bet · GQ01TU5 · 2003-05-13 00:00:00 — Utskottet vill vidare erinra om att detallmännas ansvar vid myndighetsutövning regleras iskadeståndslagen (1972:207). Härav framgår (3 kap. 2§) att staten eller en kommun skall ersättapersonskada, sakskada eller ren förmögenhetsskadasom vållas genom fel eller försummelse vidmyndighetsutövning i verksamhet för vars fullgörandestaten eller kommunen svarar. Utskottet konstateraratt ett beslut om kvarhållande av fartyg är ett ledi offentlig, obligatorisk kontrollverksamhet ochutgör därmed myndighetsutövning. Det bör isammanhanget betonas att skadestånd kan utgå intebara vid en myndighets oberättigade ingrepp utanäven vid dess underlåtenhet att ingripa.Enligt vad utskottet har inhämtat frånsjöfartsinspektionen finns det möjlighet redan i dagatt ett fartyg för vilket har beslutats omkvarhållande, kan flyttas från kajplatsen och t.ex.ligga för ankar - under erforderlig bevakning -utanför själva hamnområdet. En sådan åtgärd innebäratt hamnägaren inte drabbas av uteblivnahamnavgifter; det är i sådana fall Sjöfartsverketsom åsamkas kostnader för flyttning, bevakning ocheventuella andra kostnader. bedömning torde det därmedinte behöva uppkomma någon ekonomisk skada.Utskottet utgår också från attinspektionsmyndigheten tillämpar regelverket ienlighet med detta förfarande i syfte att hamnägareninte skall drabbas.Utskottet anser emellertid att det finns skäl attfrågan bevakas. Särskilt kan detta gälla iperspektivet av ett genomförande av deninternationella överenskommelsen om sjöfartsskydd.Utskottet förutsätter därför att regeringen följerutvecklingen i detta avseende och återkommer tillriksdagen med redovisning och - om så bedöms varapåkallat - erforderligt förslag. Med det sagdatillstyrker utskottet regeringens förslag i dennadel och avstyrker följaktligen motion 2002/03:T8 (m)i motsvarande avseende.2.3 Dubbelskrovsförordningen m.m.Regeringens förslagFörordningen (EG) 417/2002 om ett påskyndatinförande av krav på dubbelskrov eller likvärdigkonstruktion för oljetankfartyg(dubbelskrovsförordningen m.m.) utgör en del avErika I-paketet. I förordningen anges vid vilkenålder och tidpunkt oljetankfartyg med enkelskrovmåste uppfylla bestämmelserna om dubbelskroveller likvärdig konstruktion enligt MARPOL 73/78(den internationella konventionen om förhindrandeav förorening från fartyg). Åldersgränserna iförordningen överensstämmer med dem som gällerenligt MARPOL och dess ändringar.Regeringen påminner om att en förordning - tillskillnad från direktiv - är direkt tillämplig imedlemsstaterna. Det innebär att den skall tillämpassom den är och den får således inte transformerastill nationell författningstext. Detta utesluterdock inte att nationella rättstillämpandemyndigheter - med stöd av förordningen - kan behövafatta administrativa beslut i det enskilda falletför att säkerställa att förordningens bestämmelserefterlevs. Sålunda föreslås att om ett fartyg harförbjudits att anlöpa svensk hamn med stöd avförordningen om dubbelskrov skall Sjöfartsverketäven få förbjuda svenska hamnar att ta emotfartyget. Vidare skall en överträdelse av ett beslutom anlöpsförbud som meddelats med stöd avförordningen om dubbelskrov medföra böter ellerfängelse i högst . De kompletterandebestämmelserna införs i lagen (1980:424) om åtgärdermot förorening från fartyg.Utskottets ställningstagandeUtskottet välkomnar bestämmelser som innebär ettökat skydd mot olyckor med oljetanker och har ingenerinran mot regeringens förslag om att tilldubbelskrovsförordningen kompletterande bestämmelserinförs på så sätt som har föreslagits. I ett senareavsnitt i betänkandet - om miljö- ochsäkerhetsfrågor m.m. - återkommer utskottet tillfrågan om olyckor med oljetankfartyg och frågan omskyddet av Östersjön.2.4 BulkdirektivetRegeringens förslagDirektivet 2001/96/EG om fastställande avharmoniserade krav och förfaranden för säkerlastning och lossning av bulkfartyg (bulkdirektivet)går ut på att förbättra säkerheten för sådanafartyg.Direktivet genomförs genom en ny lag. Denna skalltillämpas på alla bulkfartyg som anlöper en terminalför att lasta eller lossa fast bulklast, utom dålastningen eller lossningen sker enbart medbulkfartygets egen utrustning. Lagen skall vidaretillämpas på alla terminaler som anlöps avbulkfartyg som lastar eller lossar fast bulklast,såvida anlöpen inte sker endast i undantagsfall.Utskottets ställningstagandeUtskottet har ingen erinran mot regeringens förslagom genomförande av bulkdirektivet.2.5 ArbetstidsdirektivetRegeringens förslagDirektivet 93/104/EG om arbetstidens förläggning ivissa avseenden (arbetstidsdirektivet) innehållerföreskrifter om bl.a. arbetstiden för arbetstagare.Enligt direktivet skall varje arbetstagare inomgemenskapen ha rätt till en viloperiod varje veckasamt en årlig betald semester. Det skall tillämpasinom alla arbetsområden med undantag för bl.a. luft-, järnvägs-, väg- och sjötransporter, havsfiskeliksom annat arbete till sjöss.Genom ändringsdirektiv /34/EG blir ett antalartiklar i arbetstidsdirektivet tillämpliga på bl.a.arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg.Ändringdirektivet genomförs genom ändringar i lagen(1998:958) om vilotid för sjömän och innebär attbestämmelserna om minsta tillåtna vilotid för sjömäni 4 § även skall gälla anställda ombord påfiskefartyg. Vidare införs en bestämmelse om att densammanlagda arbetstiden skall uppgå till högst 48timmar på tolvmånader. Denna bestämmelse skall gälla såväl sjömänsom arbetstagare ombord på fiskefartyg.MotionsförslagI motion 2002/03:T9 av m.fl. (kd)föreslås att avslår propositionens förslagom genomförande av rådets direktiv /34/EG genomändringar i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän.Vidare bör göra ett tillkännagivande omhanteringen av den s.k. 48-timmarsregeln för fiskareoch sjömän.Motionärerna ifrågasätter att bestämmelsen omhögst 48 timmars veckoarbetstid skall gälla både försjömän och fiskare, eftersom samma lagstiftning dåskulle omfatta yrkesgrupper med skiftande villkor.Motionärerna hänvisar till att Lagrådet konstateratatt det direktiv som ligger till grund för denföreslagna bestämmelsen endast gäller fiskare ochdärför ifrågasätter om det finns skäl att utvidgatillämpligheten till sjömän. Rent allmänt ansermotionärerna att förslaget om införande av 48-timmarsregeln bör dras tillbaka. I stället börregeringen överväga om det alls är nödvändigt attlagstifta om 48-timmarsregeln, eftersom - som hävdasi motionen - såväl 180 som rådetsdirektiv /63/EG redan kan anses innehållanödvändiga föreskrifter på området. Motionärernahänvisar även på denna punkt till Lagrådet, som harpåpekat att det av paragrafen i vilotidslagen inteframgår hur beräkningen skall göras om anställningenvarar än . Skulle regeringenändock finna att lagstiftning behövs, bör denåterkomma till med ett nytt förslag, ivilket yrkesfiskares och sjömäns arbetsvillkor inteblandas ihop.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar inledningsvis attmotionsyrkandena avser flera frågeställningar medanknytning till regeringens förslag.Den första frågeställningen går ut på att helaförslaget om genomförande av direktivet i svenskrätt bör avslås. Enligt motionärernas uppfattningbehövs inte någon svensk lagstiftning eftersommotsvarande regler redan täcks genom bl.a. ett EG-direktiv.Utskottet erinrar inledningsvis om ett direktivsrättsliga status. Enligt artikel 249 i EG-fördragetskall ett direktiv med avseende på det resultat somskall uppnås vara bindande för varje medlemsstattill vilken det är riktat. Däremot överlåts åt denationella myndigheterna att bestämma form ochtillvägagångssätt för genomförandet. Ett direktivger således ett visst handlingsutrymme och ommedlemsstaten redan har de regler som krävs enligtdirektivet behöver ingen lagstiftningsåtgärd ellermotsvarande vidtas. Det nu aktuellaändringsdirektivet till arbetstidsdirektivetförutsätter att vissa ändringar görs i lagen.Däremot är det - återigen enligt direktivet -möjligt att göra vissa undantag från direktivetsbestämmelser och att dessa i så fall genomförs genomt.ex. Regeringens förslag är såledeshelt i enlighet med direktivet på denna punkt.Den andra frågeställningen innebär kritik mot attreglerna om ombordanställda - arbetstagare påfiskefartyg respektive på andra slags fartyg(sjömän) - samlas i en och samma lagstiftning,nämligen lagen om vilotid för sjömän.I detta avseende anser utskottet - i likhet medregeringen - att den befintliga lagen om vilotid försjömän i princip innehåller samma kravsom ändringsdirektivet kräver för arbetstagare påfiskefartyg. Det är då lagstiftningsmässigtrationellt att välja att göra dessa reglertillämpliga på arbetstagare på fiskefartyg. Att desvenska reglerna då i vissa delar blir likadana fördessa två yrkesgrupper är en följd av att även deEG-rättsliga reglerna är desamma.Den tredje frågeställningen avser införandet avbestämmelsen om att den sammanlagda arbetstidenskall uppgå till under enberäkningsperiod . Denna bestämmelseskall gälla såväl sjömän som arbetstagare ombord påfiskefartyg. Ett skäl som anförs emot införandet avbestämmelsen är att det finns svårigheter att tolkavad som egentligen avses med 48-timmarsregeln; avförslaget framgår inte hur beräkningen skall görasom anställningen är kortare än . Ettannat skäl är att ändringsdirektivet bara gälleranställda ombord på fiskefartyg och inte sjömän.Motionärerna synes anse det onödigt att - utan stödav EG-direktiv - utvidga bestämmelsen till sjömän.Utskottet vill inledningsvis påpeka attbestämmelsen är överförd från direktivet i princip ioförändrad form. konstaterar utskottet - ilikhet med motionärerna - att det saknas anvisningeller vägledning i direktivet eller ingressen tilldetta hur bestämmelsen skall tolkas. Utskottet anseremellertid att flera skäl talar för att en sådanbestämmelse införs. För det första kan 48 timmaranses vara en lämpligt avvägd maximigräns förarbetsuttaget. För det andra är det angeläget attlagstiftningen för arbetstagare till sjöss - oavsettpå vilket slags fartyg som de tjänstgör - inte äralltför splittrad. Utöver detta vill utskottetframhålla att bestämmelsen inte strider mot detdirektiv (1999/63/EG) som reglerar sjömännensarbetstid. I sammanhanget erinrar utskottet om attregeringen har tagit fasta på vad Lagrådet anfört omberäkningen av 12-månadersbestämmelsen och därförinfört ett förtydligande i sina motivuttalanden(prop. s. 191). Innebörden är att om anställningenvarar än torde dengenomsnittliga veckoarbetstiden i stället fåberäknas under längsta möjliga period. Slutligenvill utskottet också erinra om möjligheten att ibl.a. kollektivavtal göra undantag från regeln.Utskottet räknar med att denna möjlighet kommer attutnyttjas i den mån berörda parterna bedömer dettasom nödvändigt eller lämpligt.Vad utskottet här har förordat innebär inte attdet saknas skäl att noggrant följa upp effekterna avinförandet av den s.k. 48-timmarsbestämmelsen. Vadsom talar för detta är också de blandade - iblandmotstridande - synpunkter som framkom vidremissbehandlingen. Det kan i sammanhanget ocksåerinras om att den nya bestämmelsen inte är avseddatt utgöra någon ny riktlinje för arbetstiden; vadsom anges i t.ex. 7 § gäller således alltjämt (prop.s. 140 och 191). Utskottet utgår således från attregeringen noga följer bestämmelsens effekter försåväl rederinäringen och sjömän som fiskerinäringenoch anställda fiskare. Utskottet emotser enredovisning senast efter ikraftträdandet avbestämmelsen. Med det sagda tillstyrker utskottetregeringens förslag i denna del; motion 2002/03:T9(kd) avstyrks.3 Övriga lagförslag m.m.Regeringens förslag3.1 Undantag från vilotidslagen för personer sominte är anställda m.m.I propositionen föreslås att sådana vaktindelade personer som,utan att vara anställda, tjänstgör i någon funktionpå ett fartyg skall få undantas frånvilotidsbestämmelserna i samma utsträckning somvaktgående sjömän. Ändringen föreslås bli införd ilagen (1998:958) om vilotid för sjömän(vilotidslagen).3.2 Rättighet för att frånträda sinbefattningVidare föreslås att en skall ha rättighet att i vissafall frånträda sin befattning utan att därmedförlora sin anställning. Sådan rättighet skall gällaom det finns risk för att fartyget skall uppbringasav krigförande eller utsättas för krigsskada. Detskall också gälla om fartyget är destinerat till enhamn där en sådan smittsam sjukdom som anges i 1.1eller 1.2 i bilagan till smittskyddslagen(1988:1472) har vunnit utbredning. Arbetsgivarenskall i en sådan situation ha rätt att omplacerasjömannen till ett annat av rederiets fartyg. Likasåskall en sådan rättighet gälla om vissa särskiltangivna fel eller brister ombord på fartyget är avsådant slag att sjömannen kan antas bli utsatt förallvarlig fara under resan. Ändringen föreslås bliinförd i sjömanslagen (1971:282).3.3 Konventionen för kontroll av skadligapåväxthindrande system för fartygEn internationell konvention för kontroll av skadligapåväxthindrande system för fartyg ()har utarbetats inom ramen för (). Konventionen går bl.a.ut på att det skall vara förbjudet att målafartygsskrov med färger som innehåller tennorganiskaföreningar och att det fr.o.m. den 1 januari 2008inte längre får förekomma tennorganiska föreningarsom aktivt ämne på fartygsskrov. Konventioneninnefattar även en procedur för att gå vidare medandra påväxthindrande system för fartyg. Regeringen föreslår attriksdagen dels godkänner , delsantar de ändringar i lagen (1980:424) om åtgärdermot förorening från fartyg som krävs. Ändringarnainnebär bl.a. att det skall finnas möjlighet attutföra stickprovskontroller på utländska fartyg.Vidare införs ett bemyndigande avseende föreskrifterom förbud att anlöpa svensk hamn, vilket också detkrävs för att åtagandena enligt AFS-konventionenskall kunna fullgöras.3.4 FöljdlagstiftningFöljdändringar i andra lagar blir nödvändiga genom attfartygssäkerhetslagen ersätts med en ny lag. Dettagäller lagen (1980:424) om åtgärder mot föroreningfrån fartyg, lagen (1998:958) om vilotid för sjömän,sjömanslagen (1973:282), sekretesslagen (1980:100),mönstringslagen (1983:929), lagen (1962:381) omallmän försäkring och föräldraledighetslagen(1995:584).Utskottets ställningstagandeUtskottet har inte heller i nu behandlade avseendennågon erinran mot regeringens lagstiftningsförslagm.m. Därmed föreslår utskottet att delsgodkänner IMO:s konvention om kontroll av skadligapåväxthindrande system på fartyg, dels antarregeringens förslag till lagstiftning i fråga omfartygssäkerhetslag, lag om ändring iarbetsmiljölagen (1977:1160), lag om ändring i lagen(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg,lag om lastning och lossning av bulkfartyg, lag omändring i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän,lag om ändring i sjömanslagen (1973:282), lag omändring i sekretesslagen (1980:100), lag om ändringi mönstringslagen (1983:929), lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring, och lag om ändringi föräldraledighetslagen (1995:584).4 Miljö- och säkerhetsfrågor m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet ställer sig positivt tillmotionsförslagen som syftar till förbättradmiljö och säkerhet inom sjöfarten. Det ärangeläget att arbetet drivs vidare på fleraplan. Särskilt vill utskottet betona arbetetmed en klassificering av somsärskilt känsligt havsområde, PSSA. Motbakgrund av vad utskottet har redovisat ochframhållit om pågående utredningsarbete m.m.saknas skäl till ytterligare åtgärd frånriksdagens sida. Samtliga motionsförslagavstyrks; syftena blir emellertid helt ellerdelvis tillgodosedda. Jämför reservation 2 (m, fp, kd, c).Internationella organisationer med uppgifter inom miljö-och säkerhetsområdenaArbetet med miljö- och säkerhetsfrågor inomsjöfarten drivs inom en rad internationella organ.Några av dem tar sikte på skyddet av särskildahavsområden. deltar i samtliga.FN:s sjöfartsorganisation () har sjösäkerheten och skyddet avden miljön som övergripande mål för sinverksamhet. Inom IMO bedrivs också arbete med ökadekvalitetskrav på flaggstaterssjöfartsadministrationer. Även frågor omsjöfartsskydd ingår i IMO:s uppgifter.Arbetet inom EU är på motsvarande sätt brettinriktat när det gäller sjöfartens miljö- ochsäkerhetsfrågor. Aktuellt är frågor om t.ex. säkrareoljetransporter till sjöss, sjötrafikövervakning ochinrättandet av en europeisk sjösäkerhetsbyrå.Nordsjökonferensen är ett politiskt samarbete somdrivs av länderna runt till skydd förNordsjöns miljö. innehar sedan år2002 ordförandeskapet och har åtagit sig att varavärd för ett ministermöte om sjöfartensmiljöpåverkan. Under sin ordförandeperiod harSverige prioriterat två områden. Det ena ärsjöfarten, där vill ha gemensamma riktlinjerför hur frågor som luftföroreningar, oljeutsläpp ochnedskräpning skall hanteras. vill också attett åklagarsamarbete för att förebygga miljöbrott iNordsjöområdet skall utvecklas, liknande det somfinns för . Det andra området ärkemikalier, där driver att särskilt farligaämnen - de som är långlivade, bioackumulerande ochgiftiga - inte skall få användas i nya varor.OSPAR-konventionen för skyddet av denmarina miljön i Nordostatlanten, har sitt ursprung ioljetankern grundstötning år 1967.Den har numera ratificerats av alla 16 parter i deursprungliga konventionerna, Oslo- ochPariskonventionerna.Helsingforskommissionen (Helcom) är detverkställande organet för Helsingforskonventionen omskydd för miljö. Arbetet ärför närvarande inriktat på genomförandet av deåtaganden som fastställdes i den s.k.Köpenhamnsdeklarationen vid det extra ministermötethösten . Ett åtagande var att till våren 2003gemensamt ha utrett förutsättningarna för att hosIMO ansöka om att hela eller delar av Östersjönskall klassificeras som särskilt känsligt havsområde(Particularly Sensitive Sea Area, PSSA). Nästaministermöte i äger rum . Annatarbete inom Helcom gäller beslut om att förbättraruttplanering, sjömätning, tillgång tillelektroniska sjökort m.m. i . Inomramen för konventionen har den s.k.Östersjöstrategin utarbetats; denna går ut på attskydda miljön i från skadlig påverkan avfartyg. Östersjöstrategin omfattar alla typer avavfall som kan uppkomma ombord på fartyg, såväl påhandelsfartyg som på fiskefartyg och fritidsbåtar.Strategin innebär bl.a. att det i helaÖstersjöområdet skall finnas tillräckligt medmottagningsanläggningar för avfall från fartyg samtett enhetligt avgiftssystem och enhetliga regler iövrigt.Tidigare behandling i riksdagenSjöfartsinspektionens tillsynVåren 2001 behandlade trafikutskottet Riksdagensrevisorers förslag angående sjöfartsinspektionenstillsyn samt fyra motioner som väckts med anledningav förslaget (förs. 2000/01:RR8, bet. 2000/01:TU8,rskr. 2000/01:157-158). Utskottet sade sig dela denav revisorerna och i motionerna framfördauppfattningen att regeringen bör vidta åtgärder föratt stärka sjöfartsinspektionens ställning ilagstiftningen. Vidare instämde utskottet ibedömningen att fartygssäkerhetslagstiftningen bordeförbättras men fann att syftet med förslag häromtillgodoses genom den då pågående översynen.Utskottet anförde vidare att Sjöfartsverketsanalysverksamhet borde utvecklas. Utskottetförutsatte att avsätter tillräckligaresurser för att sjöfartsinspektionens ambitioner påområdet skall kunna förverkligas. Vad gällerförslaget om en skärpt tillsyn av de s.k.klassificeringssällskapen bör enligt utskottetsmening resultatet av pågående arbete inom EUavvaktas. Som anförs i en av motionerna behöverinformationen om säkerheten ombord påpassagerarfärjor förbättras, framhöll utskottet.Sjöfartsverket förutsattes arbeta aktivt medinformationsfrågor inom IMO och i andrainternationella sammanhang. Vad utskottet anfört medanledning av revisorernas förslag och motionernaborde som sin mening ge regeringen tillkänna. anslöt sig härefter till utskottet.Svenskt agerande i internationella sammanhangHösten 2001 behandlades motioner om miljö- ochsjösäkerhetsfrågor (bet. 2001/02:TU1) med krav påsvenskt agerande i internationella sammanhang föratt främja sjösäkerheten och värna om havsmiljön. Isammanhanget fäste utskottet också uppmärksamhetenpå en proposition om åtgärder mot förorening frånfartyg, som hade beretts av miljö- ochjordbruksutskottet. avslog - på utskottetsbegäran - yrkandena med hänvisning till uttalandenav regeringen om att dessa frågor har hög prioritetoch till aktuellt internationellt arbete.Sjöfartens konkurrensförutsättningarHösten 2002 konstaterade utskottet med anledning avmotioner (bet. 2002/03:TU1) att en bred politisksamsyn har utvecklats när det gällernäringspolitiskt stöd till sjöfart. Det innebär attnäringen skall ges likvärdiga konkurrensvillkor ochatt det långsiktiga målet är att särskilda statsstödskall avvecklas. Med hänvisning till att regeringeninom EU förutsattes verka för en ordning somsäkerställer största möjliga konkurrensneutralitetutan statliga subventioner avstyrktes berördamotionsförslag. anslöt sig till utskottetsuppfattning.Klassificering av som PSSAHösten 2002 yttrade sig trafikutskottet till miljö-och jordbruksutskottet med anledning av motioner omklassificering av som särskilt känsligthavsområde (PSSA) (2002/03:TU1y). Trafikutskottetklargjorde att grundläggande för den svenskatransportpolitiken är att skapa en effektiv ochhållbar transportutveckling. Det innebär atttransportsystemets utformning och funktion skallanpassas till krav på god och hälsosam livsmiljö föralla, där natur- och kulturmiljö skyddas mot skador,och där en god hushållning med mark, vatten, energioch andra naturresurser främjas.Det var därför, enligt trafikutskottet, nödvändigtatt ett aktivt säkerhets- och miljöarbete utformasså att sjöfartens fördelar som ett resurssnålt ocheffektivt transportmedel till fullo kan tas tillvara. Genom årens lopp har det mot denna bakgrundvuxit fram ett omfattande regelverk, både globaltoch i , för att främja en säker ochmiljöanpassad sjöfart. Bristande efterlevnad ochandra faktorer har efter hand tvingat fram utvidgadeoch allt strängare regler, framhöll utskottet.Vidare framhålls att det i olika internationellaforum pågår ett omfattande arbete för att förbättrasjöfartens säkerhet och miljöanpassning.Trafikutskottet ansåg att det kunde vara en fördelmed en parallell kartläggning och analys, dvs.avseende såväl en gemensam som en nationell ansökan.Detta innebär en full beredskap att handla enligttvå linjer, och utskottet såg ingen motsättninghärvidlag. Skulle sålunda ett beslut om gemensamansökan inte bli resultatet vid ministermötet inomHelcom bör - utan ytterligaredröjsmål - lämna in en ensidig ansökan. Det ärangeläget att analysen även innehåller en avvägningmellan de för- och nackdelar som kan vara förbundnamed en sådan ensidig ansökan.Härefter övergick trafikutskottet till attdiskutera vissa frågor och åtgärder som förutsättsbli uppmärksammade i det fortsattaberedningsarbetet. De gällde åtgärder avseendefartyg, sjöfartens infrastruktur, sjötrafikledningoch försäkring med skydd för tredje part. I dettasammanhang underströk utskottet vikten av attåtgärder som förespråkas i ansökan till IMO börövervägas inom ramen för det aviseraderegeringsuppdraget till . Det ärangeläget att prövningen görs så uttömmande sommöjligt och att en vägning av motstående intressengörs och redovisas, allt i syfte att det slutligavalet skall bli det mest ändamålsenliga ochlångsiktigt hållbara.Miljö- och jordbruksutskottet föreslog i sitt avriksdagen godkända betänkande (bet. 2002/03:MJU6,rskr. 2002/03:97) med anledning av motionerna etttillkännagivande av innebörd att regeringen så snartsom möjligt hos IMO ansöker om att svenskt vatten iÖstersjön skall få status som särskilt känsligthavsområde. Vidare bör regeringen ytterligarepåskynda arbetet inom Helcom för att även övrigaländer i skall kunna få sina vattenklassade som särskilt känsliga havsområden. Arbetetmed att analysera behovet av och utarbeta förslagtill de skyddsåtgärder som klassningen medger börprioriteras.Sjöfartsverkets rapport om klassificering avÖstersjön som PSSARegeringen uppdrog åtSjöfartsverket att i samråd med ,och utredaoch redovisa vilka förutsättningar som finns för attklassa som ett särskilt känsligthavsområde i enlighet med FN:s sjöfartsorganisations(IMO) regelverk.