bet · GR01MJU3 · 2003-09-18 00:00:00 — Det kan tilläggas att, innanrovdjurspropositionen hade lagts fram, vidlänsstyrelsen i hade bildats enrovdjursgrupp med företrädare för olikaintressegrupper. Av budgetpropositionen för ,utgiftsområde 20, framgår att ochövriga berörda myndigheter har fått i uppdrag attbl.a. utveckla inventeringsverksamheten, metoder föratt förebygga jaktbrott, former för samarbete med denordiska länderna om rovdjursförvaltning ochförstärkta informationsinsatser. Det anförda innebäratt utskottet avstyrker motionerna MJ298 (kd), MJ398(s), MJ412 (c) delvis, MJ449 (s) och MJ470 (c)yrkande 2 i den mån de inte kan anses tillgodosedda.Syftet med projektet att förse vargar med sändarehar varit forskningsändamål. Sändarna har avgivitkontinuerliga signaler och har därför varitförhållandevis lätta att pejla in. Pejling hargjorts ungefär en gång . FrånMiljödepartementet har utskottet inhämtat att underperioden /2000 inleddes en verksamhet för attallmänheten skall kunna rapportera vargars förekomstoch positioner till röstbrevlådor, de s.k.vargtelefonerna. Telefonerna är i funktion från den20 augusti till , dvs. detär tillåtet att ha hundar lösa. Positionerna haremellertid uppgetts med endast en kvadratmilsnoggrannhet. Ett betydande antal av de sändare somburits av vargar har dock tystnat under det senasteåret, och vargforskningsprojektets ledning haruppgett illegal jakt som den enda rimligaförklaringen till det stora antalet tystade sändare.Behovet att byta dessa sändare blev därför alltmerakut, och byte av sändarna till typer som aktiverasav pejlaren har genomförts. EnligtMiljödepartementet påverkar bytet av sändareegentligen inte vargtelefonernas funktion, utaninnebär förbättrad information då tätarepejlingar kan göras till lägre kostnad.Departementet uppger att pejlarna ävenfortsättningsvis kommer att rapportera tillvargtelefonerna. Det anförda innebär att motionMJ399 (s) yrkande 1 bör lämnas utan vidare åtgärdfrån sida.Övriga frågorUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion (m) om bl.a.Sveriges arbete i FN:s valfångstkommissionIWC och om den svenska valfångstpolitiken.Utskottet hänvisar dels till tidigareuttalanden i frågan, dels tillkonstitutionsutskottets granskning avregeringens agerande vid IWC:s sammanträde ioktober 2002. Vidare avstyrker utskottetmotionsförslag om vindkraft till havs (fp),bekämpande av den spanska skogssnigeln (c),skoterkörning på (s, c), borttagandeav taggtråd i naturen (m) och miljömärkningav odlat ädelträ (s). Motionerna avstyrksfrämst med hänvisning till tidigareuttalanden och pågående arbete på områdena.Utskottet, som bl.a. anser att kravet stridermot principen om att förorenaren skallbetala, avstyrker en motion (c) om statensansvar för strandstädning. En motion (c) omstatens ansvar för bortforsling av döda sälaravstyrks med hänvisning till denuppmärksamhet regeringen ägnar frågan. Medåberopande av utskottets tidigare uttalandenoch av ståndpunkt i frågan avstyrksslutligen en motion (s) om den europeiskasmåfågeljakten.MotionernaMotionären i motion MJ343 (m) kräver att regeringenrättar till sitt misstag i och därmed säkra attkommersiell valfångst inte blir tillåten(yrkande 1). Regeringen bör löpande informera övrigariksdagspartier i valfångstfrågan (yrkande 2),redovisa den förda valfångstpolitiken samt läggafram förslag om inriktningen av och målen för denframtida svenska valfångstpolitiken (yrkande 3). Imotionen framhålls även behovet av att Sverigeändrar sin hittillsvarande policy beträffanderepresentationen vid IWC (yrkande 4). Innehållet iden svenska valfångstpolitiken måste omformuleras,och bör verka för att IWC omvandlas från envaljaktskommission till en . Densvenska valfångstpolitiken skall garantera att IWC:sförbud (paragraf 10 E) mot kommersiell verksamhetkvarstår (yrkande 5).Behovet av en utredning om hur djurlivets närmiljöpåverkas av vindkraften påtalas i motion MJ247 (fp)yrkande 2.En handlingsplan för forskning och bekämpning avden spanska skogssnigeln efterlyses i motionMJ278 (c).Enligt motion MJ378 (c) bör förbudet motsnöskoteråkning på skärpas och görastydligare, och tillstånd från berörda markägare börkrävas. Även enligt motion MJ452 (s) bör förbudetmot skoterkörning på förtydligas där detsaknas märkta leder såvida inte markägaren har getttillstånd.Enligt motion MJ279 (c) bör staten bekostahanteringen av döda sälar. Statens ansvar förkostnaderna för strandstädning påtalas i motionMJ491 (c) yrkande 1.Restriktioner mot användning av taggtråd samtrensning av gammal taggtråd efterlyses i motionMJ281 (m).I motion MJ480 (s) begärs åtgärder mot bluffen medodlat ädelträ.Enligt motion U223 (s) bör åtgärder vidtas motfågeljakten på och . Den svenskaregeringen bör kraftfullt driva denna djurrättsfrågai samband med förhandlingarna om och MaltasEU-medlemskap.Utskottets ställningstagandeUtskottet har ochsenast behandlat frågor om valjakt ochsvensk valpolitik (se bl.a. bet. 2001/02:MJU24).Med anledning av då aktuella motionsyrkanden hadeutskottet från inhämtat bl.a.följande. har under det senaste decennietspelat en mycket aktiv roll inom IWC (InternationalWhaling Commission) för att skapa ett fungerandesystem som kan garantera alla valbeståndslångsiktiga fortlevnad. Detta arbete har förstärktssedan blev ordförande i . Sedanden kommersiella valfångsten stoppades på 1980-taletförekommer enbart valfångst av ursprungsbefolkningarför vetenskapliga ändamål () och med stöd avlegala undantag (). Fångsten utgör ca 3 000individer eller av totalpopulationen.Skyddsområden har skapats i , och förslagom ytterligare områden i Sydatlanten och i StillaHavet stöds av . deltog Sverigeinte bara i i utan också i andraförberedande möten i , ochDanmark för att skapa förutsättningar för ett braresultat vid det årets förhandlingar. Inom IWC varmotsättningarna då stora vad gäller valfångstensvillkor, och organisationen var uppdelad i tvåungefär lika stora grupper. För att IWC skulle kunnafortsätta att spela en reell bevaranderoll i arbetetmed världens valar var det nödvändigt attmotsättningarna löstes. I annat fall kunde ettavtalslöst tillstånd uppstå. stöddemajoritetslinjen inom bevarandesidan som innebär atten framtida, utökad valfångst endast får ske pånationellt vatten och förutsatt att export avvalprodukter är förbjuden, att skyddsområden skapasi alla oceaner och att ett objektivt ochvetenskapligt grundat regelverk förbeståndsuppskattningar och jaktmetoder upprättas.Den totala fångsten inklusive all annan antropogentbetingad dödlighet skall då regleras på sådant sättatt alla valbestånd blir långsiktigt säkrade. Enviss valfångst kommer med tiden att bli nödvändigeftersom en avvägning måste ske gentemot bl.a.möjligheten att utnyttja fisk som föda för enväxande världsbefolkning. Enligt den myckethögkvalitativa forskningsorganisation som IWCbesitter, och där flera svenska forskare ingår, harhoten mot världens valar minskat, även om det finnsnågra bestånd av storvalar som är akuthotade. Enligt regeringen måste självklart såvälförsiktighetsprincipen som ekosystemansatsentillämpas vid förvaltningen. Sammanfattningsvisansåg utskottet att den svenska positionen ivalfrågan är mycket klar och entydig. Sverigearbetar aktivt för att alla världens valar, också demindre som tumlaren i och i ,skall kunna fortleva i tillräckligt stora bestånd.Detta framgår också av de miljökvalitetsmål somFiskeriverket och ansvarar för ocharbetar med. Enligt utskottets mening intar Sverigeen ledande roll inom IWC, och detta arbete sker inära kontakt med alla de ideella organisationer sompå ett aktivt sätt bidrar till valarnas fortbestånd.Vid kommissionens sammanträde den 14 oktober 2002i var frågan om anslutning tillden internationella valfångstkonventionen ochlandets medlemskap i aktuell. kom då attrösta för ett isländskt medlemskap som också innebarett förbehåll att landet skulle få återupptakommersiell valfångst. I en interpellationsdebattden med anledning av Sverigesförfarande vid röstningen anförde miljöministerninledningsvis att varitmycket aktivt för att stärka bevarandet av världensvalpopulationer. politiska uppfattning ivalfångstfrågan låg fast, nämligen att ingen statskall tillåtas att ensidigt återuppta valfångst ochatt kommersiell valfångst inte skall få bedrivas avnågot land så länge det finns en internationellöverenskommelse om att detta inte får ske. Vidareanförde miljöministern bl.a. följande. Enligt deninstruktion som hade utfärdats för den svenskadelegationen hade denna att bevaka två intressen.Det var fråga om dels att se till att nyaansökan behandlades på ett korrekt sätt ifolkrättslig mening, dels att i sak inte stödjalandets ansökan om anslutning på grund av enmedföljande reservation som skulle innebära attIsland skulle tillåtas att bedriva kommersiellvalfångst . Enligt svensk uppfattningstod reservationen i direkt konflikt medvalfångstkommissionens ändamål och syfte. Vidareanförde miljöministern att röstning inteinnebar att accepterade den isländskareservationen eller att skall få börja fångaval, vilket också framgick av den röstförklaring somSverige avgav efter omröstningen. Honframhöll att den svenska genomgången av beslutet iCambridge hade lett till att man skullelämna den formella invändning som krävs för attSverige inte skall bli folkrättsligt bundet av denisländska reservationen.Miljöministern framhöll vidare att regeringensuppfattning är att bör vara med i IWC-arbetetmen utan sin reservation. I det fall skullekomma att stå utanför kommissionen skulle det vara"fritt fram" för landet att bedriva valfångst. Frånsvensk sida skulle man nu ta upp nya diskussionermed om reservationen och det fortsattaarbetet i IWC med sikte på en lösning som Sverigeoch andra medlemsländer kan acceptera. I samråd medandra länder avsåg man från svensk sida attundersöka om det vid nästa går att fåmajoritet för en korrekt sakprövning. Som svar påfrågan om hon var beredd att låta blidelaktig i beslut om inställning i frågorsom rör kommersiell jakt på val anfördemiljöministern att dessa frågor är sådana som enligtregeringsformen primärt hanteras av regeringen.Eftersom den övergripande svenska linjen inom IWClåg fast såg hon inget skälför någon ändrad ordning. I den fortsatta debattenanförde miljöministern bl.a. att hon såg det somhände i som ett misstag som man tog påstort allvar och som man agerade för att på olikasätt rätta till. Hon anförde att man skulle agerabilateralt gentemot för att försöka förmåIsland att ta tillbaka eller förändra sinreservation. Från svensk sida arbetade man även föratt resa frågan i sak vid nästa sammanträde ochagerade när det gällde procedurregler och arbetetinom IWC. Vidare anförde hon att hon inte var nöjdmed utfallet vid omröstningen och att hon tyckte kunde ha lagt ned röst när man hamnadei den här situationen. Däremot ansåg hon attdelegationen agerade på ett bra sätt. Den svårasituation som delegationen hamnade i handlade enligthenne om tidsbrist och att man inte fick någonåterkoppling till politisk nivå när de här frågornakom i motsatsställning till varandra.Frågan om agerande i IWC har även varitföremål för granskning i (bet. 2002/03:KU30). Inför utskottet anfördemiljöministern bl.a. att hon ansåg det olyckligt attomröstningen skapade oklarhet rörande den svenskaståndpunkten i fråga om skyddet av världens valar.En nedlagd röst kunde, som isolerad företeelse, havarit ett tydligare sätt att befästa den svenskapositionen. En nedlagd röst hade dock kunnat fåmycket problematiska effekter av folkrättslig art,därför att då hade bidragit till att Islandhade hållits utanför kommissionen. Med någramånaders perspektiv på händelsen, kunde hon dockkonstatera att delegationens agerande, som innebaren omedelbar röstförklaring jämte en formellinvändning, inte har försvagat den svenskapositionen. Hon ansåg att delegationen handladeenligt givna instruktioner och i enlighet medregeringens intentioner. Det hade enligt hennesuppfattning varit önskvärt att frågan hade lyfts upptill politisk nivå, vilket dock var omöjligt pågrund av tidsbrist. Den ingående översyn avrutinerna som har gjorts i visaratt de generellt fungerar bra. Mot den bakgrundenfortsätter inom departementet arbetet med attytterligare förbättra hanteringen av svåraförhandlingssituationer av det här slaget.På frågan om det som skedde var ett misstag ellerinte uppgav miljöministern att det var viktigt attgöra klart att även om det inte var ett misstag såvar det i alla fall ett missförstånd att tro attSverige hade bytt fot i valbevarandefrågan. Denpolitiska uppfattningen står fast.I sitt ställningstagande konstateradekonstitutionsutskottet att agerandet från svensksida vid Internationella valfångstkommissionens mötei medförde att det uppstod en diskussionom huruvida den svenska positionen rörande valarnasbevarande hade försvagats. Det inträffade kan enligtkonstitutionsutskottets mening därför beklagas. Denkomplicerade situationen vid mötet hade dockknappast kunnat förutses. Granskningen har vidareinte utvisat att den svenska positionen ivalbevarandefrågan har förändrats. Därutöver harframkommit att man inom har settöver sina rutiner inför förhandlingar av liknandeslag. Avsikten är att arbetet med att förbättrarutinerna skall fortsätta. Granskningen föranledde iövrigt inget uttalande från konstitutionsutskottetssida.Enligt vad miljö- och jordbruksutskottet erfarithar för sedan meddelat att landet haråterupptagit den vetenskapliga jakten på vikval ochhar beslutat att fånga 38 valar.Utskottet har inhämtat att regeringen inför Islandsambassadör har framfört en muntlig protest medanledning av jakten. Vidare har utskottet inhämtatatt isländska Alltinget diskuterar frågan om enutvidgning av jakten under kommande år.Med hänvisning till det ovan anförda föreslårutskottet, som förutsätter att regeringen noggrantföljer utvecklingen på området, att intevidtar några åtgärder med anledning av motion2001/02:MJ343 (m) yrkandena 1-5.I budgetpropositionen för , utgiftsområde20, gör regeringen ett uttalande om behovet avmarina naturinventeringar för att möjliggöra enbedömning av förutsättningarna för en storskaligutbyggnad av vindkraften till havs (prop. 2002/03:1s. 51, bet. 2002/03:MJU1, rskr. 2002/03:82). Motbakgrund härav har inlett arbetetmed upprättande av ett sådant program. Avbudgetpropositionen framgår även att iseptember 2002 till regeringen har redovisatkunskapsläget vad gäller den havsbaseradevindkraftens effekter för fisket och fiskbestånden.Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motionMJ247 (fp) yrkande 2 i den mån motionsyrkandet intekan anses tillgodosett.Våren 2002 gjorde utskottet följande uttalande medanledning av en motion om bekämpande av den spanskaskogssnigeln (bet. 2001/02:MJU24). Utskottet ansågatt den fråga som togs upp i motionen är av sådantslag att det inte bör ankomma på attbehandla den i sak. Utskottet kunde emellertid isammanhanget redovisa att den spanska skogssnigelnenligt uppgifter från iGöteborg upptäcktes i medan denförsta massförekomsten konstaterades först i börjanav . överlevnadsgrad varierarvisserligen beroende på klimatförhållandena, men denär väl spridd. Detta, i kombination med attarten kan självbefrukta sig, gör att det förnärvarande bedöms som omöjligt att utrota den. Artensprids framför allt vid transport av jord och växtersåsom vid anläggningsarbeten m.m. I utlandet bedrivsforskning om arten, särskilt som den har visat sigvara en skadegörare även inom jordbruket, och iSverige har forskning i mindre omfattning bedrivitsbl.a. vid och vid iGöteborg. Forskningen inriktar sig på attidentifiera tänkbara fiender till arten. Utskottet,vars uppfattning kvarstår, föreslår att motion MJ278(c) lämnas utan vidare åtgärd.Genom beslut om ändring iterrängkörningslagen (1975:1313) hösten 1996infördes ett allmänt förbud mot körning medmotordrivet fordon på snötäckt jordbruksmark om detsker för annat ändamål än jord- eller skogsbruketsbehov (prop. 1995/96:226, bet. 1996/97:JoU5, rskr.1996/97:63). Förbudet gäller dock inte om det äruppenbart att körningen kan ske utan risk för skadapå marken. Vid sin behandling av förslaget uttaladeutskottet bl.a. att genom den föreslagna ändringenkommer samma försiktighetskrav att ställas i frågaom körning på snötäckt skogsmark och snötäcktjordbruksmark. En skärpning av reglerna för körningpå jordbruksmark var enligt utskottet motiveradbl.a. med hänsyn till att det vid upprepad körningmed terrängskoter på snötäckt jordbruksmark finnsrisk för att snön packas hårdare. Detta kan ledatill snösmältning och tjällossning av markunderlagetmed risk för skador på gröda och annan vegetation.Enligt vad utskottet inhämtat pågår för närvarandeinte något arbete med ytterligare skärpning av lagenvare sig i eller vidNaturvårdsverket. Det arbete som pågår avser bulleroch avgaser vid användande av snöskoter. Utskottetvill dock erinra om att, vad gäller möjligheten tillytterligare förbud och inskränkningar förskoterkörning, landets kommuner enligt gällandeterrängkörningslagstiftning har möjlighet attbesluta om områden inom vilka skotertrafiken kanregleras genom förbud och kommunala eller privataledsystem. Utskottet har vidare inhämtat attNaturvårdsverket har utfört en samlad redovisningoch utvärdering av lokalt och regionalt arbete medregleringen av färdseln med fordon i terrängen i desvenska fjällen. Av redovisningen framgår att fyrakommuner har utnyttjat möjligheten att besluta omkommunala förbudsområden, däribland Härjedalenskommun. Vidare kan en kommun besluta om lokalatrafikföreskrifter om snöskotertrafiken behöverregleras från ordnings- eller säkerhetssynpunkt. Meddet anförda avstyrker utskottet motionerna MJ378 (c)och MJ452 (s) i den mån de inte kan ansestillgodosedda.Utskottet har vid ett flertal tidigare tillfällenoch (bet. 2001/02:MJU24) tagitställning till motioner om kostnader förstrandstädning på framför allt . Utskottetanförde då att det i den då aktuella motionenframförda förslaget om statligt bidrag tillkommunernas strandstädning innebär att kommunerna iprincip skall bära kostnaderna för nedskräpningen.En sådan uppfattning står i motsättning tillprincipen att förorenaren skall betala (PollutorPays Principle). Utskottet redogjorde förregeringens uppfattning i frågan nämligen att ettviktigt sätt att minska nedskräpningen är attangripa problemet mera i grunden och satsa på lokaltoch regionalt förankrade projekt som fokuserar påopinionsbildning bland vissa målgrupper såsomfiskare, redare, oljeindustri etc. Syftet härmed äratt minska mängden marint avfall genom att skapaattityd- och beteendeförändringar hos dem som bidrarmest till nedskräpningen. Utskottet hänvisade äventill det projekt som sedan två och ett halvt årpågår med Stiftelsen i samarbetemed stiftelsens samarbetspartner i Nordsjöstaterna.Projektet har initierats av stiftelsen och omfattarhela . I projektets referensgruppingår från svenska sida ,, , , , , , . Primära målgrupper är fiskare,sjömän, ägare av fritidsbåtar ocholjeindustriarbetare. Projektet genomför aktivitetersom kan påverka dessa grupper och som kanminska den nedskräpningen. Projektetfinansieras delvis av EU:s program Interreg IIIBNorth Sea. Det anförda innebär att intebör vidta några åtgärder med anledning av motionMJ491 (c) yrkande 1.När det gäller frågan om det ekonomiska ansvaretför hanteringen av döda sälar har utskottet inhämtatatt i på uppdragav regeringen () i februari i åröverlämnade en rapport om omhändertagande av dödasälar. Rapporten, som innehåller en sammanställningav samtliga berörda kommuners erfarenheter, bådepraktiskt och kostnadsmässigt, bereds iRegeringskansliet. Med det anförda föreslårutskottet att motion MJ279 (c) lämnas utan vidareåtgärd från sida.Utskottet har inhämtat att idecember 2001 redovisade regeringens uppdrag att isamråd med och andra berördamyndigheter göra en översyn av gällande bestämmelserför användande av taggtråd i syfte att undersöka omytterligare eller ändrade bestämmelser behövs.Verkets bedömning var att det inte finnsanledning att införa ett totalförbud mot användandetav taggtrådsstängsel inom djurhållningen. Skälentill detta är bl.a. att användandet av taggtrådhåller på att fasas ut och att taggtrådsstängsel ärmindre vanliga . Skador orsakade avtaggtråd är enligt vad som framkommit relativt fåtill antalet medan sårskador av andra orsaker ärbetydligt mer frekventa. har däremoti sina djurskyddsföreskrifter infört en bestämmelseom att stängsel skall vara utformat och anordnat påsådant sätt att djur som hålls inom stängslet undernormala förhållanden inte skadas. Stängsel sominnehåller taggtråd får inte vara elektrifierade.Det största djurskyddsproblemet med taggtråd ärenligt verkets uppfattning emellertid den taggtrådsom blir kvarlämnad i naturen och som inte längrefyller någon funktion. Enligt gällande lagstiftningi och föreskrifter ärden som bedriver en verksamhet respektivedjurhållaren skyldig att hålla markerna rena fråntaggtråd. Mot bakgrund härav finner utskottet motionMJ281 (m) tillgodosedd utan någon vidare åtgärd frånriksdagens sida.Senast våren 2002 uttalade utskottet att avsiktenmed miljömärkning är att den skall utgöra en garantiför konsumenten att produkten har producerats ienlighet med de kriterier som gäller för denaktuella miljömärkningen. hållning är attmiljömärkning skall vara frivillig ochmarknadsdriven, dvs. inte ett ansvar för staten.Detta lägger ett stort ansvar på konsumenterna, menäven på ideella organisationer, att själva bedömavad miljömärkningen står för. Utskottet såg detdärför positivt att olika medier uppmärksammar sådanmiljömärkning som inte svarar mot de kriterier somsvenska konsumenter förutsätter ingår imiljömärkningssystemen. Enligt vad utskottet då hadeerfarit pågick inom kommissionen arbete med attfastställa riktlinjer för hur de olikamiljömärkningssystemen skall kunna jämföras. Dettagällde bl.a. tropiskt timmer (bet. 2001/02:MJU24).Utskottet har vidare erfarit att kommissionen undervåren 2003 har lagt fram förslag om olika åtgärdermot import till unionen av illegalt avverkat timmer(KOM 9944/03). Med det anförda föreslår utskottetatt motion MJ480 (s) lämnas utan vidareåtgärd.Som utskottet även anförde (bet.2001/02:MJU24) representerar NaturvårdsverketSverige i och verkar där för attfågeljakten i medlemsländerna och kandidatländernasker helt i enlighet med fågeldirektivetsbestämmelser. Den svenska linjen är att påEU-nivå skall arbeta för att fågeljakten såväl imedlemsländerna som i kandidatländerna skallbedrivas i linje med fågeldirektivet. Utskottetställde sig då bakom den restriktiva ståndpunkt somden givit uttryck för isammanhanget. Läget i förhållande tillkandidatländerna är enligt att deti flera sydeuropeiska länder finns stora brister itillämpningen av bl.a. fågeldirektivet. ochCypern är exempel på detta, även om det finns olikauppfattningar om antalet fåglar som olovligen fångasmed nät, limstickor m.m. Enligt vad utskotteterfarit har och i sinamedlemsförhandlingar försökt få gehör för önskemålenom att delvis fortsätta den traditionellasmåfågeljakten, men att har ställtsig avvisande härtill. Som framgår av utskottetsredogörelse diskuterades frågan iFågelkommittén , och kommissionenredovisade då sin inställning till de begärdaundantagen från kandidatländerna. hadeEU:s medlemsländer var för sig redovisat sinståndpunkt om de begärda undantagen frånfågeldirektivet. , som har en restriktivhållning i dessa frågor, avstyrkte bl.a. att Maltaoch skulle ges rätt att nyttja fångstmetodersom t.ex. slagnät och att fånga småfåglar somtidigare inte fångats inom EU. Enligt vad utskottethärefter har erfarit var småfågeljakten en av desvåraste frågorna under Maltasmedlemskapsförhandlingar . Sverigevidhöll sin mycket restriktiva hållning och godtoginte kommissionens förslag till kompromiss och varett av de länder som längst höll emot de krav påundantag som ursprungligen önskade och somdärigenom bidrog till att korta ned bådeövergångstiden från till och antaletarter som omfattas av undantaget.