bet · GQ01NU10 · 2003-05-13 00:00:00 — pågårberedning inom av den aviseradepropositionen.När det gäller lagen om ingripande mototillbörligt beteende avseende offentlig upphandling() gavs i 2003 årsregleringsbrev i uppdrag att kartlägga hur lagen hartillämpats och huruvida det finns skäl att se överlagen. redovisade i februari 2003uppdraget. I rap-porten, som för närvarandeanalyseras inom , dras följandeslutsatser:- Lagens räckvidd är mycket begränsad, vilketinnebär litet eller inget incitament för företag attklaga på otillbörliga beteenden.- Lagen är komplicerad och oklar på flera punkter.- Den institutionella strukturen påupphandlingsområdet, med två myndigheter och tredomstolsordningar som har att tillämpa två lagar pådet som kan vara ett och samma förfarande, ärsplittrad.- Få klagomålsärenden har blivit ännu färre underde . En viktig förklaring är lagensoklarheter och ineffektiva sanktionssystem, snarareän att problemen på upphandlingsområdet skulle haminskat.Frågor rörande näringsverksamhet ochlaglighetsprövning som regleras i kommunallagen harnyligen behandlats av , som avslog motionerom likställighetsprincipen, stöd till enskiltföretagande, näringsverksamhet,laglighetsprövning, krav på överklagande avkommunala beslut och vitesföreläggande för kommuner(bet. 2002/03:KU21). Konstitutionsutskottethänvisade till tidigare bedömningar avseende bl.a.frågor om omfattningen av affärsverksamhetoch om formen för verksamhet och ansåg delsatt det inte finns skäl att införa regler somförbjuder eller begränsar kommunala företag, delsatt den kommunala verksamheten bör bedrivas inämndform i största möjliga utsträckning, dock attdet också kan finnas skäl som talar förbolagsformen. fann inteheller skäl att frångå tidigare ställningstagandensom innebär att verksamhetens speciellaförutsättningar och den samlade kommunala nyttan börvara utgångspunkten för organisatoriskaöverväganden, att det inte finns skäl att föreslåändringar i kommunallagen om inskränkningar i rättenatt bilda bolag eller om avveckling av kommunalabolag och att det inte behövs några ytterligarepreciseringar av kommunallagens regler om denkommunala kompetensen beträffande kommunalnäringsverksamhet. behandladei det nyssnämnda betänkandet frågor omlaglighetsprövning av näringsverksamhet ochansåg att bedömningen av huruvida en verksamhet iett kommunalt företag ligger inom ramen för denkommunala kompetensen primärt är en uppgift förstyrelsen samt att härutöver en politisk prövningsker av ägaren, kommunen eller , somgenom de av fullmäktige valda ombuden vidbolagsstämma kan ge styrelsen direktiv om att t.ex.ändra inriktningen av verksamheten, om den inteuppfyller vissa formella krav.Konstitutionsutskottet fann att den beskrivnaordningen i de allra flesta fall fungerar på etttillfredsställande sätt, en ordning som stämmer heltöverens med bolagsformens principer vad gällerstyrning av verksamheten och ansvarsfördelningen. Enmöjlighet till laglighetsprövning ansågs strida motde nämnda grundläggande villkoren för enverksamhet som bedrivs i bolagsform. I reservationer(m, fp respektive m, fp, kd) framfördes dessapartiers synpunkter när det gäller kommunalnäringsverksamhet respektive laglighetsprövning.Frågan om möjlighet till grupprättegång tas upp inågra motioner. Lagen (2002:599) om grupprättegångträdde i kraft . I uppdraget förden tidigare nämnda särskilda utredaren omeffektivisering av det konkurrensrättsligaregelverket för företagen m.m. ingår bl.a. attanalysera om det finns anledning att utvidga kretsenskadeståndsberättigade i konkurrenslagen i fråga omkonsumenter och, om så bedöms vara fallet, ävenanalysera om det är lämpligt att Konkurrensverketges möjlighet att föra offentlig grupptalan enligtlagen om grupprättegång.Kommunernas möjlighet att selektivt stödjaföretag, som berörs i några motioner, begränsas avkommunallagens bestämmelser. I den mån en kommunskulle utnyttja de undantagsvisa möjligheter somfinns att bevilja stöd är den skyldig att beaktaEU:s regler om statligt stöd. I dessa fall krävs somregel ett godkännande av kommissionen innan ett stödkan utbetalas. har även s.k.direkt effekt, vilket innebär att ett enskiltföretag kan vända sig till svensk domstol eller tillkommissionen med klagan om statligt stöd sommisstänks vara otillåtet. Stöd som konstateras varaotillåtet skall återbetalas. harockså på egen hand initierat granskningsförfarande inågra fall av icke anmälda kommunala stöd och prövardå förenligheten med presenterade rapportenVårda och skapa konkurrens (2002:2). Mot bakgrund avstatsmakternas uttalande (prop.1999/2000:140, bet. 2000/01:NU4) om att andelen avden samlade ekonomin där konkurrens råder bör ökagjorde en analys av erfarenheternaav konkurrenslösningar inom den offentliga sektornoch bedömningar av förutsättningarna för att öka denkonkurrensutsatta delen av den svenska ekonomin. Irapporten föreslogs bl.a. att uppdragsverksamhet,stödfunktioner m.m. som inte tillhör statligamyndigheters kärnverksamhet skallkonkurrensutsättas, att monopol skall avvecklas ochatt den offentliga upphandlingen skalleffektiviseras samt att långsiktiga konkurrensplanersom anger konkreta mål, områden och tidsplaner förkonkurrensutsättning skall upprättas. Erfarenheternatalar för att man inte bör börja med attkonkurrensutsätta vård och omsorg, utan att manförst måste lära av entreprenader på "hårda"områden, såsom lokalvård och transporter, sägs det.Att ha viss verksamhet kvar i egen regi är ett sättatt behålla beställarkompetensen. Brukarnas krav påkontinuitet i verksamheten kan bäst säkerställas medstabila regler för entreprenad, lämpliga avtalstideroch bred politisk enighet om att användakonkurrensmodeller. All offentlig verksamhet somgäller myndighetsutövning kan eller får intekonkurrensutsättas. Det måste också finnas reellaförutsättningar för konkurrens när man börjartillämpa konkurrenslösningar. Det finns klaraindikationer på att marknadskoncentrationen ökar påområden där endast kommuner och landsting är kunder,t.ex. kollektivtrafiken och äldreomsorgen, sägs det.I rapporten föreslogs en lång rad åtgärder på olikaområden.Konkurrensverket gavs regleringsbrev iuppdrag att granska tandvårdsmarknaden. Verket skallnärmare analysera konkurrensen på marknaden förtandvård och orsakerna till de brister som finns.Skillnader i konkurrenshänseende mellan denoffentligt drivna tandvården och privattandvårdenskall belysas. skall analysera huren förbättrad konkurrens kan uppnås och vid behovföreslå åtgärder. skall samråda medRiksförsäkringsverket och . Uppdragetskall redovisas senast den 31 december 2003.Utredningen om vårdens ägarformer överlämnade sittslutbetänkande Vårda vården - samverkan, mångfaldoch rättvisa (SOU 2003:23) . Ibetänkandet lämnas förslag till reglering av villkorför privata vårdgivares medverkan i den gemensamtfinansierade hälso- och sjukvården. I vissa delartar utredningen också upp förhållanden som berörkommunernas verksamhet. Utöver lagförslag, som avserhälso- och sjukvården, diskuterar utredningenvillkoren för att främja mångfald av drifts- ochägarformer inom vård och omsorg bl.a. genomförbättrade villkor för organisationer, kooperativ,små företag och andra som vill driva vårdverksamhet.Utredningen aktualiserar också behovet av andraformer för upphandling av och ersättning för vård-och omsorgstjänster. Förslaget remissbehandlas tillden . Inom regeringen() påbörjas propositionsarbetethösten 2003.Utskottets ställningstagandeEn bärande princip inom näringspolitiken är attlikvärdiga villkor skall gälla för olika aktörer påmarknaden. I det fall att offentliga aktörer agerarpå konkurrensmarknader får detta sålunda inte ske påett sådant sätt att det privata företagandet hämmas;myndighetsuppgifter skall hållas isär frånkommersiell verksamhet. Enligt de riktlinjer förkonkurrenspolitiken som fattat beslut omskall andelen av den samlade ekonomin där konkurrensråder öka, och på nya marknader skall strukturer ochregler stödja uppkomsten av en balanserad och välfungerande konkurrens. Vidare gäller att statligtstöd inte får snedvrida konkurrensen, dvs. statligtstöd till svenska företag får inte innebära attandra företag konkurreras ut. Policyn för detsvenska statsstödet skall stödja arbete iEU mot subventioner som skadar svensk industri. Idetta sammanhang kan noteras att enligt en nyligenpublicerad s.k. resultattavla från EG-kommissionenom statsstöd ligger på andra plats - efterStorbritannien - när det gäller statsstöd iförhållande till BNP. En låg andel innebär alltsåatt landet i fråga har en liten omfattning avstatligt stöd i sin ekonomi. Andelen var för Sverige0,och för . , somrelativt sett hade störst andel statstöd, hade enandel på 1,58 %.I vissa av de här aktuella motionerna begärstillkännagivanden om avveckling av snedvridandeföretagsstöd. Utskottet har tidigare i avsnittet omkonkurrenspolitikens inriktning angett att en avgrundpelarna i konkurrenspolitiken är att statligtstöd inte får snedvrida konkurrensen. Det bör ocksånoteras att även gällerkommunalt stöd.Beträffande förhållandet mellan småföretag och denoffentliga sektorn vill utskottet framhålla - ilinje med det tidigare sagda - att en självklarutgångspunkt är att sund konkurrens skall rådamellan privat och offentlig verksamhet. Samtidigtvill utskottet betona att förhållandena i olikakommuner och landsting kan variera påtagligt. Påvissa håll kan det privata utbudet vara mycketbegränsat.När det gäller frågan om införande av enkonfliktlösningsregel i konkurrenslagen, somefterfrågas i några motioner, pågår inomRegeringskansliet, som redovisats, ettberedningsarbete med inriktning på att enlagrådsremiss med förslag till en sådan regel skallkunna läggas fram . Utskottet villunderstryka vikten av att ett förslag snarastdärefter presenteras för riksdagen.Sammantaget anser utskottet att regeringens arbetepå området styrs av en klar vilja att uppnå ochupprätthålla konkurrensneutralitet mellan offentligoch privat verksamhet. Arbetet har också högprioritet. Mot denna bakgrund finner utskottet attdet saknas behov av något tillkännagivande avriksdagen av det slag som föreslås i de här aktuellamotionerna. De avstyrks därmed i berörda delar.KartellsamarbeteUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande omupphävande av det s.k. leniencyprogrammet,som trädde i kraft . Syftetmed programmet är att främja avslöjandet ochbekämpandet av skadliga karteller. Utskottetanser att leniencyprogrammet kan vara etteffektivt instrument i bekämpningen avkarteller. Jämför reservation 3 (fp, c).Riksdagen bör också avslå motionsyrkanden omkriminalisering av karteller. Våren 2002anmodade regeringen att utredafrågan om kriminalisering avkartellsamarbete, en utredning som ännu intetillsatts. Utskottet inser problemen med ettsådant utredningsarbete mot bakgrund av attleniencyprogrammet endast varit i kraft underen begränsad period. Jämför reservation 4 (m,fp, kd, c, mp).MotionernaI motion 2002/03:N263 (fp) begärs etttillkännagivande om en kriminalisering av karteller.Vidare föreslås att skall besluta attupphäva det s.k. leniencyprogrammet ikonkurrenslagstiftningen. Privata monopol ochkartellbildningar hör inte hemma i enmarknadsekonomi, anför motionärerna och menar atttendenser till detta måste bekämpas med kraft.Folkpartiet anser att kartellsamarbete skallkriminaliseras och beläggas med höga böter, sägermotionärerna. De tar avstånd från det"tjallerisystem" (leniencyprogrammet) som riksdagenvåren 2002 beslutade om och som innebär bl.a. attkonkurrensskadeavgiften för det företag som avslöjaren kartellbildning kan sättas ned.Även i motion 2002/03:N395 (kd) föreslås etttillkännagivande om kriminalisering av karteller.Den senaste tiden har det uppdagats alltflerolagliga karteller där flyg-, olje- ochbyggbranscherna har ertappats med prissamarbete ochuppdelning av marknader i syfte att ge sig självaekonomiska fördelar på andras bekostnad, anförmotionärerna. De anser att den gällandekonkurrenslagstiftningen är otillräcklig och villskärpa den genom att karteller kriminaliseras.Straff som böter eller fängelse bör vänta dem somertappas eller fälls, eftersom den nuvarandelagstiftningen där enbart företagsböter utdömssaknar tillräcklig verkan, säger motionärerna. Deerinrar om att en riksdagsmajoritet, bestående avKristdemokraterna, övriga borgerliga partier ochMiljöpartiet, har givit regeringen i uppdrag attutreda kriminalisering av karteller, vilket skeddemot Socialdemokraternas och vilja.Motionärerna förutsätter att ett förslag till ändradlagstiftning föreläggs riksdagen.Vissa kompletterande uppgifterRiksdagen beslöt om införande av ettprogram för eftergift och nedsättning avkonkurrensskadeavgift, s.k. leniencyprogram (prop.2001/02: 167, bet. 2002/03:NU16). Utskottet anfördeatt karteller är till stor skada församhällsekonomin och för konsumenterna och attkarteller som rör prisbildning, anbudsgivning ellermarknadsuppdelning är särskilt allvarliga. Därföransågs en mer effektiv kartellbekämpning mycketangelägen. I två reservationer (c; fp) avvisadesregeringens förslag.När det gällde frågan om kriminalisering avkartellsamarbete ansåg utskottet att kriminaliseringkan vara ett verksamt instrument vid bekämpningen avkartellsamarbete. Att förlita sig till enbart enadministrativ sanktionsavgift, som regeringen hadeföreslagit, ansågs kunna leda till att företagenkalkylerar med risk för upptäckt och eventuellkonkurrensskadeavgift och ställer det mot den vinstsom kartellsamarbetet väntas ge. Olagligtkartellsamarbete bör, menade utskottet, jämställasmed annan ekonomisk brottslighet. Utskottet föreslogatt genom ett tillkännagivande skulleanmoda regeringen att utreda frågan omkriminalisering av kartellsamarbete. Utredningen börockså noga följa utvecklingen av programmet föreftergift och nedsättning av konkurrensskadeavgiftoch ta med erfarenheterna av detta iutredningsarbetet, sade utskottet. Efter genomfördutredning skall regeringen återkomma till riksdageni frågan. I en reservation (s, v) förordades -som de då aktuella motionsyrkandenaavstyrktes - att regeringen mycket noga skulle följaeffekterna av det beslutade programmet och ha enberedskap att vidta de ytterligare åtgärder som kanerfordras. Det kan gälla införande avkriminalisering, men också förändringar i detbeslutade programmet. beslöt i enlighetmed utskottets förslag och ett tillkännagivande ifrågan gjordes till regeringen.Enligt uppgift från ärKonkurrensverkets hittillsvarande erfarenhet attleniencyreformen förefaller ha positiv signaleffektoch att den har skapat ökat medvetande, inte minstbland juridiska ombud. I det s.k.asfaltkartellärendet har de nya reglerna rörandenedsättning av konkurrensskadeavgift använts tillföljd av att företag underlättat Konkurrensverketsundersökning. Verket har dock ännu inte vunnit någraerfarenheter beträffande företagens möjligheter attsom första företag träda fram och avslöja en kartelloch därigenom få konkurrensskadeavgiften helteftergiven. Från departementet sägs att det givetvisär regeringens avsikt att tillsätta en utredning ienlighet med vad har uttalat.I sammanhanget kan också nämnas att haringått ett avtal med , och ,vilket kommer att ge nya möjligheter att mellanländerna utbyta konfidentiell information som kanunderlätta kännedom om karteller. Avtalet kommer attföreläggas för godkännande under hösten2003.Utskottets ställningstagandeInledningUtskottet behandlar först frågan om upphävande avdet s.k. leniencyprogrammet och därefter frågan omkriminalisering av karteller.Upphävande av det s.k. leniencyprogrammetRiksdagen beslöt , som redovisats, ominförande av ett program med regler om eftergift ochnedsättning av konkurrensskadeavgift med syfte attfrämja avslöjandet och bekämpandet av skadligakarteller. Ett av de två principiella förbuden ikonkurrenslagen är förbudet motkonkurrensbegränsande samarbete mellan företag, dvs.mot kartellbildning. Karteller är till stor skadaför samhällsekonomin och för konsumenterna. Särskiltallvarliga är karteller som rör prisbildning,anbudsgivning eller marknadsuppdelning. Under senaretid har avslöjanden och misstankar om olagligtsamarbete mellan företag varit aktuella inom olikabranscher, t.ex. bensinbranschen, flygbranschen ochbyggsektorn. Att olagliga karteller fortsätter ärett uttryck för de stora vinster som företagen görpå konsumenternas, konkurrenternas ochskattebetalarnas bekostnad.Karteller är emellertid svåra att avslöja. Detligger ju i kartellens natur att den sker i detfördolda. Så länge de berörda parterna vinner påsamarbetet har de ett gemensamt intresse av attingen skall få kännedom om kartellens existens. Detleniencyprogram som beslöt om våren 2002kan enligt utskottets mening vara ett effektivtinstrument i bekämpningen av karteller och bör inteupphävas. Därmed avstyrks motion 2002/03:N263 (fp) iberörd del.Kriminalisering av kartellerKarteller är, som sagts, till stor skada församhällsekonomin och för konsumenterna. Utskottetanser att en effektiv kartellbekämpning är mycketangelägen och ser det program för eftergift ochnedsättning av konkurrensskadeavgift som infördesden som ett led i en sådaneffektivisering.Som redan beskrivits anmodades regeringen våren2002 - genom ett tillkännagivande - att utredafrågan om kriminalisering av kartellsamarbete. I enreservation (s, v) förordades att regeringen mycketnoga skulle följa effekterna av leniencyprogrammetoch ha en beredskap att vid behov vidta ytterligareåtgärder. Regeringen har, som redovisats, ännu intetillsatt någon utredning om kriminalisering. Motbakgrund av att leniencyprogrammet trädde i kraftden och att erfarenheterna avprogrammet därmed av naturliga skäl är mycketbegränsade kan utskottet inse problemen med ettutredningsarbete om kriminalisering avkartellsamarbete. Utskottet menar dock att det är enviktig princip i det demokratiska systemet attriksdagens beställningar skall efterkommas avregeringen.Med det sagda avstyrker utskottet de båda häraktuella motionerna 2002/03:N263 (fp) och2002/03:N395 (kd) i berörda delar.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. Konkurrenspolitikens inriktning (punkt 1)av (), (), UllaLöfgren (m), (), ÅsaTorstensson (c), () och LarsLindén (kd).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservation 1. Därmedbifaller motionerna 2002/03:L247 yrkande3, 2002/03:L319 yrkandena 2 och 12, 2002/03:MJ422yrkande 15, 2002/03: N227 yrkande 9, 2002/03:N263yrkande 7 och 2002/03:N395 yrkande 5 och avslårmotion 2002/03:N367.StällningstagandeVår syn på inriktningen av konkurrenspolitikenöverensstämmer med den som kommer till uttryck i dehär aktuella motionerna från företrädare förModerata samlingspartiet, ochFolkpartiet, liksom i tidigare motioner frånCenterpartiet. Likartade synpunkter framfördes ocksåi en reservation (m, kd, c, fp) i dettidigare nämnda betänkandet 2001/02:NU16. En vitalkonkurrens skärper effektiviteten och ökarvälståndet, varför insatser för att främjakonkurrensen är viktiga inslag i en politik somstärker utvecklingskraft. Marknadsekonominförutsätter en effektiv konkurrenspolitik, somförhindrar marknadsdelning och prissamverkan samtutövar fusionskontroll. En fungerande och strängkonkurrenslagstiftning är viktig för att en effektivkonkurrens skall råda i det privata näringslivet.Konkurrensutsättning medför ökad effektivitet ochgynnar konsumenterna. En sund konkurrens på allamarknadsområden är en förutsättning för gottkonsumentinflytande. En självständig och kunnigkonsument är grunden för en väl fungerande marknadoch verkligt inflytande.Fri konkurrens på lika villkor inom de ramar somsätts upp av etiska principer och lagstiftning ärdet bästa verktyget för att tillgodosekonsumenternas efterfrågan och hushålla medbegränsade resurser. En effektiv konkurrens gynnaralltid i första hand konsumenterna, och konkurrensenär den kanske viktigaste drivkraften till tekniskoch ekonomisk utveckling. Väl fungerande konkurrensstimulerar en kontinuerlig förnyelse avproduktionsapparaten och leder därmed till eneffektiv användning av samhällets resurser, dvs.graden av konkurrens på olika marknader spelar encentral roll för marknadsekonomins funktionssätt ochför den ekonomiska tillväxten. Det avgörande för enfungerande konkurrens är fritt tillträde tillmarknaderna. Många offentliga regleringar som införsför att upprätthålla konkurrens skulle inte behövasom det rådde fritt tillträde till marknaden. Ikombination med den tekniska och ekonomiskautvecklingen utgör det fria tillträdet det främstabotemedlet mot tendenser tillkonkurrensbegränsningar och monopol.Statens roll i samhällsekonomin skall vara attsätta ramar och övervaka spelreglerna på marknaden,ansvara för samhällsplanering och infrastruktur samtatt skapa förutsättningar för långsiktig tillväxt.När staten agerar såväl domare som spelare påmarknaden är risken stor att konkurrensen snedvridsoch att investeringar inte görs på ett optimalt sätti de företag som har de bästa förutsättningarna.En viktig orsak till att placerar sigdåligt i den s.k. välfärdsligan är det högaprisläget, till följd av bristande konkurrens ochdelvis omfattande regleringar. En strategi för attöka det ekonomiska välståndet i i jämförelsemed andra länder måste innehålla ett antal reformerför att öka den inhemska konkurrensen samt sänka detallmänna prisläget, som också i stor utsträckningberor på höga skatter. En hel del viktigaavregleringar har redan gjorts i , men inomen del sektorer är konkurrensen fortfarandebristfällig. Det gäller framför allt i fråga om demarknader där hushållen är köpare, exempelvisdetaljhandel och tjänsteproduktion, inte minst ioffentlig sektor. Ett tydligt exempel på det nysssagda utgör de rapporter som Konkurrensverketpresenterade . låg den svenska prisnivån för denprivata konsumtionen år 2001nästan över dengenomsnittliga nivån inom EU. Regeringen bör intefördröja beredningen av dessa rapporter utan såsnart som möjligt vidta åtgärder och lägga framförslag så att de svenska konsumenterna inte skallbehöva drabbas av onödigt höga priser. En angelägenförändring är att ändra bestämmelserna i plan- ochbygglagen avseende reglering av handelsändamålet idetaljplan.För att göra konkurrensen mer effektiv krävs detkonkreta åtgärder även på olika områden. En ökadavreglering bör ske för att ge utrymme förkonkurrens. bör konkurrenslagen skärpasoch övervakningen bli effektivare. Konkurrensverketbör få ökade resurser och en mer framträdande roll.Nya regeringsförslag bör granskas, inte bara utifrånett småföretagsperspektiv, utan också utifrån ettkonkurrensperspektiv. Kvarvarande konkurrenshämmanderegleringar i den privata sektorn bör identifierasoch avvecklas. Småföretagsdelegationens förslag börsnarast genomföras.Det vi nu har anfört bör som sin meningge regeringen till känna. Därmed tillstyrker visamtliga här aktuella motioner i berörda delar, medundantag för motion 2002/03:N367 (s) som avstyrks.2. Konkurrens på lika villkor mellan offentligoch privat sektor (punkt 2)av (), (), UllaLöfgren (m), (), ÅsaTorstensson (c), () och LarsLindén (kd).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservation 2.