bet · GR01TU2 · 2003-09-30 00:00:00 — Ändringar i lagen om flyttning av fordon i vissa fall, m. m. I betänkandet behandlas regeringens proposition 2002/03:105Flyttning av fordon i vissa fall, m.m. jämte två följdmotioner och tvåmotioner från den allmänna motionstiden 2002.I propositionen föreslåsatt lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall förtydligas såatt det klart framgår att cyklar och andra oregistrerade fordon kan flyttasmed stöd av lagens besämmelser. Vidare föreslås att en markägares möjlighetatt begära att ett fordon flyttas utvidgas till att gälla även om markägareninte har förbjudit parkering eller ställt upp villkor för parkering enligtbestämmelserna i lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovligparkering.Utskottet förutsätter att en ingående uppföljning kommer att ske avden nya lagstiftningen så att regelsystemet inte får oönskade konsekvenserför enskilda markägare eller motverkar syftet att effektivisera möjlighetenatt forsla bort övergivna fordon.Utskottet tillstyrker regeringenslagförslag och avstyrker motionerna.I propositionen föreslås vidare enmindre ändring i yrkestrafiklagen (1998:490).Lagändringarna föreslåsträda i kraft den 1 januari 2004.Till betänkandet har fogats en reservation(kd, c).1. Lagen om flyttning av fordoni vissa fallRiksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall.Därmed bifallerriksdagen proposition 2002/03:105 i denna del och avslår motionerna2002/03:T15, 2002/03:T16, 2002/03:T213 yrkande 3 och 2002/03:T444.Reservation(kd, c)2. YrkestrafiklagenRiksdagen antar regeringens förslag tilllag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490).Därmed bifaller riksdagenproposition 2002/03:105 i denna del.Stockholm den 30 september 2003Påtrafikutskottets vägnarClaes RoxberghFöljande ledamöter har deltagiti beslutet: (), (), (), (), (), (), JohnnyGylling (kd), (), (), (), (), (), (),(), (), () ochKarin ().Lagen om flyttning av fordon i vissa fallUtskottetsförslag i korthetUtskottet anser det viktigt att effektivisera möjligheternaatt forsla bort och skrota övergivna fordon. Utskottet tillstyrker därmedregeringens lagförslag. Motionsförslag om statligt eller kommunaltkostnadsansvar för fordonsflyttning när inte avgiften kan tas ut avfordonsägarenavstyrks med hänvisning bl.a. till förutsatt uppföljningsarbete.Regeringensbedömningar och förslagFlyttning av cyklar och andra oregistreradefordonI 1 § lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall definierasfordon som varje anordning som är eller varit försedd med hjul, band ellermedar och som inrättats för färd på marken på annat sätt än på skenor.Definitionens ordalydelse ger vid handen att cyklar och andra typer avfordon som inte registreras, t.ex. mopeder klass II, omfattas av lagenstillämpningsområde. Trots detta finns det uttalanden i lagens förarbetensom inger tvivel om det verkligen varit lagstiftarens avsikt att cyklaroch andra oregistrerade fordon skulle omfattas av lagens bestämmelser. Iförarbetena används nämligen begreppet bil i det närmaste som en synonymtill det i lagen använda begreppet fordon.Enligt regeringen kan detdiskuteras om det över huvud taget bör vara möjligt att flytta oregistreradefordon med stöd av lagen om flyttning av fordon i vissa fall. Ofta hittassådana fordon – framför allt cyklar – under sådana förhållanden attdebetraktas som hittegods och behandlas som sådant med stöd av lagen (1938:121)om hittegods. Enligt har det dock blivit allt vanligare attoregistrerade fordon, främst cyklar, men även mopeder klass II, parkerasså att de utgör ett hinder för andra trafikanter. Detta kan antas varasärskilt vanligt i områden kring järnvägsstationer och andraresecentrum.Regeringen föreslår därför att lagen (1982:129) om flyttning av fordoni vissa fall förtydligas så att det klart framgår att cyklar och andraoregistrerade fordon kan flyttas med stöd av lagens bestämmelser. Vidareinförs en bestämmelse i lagen som innebär att den myndighet som beslutatatt ett sådant fordon skall flyttas skall underrätta fordonets ägare omdet genom märkning på fordonet eller på annat sätt framgår vemsom äger det. I annat fall skall myndigheten kungöra flyttningen genomanslag i sin lokal.Regeringen föreslår också bl.a. att bestämmelsernajusteras så att till fordonet hörande föremål, t.ex. låsanordningar, intefår tillfogas onödig skada.Utökad möjlighet för markägare att begäraflyttningI 2 § lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fallanges i vilka fall ett fordon får flyttas med stöd av lagen. Gemensamtför de flesta situationer är att fordonet är uppställt i strid medföreskrifter om förbud mot stannande eller parkering. Endast i ett fåtalsituationer får ett fordon flyttas trots att det inte är uppställt i stridmot bestämmelser om stannande och parkering, nämligen om fordonet är ettfordonsvrak eller om det står uppställt så att fara för trafikolyckoruppstår eller hinder uppkommer i trafiken.Av propositionen framgår vidareatt om en markägare varken har förbjudit parkering eller meddelat villkorför parkering finns det ingen möjlighet att med stöd av regelverketom flyttning av fordon i vissa fall flytta ett fordon som ställts upp motmarkägarens vilja annat än om fordonet står uppställt så att fara förtrafikolyckor uppstår eller hinder i trafiken uppkommer eller fordonetutgör ett fordonsvrak.Enligt är det inte sällan förekommandeatt ett fordon ställs upp på enskild mark utan markägarens samtycke, mendär denne inte har förbjudit parkering eller ställt upp villkor förparkering enligt bestämmelserna i lagen om kontrollavgift vid olovligparkering. har därför föreslagit att lagen om flyttning av fordoni vissa fall ändras så att den medger att markägaren kan begära att sådanafordon flyttas. förslag har vunnit stöd hos remissinstanserna.Även regeringen ansluter sig till bedömning att möjligheternaför markägare att begära flyttning av fordon bör utökas.Enligt Vägverketsförslag skall ett fordon få flyttas först sedan ägaren av det underrättatsom att fordonet är uppställt mot markägarens vilja, eller i varje fallefter det att markägaren påbörjat sådana underrättelseförsök. Dessaförfaranderegler innebär att det i praktiken blir svårt att flytta oregistreradefordon med stöd av bestämmelsen. Bestämmelsen bör därför uttryckligeninskränkas till att gälla endast registrerade fordon. Det kan härvidkonstateras att oregistrerade fordon, såsom cyklar, ofta torde kunna flyttasmed tillämpning av lagen (1938:121) om hittegods i det fall de varituppställda på enskild mark.Det är viktigt att denutökade möjlighet för markägare att begära flyttning av fordon som nuföreslås förenas med sådana bestämmelser om när flyttning av ett fordonfår ske som tar till vara fordonsägarens rättssäkerhet. En förutsättningför att ett fordon skall få flyttas i den nu aktuella situationen måstenaturligtvis vara att fordonets ägare är medveten om att markägaren intetillåtit parkeringen och därför inte accepterar att fordonet står uppställtpå dennes mark. har därför föreslagit att flyttning får skeförst sedan ägaren har underrättats om att fordonet är uppställt motmarkägarens vilja och det efter denna underrättelse förflutit minst sjudagar. Regeringen ansluter sig till förslag.Det torde dockförekomma fall där ägaren till ett fordon som är uppställt mot markägarensvilja av olika skäl inte kan anträffas. Som konstaterar bör detäven i dessa fall vara möjligt för markägaren att begära att fordonetskall flyttas. För att tillvarata fordonsägarens rätt bör dock tiden fråndet att markägaren inleder sina försök att underrätta fordonsägaren varalängre än i de fall fordonets ägare nås av markägarens underrättelse.Enligt regeringen och bör en månad förflyta innan fordonet fårflyttas i de fall markägaren inte lyckats anträffa fordonsägaren.I 7 §lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall regleras vem somskall stå för de kostnader som uppkommer i samband med att ett fordonflyttas. Enligt huvudregeln skall kostnaderna belasta ägaren av fordonet.Kostnader som inte kan tas ut av ägaren skall bäras av staten eller, omflyttningsbeslutet har verkställts av en myndighet, av kommunen.Om ett fordon flyttas med stöd av 2 § andra stycket, som bl.a. reglerarolovlig parkering, skall dock sådana kostnader som inte kan tas ut avfordonsägaren bäras av den som påkallat att fordonet skall flyttas, dvs.markägaren. har föreslagit att samma bestämmelse skall tillämpasnär fordon flyttas med stöd av den utvidgade rätten för markägare attbegära att fordon flyttas.Flera remissinstanser, bl.a. Rikspolisstyrelsenoch , har ifrågasatt om enskilda markägare som begär attett fordon skall flyttas över huvud taget bör bära något kostnadsansvar.Enligt dessa remissinstanser är det rimligt att det allmänna står förkostnaderna även i dessa fall. Andra remissinstanser, bl.a. Österåkerskommun, anser i likhet med att markägaren bör stå för kostnadernanär denne har begärt flyttningen. Några remissinstanser, bl.a. , menar att den nuvarande bestämmelsen om markägarenskostnadsansvar bör ändras så att den myndighet som har verkställt flyttningenfår välja om kostnaden skall bäras av markägaren eller myndigheten.Isamband med att den flyttningsgrund som anges i 2 § andra stycket lagenom flyttning av fordon i vissa fall infördes i lagen diskuteradeskostnadsansvaret (prop. 1983/84:104 s. 29 f.). Då anfördes bl.a. att det ärett allmänt intresse att fordon som har parkerats olovligt på tomtmarkkan flyttas. Några skäl att i fråga om beslutanderätt eller rätt attverkställa beslut särbehandla sådana flyttningsfall ansåg regeringen dåinte föreligga. Eftersom flyttning från tomtmark emellertid också oftasker i markägarens intresse måste det allmänna inte med nödvändighet ståför sådana flyttningskostnader som inte kan tas ut av fordonsägaren. Omflyttning av ett fordon sker på begäran av en markägare bör denne därförstå för de kostnader som inte kan tas ut av fordonsägaren.Regeringen,som kan konstatera att remissinstanserna har olika uppfattning om huransvaret för de kostnader som uppkommer när ett fordon flyttas bör fördelas,finner inte anledning att göra någon annan bedömning än den som gjordesår 1984.I propositionen föreslår regeringen mot denna bakgrund att enmarkägare ges möjlighet att begära flyttning av registrerade fordon somhar parkerats på dennes mark även om han eller hon inte har förbjuditparkering eller ställt upp villkor för parkering enligt bestämmelserna ilagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering.Fordonet fårdock inte flyttas förrän efter det att fordonsägaren underrättatsom att parkeringen är mot markägarens vilja. Om fordonsägaren inte kananträffas får fordonet flyttas först efter det att markägarenpåbörjat försök att underrätta fordonets ägare. Om kostnaderna förflyttningen inte kan tas ut av fordonets ägare skall kostnaderna bäras avden som begärt flyttningen.Regeringen bedömer vidare att inga ändringarbör göras i de nuvarande bestämmelserna om när äganderätten till ettflyttat fordon övergår till den som har verkställt flyttningen.Överklagande,ikraftträdanden m.m.Regeringen konstaterar att det är långt ifrånsjälvklart hur en överklagandeordning bör konstrueras och att en rad faktorermåste beaktas för att finna en lämplig ordning. Som exempel kan nämnasatt en ordning för överklagande bör samordnas med den ordning som gällerför överprövning av felparkeringsavgifter enligt lagen (1976:206) omfelparkeringsavgift.Om man har två olika ordningar för prövningen avöverklagande av beslut enligt lagen om flyttning av fordon i vissa falloch av felparkeringsavgifter finns risken för att två olika instanserprövar samma grundläggande fråga, dvs. om fordonet har varit uppställt istrid med en föreskrift om stannande eller parkering. Detta skapar enrisk för att instanserna kommer till olika slut. Ett sådant system börnaturligtvis så långt möjligt undvikas. Bilden kompliceras dessutom avatt i sitt delbetänkande Polisverksamhet iförändring (SOU 2002:70) har föreslagit att ordningen för överprövning avfelparkeringsavgifter modifieras. Det förslaget bereds för närvarandeinom Regeringskansliet.Eftersom i första hand fordonsägaren eller densom har begärt flyttningen skall ersätta kostnaden för flyttningen ochövriga åtgärder som vidtagits med stöd av lagen om flyttning av fordon ivissa fall kommer, enligt regeringen, det ökade antalet fordon som flyttasinte att leda till ökade kostnader för de myndigheter som verkställerflyttningarna.Sammanfattningsvis är frågan om överklagande så kompliceradatt den enligt regeringens bedömning behöver utredas vidare. Dennaomständighet bör dock inte förhindra att de förslag regeringen nu tagit uppi propositionen genomförs.Regeringen föreslår att lagändringarna träderi kraft den 1 januari 2004.MotionsförslagI två motioner som väcktsmed anledning av propositionen tas frågor upp som rör kostnaderna för attflytta fordon.I motion 2002/03:T15 av m.fl. (c) välkomnarCenterpartiet tanken att utöka möjligheterna för markägare att begäraflyttning av fordon. Det är dock beklämmande, menar motionärerna, attregeringen inte kan föreslå denna ändring utan att göra detallmännas problem till markägarens problem. Ett övergivet fordon kan skapasäkerhetsproblem både för miljö och människor, och därför är det rimligtatt markägaren har ett ansvar att anmäla övergivna fordon till polismyndigheten.Det kan dock inte vara rimligt att utforma den nya lagen så att denmotverkar markägares vilja att anmäla övergivna fordon.Det kan inte hellervara principiellt rimligt att en markägare som har oturen att få fordondumpade på sin mark får stå för kostnaderna för flyttning av fordonet.Denna kostnad bör, enligt motionärernas mening, bäras av den som dumparfordonet eller, om han eller hon inte kan återfinnas, av det allmänna,detta med hänvisning till det allmännas intresse i att slippa farliga ochstörande övergivna fordon på våra gator och i vår natur.I motion2002/03:T16 av m.fl. (kd) framhålls att lagstiftningenshuvudregel, att kostnaderna för flyttningen skall belasta ägaren av fordonet,är den enda rimliga.Som anges i propositionen, uppstår dock fall därfordonsägaren inte kan anträffas eller där kostnaderna inte kan tas ut avdenne. I dessa fall bör, såsom är fallet för fordon som flyttas avsäkerhets- och naturvårdsskäl, kostnaderna bäras av staten eller, omflyttningsbeslutet verkställts av en myndighet, av kommunen. Detär inte rimligt att en privatperson, såsom regeringen föreslår, skalllida ekonomisk skada till följd av att ett fordon utan tillåtelse parkeratsoch övergivits på dennes mark. Allmänintresset motiverar att det allmännastår för kostnaderna.Kristdemokraterna föreslår därför att flyttning avfordon enligt det i propositionen föreslagna nya tredje stycket i lagens2 § bekostas av stat eller kommun, beroende på vilken myndighet somverkställt flyttningsbeslutet. Dock bör den som begär flyttning av fordonenligt 2 § andra stycket, dvs. från plats som är reglerad enligt lagen omkontrollavgift vid olovlig parkering, fortsättningsvis bära kostnadernai de fall dessa inte kan tas ut av fordonsägaren.I två motioner frånallmänna motionstiden tas frågor upp som bl.a. rör övergivnabilar i naturen.I motion 2002/03:T213 av () pekarmotionären på skönhetsfläckar i vårt vackra landskap. Övergivna arbetsredskap,skrotupplag som är störande utan inhägnader och bilar som av någon anledningövergivits vid eller på vägarna. Dessa bilar utgör dessutom en sanitärolägenhet. Inte sällan rinner bensin, olja och batterisyra ut och förorenarmarken. Det i många fall ovissa ägarförhållandet försvårar och försenarbortforslandet av skrotbilarna. En landsomfattande kampanj med syfte attpå ett miljömässigt riktigt tillvägagångssätt omhänderta övergivna bilaroch övrigt skrot i naturen bör genomföras i samverkan mellan staten ochkommunerna (yrkande 3).I motion 2002/03:T444 av ochKerstin (båda s) ser motionärerna mycket positivtpå de nya bilskrotningsreglerna med avgiftskrav och premieutbetalning. Imotionen framhålls dock att det förekommer att ägaren till fordon som äruppställt på annans mark mot markägarens vilja inte kan anträffas. Ävenför dessa fall bör möjligheten finnas att flytta fordonet. Det är därförangeläget att det skyndsamt utarbetas regler för hur man förfar med dettabåde från rättssäkerhetssynpunkt för fordonsägare men också utifrån attdet vidtas åtgärder för att effektivisera möjligheterna att forsla bortoch skrota övergivna bilar.Utskottets ställningstagandeUtskottet serpositivt på regeringens förslag för att underlätta flyttning av cyklaroch andra oregistrerade fordon. Enligt utskottets mening är det vidareangeläget att effektivisera möjligheterna att forsla bort och skrotaövergivna bilar. Utskottet välkomnar därför regeringens förslag att geökade möjligheter för markägare att begära flyttning av fordon även närde inte utgör omedelbara och allvarliga hot mot trafiksäkerheten ochnaturvården.Som uppmärksammats i motionerna 2002/03:T15 (c) och 2002/03:T16(kd) kan dock flyttning av fordon innebära oönskade ekonomiska konsekvenserför markägaren. Utskottet vill här klargöra att huvudregeln i fråga omkostnaderna för flyttning av fordon är att kostnaderna skall belasta ägarenav fordonet enligt 7 § lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissafall. Kostnader som inte kan tas ut av ägaren skall bäras av staten eller,om flyttningsbeslutet har verkställts av en myndighet, av kommunen.Om ett fordon flyttas med stöd av 2 § andra stycket samma lag, dvs. vidolovlig parkering, skall dock sådana kostnader som inte kan tas ut avfordonsägaren bäras av den som påkallat att fordonet skall flyttas, dvs.markägaren. Regeringen föreslår att samma bestämmelse skall tillämpas närfordon flyttas med stöd av den utvidgade rätten för markägare att begäraatt fordon flyttas.Utskottet anser, i likhet med regeringen, att detallmänna inte med nödvändighet bör stå för sådana flyttningskostnader sominte kan tas ut av fordonsägaren. I det sammanhanget vill utskottet påminnaom att kostnaderna bärs av det allmänna om det handlar om fordonsvrak,eller i det fall fordonet är uppställt så att fara för trafikolyckoruppstår eller hinder uppstår i trafiken.Som framhållits i propositionensker ofta en flyttning av fordon i markägarens eget intresse. Även medden höjda skrotningspremien och det aktiva arbete som StiftelsenHåll Rent bedriver för att forsla bort och skrota övergivna fordonkan dock inte uteslutas att enskilda markägare kan komma att drabbas avorimliga kostnader. Utskottet förutsätter därför att en ingående uppföljningkommer att ske av den nya lagstiftningen så att regelsystemet inte fåroönskade konsekvenser för enskilda markägare eller motverkar syftet atteffektivisera möjligheten att forsla bort övergivna fordon. I detsammanhanget bör också ses över vilka effekter producentansvarets införandefår på skrotfonden och om skrotfonden möjligen kan användas för dettaändamål i framtiden.Utskottet tillstyrker mot denna bakgrund regeringensförslag till ändringar i lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissafall och avstyrker motionerna 2002/03:T15 (c) och 2002/03:T16 (kd).Medanledning av motionerna 2002/03:T213 (c) och 2002/03:T444 (s) från allmännamotionstiden som mer allmänt tar upp frågor om övergivna bilar inaturen vill utskottet framhålla att övergivna fordon vid vägkanter ochi naturen kan utgöra ett allvarligt miljöproblem. Det är därför enligtutskottets uppfattning angeläget att övergivna bilar kan forslas bort ochskrotas. Utskottet välkomnar därför att regeringen i propositionen föreslårändringar i lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall, så attbl.a. flyttning av övergivna bilar i naturen underlättas. Utskottet villockså anföra att Stiftelsen genomför enskrotbilskampanj. En viktig del av kampanjens syfte är att skrotbilarnaskall tas om hand på ett miljöriktigt sätt, så att gifter som bl.a. blyoch kvicksilver inte läcker ut. hade drygt 83000 skrotbilar anmälts till kampanjen.Som utskottet ser det liggerregeringens förslag i propositionen och kampanjen som Stiftelsen nu genomför väl i linje med vad som efterfrågas i motionerna.Motionerna 2002/03:T213 (c) yrkande 3 och 2002/03:T444 (s) avstyrksdärför.YrkestrafiklagenUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrkerregeringens förslag till justering av yrkestrafiklagen (1998:490).RegeringensförslagRegeringen anför att vid den ändring av 6 kap. 7 § yrkestrafiklagensom gjordes i samband med att den nya fordonslagen (2002:574) beslutades,så föll av misstag ordet ”om” bort i inledningen av första stycket 2 (seprop. 2001/02:130, bet. 2001/02:TU13, rskr. 2001/02:80 och SFS 2002:580).Regeringen föreslår att detta misstag nu rättas till. Regeringen föreslårdärför att ordet ”om” läggs till i inledningen av första stycket 2 i 6kap. 7 § yrkestrafiklagen (1998:490).Utskottets ställningstagandeUtskottettillstyrker regeringens förslag till justering av yrkestrafiklagen (1998:490).Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstagandenhar föranlett följande reservation. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.Lagenom flyttning av fordon i vissa fall, punkt 1 (kd, c)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser attförslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse:Riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen.Därmed bifaller proposition 2002/03:105 i denna del, bifallerdelvis motionerna 2002/03:T15 och 2002/03:T16 och avslår motionerna2002/03:T213 yrkande 3 och 2002/03:T444.StällningstagandeVi ser positivtpå regeringens förslag för att underlätta flyttning av cyklar och andraoregistrerade fordon. Enligt vår mening är det vidare angeläget atteffektivisera möjligheterna att forsla bort och skrota övergivna fordon. Vivälkomnar därför regeringens förslag att ge ökade möjligheter för markägareatt begära flyttning av fordon även när de inte utgör omedelbara ochallvarliga hot mot trafiksäkerheten och naturvården.Lagstiftningenshuvudregel, att kostnaderna för flyttningen i första hand skall belastaägaren av fordonet, anser vi vara rimligt. Vi är dock medvetna om attfall kan uppstå då fordonsägaren inte kan anträffas eller där kostnadernainte kan tas ut av denne. Detta kan leda till betydande kostnader för denmarkägare som oförskyllt råkat drabbas av att övergivna fordon dumpas påhans eller hennes marker.Vi anser därför att kostnader som inte kan tasut av fordonsägaren i dessa fall bör bäras av staten eller, omflyttningsbeslutethar verkställts av myndighet, av kommunen, dvs. den regleringsom gäller för fordon som flyttas av ordnings- och säkerhetsskäl eller avnaturvårdsskäl.Regeringen bör återkomma till med förslag tillfinansiering av ett utökat kostnadsansvar för det allmänna i enlighet medvad som ovan anförts. I avvaktan på att regeringen återkommertill med en lämplig finansieringslösning bör dock de föreslagnalagändringarna träda i kraft.Vad som anförts bör som sinmening ge regeringen till känna. Därmed tillstyrks regeringens föreslagnalagändringar. Av utskottets ställningstagande följer att motionerna2002/03:T15 (c) och 2002/03:T16 (kd) tillstyrks delvis medan motionerna2002/03:T213 (c) yrkande 3 och 2002/03:T444 (s) avstyrks.Förteckning över behandlade förslagPropositionenProposition2002/03:105 Ändringar i lagen om flyttning av fordon i vissa fall, m.m.:attriksdagen antar regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1982:129)om flyttning av fordon i vissa fall,lag om ändring i yrkestrafiklagen(1998:490).Följdmotioner2002/03:T15 av m.fl. (c):Riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om attkostnaderna för att flytta fordon i vissa fall skall täckas av det allmännai de fall då fordonsägaren inte kan hittas.2002/03:T16 av . (kd):beslutar om sådan ändring av 7 § tredje stycketlagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall, att kostnader förflyttning som sker med stöd av 2 § tredje stycket samma lag ej skall bärasav markägaren, i enlighet med vad som anförs i motionen.Motioner frånallmänna motionstiden /03:T213 av ():3.