bet · GQ01UFÖU2 · 2003-06-11 00:00:00 — Regeringen framhåller att densvenska truppens säkerhet kommer i första hand.Därför avser regeringen att kontinuerligt utvärderaförändringar i hotbilden och, om så ansesnödvändigt, agera i enlighet därmed. Detta innebäräven möjligheten att eventuellt dra tillbakastyrkan.I propositionen redogör regeringen förutvecklingen i DR , förutsättningarna förstationering av en internationell styrka ledd avEuropeiska unionen (EU) och förberedelserna försvenskt deltagande i en sådan styrka.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att världssamfundet uppträdersamlat i ansträngningarna att åstadkomma fred ochstabilitet i DR och i regionen kring de storasjöarna. Det är positivt, menar utskottet, att ettomfattande internationellt engagemang harmobiliserats för att bistå parterna i enfredsprocess. Utskottet menar att Lusaka- ochPretoriaavtalen utgör viktiga steg i denna freds-och försoningsprocess som på grund av den långvarigaoron i DR , de många militära konflikterna ochden instabilitet som har rått med nödvändighetkommer att kräva fortsatta insatser av detinternationella samfundet.Under tiden är det enligt utskottets meningnödvändigt att situationen i landet utvecklas motstabilitet och att människornas säkerhet gesprioritet. En förutsättning för detta är att detoffentliga samhället byggs upp igen efter att habrutits ned i stora delar av landet på grund avutländsk trupps närvaro och olika milisgruppersaktiviteter. Utskottet ser därför positivt påPretoriaavtalet som bl.a.stipulerar att en övergångsregering skall inrättasunder en tvåårsperiod med deltagande av de vikigasteparterna i den interna kongolesiska konflikten.Övergångsregeringen skall styra landet under dentvååriga övergångsperioden varefter val skallhållas.Utskottet vill även erinra om att ett förbättratsäkerhetsläge är av avgörande betydelse för att etteffektivt bistånd skall kunna nå de behövandemänniskorna i landet. Särskilt i staden är denhumanitära situationen mycket allvarlig, och FN:soch andra organisationers humanitära verksamhetförsvåras kraftigt av bristen på säkerhet.Ett förbättrat säkerhetsläge är enligt utskottetsuppfattning grundläggande för att den kongolesiskapolitiska processen skall kunna fortsätta attutvecklas i en positiv riktning och för att skapaförutsättningar för en långsiktig stabilitet. FN:sfredsmission i , MONUC, har härvid en viktigroll. MONUC:s huvuduppgifter - att svara för attutreda brott mot vapenvila, övervakatillbakadragandet av utländska trupper samt attavväpna, demobilisera och repatriera väpnadeinhemska milisgrupper - har, som utrikesutskottetframhöll i beslutet om att ställa svensk trupp tillMONUC:s förfogande i (bet. 2002/03:UU15),central betydelse i sammanhanget.Utvecklingen i i östra och iregionstaden utgör enligt utskottetsuppfattning ett hot mot den politiska processen ilandet och utgör ett hinder för att MONUC skallkunna genomföra sitt uppdrag. Utskottet välkomnardärför beslutet av att genomföraen fredsoperation i staden (resolution ).Insatsen är enligt utskottets mening angelägen, ochden utgör ett behövligt stöd tillfredsansträngningarna i DR och FN-insatsenMONUC.Utskottet noterar att insatsen är tidsbegränsadoch enligt resolution skall vara avslutad den 1september 2003. Vidare noterar utskottet attinsatsen är geografiskt begränsad till staden närmaste omgivningar.Utskottet konstaterar att denna fredsoperationkommer att genomföras som en EU-ledd insats.Utskottet välkomnar detta och menar att denna EU-ledda insats, i kombination med övriga instrumentsom står till EU:s förfogande, bidrar till att ge EUoch medlemsstaterna möjligheter att utöva inflytandepå parterna till stöd för den FN-leddafredsprocessen. bör framhållas att enmilitär insats skulle stärka EU:s trovärdighet vadgäller fredsfrämjande insatser även på längre sikt.Unionens medlemsstater har enligt fördraget rätt,men ingen skyldighet, att delta i unionenskrishanteringsinsatser. Varje medlemsstat avgör om,och i så fall på vilket sätt, staten i fråga villdelta. fattar i varje enskilt fall och ienlighet med svensk lagstiftning beslut om medverkani en krishanteringsinsats. En förutsättning försvensk medverkan är dessutom att insatsen vilar påfolkrättslig grund.Vad gäller frågan om den folkrättsliga regleringenanför regeringen i propostionen följande:En förutsättning för ett svenskt deltagande i denEU-ledda militära krishanteringsoperationen i DRKongo är att insatsens mandat och det militäraingripandet sker i överensstämmelse med folkrätten.FN:s säkerhetsråd antog resolution1484 (2003) som enligt upprättar entidsbegränsad multinationell snabbinsatsstyrka iBunia i DR . Bemyndigandet gäller för tidenfram till och är begränsat tillstaden . Styrkan ges i resolutionen ett mandatoch ett bemyndigande av att i närasamarbete med MONUC stabilisera säkerhetsläget ochatt skydda flygplatsen samt personer i Bunia.Mandatet för den multinationella snabbinsatsstyrkani Bunia är fattat i enlighet med kapitel VII i och omfattar rätten för de medlemsstater somdeltar i insatsen att använda alla nödvändiga medelför att kunna fullgöra sina uppgifter. Mandatetinnebär alltså en rätt till våldsanvändning ochdärmed en rätt att vidta åtgärder avfredsframtvingande natur. Eftersom säkerhetsrådetgett detta tydliga mandat får användning av våldske, vilket annars hade stått i strid med detgenerella våldsförbudet i artikel 2 (4) i FN-stadgan.Vidare framhåller regeringen att samtycke föreliggerfrån samtliga parter i konflikten, dvs. från såvälregeringen i DR och parter i ,som och respektive regeringar. Dettautgör, menar regeringen, ytterligare en grund föratt det militära ingripandet sker i enlighet medfolkrätten.Utskottet delar regeringens bedömningar och kankonstatera att ett svenskt deltagande med trupp iden EU-ledda insatsen i Bunia står iöverensstämmelse med folkrätten.Enligt 10 kap. 9 § regeringsformen får svenskväpnad styrka sändas till annat land om riksdagenmedger det, om det är medgivet i lag som angerförutsättningarna för åtgärden eller om skyldighetatt vidta åtgärden följer av internationellöverenskommelse eller förpliktelse som har godkäntsav riksdagen.Regeringen gör i propositionen bedömningen att detförutsedda svenska bidraget, ettspecialstyrkeförband, utgör en väpnad stryka iregeringsformens mening. Vidare menar regeringen attdå bemyndigande saknas i detta fall, och riksdageninte kan anses tidigare ha godkänt en internationellöverenskommelse av vilken skyldigheten följer, krävsriksdagens medgivande för att en svensk väpnadstyrka skall kunna delta i den EU-ledda insatsen.På grundval av vad utskottet ovan anfört samt medanledning av tidigare beslut om svensktdeltagande i MONUC finner utskottet det naturligtatt lämnar ett bidrag även till denmultinationella militära styrkan i Bunia (InterimEmergency Multinational Force in Bunia).I propositionen redovisar regeringen att denplanerade insatsen består av ettspecialstyrkeförband om ca 70 personer, inklusivetaktisk ledning. Därtill finns möjlighet att placeraett antal samverkansofficerare vid relevanta staber.Sammantaget omfattar insatsen högst 100 personer.Utskottet har vid föredragning av överbefälhavarenoch representanter för regeringen inhämtat att debedömer att insatsen är väl avvägd och svarar motett väsentligt behov.Samtidigt vill utskottet, i likhet med regeringen,framhålla att den planerade insatsen i Bunia innebärstora risker. Riskerna rör såväl självagenomförandet av insatsen som möjligheterna förinsatsen att bli ett effektivt bidrag till denövergripande fredsprocessen. Situationen äroförutsägbar med bl.a. irreguljära förband, ofta medtvångsrekryterade barnsoldater. finnsomfattande flyktingströmmar som skapar storahumanitära behov, vilket även påverkarsäkerhetssituationen. Utskottet noterar attregeringens bedömning är att det direkta militärahotet mot insatsen är begränsat men attsannolikheten är hög att styrkan tvingas användavapenmakt under svåra omständigheter.Det bör även framhållas, menar utskottet, att densvenska personalen utsätts för risker av annat slag.Dessa har att göra med det bristande hälsoläget,förekomsten av svåra sjukdomar och den mentalapressen på personalen i samband med uppdraget.Utskottet välkomnar att regeringen i propositionenbetonar att den svenska truppens säkerhet kommer iförsta hand och att regeringen avser attkontinuerligt utvärdera förändringar i hotbildenoch, om så anses nödvändigt, besluta i enlighetdärmed. Regeringen framhåller i propositionen attdetta även innebär möjligheten att eventuellt dratillbaka styrkan. Utskottet delar regeringensuppfattning i denna fråga.Utskottet vill betona att styrkan inte kan hanteraen eskalerande situation inom ett vidare geografisktområde eftersom mandatet är begränsat till stadenBunia. Risken att stridigheter och övergrepp motmänskliga rättigheter flyttas till andra områden viden gruppering i Bunia är stor, menar utskottet. Omsådana händelser inträffar utanför Bunia kommerstyrkan inte att kunna ingripa. En annan risk är attett säkerhetsvakuum uppstår i samband med att lämnar Bunia i enlighet med sittmandat och FN-insatsen MONUC inte har anlänt i tid.Vidare vill utskottet betona att krisen i Bunia ären del av en ansträngd fredsprocess. nyssgenomförda truppreträtt spelar en central roll idenna process. En fördjupad kris riskerar att ledatill att och även åter engagerar sigmilitärt i DR , vilket i sin tur riskerar attomintetgöra betydande delar av framstegen ifredsprocessen.Utskottets sammantagna bedömning är, med beaktandeav begränsningarna i mandatet och operationensrisker, att en insats kan få positiva effekter påden humanitära situationen i Bunia, påfredsprocessen i och på FN:s fredsarbete.Utskottet kan med tillfredsställelsekonstatera att det råder enighet mellanriksdagspartierna om att bör delta i enväpnad multinationell styrka i DR . FN har iden tidigare nämnda resolutionen givit deninternationella styrkan ett mandat som tillåterfredsframtvingande åtgärder. Att gerregeringen bemyndigande att sända svensk väpnadtrupp på uppdrag i annat land är ett beslut sominnebär ett betydande ansvar. Som tragiskaerfarenheter har visat kan förluster i människoliv isamband med fredsfrämjande uppdrag inte uteslutas.Vid ett ställningstagande av detta slag är det enstyrka att samtliga partier ställer sig bakomriksdagens beslut.Även vid tidigare tillfällen, bl.a. vid beslutenatt delta med trupp i IFOR/SFOR-operationen iBosnien-Hercegovina, i KFOR-operationen i Kosovosamt i ISAF-styrkan i , har det funnitsen samsyn bland partier till stöd för desvenska insatserna. Denna politiska enighet är enstyrka för som internationell aktör ochstärker trovärdigheten i vår utrikes- ochsäkerhetspolitik.Folkpartiet menar i motion 2002/03:U14 attregeringen med FN bör förhandla fram ett långsiktigtbidrag till MONUC från svensk sida samt, i avvaktanpå sådana förhandlingar och riksdagensställningstagande, förlänga det svenska bidragettill snabbinsatsstyrkan.Utskottet konstaterar att redan lämnar ettviktigt bidrag till MONUC (se bet. 2002/03:UU15),vilket förutses fortsätta även under en del av år2004. I vilken mån skall fortsätta sittengagemang även på är en fråga somriksdagen får återkomma till om den aktualiseras avbeslut i och förslag frånregeringen. Utskottet avstyrker motionen i dennadel.Vad beträffar den observation som motionärerna gör- att det kan uppstå ett säkerhetsvakuum mellansnabbinsatsstyrkans tillbakadragande och MONUC:sutökade närvaro på plats - delar utskottet i storutsträckning motionärernas farhågor. Det kan inteuteslutas att mandatet för snabbinsatsstyrkansnärvaro kan komma att förlängas. Utskottet hardärför valt att bemyndiga regeringen att hålla detsvenska truppbidraget tillgängligt för FN i upp , och därmed torde motionärernasönskemål till viss del vara tillgodosedda. Utskottetser däremot inte behov av något tillkännagivande avriksdagen i sammanhanget och avstyrker därmed motion2002/03:U14 även i denna del.Utskottet noterar att regeringen anger atttotalkostnaden för en insats under högst fyramånader kommer att uppgå till högst 90 miljonerkronor för . Utgifterna skall belasta sjätteutgiftsområdets anslag 6:1 Förbandsverksamhet,beredskap och fredsfrämjande truppinsatser m.m.Bidrag till EU:s gemensamma kostnader och kostnaderför placering av samverkansofficerare omfattas av deberäknade utgifterna.Utskottet föreslår mot bakgrund av det anförda attriksdagen bifaller proposition 2002/03:143 ochmedger därmed att regeringen ställer en svenskväpnad styrka bestående av högst 100 personer tillförfogande för att ingå ien EU-ledd militär multinationell snabbinsatsstyrkai i enlighet medresolution i FN:s säkerhetsråd.Utskottet föreslår vidare att beslut fattas avriksdagen efter endast en bordläggning.ReservationenUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservation.Svenskt deltagande i en EU-leddstyrka i Demokratiska republikenKongoav och (båda fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag borde ha följande lydelse:Riksdagen bifaller proposition 2002/03:143 ochmedger att regeringen ställer en svensk väpnadstyrka bestående av högst 100 personer tillförfogande för att ingå ien EU-ledd militär multinationell snabbinsatsstyrkai i enlighet medresolution i , samt ger till kännaför regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion2002/03:U14.Utskottet föreslår att beslutet i kammaren fattasefter en bordläggning.StällningstagandeFolkpartiet liberalerna stöder propositionens förslag om ensnabbinsatsstyrka till DR . Vi menar dock attdet är nödvändigt att vidta ytterligare åtgärder föratt stärka MONUC, både från FN:s sida och frånsvensk sida.För att få slut på den långvariga och blodigakonflikten i DR behövs sannolikt en långvariginsats från världssamfundet. Det har dock varitsvårt för FN:s generalsekreterare att få stöd frånmedlemsländerna och bidrag med fredsbevarande truppför insatser i . menar attvärldssamfundet har lika stor moralisk förpliktelseatt bistå vid konflikter på den afrikanskakontinenten som på andra håll.Mot denna bakgrund borde regeringen ha föreslagitett långsiktigt svenskt engagemang i denkongolesiska fredsprocessen, i synnerhet som FN:sgeneralsekreterare vill förstärka MONUC i Bunia frånmitten av augusti 2003.Snabbinsatsstyrkan avslutar sitt uppdrag den 1september, och vi menar i likhet med utskottet attdet finns en risk att det uppstår ettsäkerhetsvakuum mellan det att den EU-ledda styrkanlämnar Bunia och att FN-insatser inom ramen förMONUC anländer. bör bidra till att undvikadetta genom att med FN förhandla fram ettlångsiktigt svenskt bidrag till MONUC, samt iavvaktan på sådana förhandlingar och riksdagensställningstagande förlänga det svenska bidraget tillsnabbinsatsstyrkan att, efter , ingåi MONUC.Finansieringen av denna insats får för innevarandeår ske inom befintlig ram, och finansieringen av denmer långsiktiga insatsen får ske inom ramen förbudgetarbetet för år 2004.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenI proposition 2002/03:143 Svenskt deltagande i enEU-ledd styrka i Demokratiska republiken Kongoföreslår regeringen att medger attregeringen ställer en svensk väpnad styrka om högst100 personer till förfogande under högst fyramånader för att ingå i en EU-ledd militärmultinationell snabbinsatsstyrka i Demokratiskarepubliken i enlighet med FN:s resolution (2003) (avsnitt 7).Följdmotionen2002/03:U14 av m.fl. (fp):tillkännager för regeringen som sinmening att regeringen med FN bör förhandla fram ettlångsiktigt bidrag till MONUC från svensk sida samt,i avvaktan på sådana förhandlingar och riksdagensställningstagande, förlänga det svenska bidragettill snabbinsatsstyrkan.MotionenFolkpartiet menar i kommittémotion 2002/03:U14 attmot bakgrund av den långvariga konflikten i DR Kongooch den eskalerande våldsspiralen i östra delen avlandet borde regeringen ha föreslagit ettlångsiktigt svenskt engagemang. Snabbinsatsstyrkanavslutar sitt uppdrag , ochmotionärerna menar att det finns en risk för att detuppstår ett säkerhetsvakuum mellan det att den lämnar Bunia och att FN-insatser inomramen för MONUC anländer. bör bidra tillundvika detta genom att med FN förhandla fram ettlångsiktigt svenskt bidrag till MONUC samt iavvaktan på sådana förhandlingar och riksdagensställningstagande förlänga det svenska bidraget tillsnabbinsatsstyrkan att, efter , ingåi MONUC.Bilaga 2FN:s säkerhetsråds resolution