagen beslutar om förkortad motionstid vadgäller föreliggande proposition.I propositionen redogör regeringen för bakgrundentill utvecklingen i , för utvecklingen vadgäller det internationella samfundets engagemang ilandet samt för förutsättningarna avseende ettsvenskt deltagande i en internationell styrka ochregeringens bedömningar kring detta.Regeringen konstaterar i propositionen attFörsvarsmakten i sitt underlag den 24 januari 2003har förordat att ett eventuellt svenskt bidrag iförsta hand bör bestå av en till tvåövervakningsgrupper och i andra hand av enmilitärpolisgrupp. Ett eventuellt svenskt bidrag böräven, enligt Försvarsmakten, kompletteras medstabsofficerare i relevanta befattningar imissionens ledningsstruktur samt stabsofficerare förinledande planering på högre kommandonivåer. Övrigabidrag som skulle kunna bli aktuella är ensjukvårdsgrupp och en ammunitionsröjgrupp.Regeringen konstaterar att den konkreta militäraplaneringen har påbörjats i . I avvaktan påen fastställd operationsplan samt den s.k.styrkegenereringsprocess, som skall äga rum mellande länder som bidrar med trupper och som enligt denpreliminära tidtabellen kommer att inledas i slutetav februari månad, är det ännu inte känt och inteheller möjligt att ha en exakt uppfattning om vilkabidrag de övriga medlemsstaterna och deltagandeländer utanför EU kommer att vilja lämna. Det ärvidare en fråga om att noga anpassa bidragen tillvarandra. Under dessa omständigheter, dvs. dåstyrkebidragen från övriga länder inte är kända, ärdet inte heller möjligt, menarregeringen, att bedöma exakt hur det svenskabidraget slutligt kommer att utformas och om styrkandå kommer att vara väpnad i regeringsformens mening.Regeringen framhåller vidare att den preliminäratidtabellen för insatsen fortsatt är mycket snäv. Omtidtabellen skall kunna hållas är det inte möjligtatt avvakta med en proposition till dess att slutligställning kan tas i frågan om riksdagsgodkännandekrävs. Mot denna bakgrund, och beaktande deninformation som i övrigt finns tillgänglig, görregeringen bedömningen att medgivandetill regeringen att ställa en väpnad styrka tillförfogande bör inhämtas snarast.I propositionen redogör regeringen ävenför vilka svenska freds- ochbiståndsinsatser som tidigaregenomfört i landet.Utskottets övervägandenUtskottet kan inledningsvis konstatera att Sverigesedan lång tid har engagerat sig för en fredligutveckling på västra med omfattande militäraoch civila insatser i Bosnien och i Kosovo. Sverigehar även engagerat sig för att skapa förutsättningenför en fredlig utveckling i Makedonien.Under åren 1995-1998 bidrog med 198soldater till FN:s förebyggande insats i (Unpredep) inom ramen för en nordisk bataljon. Äveninom har bidragit med personal på platsi . deltar med 3civilpoliser. bidrog med 4övervakare samt 1 rådgivare för ekonomiska ochmiljörelaterade frågor. I samband medparlamentsvalet genomförde ODIHR envalövervakningsinsats, med närmare 800valobservatörer, i vilken 23 svenskar deltog.Det svenska bilaterala utvecklingsstödet tillMakedonien uppgår till ca 60 miljonerkronor. Det övergripande målet för de svenskastödinsatserna är ett makedonskt närmande tilleuropeiska samarbetsstrukturer. Detta görs bl.a.genom att främja förutsättningarna för ensamhällsutveckling stödd på demokratiskainstitutioner, respekt för mänskliga rättigheter,stärkande av rättsstaten och framväxten av enfungerande marknadsekonomi. I detta perspektivspelar alltjämt konfliktförebyggande insatser ochåtgärder för främjande av fredlig samexistens mellanolika etniska grupper en framskjuten roll.Sveriges stöd har från tidigare finansiering avkortsiktiga humanitära insatser nu övergått tillatt inriktas på långsiktig kapacitetsutveckling avlandets egna strukturer. I samarbetet eftersträvasen så nära koordinering med den makedonskaregeringen och övriga internationella aktörer sommöjligt.Utskottet kan konstatera att alltsedanMakedoniens självständighet har ett betydandeengagemang i landet och att svenska insatser har, inära samarbete med flera andra internationellaaktörer, spelat en viktig roll för utvecklingen.Detta, tillsammans med övriga insatser från detinternationella samfundets sida, har varit viktigtför att skapa förutsättningar för en fredligutveckling i . När de spänningar som råddemellan slaviska makedonier och etniska albaner togsig uttryck i en öppen väpnad konflikt våren 2001agerade det internationella samfundet snabbt ochbeslutsamt för att begränsa krisens politiska ochmilitära skadeverkningar. På grund av detta agerandeoch genom att de inhemska parterna inledde enpolitisk dialog kunde krisens verkningar begränsas.Det är utskottets mening att en fortsattutveckling mot ökad stabilitet i ärberoende av att slaviska makedonier och etniskaalbaner kan samarbeta och att Ohridöverenskommelsengenomförs . Utskottet menarvidare att en fortsatt internationell civil ochmilitär närvaro i landet är en av förutsättningarnaför att detta skall uppnås. Utskottet noterar attsådana överväganden även ligger till grund för debeslut som har fattats mellan EU:s medlemsländer ochkonstaterar att även den makedonska regeringen delardenna bedömning.Utskottet konstaterar att samtliga medlemsstater iEU, enligt fördraget, har rätt att delta fullt ut iEU:s krishanteringsinsatser. Det finns emellertidingen skyldighet att delta. Det ankommer på varjemedlemsstat att avgöra om, och i så fall i vilkenomfattning, staten i fråga vill delta. Sverigefattar i varje enskilt fall och i enlighet medsvensk lag beslut om medverkan i enkrishanteringsinsats.Enligt 10 kap. 9 § regeringsformen får svenskväpnad styrka sändas till annat land om riksdagenmedger det, om det är medgivet i lag som angerförutsättningarna för åtgärden eller om skyldighetatt vidta åtgärden följer av internationellöverenskommelse eller förpliktelse som har godkäntsav . Utskottet konstaterar att regeringenföreslår att medger att regeringen ställeren väpnad styrka om högst 20 personer tillförfogande som ett svenskt bidragtill den EU-ledda militära insatsen i Makedonien.Regeringen har gjort bedömningen att den svenskatruppinsats som kan bli aktuell åtminstone till endel kan betraktas som väpnad styrka iregeringsformens mening, dvs. att det är fråga om enorganiserad enhet med militär förmåga som går längreän personligt självförsvar.Utskottet kan konstatera att regeringen ipropositionen framhåller att en rimlig nivå på detsvenska bidraget är högst 20 personer. Regeringenredovisar att kostnaden för den svenska insatsen ifebruari 2003 beräknas uppgå till högst 22 miljonerkronor . Regeringen bedömer attdenna kostnad, som inkluderar såväl utgifterna förden svenska truppinsatsen, som den svenska andelenav truppbidragarländernas gemensamma kostnader, kanfinansieras inom Försvarsmaktens ordinarie anslag(6.1 Förbandsverksamhet, beredskap ochfredsfrämjande truppinsatser m.m.).Det är utskottets bedömning att ett svensktstyrkebidrag till denna EU:s första militärakrishanteringsinsats är av stor vikt även om det pånuvarande stadium inte är möjligt att veta hur densvenska insatsen kommer att vara utformad i alladelar. Det svenska bidraget bör, menar utskottet,avspegla såväl vårt starka engagemang för freden påvästra , som vår vilja att bidra aktivt tillutvecklingen av EU:s krishanteringsförmåga. Att EUplanerar att ta över den militära insatsen efterNato innebär enligt utskottets mening ytterligareett viktigt bidrag till att förebygga och förhindraen ny konflikt i Makedonien.Utskottet föreslår mot bakgrund av det anförda attriksdagen med anledning av proposition 2002/03:43medger att regeringen ställer en väpnad styrka omhögst 20 personer till förfogande under tolv månaderfrån det att insatsen inleds som ett svenskt bidragtill den EU-ledda militära insatsen i Makedonien.Utskottet föreslår vidare att beslut fattas avriksdagen efter endast en bordläggning.Kammaren har redan tagit ställning tillpropositionens andra yrkande angående förkortadmotionstid, varför detta ej omfattas av utskottetsberedning.Särskilt yttrandeUtskottets beredning av ärendet harföranlett följande särskildayttrande.EU-ledd styrka i Makedonienav ()anser det vara högst motiverat med eninternationell, militär säkerhetsnärvaro iMakedonien för att förhindra en utlösning av etniskaspänningar och en vidare förflyttning av debalkanska krigen till en sista utpost. harockså med goda minne medverkat imotsvarande aktioner i Bosnien.Det som utgör vår tvekan att fullt ut stödjaen insats av svensk trupp till från den 1mars 2003 är ledningsfunktionen. En ren FN-mission ilikhet med den som Unpredep utgjorde, eller enkontingent ledd av enskilt FN-land på sammaresolutionsgrund och utifrån samma makedonskadirektbegäran, hade inte varit problematisk förMiljöpartiet.Men vår bestämda uppfattning är att EU:s militärakapacitetsuppbyggnad är reell och sker på bekostnadav motsvarande civila kapacitetsuppbyggnad. Den ärdessutom både framlyft och förnekad. Dettagör det svårt för icke insatta bedömare att bildasig en klar uppfattning om i vilken riktning EU:sgemensamma utrikespolitiska och säkerhetspolitiskautveckling går.Men Natos överlämnande av ledningsfunktionen tillEU för denna Makedonieninsats är ett unikt ochbetydelsefullt första steg och understryker delsEU:s militära växande dels den fortsattasammanblandningen av Nato-kapaciteter med EU:sutrikes- och säkerhetspolitik.Det står dessutom uttryckligen varje medlemsstatfritt att i varje enskilt fall avgöra om den villmedverka militärt eller på annat sätt i en EU-insats, så politiska förpliktelse är därmedminimaliserad.Vi i menar att utvecklingen medväxande militär slagsida i Europasamarbetet är bådeolycklig och synnerligen oönskad. Vi avser att intestödja den moraliskt. Men för den faktiskasituationen i och i brist påförhandenvarande alternativ har vi inte för avsiktatt reservera oss i ärendet.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenI proposition 2002/03:43 föreslår regeringen- att medger att regeringen ställer enväpnad styrka om högst 20 personer till förfogandeunder som ett svenskt bidrag till denEU-ledda militära insatsen i som planerasefter en inbjudan av den makedonska regeringen och ienlighet med FN:s resolution , och- att beslutar att motionstiden förkortastill tre dagar.Bilaga 2