bet · GQ01JUU10 · 2003-01-01 00:00:00 — Om, slutligen, det svåraste straffet ärfängelse eller längre får det svårastestraffet överskridas med . Det anfördainnebär t.ex. att straffet för två eller flera fallav misshandel och/eller stöld maximalt är fängelse . Om däremot flera fall av t.ex. grov stöldföreligger till bedömning är det maximala straffetfängelse i åtta år.I sammanhanget bör även nämnas att det enligt 29kap. 1 § är den samlade brottslighetensstraffvärde som skall ligga till grund fördomstolens bedömning beträffande straffmätningen.När det gäller återfall i brott finns det vidtillämpningen av det nuvarande påföljdssystemetmöjlighet att beakta återfallet på olika sätt.Enligt 30 kap. 4 § får rätten som ettskäl att välja fängelse, i stället för en ickefrihetsberövande påföljd, beakta att den tilltaladetidigare gjort sig skyldig till brott.Vidare skall rätten normalt sett, om den som ärvillkorligt frigiven från ett fängelsestraffåterfaller i brott , förverka denvillkorligt medgivna friheten eller del av denna (34kap. 4 § ).Om det förhållandet att en person har återfallit ibrott inte tillräckligt kan beaktas genompåföljdsvalet eller genom förverkande av villkorligtmedgiven frihet skall rätten vid straffmätningen,utöver brottets straffvärde, beakta återfallet (29kap. 4 § ).Vid återfall i brott finns också i vissa fall enmöjlighet för domstolarna att döma till ett högrestraff än vad som annars kan följa på det aktuellabrottet (26 kap. 3 § ).Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkandenliknande de som är aktuella, (bet. 2001/02:JuU10 s. 33 f). Utskottet ansåg därvidatt bestämmelser om påföljdsval ochstraffmätning har fått en tillfredsställandeutformning. Enligt utskottets mening gav gällandelagstiftning domstolarna goda möjligheter attutifrån brottet och den tilltalades personligaförhållanden välja en adekvat påföljd för brottet.Goda möjligheter fanns enligt utskottet också attnyansera påföljdsbedömningen för det fall att dentilltalade skall dömas för flera brott.Vad gällde önskemålet om en översyn avstraffskalorna i kunde utskottet dåinte se att det fanns behov av en sådan översyn.Vidare ansåg utskottet att gällande lagstiftning gavgoda möjligheter för domstolarna att vidstraffmätningen beakta att en person har återfalliti brott. Hänsyn skall därvid tas tillomständigheterna i det enskilda fallet. var denna ordning ändamålsenlig, ochutskottet avstyrkte då aktuella motionsyrkanden.Utskottet har alltjämt denna uppfattning.Motionerna Ju236 och Ju249 i här behandlade delarsamt motion Ju285 avstyrks.Villkorlig frigivningI motion Ju265 (v) yrkas att förstagångsförbrytareskall kunna friges villkorligt när halva strafftidenavtjänats.Enligt 26 kap. 6 § skall den somavtjänar fängelse normalt sett frigesvillkorligt när två tredjedelar av strafftiden, dockminst en månad, har avtjänats.Bestämmelserna om villkorlig frigivning trädde ikraft (SFS 1998:604). Tidigaregällde att villkorlig frigivning fick ske efter detatt halva strafftiden avtjänats om strafftiden eller längre.Utskottet uttalade i samband med införandet av nugällande bestämmelser följande. Systemet medvillkorlig frigivning efter halva strafftiden har ivissa fall utsatts för betydande kritik. Den harfrämst avsett skillnaden mellan det utdömda straffetoch den tid som avtjänats i anstalt. Utskottet anseratt det inte är lämpligt med ett system som innebäratt bara halva det utdömda straffet verkställs genomvistelse i anstalt. Den nuvarande möjligheten tillvillkorlig frigivning efter halva strafftiden bördärför - som regeringen föreslagit - slopas (bet.1997/98:JuU21 s. 11 f).Utskottet har tidigare behandlat liknandemotionsyrkanden som det nu framställda (bet.2001/02:JuU10 s. 34 f). Utskottet såg då ingenanledning till att förespråka att en möjlighet tillhalvtidsfrigivning återinfördes.Utskottet har ingen annan uppfattning , ochutskottet avstyrker bifall till motion Ju265 i härbehandlad del.SamhällstjänstI motion Ju349 (kd) begärs att en utvärdering görsav samhällstjänstdomar för att utröna omtillämpningen är likartad vid landets domstolar.Villkorlig dom får, om den tilltalade samtyckertill det, förenas med en föreskrift omsamhällstjänst. Även skyddstillsyn får, med dentilltalades samtycke, förenas med en föreskrift omsamhällstjänst. En sådan föreskrift skall avseskyldighet att utföra oavlönat arbete i lägst 40 ochhögst (27 kap. 2 a § och 28 kap. 2 a §brottsbalken).Samhällstjänst infördes på försök den 1 januari1990. En föreskrift om samhällstjänst kunde dåendast beslutas i samband med dom på skyddstillsyn.Systemet med samhällstjänst såsom alternativ tillfängelse permanentades genom lagstiftning år 1998.Samtidigt infördes en möjlighet att meddelaföreskrift om samhällstjänst vid villkorlig dom. Dennya lagstiftningen trädde i kraft (prop. 1997/98:96, bet. JuU21, SFS 1998:604).I propositionen anförde regeringen också att denhade för avsikt att utvärdera påföljdsreformen närden varit i kraft (prop. s. 182).Regeringen gav i uppdrag åtBrottsförebyggande rådet att utvärderapåföljdskombinationerna villkorlig dom medföreskrift om samhällstjänst och skyddstillsynförenad med föreskrift om samhällstjänst såsom dekommit att tillämpas, främst efter den 1 januari1999.Brottsförebyggande rådet har i rapportenSamhällstjänst - I samhällets tjänst? (BRÅ-rapport2003:3) redovisat regeringsuppdraget. I rapportenkonstateras bl.a. att samhällstjänst som påföljdsällan ersätter fängelsestraff som är . Det används ofta vid skattebrott ochgrovt rattfylleri, men sällan vid stöld och olovligkörning. Det förklaras bl.a. av att den dömde måsteklara av att sköta sin samhällstjänst. Är risken förmisskötsamhet stor är samhällstjänst inget lämpligtalternativ. Ett problem är att det är svårt förfrivården att hitta tillräckligt med arbetsplatsermed lämpliga arbetsuppgifter. Flera frivårdsenheterefterlyser också en policy med tydligare riktlinjeroch direktiv för verkställighet av påföljden. Irapporten konstateras att allvarlig misskötsamhet ärsällsynt. BRÅ uppmärksammar dock att det saknastydliga och enhetliga riktlinjer för hurmisskötsamhet skall bedömas och hanteras av frivård,övervakningsnämnder och åklagare.BRÅ:s rapport bereds inomJustitiedepartementet.Utskottet kan inte finna annat än attmotionsönskemålet om en utvärdering avsamhällstjänstdomar i stort får anses varatillgodosett genom den utvärdering somBrottsförebyggande rådet har gjort. Beredningen avBRÅ:s rapport får nu avvaktas. Motion Ju349 i härberörd del avstyrks.Reservationer1. Upplopp (punkt 1)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 1. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju266.StällningstagandeBrottsbalkens bestämmelser om upplopp respektivevåldsamt upplopp är ålderdomligt formulerade. Deuttalanden som görs i motiven till bestämmelsen gerinte tillräcklig vägledning vid bedömningen av olikasituationer som kan uppstå i ett modernt samhälle.Detta har bl.a. visat sig vid Högsta domstolensöverprövning av ett antal domar rörande våldsamtupplopp i samband med i år2001. Dessa domar tyder bl.a. på att en förändringhar skett i praxis vad gäller påföljd för våldsamtupplopp. Enligt min mening bör en översyn ske avbestämmelserna om upplopp respektive våldsamtupplopp. Det får ankomma på regeringen att tillsättaen utredning i frågan.2. Barnpornografi (punkt 2)av (), (),() och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 2. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2002/03:K410 och2002/03:So360 yrkande 8.StällningstagandeDen tekniska utvecklingen har gått framåt markantsedan förbudet mot innehav av barnpornografi träddei kraft . Med en normalbredbandsuppkoppling har man till en relativtlåg kostnad i princip obegränsad tillgång tillInternet. I stället för att ladda ned bilder tillsin dator kan man skaffa sig tillträde tillsärskilda sajter med t.ex. barnpornografiska bilderoch titta på bilderna där. Andra förfaranden somdykt upp är s.k. cyberhårddiskar,där man kan hyra utrymme på en hårddisk som liggerute på Internet, och s.k. peer-to-peer-sidor, därolika användare kan byta filer med varandra. Ettflertal andra länder, bl.a. , Norgeoch , har infört förbud mot barnpornografisom sträcker sig längre än vad det svenska förbudetgör. Vi anser att det svenska förbudet bör utvidgasoch förtydligas till att avse även sådanaförfaranden som vi nu nämnt.Det får ankomma på regeringen att återkomma tillriksdagen med ett lagförslag som tillgodoser vad vinu anfört.3. Ökad rättstrygghet för homosexuella m.fl.(punkt 3)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 3. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2002/03:Ju283 yrkandena5 och 6, 2002/03:Ju287 yrkandena 1 och 2 samt 6-8,2002/03:Ju292, 2002/03:Ju293 och 2002/03:L249yrkandena 9-11 samt avslår motionerna 2002/03:Ju287yrkandena 3-5 och 2002/03:A315 yrkande 12.StällningstagandeI arbetet med att förhindra och utreda brott mothomo-, bi- eller transsexuella spelar polisensjälvfallet en mycket viktig roll. Polisens insatserär också av ovärderligt slag vad gäller att på ettadekvat sätt ta hand om brottsoffer ur denna grupp.Enligt vår mening finns det dock mycket som kangöras för att detta arbete skall bli än mereffektivt. Det som främst behövs är inte ändradelagar utan ökade kunskaper och bättre rutiner inompolisen. Mycket tyder på att vissa utredningarskulle kunna bedrivas effektivare om speciellautredare med god kännedom om de homo- ochbisexuellas situation deltar i arbetet. Polisenmåste också bl.a. bli bättre på att bemötabrottsoffer ur dessa grupper, t.ex. genom ett tätaresamarbete med de frivilligorganisationer som finnspå området. En annan åtgärd som bör vidtas är attgenom utbildning m.m. förstärka HBT-kompetensen inomhela rättsväsendet. Härigenom skulle också tillfälleges att förbättra kunskapen omstraffskärpningsbestämmelsen i 29 kap. 2 § 7brottsbalken. Det är angeläget att hänsyn tas tillhithörande brottslighets karaktär av hatbrott vidstraffmätningen. Regeringen bör därför ges i uppdragatt vidta erforderliga åtgärder för att tillgodosevad vi nu anfört med anledning av motionerna Ju283,Ju287, Ju292, Ju293 och L249 i berörda delar. Övrigahär aktuella yrkanden bör avslås av de skälmajoriteten anfört.4. Ökad rättstrygghet för homosexuella m.fl.(punkt 3)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 4. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2002/03:Ju283 yrkandena5 och 6, 2002/03:Ju287, 2002/03:Ju292,2002/03:Ju293, 2002/03: L249 yrkandena 9-11 samt2002/03:A315 yrkande 12.StällningstagandeHomosexuella, bisexuella och transpersoner (HBT-personer) utsätts ofta för olika typer av förtryck,våld och diskriminering i samhället. Trots detta gerinte lagstiftningen dessa grupper tillräckligtskydd. Särskilt transpersoner saknar det skydd somolika bestämmelser ger andra utsatta grupper isamhället, trots att transpersoner ofta tydligtskiljer sig från den normativa könsrollen och därmedär särskilt utsatta. Enligt vår mening måsteåtgärder vidtas för att stärka skyddet för samtligadessa grupper.Enligt 16 kap. 9 § är det förbjudetför en näringsidkare att diskriminera en person pågrund av att denne har homosexuell läggning. Däremotger bestämmelsen inget skydd åt personer som ärbisexuella eller transpersoner.Den som sprider missaktning mot en grupp avpersoner med anspelning på deras sexuella läggningkan dömas för hets mot folkgrupp enligt 16 kap. 8 §brottsbalken. Hets mot en grupp med anspelning påderas könsidentitet omfattas dock inte avbestämmelsen.Enligt 29 kap. 2 § 7 är det enförsvårande omständighet om syftet med ett brott äratt kränka en person på grund av dennes sexuellaläggning. Däremot omfattar bestämmelsen inteuttryckligen transpersoner, vilket vi anser varaolyckligt med hänsyn till denna grupps storautsatthet för riktad brottslighet.En åklagare har enligt 5 kap. 5 § 4 brottsbalkenmöjlighet att under vissa förutsättningar väcka åtalför förolämpning mot någon med anspelning på hanseller hennes homosexuella läggning. Bestämmelsenomfattar däremot inte annan sexuell läggning änhomosexualitet och inte heller sexuell identitet.Samtliga de bestämmelser vi redovisat ovan börenligt vår mening utsträckas till att omfatta såvälsexuell läggning som sexuell identitet. Det finnsenligt vår mening ingen anledning att avvaktaDiskrimineringskommitténs arbete på detta område. Istället bör regeringen återkomma tillriksdagen med ett lagförslag i enlighet med vad vihar anfört.I arbetet med att förhindra och utreda brott mothomo-, bi- eller transsexuella spelar polisensjälvfallet en mycket viktig roll. Polisens insatserär också av ovärderligt slag vad gäller att på ettadekvat sätt ta hand om brottsoffer ur denna grupp.Enligt vår mening finns det dock mycket som kangöras för att detta arbete skall bli än mereffektivt. Polisen måste bl.a. bli bättre på attbemöta brottsoffer ur dessa grupper. För att lyckasmed detta skulle polisen behöva ett tätare samarbetemed de HBT-organisationer som finns. En sådansamverkan skulle både öka polisens kunskaper ochhöja förtroendet för polisväsendet inom enbrottsutsatt grupp där många drar sig för att anmälabrott eftersom de känner oro för vilket bemötande deskulle få hos polisen. En annan åtgärd som börvidtas är att genom utbildning m.m. förstärka HBT-kompetensen inom hela rättsväsendet. Regeringen bördärför även ges i uppdrag att vidta erforderligaåtgärder för att tillgodose vad vi nu anfört.5. Ökad rättstrygghet för homosexuella m.fl.(punkt 3)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 5. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2002/03:Ju283 yrkandena5 och 6, 2002/03:Ju287 yrkandena 1, 2, 4 och 6-8,2002/03:Ju292, 2002/03:Ju293, 2002/03:L249 yrkandena9-11 och 2002/03:A315 yrkande 12 samt avslår motion2002/03:Ju287 yrkandena 3 och 5.StällningstagandeHomosexuella, bisexuella och transpersoner (HBT-personer) utsätts ofta för olika typer av förtryck,våld och diskriminering i samhället. Trots detta gerinte lagstiftningen dessa grupper tillräckligtskydd. Särskilt transpersoner saknar det skydd somolika bestämmelser ger andra utsatta grupper isamhället, trots att transpersoner ofta tydligtskiljer sig från den normativa könsrollen och därmedär särskilt utsatta. Enligt min mening måsteåtgärder vidtas för att stärka skyddet för samtligadessa grupper.Enligt 29 kap. 2 § 7 är det enförsvårande omständighet om syftet med ett brott äratt kränka en person på grund av dennes sexuellaläggning. Däremot omfattar bestämmelsen inteuttryckligen transpersoner, vilket jag anser varaolyckligt med hänsyn till denna grupps storautsatthet för riktad brottslighet.En åklagare har enligt 5 kap. 5 § 4 brottsbalkenmöjlighet att under vissa förutsättningar väcka åtalför förolämpning mot någon med anspelning på hanseller hennes homosexuella läggning. Bestämmelsenomfattar däremot inte annan sexuell läggning änhomosexualitet och inte heller sexuell identitet.Båda dessa bestämmelser bör enligt min meningutsträckas till att omfatta såväl sexuell läggningsom sexuell identitet. Det finns därvid ingenanledning att avvakta Diskrimineringskommitténsarbete på detta område. I stället bör regeringensnarast återkomma till med ett lagförslagi enlighet med vad jag här har anfört.I arbetet med att förhindra och utreda brott mothomo-, bi- eller transsexuella spelar polisensjälvfallet en mycket viktig roll. Polisens insatserär också av ovärderligt slag vad gäller att på ettadekvat sätt ta hand om brottsoffer ur denna grupp.Enligt min mening finns det dock mycket som kangöras för att detta arbete skall bli än mereffektivt. Polisen måste bl.a. bli bättre på attbemöta brottsoffer ur dessa grupper. För att lyckasmed detta skulle polisen behöva ett tätare samarbetemed de HBT-organisationer som finns. En sådansamverkan skulle både öka polisens kunskaper ochhöja förtroendet för polisväsendet inom enbrottsutsatt grupp där många drar sig för att anmälabrott eftersom de känner oro för vilket bemötande deskulle få hos polisen. En annan åtgärd är som börvidtas är att genom utbildning m.m. förstärka HBT-kompetensen inom hela rättsväsendet. Regeringen bördärför även ges i uppdrag att vidta erforderligaåtgärder för att tillgodose vad jag nu anfört.I fråga om brotten olaga diskriminering och hetsmot folkgrupp i motion Ju287 har jag sammauppfattning som majoriteten.6. diskriminering m.m. (punkt 4)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 6. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Sf289 yrkande 5 och avslårmotionerna 2002/03:Ju305, 2002/03:Ju326 och2002/03:Ju376.StällningstagandeJag anser att diskriminering måste förebyggas ochmotverkas inom alla områden och på alla nivåer isamhället. Det är väsentligt att detta sker genom ensamordnad och samlad syn på diskrimineringsfrågorna.Dagens system har emellertid skilda lagar för olikadiskriminerade grupper samt skilda lagar förarbetslivet och utanför detta. De olika lagarrörande diskriminering som finns bör samlas i encivilrättslig lag mot diskriminering - enantidiskrimineringslag baserad på mänskligarättigheter. Jag anser därför att bestämmelsen i 16kap. 9 § skall ersättas med encivilrättslig lag mot diskriminering. Denna lagskall kompletteras med en förstärkt rätt tillrättshjälp. Regeringen bör få i uppdrag att genomtilläggsdirektiv till setill att arbetet i denna bedrivs i linje med vad jaghär anfört.Motionerna Ju305 och Ju376 samt motion Ju326 i härbehandlade delar bör dock avslås.7. Förbud mot deltagande i rasistiska ochkriminella organisationer (punkt 7)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 7. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju338.StällningstagandeUtvecklingen visar att nya åtgärderbehöver vidtas för att framgångsrikt kunna bekämparasistiska organisationer och annan organiseradbrottslighet, som t.ex. de s.k. mc-klubbarna. Dessaorganisationer utgör ett hot mot såväl enskildapersoner som det demokratiska samhället. En åtgärdsom jag anser skall vidtas är att kriminaliseradeltagande i eller stöd till sådana organisationer.Förbudet skulle omfatta bl.a. sammanslutningar somägnar sig åt rasistisk förföljelse genom att liggabakom eller uppmana till allvarlig brottslighet samts.k. Mot bakgrund av det anförda anserjag att regeringen efter utredning bör återkommatill med förslag om att förbjudadeltagande i rasistiska och kriminellaorganisationer.8. Påföljd för personrån (punkt 8)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 8. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju365 yrkande 6.StällningstagandeAntalet personrån har ökat dramatiskt i vårastorstäder . Rånarna är oftastmycket unga och uppträder i gäng. Respekten förordningsmakten hos dessa ungdomar har minskat. Tillstor del beror detta på att påföljden inte ansesvara tillräckligt avskräckande och att reaktionenfrån samhället kommer . Det är angeläget attpåföljderna för personrån blir så ingripande att deunga som begår sådana gärningar förstår allvaret isina handlingar.Regeringen bör utarbeta tilläggsdirektiv till denpågående utredningen för att beakta vad jag nuanfört. Detta innebär att jag ställer mig bakommotion Ju365 i nu behandlad del.9. Narkotikabrott (punkt 9)av (), () ochCecilia ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 9. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju281 yrkandena 1 och 2.StällningstagandeNarkotikamissbruket är ett stort samhällsproblem,inte minst med hänsyn till de stora sociala problemdet orsakar. Därtill kommer att det inomnarkotikahanteringen finns enorma vinster att göra,vilket medför att narkotikabrottslingarna profiterarhänsynslöst på andra människors beroende och olycka.I detta perspektiv - och med hänsyn till detallmänna rättsmedvetandet - är de straff som i dagdöms ut inte alltid tillräckliga. Vi anser att enöversyn bör göras av straffskalorna förnarkotikabrott. Nya påföljder behövs för ringanarkotikabrott. Dagens praxis är inte ändamålsenlig;den har låg eller ingen avhållande effekt. För attge en tydlig signal om en strängare syn börstraffmaximum för ringa narkotikabrott höjas frånfängelse till fängelse . Vi anserdet också motiverat att införa livstidsstraff förgrovt narkotikabrott.Regeringen bör återkomma till mederforderliga lagförslag.10. Preskriptionstider för miljöbrott och brottmot djurskyddslagen (punkt 10)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 10borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 10. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju340 yrkande 9 och avslårmotion 2002/03:Ju257.StällningstagandeÅklagarväsendet hinner inte med att utredaalla anmälningar om miljöbrott. Detta leder bl.a.till att många miljöbrott preskriberas och att densom begått brottet följaktligen går fri. Enligt minmening är detta inte acceptabelt. Situationen kräveren snabb lösning. Jag anser mot denna bakgrund attpreskriptionstiderna för miljöbrott skall förlängas.Det får ankomma på regeringen att återkommatill med ett lagförslag som tillgodoservad jag nu anfört. Däremot finner jag ingenanledning till motsvarande ändring idjurskyddslagen.11. Preskriptionstider för miljöbrott och brottmot djurskyddslagen (punkt 10)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 10borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 11. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2002/03:Ju257 och2002/03:Ju340 yrkande 9.StällningstagandeAtt utreda brott mot och djurskyddslagenkan ta på grund av ärendenaskomplexitet. Till detta kommer att rättsväsendet harkapacitetsbrister, vilket gör att dessa brott hamnarlängre ned i prioritetsordningen. Sammantagetinnebär detta långa handläggningstider som medföratt man hamnar i tidsnöd när det gäller delgivning.Enligt min mening bör det därför övervägas attförlänga preskriptionstiderna för sådana brott.Det får ankomma på regeringen att göra en översynav de aktuella bestämmelserna och återkomma tillriksdagen i frågan.12. Påföljd för djurplågeri (punkt 13)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 13borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservation 12. Därmedbifaller motion 2002/03:Ju381.StällningstagandeUnder har domstolarna haft att prövaflera fall av brott mot djurskyddslagen, där detrört sig om stora djurbesättningar som utsatts förvanvård. De påföljder som dömts ut har enligt minmening inte svarat mot brottets svårhetsgrad. Enskärpning av lagstiftningen bör därför övervägas.Det får ankomma på regeringen att utreda frågan ochåterkomma till med ett lagförslag somtillgodoser vad jag nu anfört.13. Ekologiskt nödvärn m.m. (punkt 14)av ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 14 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 13.