bet · GQ01JUU17 · 2003-05-22 00:00:00 — 2002/03:70 s. 71).I den allmänna motiveringen till bestämmelsen anför regeringenbeträffande frågan i vilka fall den föreslagna regeln om besöksförbudavseende gemensam bostad skall vara tillämplig bl.a. att det bör saknabetydelse huruvida bostaden utgör fast egendom som ägs helt ellerdelvis av den som förbudet riktar sig mot eller om bostaden innehasmed bostadsrätt eller hyresrätt etc. Likaså bör det sakna betydelsehuruvida bostaden skall ingå i en framtida bodelning eller ej. Detcentrala är att den förbudet avses gälla och den förbudet avses skyddaär sammanboende på den aktuella adressen (s. 33).Utskottet konstaterar att frågan om betydelsen av äganderätten tillbostaden övervägs i flera sammanhang i propositionen. Det handlar tillatt börja med om huruvida besöksförbud till den gemensamma bostadenöver huvud taget bör kunna komma i fråga vid alla boendeformer ochägarförhållanden, en fråga som regeringen besvarar jakande. Härutöverberör regeringen i specialmotiveringen till 1 a § frågan omäganderättens betydelse vid proportionalitetsbedömningen.Utskottet - som inte kan se någon oklarhet i de bedömningar som görs ipropositionen - anser, i likhet med regeringen, att frågan vem som ärägare till den gemensamma bostaden bör kunna ges viss - om änbegränsad - betydelse vid proportionalitetsbedömningen. böravslå motion Ju9 i nu behandlad del.I motion Ju9 (fp) yrkande 6 begärs att det i den berördaproportionalitetsbestämmelsen i 1 a § andra stycket 1besöksförbudslagen skall anges uttryckligen som en omständighet avsärskild betydelse att barn i familjen bevittnat hot och våld. Vidareanförs att det bör införas en bestämmelse om att åklagaren i sambandmed beslut om besöksförbud avseende gemensam bostad alltid skall taställning till om ett besöksförbud även bör meddelas avseendehemmavarande barn.Den regel om proportionalitetsbedömning som regeringen föreslår ärallmänt hållen och anger endast att skälen för besöksförbudet skallväga väsentligt tyngre än det intrång eller men som förbudet innebärför den som förbudet avses gälla. En motsvarandeproportionalitetsregel återfinns dels i förslaget till 2 §besöksförbudslagen, dels i reglerna om häktning (24 kap. 1 § tredjestycket ). Inte heller där anges vare sig uttömmandeeller med exempel vad som utgör skäl för åtgärden respektive intrångeller men.Utskottet instämmer i vad motionärerna anför såtillvida att det vidproportionalitetsbedömningen bör vara av betydelse att barn i familjenbevittnat hot och våld och därför far illa. En regel av det här slagetmåste emellertid ges en förhållandevis allmän utformning för att geutrymme för en lämplighetsbedömning med hänsyn till omständigheterna idet enskilda fallet. Bestämmelsens utformning bör dessutom anslutatill motsvarande reglering i rättegångsbalken.Enligt utskottets mening föreligger det inte tillräckliga skäl för attinföra en särskild bestämmelse om att åklagaren även skall taställning till ett besöksförbud i förhållande till hemmavarande barn.Föreligger det förutsättningar för att besluta om besöksförbud iförhållande till hemmavarande barn har åklagaren möjlighet enligtsåväl den gällande som den föreslagna lydelsen av besöksförbudslagenatt besluta om detta.Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet att riksdagenavslår motion Ju9 i nu behandlad del.I motion Ju9 (fp) yrkande 1 föreslår motionärerna att regeln i 1 a §andra stycket andra punkten besöksförbudslagen utformas på så sätt attdet där framgår att har en skyldighet att medverka isamband med att den som besöksförbudet avser ges tillgång till sinapersonliga tillhörigheter i den gemensamma bostaden.Enligt 2 kap. 2 § socialtjänstlagen (2001:453) har kommunerna detyttersta ansvaret för att de som vistas i en kommun får det stöd ochden hjälp de behöver. Av socialtjänstlagen framgår vidare dels attberörd socialnämnd kan utse en kontaktperson med uppgift att hjälpaden enskilde och hans eller hennes närmaste i personligaangelägenheter om den enskilde begär eller samtycker till det (3 kap.6 §), dels att socialnämnden bör verka för att den som utsatts förbrott och dennes anhöriga får stöd och hjälp (5 kap. 11 §). Avsistnämnda bestämmelse framgår också att socialnämnden särskilt skallbeakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld och andraövergrepp i hemmet kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändrasin situation.Regeringen anför i propositionen att det, mot bakgrund av denbefintliga regleringen i socialtjänstlagen, inte behövs någon särskildreglering i fråga om personliga tillhörigheter. Kan frågan inte lösaspå frivillig väg, genom hjälp av t.ex. släkt eller andra bekanta,föreligger en möjlighet för att hjälpa till(prop. 2002/03:70 s. 36 f).Utskottet delar regeringens bedömning att det redan genom denbefintliga regleringen i socialtjänstlagen ges utrymme för det stödsom kan erfordras när den som förbudet avser skall hämta personligatillhörigheter.Motsvarande behov av stöd torde finnas t.ex. i fall då en kvinnaflytt det gemensamma hemmet på grund av hot och våld från den man honlever tillsammans med. Det är naturligtvis mycket angeläget attsocialförvaltningen verkligen tar sitt ansvar och medverkar i dessafall. Enligt utskottets bedömning föreligger emellertid inte någotbehov av att ytterligare lagreglera denna fråga.Utskottet föreslår att avslår motion Ju9 i nu behandlad del.I motion Ju9 (fp) yrkande 2 begärs att en lagregel antas om att densom ålagts besöksförbud avseende gemensam bostad skall kunna fråntasnycklarna till bostaden som besöksförbudet gäller, bl.a.för att minska risken för fortsatta trakasserier och överträdelse avbesöksförbudet.Utskottet instämmer i vad motionärerna anför om att det är angelägetatt ett meddelat besöksförbud verkligen får avsedd effekt och attförbudet i så stor utsträckning som möjligt förhindrar att personerutsätts för trakasserier, hot och våld från närstående. En person somålagts besöksförbud avseende den gemensamma bostaden torde i regelinte kunna sägas ha något berättigat intresse av att underförbudstiden disponera nycklar till bostaden. Det är däremot intesjälvklart att dessa kan omhändertas utan stöd i lag. Utskottet ärinte berett att nu ta något initiativ i denna fråga. Motion Ju9 i nuaktuell del avstyrks.I motion Ju249 (c) yrkande 14 begärs att åklagaren skall ges möjlighetatt fatta ett interimistiskt beslut om besöksförbud till dengemensamma bostaden.Enligt 6 § besöksförbudslagen skall frågor om besöksförbud handläggasskyndsamt. Enligt 7 § kan besöksförbud meddelas på begäran av den sombeslutet avses skydda eller annars när det finns anledning till det,dvs. även om den beslutet avses skydda inte själv begär det.Regeringen föreslår i propositionen att det införs en möjlighet attålägga en person som det kan antas kommer att meddelas besöksförbudavseende gemensam bostad en skyldighet att följa med till ett förhörsom hålls därefter. Vägrar denne utan giltig orsak, fårpolismannen ta med honom eller henne till förhöret.Regeringen föreslår vidare att det införs en bestämmelse om attåklagaren i fråga om besöksförbud avseende gemensam bostad skallmeddela beslut i ärendet med särskild skyndsamhet. Om den som avsesmed förbudet tagits med till ett förhör skall beslut i ärendet, om detinte finns något synnerligt hinder, meddelas i samband med attförhöret avslutas.Utskottet anser att den föreslagna utformningen av bestämmelsen omhandläggningstid och medtagande till förhör ger polis och åklagaregoda förutsättningar att snabbt kunna meddela beslut om besöksförbudavseende den gemensamma bostaden. Detta framstår som viktigt eftersomdet är angeläget att något säkerhetsmässigt "tidsglapp", under vilketden utsatta personen inte skulle kunna hindra den som avses medförbudet från att återvända till bostaden, inte uppstår. Något behovav att härutöver införa en särskild bestämmelse om interimistiskabeslut om besöksförbud till den gemensamma bostaden föreligger inte.Härutöver vill utskottet nämna att det enligt 11 § första stycketandra meningen besöksförbudslagen alltid finns möjlighet för åklagarenatt genast fatta beslut om besöksförbud om det är nödvändigt. Denreglering som efterfrågas i motion Ju249 finns alltså redan och det nuaktuella förslaget tillgodoser motsvarande behov på ett än tydligaresätt i fråga om besöksförbud avseende gemensam bostad. böravslå motion Ju249 i nu behandlade delar.Sammanfattningsvis tillstyrker utskottet regeringens förslag ombesöksförbud avseende den gemensamma bostaden. Samtliga här behandlademotioner avstyrks.Särskilt utvidgat besöksförbudUtskottets förslag i korthetUtskottet behandlar i detta avsnitt den del av regeringens förslag somavser möjligheten att i fall av överträdelser av ett utvidgatbesöksförbud kunna förbjuda den förbudet avser att uppehålla sig inomett ännu större område (särskilt utvidgat besöksförbud). Utskottetföreslår att avslår några motioner rörande hur området försärskilt utvidgat besöksförbud bör utformas. Jämför reservationerna 3(fp) och 4 (c).Om ett generellt besöksförbud enligt 1 § besöksförbudslagen intebedöms vara tillräckligt kan, enligt nuvarande lydelse av 2 §,förbudet utvidgas till att avse också förbud att uppehålla sig inärheten av en annan persons bostad eller arbetsplats (utvidgatbesöksförbud).I propositionen föreslås att det införs en ny bestämmelse som innebäratt den som har överträtt ett utvidgat besöksförbud skall kunnaförbjudas att uppehålla sig inom ett större område än vad som följerav ett vanligt utvidgat besöksförbud (särskilt utvidgat besöksförbud).Förbudet får enligt förslaget omfatta ett eller flera områden ianslutning till sådana platser där den utsatta personen har sin bostadeller arbetsplats eller där den personen annars brukar vistas.Förbudet får inte avse ett större område än vad som är nödvändigt.Särskilt utvidgat besöksförbud skall få meddelas endast om skälen fördetta väger väsentligt tyngre än den inskränkning i rörelsefrihetensom förbudet innebär för den som förbudet avses gälla.Regeringen anför i propositionen att det bör vara möjligt att utvidgaett besöksförbud till större geografiska områden när den som avses medförbudet har överträtt ett tidigare meddelat utvidgat besöksförbud. Idessa fall står det nämligen klart att syftet med den mindreingripande åtgärden inte har kunnat uppnås, vilket kan göra enytterligare utvidgning både motiverad och förenlig med grundläggandeproportionalitetsprinciper. En bestämmelse om särskilt utvidgatbesöksförbud som utformats på detta sätt uppfyller enligt regeringennödvändiga rättssäkerhetskrav (prop. 2002/03:70 s. 26 f).Utskottet har inledningsvis i betänkandet anfört att utskottet delarregeringens bedömning att det är den som trakasserar eller som påannat sätt utgör ett hot mot en annan person som skall få tålainskränkningar i sin rörelsefrihet och inte den som trakasseras. Motbakgrund av det ställningstagandet framstår möjligheten att i fall avkonstaterade överträdelser av besöksförbud ytterligare utöka det"fredade" området som rimlig. Utskottet anser att regeringen vidutformningen av bestämmelsen har gjort en rimlig avvägning mellanintresset av att skydda den utsatta personen och intresset av attvärna nödvändiga rättssäkerhetskrav och att inte i onödig omfattninginskränka enskilda människors rörelsefrihet.I motionerna Ju8 (c) yrkande 3 och Ju249 (c) yrkande 15 anförs attbesöksförbud bör kunna omfatta en hel kommun, en del av en kommuneller flera angränsande kommuner. I motionerna Ju234 (fp) yrkande 3och Ju364 (fp) yrkande 25 anförs att ett utvidgat besöksförbud börkunna omfatta en del av en kommun eller delar av flera kommuner.I sin remiss till lagrådet föreslog regeringen att det geografiskaområdet för särskilt utvidgat besöksförbud skulle avgränsas genomanvändning av kommunbegreppet. Således föreslogs att bestämmelsenskulle utformas så att förbudet skulle avse en viss kommun eller ettområde inom en kommun eller flera angränsande kommuner. Lagrådetriktade dock kritik mot förslaget i den delen och menade att det ärbetänkligt att i detta sammanhang anknyta till kommunbegreppet.Lagrådet anförde att om det anses finnas ett behov av att utökaförbudsområdet ytterligare bör detta avgränsas i relation till var denperson som skall skyddas normalt befinner sig. Regeringen anför ipropositionen att den godtagit Lagrådets bedömning och har omarbetatbestämmelsen i enlighet därmed.Utskottet delar regeringens bedömning att området för särskiltutvidgat besöksförbud inte bör knytas till kommunbegreppet. En sådanordning skulle medföra att den som åläggs besöksförbud i många fallskulle få sin rörelsefrihet inskränkt i större utsträckning än vad somär påkallat.Utskottet anser alltså att regeringens förslag i denna del bör antasmedan motionerna Ju8 och Ju249 i nu behandlade delar bör avslås avriksdagen. Motionerna Ju234 och Ju364 i nu behandlade delar får enligtutskottets mening anses i huvudsak tillgodosedda genom regeringensförslag. Även dessa bör avslås av riksdagen.Ändringar i och sambolagenUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att antar regeringens förslag tilländringar i och sambolagen. Ändringarna innebär attdomstolen ges möjlighet att i större utsträckning än förordnainterimistiskt om kvarsittanderätt till den gemensamma bostaden.Vidare innebär ändringarna att möjligheterna att förbjuda makar ochsambor att besöka varandra utvidgas.Genom de föreslagna ändringarna i 18 kap. 2 § äktenskapsbalkenmöjliggörs för domstolen att besluta interimistiskt om kvarboenderättför en make till den gemensamma bostaden även då talan om detta väcktsefter att handläggningen av ett mål om äktenskapsskillnad haravslutats. Vidare möjliggörs för domstolen att i dessa ärenden, förtiden till dess bodelning har skett, förbjuda makarna att besökavarandra. En motsvarande möjlighet finns i pågåendeäktenskapsskillnadsmål (se 14 kap. 7 § andra stycketäktenskapsbalken).Förslagen till ändringar i den ännu ej antagna sambolagen (jfr prop.2002/03:80) innebär en möjlighet för domstolen att beslutainterimistiskt om kvarsittanderätt till en bostad som skall ingå i enbodelning mellan samborna. Vidare innebär ändringarna att det införsen möjlighet att i samband med ett förordnande om vem av samborna somskall ha kvarboenderätten respektive i mål om sambos övertagande avbostad förbjuda samborna att besöka varandra. Någon sådan möjlighethar tidigare inte funnits beträffande sambor.Utskottet ser positivt på förslaget att införa större möjligheter attförordna interimistiskt om kvarboenderätt för separerande makar ochsambor. Detta framstår som nödvändigt för att den föreslagnabestämmelsen i 1 a § besöksförbudslagen om besöksförbud avseende dengemensamma bostaden skall kunna få avsedd effekt. De utökademöjligheterna att besluta om besöksförbud i samband med att frågan omkvarboenderätt prövas är också angelägen. När frågor om kvarboenderättaktualiseras först sedan ett mål om äktenskapsskillnad har avslutatstorde det ofta röra sig om situationer där det finns en konfliktmellan makarna och det därför kan finnas ett behov av att hålla demåtskilda. Det finns inte heller någon anledning att i dessa frågorskilja på gifta och sambor.Som anförts inledningsvis rörande de allmänna förutsättningarna förreformförslagen måste förslagen om besöksförbud avseende dengemensamma bostaden och förslagen rörande ändringar i denfamiljerättsliga lagstiftningen ses i ett sammanhang. Genom förslagenskapas en sammanhängande "skyddskedja", där det allmänna får möjlighetatt bereda en våldsutsatt person skydd i dennes bostad under ensammanhängande period från det att frågan om besöksförbud aktualiserastill dess att, i förekommande fall, bodelning har ägt rum.Utskottet tillstyrker regeringens förslag till lag om ändring iäktenskapsbalken respektive i sambolagen.Utvärdering av de nya besöksförbudsreglernaUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att - med hänvisning till av regeringenförutskickade utvärderingsuppdrag - avslår två motionsyrkanden om attde nya besöksförbudsreglerna skall utvärderas efter att ha varit ikraft . Jämför reservation 5 (m, fp, kd).I motionerna Ju7 (m) yrkande 1 och Ju9 (fp) yrkande 7 anförs att dennya lagstiftningen och tillämpningen av denna bör utvärderas. I motionJu7 anförs att en utvärdering bör genomföras efter det attlagändringarna varit i kraft . I Ju9 anförs att regeringennoga bör följa rättstillämpningen och effekterna av den nyalagstiftningen.I propositionen upplyser regeringen att den har för avsikt att ge BRÅi uppdrag att följa tillämpningen av regelverket samtdärefter analysera tillämpningen och effekterna av de nya reglerna(prop. 2002/03:70 s. 69).Utskottet kan konstatera att regeringen regelmässigt brukar låtautvärdera ny lagstiftning efter det att den varit i kraft . Såskedde också t.ex. efter det att besöksförbudslagen infördes. Påuppdrag av regeringen presenterade BRÅ en utvärdering irapporten om besöksförbud - En uppföljning (BRÅ-PM 1989:2).Utvärderingen begränsades till de ärenden som hade inkommit under detförsta halvåret efter det att lagen hade trätt i kraft. En nyutvärdering - även den på uppdrag av regeringen - presenterades av BRÅi i skriften Uppföljning av lagen om besöksförbud. Denstudien genomfördes i syfte att undersöka eventuella effekter av denhöjning av straffmaximum för överträdelse av besöksförbud samt deändrade åtalsregler som infördes . Här kan också nämnas att BRÅi presenterade en utvärdering av besöksförbudslagen ochdess tillämpning (2003:2). Det övergripande syftet med denutvärderingen var att belysa lagens effekter på trygghet ochbrottslighet samt rättsväsendets tillämpning av lagen.Utskottet noterar att regeringen avser att ge BRÅ i uppdrag att följatillämpningen av regelverket . Något skäl förriksdagen att särskilt uttala att regeringen noga skall följarättstillämpningen och effekterna av den nya lagstiftningen föreliggerinte. bör avslå motionerna Ju7 och Ju9 i nu behandladedelar.Elektronisk övervakning av besöksförbudUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår - bl.a. med hänvisning till att tekniken på områdetinte är tillräckligt utvecklad - att avslår ett antalmotionsyrkanden rörande elektronisk övervakning vid besöksförbud.Jämför reservation 6 (m, fp, kd, c).I motionerna Ju7 (m) yrkande 2, Ju8 (c) yrkande 5, Ju9 (fp) yrkande 4,Ju234 (fp) yrkande 7, Ju249 (c) yrkande 15, Ju289 (s), Ju294 (s),Ju363 (kd) yrkande 5, Ju364 (fp) yrkande 25, Ju369 (m) yrkande 5,Ju371 (m) och A315 (m) yrkande 10 begärs olika åtgärder som syftartill att besöksförbud skall kunna kombineras med elektroniskövervakning av den som är ålagd besöksförbud.BRÅ överlämnade den på uppdrag av regeringen utfördaförstudien vid besöksförbud - Teknikensmöjligheter och begränsningar. Förstudien finns tillgänglig iJustitiedepartementet (Dnr Ju1999/1158/). I studien anförs bl.a.att elektronisk övervakning vid besöksförbud används på ett begränsatantal orter i och att den teknik som används där är tillförlitligvad gäller förmågan att dokumentera överträdelser och skulle kunnabidra till att öka antalet uppklarade överträdelser av besöksförbud.En ökad risk för upptäckt verkar enligt BRÅ avskräckande för många mänoch ökar därigenom också kvinnornas trygghet.I departementspromemorian Ytterligare åtgärder för att motverka våld inära relationer (Ds 2001:73), som ligger till huvudsaklig grund förregeringens förslag i propositionen, presenterades tre idéskisser tillrättslig reglering av elektronisk övervakning av besöksförbud. Denförsta modellen innebär att skyddstillsyn kombineras med en föreskriftom övervakning av besöksförbud med elektronisk kontroll. Modell nummertvå går ut på att domstol i vissa fall skall kunna besluta om sådanövervakning inom ramen för besöksförbudslagen, utan någon kopplingtill brottspåföljd. Den tredje modellen innebär ett system där domstolskall kunna besluta om övervakning som en särskild rättsverkan avöverträdelse av besöksförbud. På grund av svårigheterna med att finnaen lämplig rättslig lösning lades emellertid inte något förslagrörande elektronisk övervakning av besöksförbud fram i promemorian.Regeringen stannar i propositionen för att inte lägga fram någotförslag till reglering av elektronisk övervakning av besöksförbud.Regeringen anser visserligen att det är angeläget med åtgärder som kanleda till att besöksförbud efterlevs och ökad trygghet för de personersom avses skyddas av sådana förbud. Möjligheten att övervakabesöksförbud med tekniska hjälpmedel, bl.a. elektroniskt, har noggrantövervägts inom . Man har dock funnit svårigheter attfinna en lösning som både är acceptabel från integritetssynpunkt ochsom dessutom är rättssäker, effektiv, trovärdig och tekniskt säker.Regeringen konstaterar bl.a. att det, beträffande samtliga delösningar som diskuterats i departementspromemorian, kan pekas påsvagheter i modellerna. En modell där domstolen skulle kunna beslutaom övervakning inom ramen för ett beslut om besöksförbud skullesannolikt strida mot om skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna. Övervakning som ensärskild rättsverkan då någon döms för brott mot ett besöksförbudskulle vara förenat med svårigheter bl.a. när det gäller att finnaincitament för den övervakade att följa förbudet. Övervakning som endel av en påföljd för brott skulle, för att inte strida motgrundläggande principer för påföljdsbestämningen, kräva attövervakningstidens längd utmättes efter brottets straffvärde. Dettaskulle emellertid stå i konflikt med övervakningens syfte attförbättra tryggheten för brottsoffret.Härtill kommer enligt regeringen tekniska problem som gör att detstarkt kan ifrågasättas om övervakningen skulle innebära någon ökadtrygghet för brottsoffret.Regeringens sammanfattande bedömning är att elektronisk kontroll avbesöksförbud med dagens teknik inte kan bli effektiv med mindre än attden för vilken förbudet skall gälla underkastas så ingripandeinskränkningar att det inte framstår som acceptabelt.Regeringen uppger att den emellertid avser att fortsätta följa fråganoch ta initiativ till förnyade överväganden om det föreliggerförbättrade tekniska och praktiska förutsättningar för elektroniskövervakning av detta slag (prop. 2002/03:70 s. 64 f).Utskottet instämmer i regeringens överväganden i denna fråga.Utskottet är ense med motionärerna vad gäller önskan att i framtidenkunna komplettera meddelade beslut om besöksförbud med ett system förövervakning av att förbudet efterföljs. Som regeringen anför är dockdagens teknik på området - som visserligen har utvecklats -inte så utvecklad att ett användande av tekniken framstår somacceptabelt vare sig utifrån ett proportionalitetsperspektiv eller medhänsyn till den utsattes trygghet. Utskottet förutsätter attregeringen noga följer den tekniska utvecklingen på området ochlöpande överväger sitt tidigare ställningstagande i frågan.Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet att riksdagenavslår motionerna Ju7, Ju8, Ju9, Ju234, Ju249, Ju289, Ju294, Ju363,Ju364, Ju369, Ju371 och A315 i nu behandlade delar.Straff och frihetsberövande vid överträdelse av besöksförbudUtskottets förslag i korthetUtskottet delar regeringens bedömning att straffskalan föröverträdelser av besöksförbud samt reglerna om frihetsberövande intebör ändras. Utskottet föreslår att avslår ett antalmotionsyrkanden rörande straff och frihetsberövande för överträdelseav besöksförbud. Jämför reservationerna 7 (m, c), 8 (fp) och 9 (c).I motion Ju7 (m) yrkande 3 anförs att även ringa överträdelser avbesöksförbud bör vara straffbara. I motion Ju234 (fp) yrkande 4 anförsatt fängelse bör vara normalpåföljd för överträdelse av besöksförbudoch i motion Ju250 (m) yrkande 10 påtalas behovet av skärpta straffför överträdelser av besöksförbud. I motionerna Ju8 (c) yrkande 4 ochJu249 (c) yrkande 13 anför motionärerna bl.a. att upprepadeöverträdelser av besöksförbud bör utgöra grund för häktning.Straffet för överträdelse av besöksförbud är böter eller fängelse ihögst . I ringa fall skall inte dömas till ansvar (24 §besöksförbudslagen).