bet · GQ01NU6 · 2003-03-20 00:00:00 — I uppdragetingick bl.a. att utreda betydelsen av olika hinder förkundernas rörlighet på marknaden, varvid det betonades attleverantörsbytesprocessen har fungerat bristfälligt ochatt detta kan tänkas ha haft en negativ inverkan påkundernas rörlighet och därmed på konkurrensen påelmarknaden. Rapporten från LagerlöfAdvokatbyrå överlämnades till utredningen som underlag fördess ställningstagande i denna fråga.Elkonkurrensutredningen avlämnade endelrapport (Vissa frågor kring kunders rörlighet, m.m.)vari framför allt problem med leverantörsbyten och hindermot hushållskundernas rörlighet på marknaden behandlades.Utredningen föreslog i rapporten att ett sanktionssystemriktat mot nätföretagen skall införas, varvidutgångspunkten skall vara att den enskilde kunden alltidskall hållas skadeståndslös så länge han gjort vad somkrävs av honom. Om kunden på ett korrekt sätt meddelat deninformation som är nödvändig för leverantörsbytet menbytet ändå inte kommer till stånd vid avsett datum börnågon form av kompensation utgå till kunden. Vidarebetonades i rapporten betydelsen av att det i systemet förutbyte av information i samband med leverantörsbyte finnsinbyggt automatiska mottagningsbevis.Frågan om leverantörsbyte togs ånyo upp av utskottet ifebruari 2002 i samband med behandlingen av propositionenom energimarknader i utveckling (prop. 2001/02:56).Utskottet påpekade i detta sammanhang (bet. 2001/02:NU9)att regeringen inte hade hanterat frågan på etttillfredsställande sätt och att det i propositionen bordeha framlagts ett förslag till sanktionssystem. Medanledning därav förordade utskottet att skulleanmoda regeringen att utan ytterligare tidsspillan lämnaett av tidigare begärt förslag om införande avett sanktionssystem vid leverantörsbyte. I en reservation(s, v) angavs att regeringen borde återkomma tillriksdagen under /03 så att bestämmelser kanträda i kraft så fort som möjligt. följdeutskottet.I propositionen om samverkan för en trygg, effektiv ochmiljövänlig energiförsörjning (prop. 2001/02:143) våren2002 gjorde regeringen bedömningen att om ett system försanktioner mot nätägarna skall införas bör det varaadministrativt lätthanterligt samt inbegripa automatiskamottagningsbevis som entydigt visar om orsaken till enförsening av ett leverantörsbyte ligger hos nätägaren.Enligt regeringen förutsätter ett väl fungerandesanktionssystem att krav kan ställas på såväl elhandlaresom nätföretag bl.a. om tillgång till IT-system som kanframbringa automatiska mottagningsbevis. Därför börinförandet av ett sanktionssystem samordnas med införandetav krav med denna inriktning, menade regeringen.Möjligheten att på frivillig eller annan väg se till attkunden får en skälig ersättning för den olägenhet som detuteblivna leverantörsbytet orsakat bör utredas närmare,sades det i propositionen. Regeringen deklarerade sinavsikt att återkomma till med ett samlat förslagunder /03 med den inriktning som redovisadesi propositionen. Regeringen betonade att ettsteg för att underlätta leverantörsbyten tagits avEnergimyndigheten genom den föreskriftsändring som träddei kraft . Ändringen innebär att nätföretagvid rapporteringen av mätarinställningar till elanvändarentydligt skall ange anläggningsidentitet och identitet förschablonberäkningsområde och endast använda sig av dessabeteckningar.Mot bakgrund av att regeringen i propositionen meddelatsin avsikt att återkomma till med ett förslagunder /03 fann utskottet att ytterligare ettriksdagsuttalande i frågan kunde undvaras (bet.2001/02:NU17). Utskottet framhöll dock att detta i sakinte förändrade något i förhållande till vad riksdagentidigare uttalat. I reservationer (kd, fp; mp) efterlystesåtgärder för att underlätta elleverantörsbyten. Riksdagenföljde utskottet.Elkonkurrensutredningens tidigare nämnda förslag harremissbehandlats, men har enligt Näringsdepartement visatsig svårt att genomföra. Under beredningen av framtagandetav ett sanktionssystem har det framkommit att det vidbeslut om sanktionsavgift är svårt att bevisa vem som hargjort fel. Detta kan leda till en stor administrativ bördaför myndigheter och domstolar. Som tidigare redovisats ärregeringens bedömning att ett system för sanktioner motnätägarna bör vara administrativt lätthanterligt och byggapå automatiska mottagningsbevis som entydigt visar omorsaken till en försening av ett leverantörsbyte liggerhos nätägaren. Ett väl fungerande sanktionssystemförutsätter att krav kan ställas på såväl elhandlare somnätföretag, bl.a. när det gäller tillgång till IT-systemsom kan generera automatiska mottagningsbevis. Införandetav ett sanktionssystem måste därför samordnas medinförandet av krav med denna inriktning. Möjligheten attpå frivillig eller annan väg se till att kunden får enskälig ersättning för den olägenhet som det uteblivnaleverantörsbytet orsakar bör, enligt regeringensbedömning, utredas närmare.I uppdraget för den tidigare nämnda, tillsatttautredningen om fortsatt utveckling av el- ochnaturgasmarknaderna ingår, som redovisats, att utredabehovet av sanktionssystem mot nätföretag som inte följerellagens föreskrifter om leverantörsbyten. Om utredarenfinner att det behövs skall utredaren föreslå formerna förett sådant system. Utredaren skall även beakta möjlighetenatt på frivillig väg eller på annat sätt se till attkunden får en skälig ersättning för den olägenhet som detuteblivna leverantörsbytet orsakat. Utredaren skall härvidbeakta vad som framkommit i betänkandet Konkurrensen påelmarknaden (SOU 2002:7). Utredaren skall i dettasammanhang även se över behovet av sanktioner riktade motnätägare som inte följer ellagens regler om avläsning avelmätare. Om utredaren finner att behov finns skallutredaren föreslå formerna för ett sådant system.Utredaren skall rapportera sitt arbete i den delen senastden 14 september 2004.Regeringen redovisade också i budgetpropositionen för år2003 att den erfarit att branschen har beslutat att ta etttydligt ansvar för att se till att en kund på ett enkeltsätt skall kunna få ersättning för de olägenheter ettförsenat leverantörsbyte innebär.Enligt bör också noteras att detför närvarande finns möjlighet för attdöma ut vite om en nätägare inte fullgör sina åtaganden ienlighet med ellagens bestämmelser.När det gäller frågan om angivande avanläggningsidentitet på elfakturan, som berörs i motion2002/03:N301 (m), kan noteras att reglerna har skärptsgenom en ändring i föreskrifter ochallmänna råd om mätning, beräkning och rapportering avöverförd el, vilken trädde i kraft . Iellagen (7 kap. 3 §) anges att vid all rapportering tillelanvändare i samband med debitering till följd avavläsning skall anläggningsidentitet och identitet förschablonberäkningsområdet, områdesidentitet, angestydligt. Några andra beteckningar för uppgifterna får inteanvändas. I samband med att denna skärpning infördes harEnergimyndigheten även inom ramen för sin tillsyn bevakatatt anläggningsidentitet faktiskt anges på fakturan tillelanvändarna, och i de fall detta inte anges förelagtnätföretagen att vidta åtgärder. Denna tillsyn pågårenligt uppgift fortlöpande hos Energimyndigheten.Utskottets ställningstagandeRiksdagen har, som tidigare redovisats, vid två tillfällen- och - uttalat sig om attregeringen bör utreda och framlägga ett förslag omsanktionssystem mot de nätbolag som inte uppfyllerregelverkets krav vid leverantörsbyten. Regeringen harockså i enlighet härmed på olika sätt låtit utreda frågan.När utskottet senast behandlade frågan omleverantörsbyte, , pågick remissbehandlingen avElkonkurrensutredningens betänkande, i vilket föreslogsinförande av ett sanktionssystem riktat mot nätföretagen.Enligt remissutfallet är emellertid det föreslagnasystemet administrativt krångligt. Mot denna bakgrund harregeringen, som nämnts, beslutat att i uppdraget för dennyligen tillsatta utredningen om fortsatt utveckling avel- och naturgasmarknaderna skall ingå att utreda behovetav sanktionssystem mot nätföretag som inte följer ellagensföreskrifter om leverantörsbyten. Möjligheten att påfrivillig väg hantera problemen vid leverantörsbyten skallockså beaktas av utredaren.Utskottet kan i och för sig beklaga den fördröjning somhar skett i hanteringen av beställning när detgäller frågan om leverantörsbyten. villutskottet dock understryka att det är viktigt att etteventuellt nytt sanktionssystem blir så enkelt som möjligtur administrativ synpunkt. Om det för att uppnå dettakrävs ytterligare tid för utredningsarbete, är utskottetberett att acceptera detta. Det kan också vara värt attseriöst pröva möjligheterna att på frivillig väg lösaproblemen vid leverantörsbyten.När det gäller frågan om angivande avanläggningsidentitet på elfakturan som berörs i en av dehär aktuella motionerna noterar utskottet att enligtEnergimyndighetens föreskrifter skall detta göras.Myndigheten bevakar också enligt uppgift inom ramen försin tillsyn att så faktiskt sker.Med det anförda avstyrker utskottet dehär aktuella motionerna i berörda delar.LeveranssäkerhetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande omleveranssäkerhet. Utskottet hänvisar tillregeringens och ansvariga myndighetersuppföljningsarbete. Jämför reservation 12 (m, fp,kd, mp).MotionenRiksdagen bör göra ett tillkännagivande omleveranssäkerhet i fråga om el, anförs det i motion2002/03:N378 (s). Elektriciteten är en central del imänniskors tillvaro, och elbolagen har ansvar för en säkerleverans, säger motionären. Han påpekar att vid tvåtillfällen har det varit storaelavbrott vid norr om . Strömavbrottär en del av vardagen i glesbygden, vilket i de flestafall beror på dåligt röjda kraftledningsgator och dåligkvalitet hos ledningarna, påstår motionären. Han anser attsituationen är oacceptabel och att kraftbolagen inte tarsitt ansvar för att konsumenten skall få den elektricitetsom konsumenten har betalat för. måste därförändra lagstiftningen så att säkerhet vid leverans av elkan garanteras till såväl medborgarna som företagen, anförmotionären.Vissa kompletterande uppgifterRiksdagen avslog motionsyrkanden omleveranssäkerhet (prop. 2001/02:56, bet. 2001/02:NU9). då aktuella propositionen redovisade regeringengenomförda och pågående insatser inom elbranschen när detgäller leveranssäkerhet. Av redovisningen framgick bl.a.att har tagit fram en branschpraxis förinformationsverksamhet i samband med större störningar ochför förebyggande informationsinsatser inför framtidastörningar i elförsörjningen. Branschen arbetar också meds.k. storstörningssamverkan, vilket bl.a. innebär attnätföretagen kommer att samarbeta för att snabbare kunnaåtgärda fel vid strömavbrott. Branschens målsättning äratt ingen enskild nätkund skall vara utan tillgång till elunder . För att klara detta mål kommernätföretagen att se över leveranssäkerheten i befintliganät. Regeringen redovisade att arbetarvidare med att ta fram en s.k. goodwillersättning somskall utgå om en kund blir utan elleverans i mer än ettdygn. Regeringen menade att leveranssäkerheten i desvenska elnäten vid en internationell jämförelse är myckethög.Regeringen nämnde också att dåvarande generaldirektörenvid i februari 2001hade getts i uppdrag att utreda och föreslå vilka åtgärdersom bör vidtas för att minska antalet elavbrott somuppkommer till följd av störningar i överförings- ochdistributionsnäten och minimera konsekvenserna av sådanaelavbrott. En delredovisning lämnades till regeringen ijuni 2001. Utredningen föreslog bl.a. bättre informationtill kunder, medier, kommuner m.fl. före och under avbrottsamt ett mer utvecklat samarbete mellan nätföretagen videlleveransstörningar. Sammantaget skulle åtgärderna göradet möjligt att minska avbrottstiderna och ge kundernabättre förutsättningar att klara konsekvenserna aveventuella avbrott. Vidare föreslog utredningenstandardhöjningar i de delar av elnäten som äroväderskänsliga samt bidrag till de merkostnader dennaombyggnad skulle innebära för nätföretagen. Detta stödskulle finansieras genom införandet av enleveranssäkerhetsavgift. Utredningen förordade också attdet infördes en utökad rätt till avbrottsersättning iellagen. slutredovisade sitt uppdragi . Detta skedde i form av en promemoria sombl.a. innehöll förslag om kvalitetskrav pånätverksamheten.Regeringen ansåg vidare att förslag om nya kriterier förskälighetsbedömningen av nättarifferna och om attöverföringen av el skall vara av god kvalitet, tillsammansmed den s.k. nätnyttomodellen som Energimyndighetenutformar, kommer att skapa incitament för investeringar iökad leveranssäkerhet.Energimyndigheten gavs i regleringsbrevet för iuppdrag att - efter samråd med - följade satsningar som gjorts inom elbranschen för att minskaelnätets känslighet för snöoväder och liknandeförhållanden samt för att minska konsekvenserna avströmavbrott. Ett motsvarande uppdrag gavs även iEnergimyndighetens regleringsbrev för . Detta skallredovisas före den 15 maj 2003.Utskottets inställning till regeringens hantering avfrågor om leveranssäkerhet var att det är rimligt attkräva att nätföretagen har beredskap för att klara av deproblem som uppstår vid normala snöförhållanden. mening är det även en fördel om elbranschen kanvisa sig mogen att själv hantera leveranssäkerheten, utanatt staten skall behöva vidta tvingande åtgärder.Samtidigt måste staten ta sitt ansvar och noga följautvecklingen. I en reservation (m, kd, fp) anfördes attdet frivilliga initiativ som elbranschen har tagit ärmycket positivt, men reservanterna konstaterade samtidigtatt inte förrän samtliga nätföretag ställer sig bakomöverenskommelsen om nätsäkring och åtagandet om ekonomiskersättning kan elkunderna förvänta sig säkrare leveranser.Regelverket kring ersättningarna måste innehålla enhetligagarantier och göras känt för alla elkunder. Reservanternaansåg att det är mycket viktigt att myndigheterna nogabevakar effekterna av branschens åtaganden och attregeringen har beredskap för att snabbt presenteralagförslag om de frivilliga åtagandena visar sigotillräckliga.Energimyndigheten drog följande slutsatser i denuppföljningsrapport som lämnades till regeringen i maj2002:- Nätföretagen har ökat sina insatser och organiseratsig bättre i arbetet med att förebygga och åtgärdaströmavbrott.- Investeringarna för att öka leveranssäkerheten påglesbygdsnätet har ökat, vilket bör leda till minskaderisker för strömavbrott vid snöoväder och andraväderstörningar.- Insatserna vid de stora strömavbrotten under densenaste vintern har förbättrats jämfört med de närmastföregående åren. En ny form av regionalt samarbete vidstora störningar har nyttjats för första gången.- Informationen till de drabbade kunderna synes ha varitbättre än under tidigare år.- Nätföretagen har på frivillig väg börjat betala utersättningar i samband med strömavbrott.Ersättningsnivåerna i denna goodwillersättning är docklägre än vad som föreslogs i ochbetalas ut först . I några företag är enförutsättning för goodwillersättning dock att kunden självanmäler elavbrottet.- De ekonomiska incitamenten för nätföretagen att minskaströmavbrotten kommer att förändras, dels genom företagensegen goodwillersättning, dels genom den tillsynsmodell avnätföretagens tariffer som skall tillämpas fr.o.m. år2003. Detta bör innebära starka motiv för nätföretagen attförbättra och upprätthålla leveranssäkerheten iledningsnäten.Sårbarhets- och säkerhetsutredningen ansåg i sittbetänkande Säkerhet i en ny tid (SOU 2001:41) att detfinns anledning att skärpa de grundläggande kraven påleveranssäkerhet i elsystemet. fick Svenskakraftnät i uppdrag av regeringen att utveckla ytterligareförslag till åtgärder för att bl.a. ökaleveranssäkerheten. En annan bakgrund till uppdraget vardet stora elavbrottet i , i norra , i maj2002.Svenska kraftnät redovisade sitt uppdrag i december 2002och föreslog då bl.a. att de regionala och lokalaelnätsföretagen skall utveckla en branschrekommendationmed de krav som skall gälla för näten samt attelnätsföretagen genom denna rekommendation skall göra enaktuell värdering av elavbrottens ekonomiska konsekvenser.I delbetänkande Elnätsföretag -regler och tillsyn (SOU 2000:90) berördes frågan omelkvalitet. Utredningen påtalade att det förekommer attkvaliteten på den överförda elen ibland inte kan ansesvara godtagbar, eller att en kund i varje fallifrågasätter om kvaliteten är godtagbar. Mot bakgrund avdetta föreslog regeringen i den s.k.energimarknadspropositionen (prop. 2001/02:56) att enbestämmelse om att överföring av el skall vara av godkvalitet skulle införas i ellagen. beslöt ienlighet med detta (bet. 2001/02:NU9). I den aktuellabestämmelsen, som trädde i kraft , angesäven att nätmyndigheten kan bemyndigas att meddela närmareföreskrifter om god överföringskvalitet. När det gällerelkvalitet har det även i ellagen (4 kap. 1 §) vad avsernättariffernas skälighet införts att nätföretagens sättatt bedriva verksamheten skall påverka det pris somnätföretagen tar ut.Med anledning av tillägget i ellagen vad avser attöverföring av el skall vara av god kvalitet har regeringeni gett i uppdrag att vidareutreda frågan om leveranskvalitet och ta fram förslag tillföreskrifter om god kvalitet på överföring av el. Som endel av uppdraget skall bl.a. frågan om riktvärden för vadsom kan anses vara acceptabelt när det gäller strömavbrottoch deras varaktighet behandlas. skallredovisa sitt förslag till föreskrifter senast den 31oktober 2003.Utskottets ställningstagandeFör det moderna samhället är säker tillgång till el avavgörande betydelse. Detta gäller för både företag ochhushåll. Vid en internationell jämförelse ärleveranssäkerheten i de svenska elnäten god. kankonstateras, som nämns i den här aktuella motionen2002/03:N378 (s), att störningar i elleveranserna kanförekomma med avsevärda konsekvenser för de drabbade.Enligt utskottets mening är det rimligt att kräva attnätföretagen har beredskap för att klara av de problem somuppstår vid t.ex. normala snöförhållanden. Å andra sidankan det inte anses rimligt att nätföretagen skall ha engardering mot alla upptänkliga händelser. Som redovisatsgörs det inom branschen frivilliga åtaganden, bl.a.beträffande goodwillersättning. Enligt utskottetsuppfattning är det en fördel om branschen kan visa sigmogen att själv hantera leveranssäkerheten, utan attstaten skall behöva vidta tvingande åtgärder. Samtidigtmåste staten ta sitt ansvar och noga följa utvecklingen.Som framgått av den lämnade redovisningen görs dettaockså, bl.a. genom arbete.Med det anförda avstyrker utskottet den nyssnämndamotionen.Nedsättning av nätavgift för småskaligelproduktionUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden rörandenedsättning av nätavgift för småskaligelproduktion. Frågan ingår i uppdraget för ennyligen tillsatt utredning. Jämför reservation 13(m, fp, kd).MotionernaI två motioner framförs synpunkter på att de extrakostnader som en etablering av en småskalig anläggninginnebär inte skall drabba det berörda nätföretaget ochdärmed kunderna i det aktuella området. Etttillkännagivande av om nätavgifter för småskaligelproduktion föreslås i motion 2002/03:N315 (s). De nugällande reglerna för småskaliga elproduktionsanläggningarsom innebär att de endast skall betala den del avnätavgiften som motsvarar den årliga kostnaden förmätning, beräkning och rapportering har icke önskvärdaeffekter, anför motionärerna. Enligt ellagen skall småproduktionsanläggningar som är belägna i närheten avvarandra och gemensamt matar in el på ledningsnätetbetraktas som separata anläggningar när den aktuellabestämmelsen tillämpas. Det innebär att även nätavgiftenför större vindkraftsparker beräknas på detta sätt.Problemet blir mer tydligt på än inom andraområden, eftersom där har skett en stor satsning påvindkraft som antalet elabonnenter är relativtlitet, påpekar motionärerna. De uppger att det på Gotlandför närvarande finns 150 vindkraftverk med en sammanlagdeffekt på 80 MW. Verken betalar en anslutningsavgift mendäremot ingen årlig nätavgift. Det är inte rimligt med enbestämmelse som innebär att kunder i ett visst område fårstå för subventionen till förnybar elproduktion, ansermotionärerna. har lämnat ettförslag till lösning av den aktuella frågan, menremissinstanserna ansåg att förslaget behövde utredasytterligare, en bedömning som regeringen delade, erinrarmotionärerna om. har vidare, påregeringens uppdrag, sett över hur frågan som rörnätavgifter skall införlivas i ellagen och lämnat enredovisning . Det är angeläget att en ändringkan genomföras snabbt, varvid inriktningen skall vara attkunder i ett visst område inte skall stå för subventionentill förnybar elproduktion, anför motionärerna.I motion 2002/03:N301 (m) föreslås att skallbegära att regeringen lägger fram förslag som medför attde extra kostnader som etablering av en småskaligelproduktionsanläggning innebär inte drabbar nätföretagenoch i förlängningen nätföretagens kunder. Reformeringenoch avregleringen av elmarknaden har varit framgångsrik,säger motionärerna. De anser dock att statsmakternasbeslut om skatter och subventioner har medfört attelmarknaden fungerar sämre än vad den skulle kunna göra.Ett exempel på detta sägs vara det förhållandet attsubventionerna till bl.a. vindkraftverk drabbar människorboende intill verken trefaldigt. För det första får de viaskattsedeln betala för att vindkraftverken skall kunnauppföras, för det andra får de en försämrad natur- ochboendemiljö och för det tredje får de via nätavgiftenbetala för de merkostnader vindkraftverken orsakar detlokala nätföretaget.Vissa kompletterande uppgifterI ellagen finns en särskild bestämmelse om nätavgiften försmåskaliga elproduktionsanläggningar (4 kap. 10 §). Enligtdenna bestämmelse skall en innehavare av en småskaligelproduktionsanläggning som kan leverera en effekt omhögst 1 500 kW endast betala den del av nätavgiften sommotsvarar den årliga kostnaden för mätning, beräkning ochrapportering. Innehavaren slipper alltså betala den del avavgiften som grundas på drift och underhåll av nätet.Denna kostnad fördelas i stället på övriga kunder inätföretagets område. Enligt ellagen skall flera småproduktionsanläggningar som är belägna i närheten avvarandra och som gemensamt matar in el på ledningsnätetbetraktas som separata anläggningar vid tillämpningen avdenna bestämmelse. Det innebär att även nätavgiften förstörre vindkraftsparker beräknas på detta sätt. Enkraftfull utbyggnad inom ett begränsat område kan såledesinnebära att övriga abonnenter inom nätområdet får svaraför en relativt hög andel av kostnaderna.Riksdagen har - - avslagitmotionsyrkanden liknande de här aktuella. Vid det förstatillfället, i samband med behandlingen av proposition2001/02:56 om energimarknader i utveckling - bättre regleroch tillsyn , hänvisade utskottet (bet.2001/02:NU9) till att frågan om de framtidaverksamhetsförutsättningarna för småelproduktionsanläggningar skulle tas upp i denenergipolitiska propositionen som regeringen då hadeaviserat till . I en motivreservation (m, kd, fp)gavs stöd för uppfattningen att det inte ärrimligt att de elkonsumenter som råkar bo i områden därdet finns eller planeras många vindkraftverk skall drabbasav högre nätkostnader än de skulle ha gjort om vindkrafteninte hade funnits i de berörda områdena.Vid det andra tillfället, i samband med behandlingen avproposition 2001/02:143 om samverkan för en trygg,effektiv och miljövänlig energiförsörjning ,hänvisade utskottet (bet. 2001/02:NU17) till vad som sadesi propositionen om att den berörda bestämmelsen i ellagenhar medfört vissa ej önskvärda effekter. Regleringen kanmedföra högre nättariffer för elkunder i vissa områden ochutgöra ett hinder för den fortsatta utvecklingen avmiljövänliga elproduktionsanläggningar, anförde utskottetoch menade att det inte är tillfredsställande att enbestämmelse som från början var avsedd att främjasmåskalig elproduktion kan få motsatt effekt. Av dennaanledning välkomnade utskottet den av regeringen ipropositionen aviserade utredningen av konsekvenserna avett borttagande, alternativt en ändring av den aktuellabestämmelsen.