bet · GQ01FIU23 · 2003-05-06 00:00:00 — Inflationen har dock legatinom det uppsatta toleransintervallet på ( 1 procentenhet.Överskridandet beror bl.a. på kraftiga men tillfälligaprishöjningar på t.ex. energi, kött och grönsaker.Genomgången av de enskilda åren under perioden 2000-2002gör också att utskottet i efterhand kan konstatera attRiksbanken i sina prognoser överskattadeinflationstakten som man underskattade tillväxteni den svenska ekonomin. varförhållandena de omvända. överskattadeRiksbanken som regel tillväxten som banken avolika skäl underskattade inflationstrycket.Utskottet kan dock konstatera att Riksbankensprognoser står sig förhållandevis väl i jämförelse medandra prognosinstituts bedömningar . Sågott som samtliga prognosinstitut, både svenska ochinternationella, gjorde sammaöver- och underskattningar av både tillväxten ochinflationen som gjorde.Olika skattningar av agerandevisar också att i huvudsakutformat penningpolitiken i enlighet medsin egen officiella handlingsregel, dvs.att sänka eller höja reporäntan närprognoserna visar att inflationen på etttill under- elleröverskrider inflationsmålet. Riksbankensränteförändringar under den undersöktaperioden följer i stort setthandlingsregeln, förutom vid något ellernågra enstaka tillfällen.Fördelningen av resultat ochfrågan om ansvarsfrihet för fullmäktigeUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att riksbanksfullmäktige ochRiksbankens direktion beviljas ansvarsfrihet försin förvaltning av . Utskottetföreslår också att fastställerRiksbankens balans- och resultaträkningar samtgodkänner fullmäktiges förslag till disposition av2002 års resultat. Det innebär att Riksbankenlevererar in till statsverket,att avräknas fråndispositionsfonden och att 4,8 miljarder kronoröverförs till resultatutjämningsfonden.Bolagiseringen av kontanthanteringDen övertog det nybildade bolaget iSverige AB huvuddelen av ansvaret för Riksbankenskontanthantering. Bolaget fungerade som etthelägt dotterbolag till med uppgift att svaraför distribution, lagerhållning samt äkthets- ochkvalitetskontroll av kontanter. Det hade också möjlighetatt konkurrera på marknaden för betalnings- ochkontanthanteringstjänster med sådana uppgifter somuppräkning av dagskassor, drift av serviceboxar, laddningav sedelautomater samt värdetransporter.Under 2002 delades bolaget upp i två separata bolag -() och Pengar i Sverige AB- där SKAB är ett helägt dotterbolag till ochPengar i är dotterbolag till . Delningengenomfördes formellt , men de bådabolagen hade gemensam produktion fram t.o.m. den 16februari 2003.Av årsredovisning framgår att denkonkurrensutsatta verksamheten (PSAB) ska säljas under 2003och att prövar möjligheten att överlåtaresterande verksamhet (SKAB) till affärsbankerna.När PSAB bildades överförde till bolagetapportegendom och kapital på sammanlagt 419 miljonerkronor. SKAB har därefter erhållitytterligare i aktieägartillskott.Riksbanken har därefter av försiktighetsskäl skrivit nedsitt aktieägarinnehav i SKAB/PSAB till ,dvs. harutöver dessa nedskrivningar haft andra kostnaderförknippade med bolagiseringen av kontanthanteringen, bl.a.konsultarvoden.Riksdagens revisorer svarar för den årliga granskningenav redovisning. Enligt vad finansutskottetinhämtat har revisorerna givit två konsulter verksamma vidHandelshögskolan i i uppdrag att närmare granskade kostnader som bolagisering avkontanthanteringen har fört med sig. I uppdraget ingårbl.a. att undersöka vad bolagiseringen har kostatRiksbanken brutto, att försöka utröna hur mycketkontanthanteringen skulle ha kostat om den legat kvar ibanken samt även att bedöma vad som orsakat de högakostnaderna. Konsulterna ska redovisa resultatet av sinundersökning till revisorerna i början av juni 2003.Riktlinjer för vinstdispositionRiksbanken har sedan 1987 års bokslut värderat tillgångar och skuldertill marknadsvärden. Denna princip innefattade från börjandock inte guldinnehavet som fram /99fördes upp med samma, mycket låga bokföringsvärde som gälltsedan 1950-talet.Övergången till en marknadsvärdering medförde attRiksbankens värdepappersportfölj kom att exponeras förvaluta- och ränterisker på ett mer påtagligt sätt äntidigare. För att motverka de fluktuationer detta kunde geupphov till på resultatet och inleveranserna till statenfastställde riksbanksfullmäktige 1988 nya riktlinjer fördispositionen av resultat. Förenklat uttrycktinnebar de nya riktlinjerna att skulleleverera in av sitt överskott till staten medanresterande skulle användas för att bygga upp det egnakapitalet. Mer detaljerat innebar riktlinjerna följande:1. Inleveranserna till statsverket ska motsvara80 % av de fem senaste årens genomsnittliga resultat förebokslutsdispositioner. Det inlevererade beloppet skaavrundas till jämnt 100-tal miljoner kronor.2. Till dispositionsfonden ska avsättas avsamma underlag. Avsättningar till dispositionsfonden skadock bara göras i den mån årets resultatet överstiger denberäknade inleveransen till staten.3. Återstoden av årets resultat före bokslutsdispositionerska föras till/från resultatutjämningsfonden.4. Den resultatpåverkan som uppkom vid en eventuelluppskrivning eller nedskrivning av kronans värde skulleenligt de ursprungliga riktlinjerna inte påverka detårsgenomsnitt som lades till grund för inleveransernatill statsverket. Vid en av fullmäktige beslutadjustering av växelkursen borde i ställetdispositionsfonden utnyttjas.Riktlinjerna kom i denna form att tillämpas fram t.o.m.1992 års bokslut. Efter det att kronan släppts frimodifierade emellertid fullmäktige den fjärde punkten ochfr.o.m. bokslut har gällt att underlaget förinleveranserna ska utgöras av de fem senaste årensgenomsnittliga resultat före bokslutsdispositionerexklusive den resultatpåverkan som en ändrad kronkurs haft.Varje förändring av kronkursen påverkar därmed underlagetför inleveranserna. Har kronan fallit i värde skaberäkningsunderlaget minskas, och inleveransen blir då imotsvarande mån mindre. Har kronan stärkts skaberäkningsunderlaget ökas, vilket gör att inleveransen blirstörre.I 1999 års bokslut modifierades riktlinjerna iytterligare ett avseende, vilket hade sin upprinnelse i attRiksbanken året innan gått över till att marknadsvärderasitt guldinnehav. Den orealiserade värdestegring somuppkommit på detta innehav har i de fyra senaste bokslutenbehandlats på samma sätt som en valutakurseffekt ochsåledes fått påverka inleveransens storlek. Därmed utgörsnumera underlaget för inleveranserna av de fem senasteårens genomsnittliga resultat före bokslutsdispositionermen efter det att valutakurseffekter och guldvärdeeffekterräknats bort.Fullmäktiges förslag till disposition av 2002 årsresultatFör 2002 uppvisar före bokslutsdispositioner ettunderskott på . Kronan stärktes under detgångna året, vilket medförde att utländskatillgångar blev mindre värda räknat i kronor. I enlighetmed de fastlagda riktlinjerna ska ett belopp motsvarandedenna valutakurseffekt tas från dispositionsfonden ochläggas till resultatet som därmed ökar med 13 161 miljonerkronor.Omvärderingen av guldinnehav ska behandlas påmotsvarande sätt. guldtillgångar uppgickoförändrat till , men det bokförda värdet av dettainnehav ökade med . Åretsresultat ska därför minskas med ett lika stort belopp som istället förs till dispositionsfonden.Efter det att valutakurseffekten och omvärderingen avguldtillgångarna har räknats bort uppgår resultatet förebokslutsdispositioner därmed till(-71 + 13 161 - 774 =) . Dettaresultat ligger till grund för beräkningen av inleveransenoch ska fördelas så att- en post motsvarande av de fem senaste årensgenomsnittliga resultat före bokslutsdispositioner(avrundad till närmast 100-tal ) levererasin till statsverket,- resterande belopp av beräkningsunderlaget sätts av tillresultatutjämningsfonden.De fem senaste årens genomsnittliga resultat förebokslutsdispositioner uppgår till och80 % härav, eller avrundat , skalevereras in till statsverket. Eftersom inleveransen ärstörre än årets resultat ska någon avsättning motsvarande10 % av samma genomsnittsresultat inte göras tilldispositionsfonden.Fullmäktiges förslag innebär således att 7,5 miljarderkronor levereras in till statsverket. De föreslagnavinstdispositionerna leder till attresultatutjämningsfonden ökar med 4,8 miljarder kronormedan dispositionsfonden minskar med netto 12,4 miljarderkronor.Riksdagens revisorer tillstyrker att fullmäktige ochdirektionen beviljas ansvarsfrihet för sin förvaltning. Detillstyrker också att balans- och resultaträkningarna för2002 fastställs.Finansutskottets ställningstagandeFrämst till följd av kronans fall ökade egetkapital snabbt . På fem årfördubblades det. Fullmäktige föreslog därför våren 2001att utöver den reguljärt fastställdainleveransen skulle leverera in extratill statsverket. Även föreslog en majoritet avfullmäktiges ledamöter att skulle leverera in 20miljarder kronor extra till statsverket. Fullmäktigeföreslår nu att årets inleverans i enlighet med tidigarefastlagda regler ska uppgå till 7,5 miljarder kronor.Förslaget innebär att har levererat insammanlagt till statsverket, varav 40miljarder kronor i form av särskilda inleveranser. Trotsdessa betydande inleveranser försvagas bankens eget kapitalunder med endast 23,5 miljarder kronor.Finansutskottet har inget att invända mot fullmäktigesförslag till disposition av resultat. LiksomRiksdagens revisorer tillstyrker utskottet också attriksdagen fastställer de balans- och resultaträkningar somfinns intagna i årsredovisning. Balansräkningenoch resultaträkningen framgår också av bilaga 2 till dettabetänkande.Riksdagens revisorer prövar frågan omRiksbankens kostnader för bolagiseringen avkontanthanteringen. I avvaktan på resultatet av dennaundersökning har utskottet tills vidare avstått från attpröva denna fråga närmare. Utskottet har vid sin granskningav i övrigt inte funnitnågot som ger anledning till särskilt uttalande. I likhetmed revisorer tillstyrker utskottet därför attRiksbanksfullmäktige och direktion beviljasansvarsfrihet för sin förvaltning under 2002.Lagreglering av principerna förRiksbankens inleveranserUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslår en motionmed förslag om lagreglering av vilka principer somskall gälla för utdelning av överskott.Jämför reservation 1 (m).MotionenModerata samlingspartiet anser i motion Fi8 att man böröverväga att i riksbankslagen införa en paragraf somreglerar soliditet och därmed utdelningen tillstaten. Lagregleringen bör innebära att utdelning inte fårgöras om det leder till att en eftersträvad nivå på detegna kapitalet inte kan upprätthållas. Motionärernaföreslår att riksdagsstyrelsen ska få i uppdrag att utredadet framförda förslaget om en reglering i riksbankslagen avvilka principer som ska gälla för utdelning av Riksbankensöverskott till staten (yrkande 2).Finansutskottets ställningstagandeUtskottet behandlade några snarlikamotionsyrkanden och konstaterade då att fullmäktige för sindel ansett att frågan om en lagreglering av Riksbankensbalansräkning och vinstdispositioner inte bordeaktualiseras förrän i samband med ett eventuellt svensktinträde i valutaunionen. Utskottet delade denna uppfattningoch avstyrkte därför motionerna.I den nu aktuella motionen är utgångspunkten för denföreslagna lagre- gleringen att skaupprätthålla en viss soliditet. Utskottet vill därförframhålla följande. Trots de senaste årens betydandeinleveranser till statsverket har såväl iförhållande till tidigare som internationellt sett en godsoliditet[1]. soliditet har sedan 1989utvecklats på följande sätt.Riksbankens soliditet 1989-2002Procent---------------------------------År Soliditet ÅrSoliditet---------------------------------1989 32,0 1996 41,1---------------------------------1990 35,0 1997 49,6---------------------------------1991 26,7 1998 55,6---------------------------------1992 17,3 1999 50,5---------------------------------1993 30,3 2000 53,8---------------------------------1994 24,0 2001 49,5---------------------------------1995 29,8 2002 44,4---------------------------------Som framgår av sammanställningen har nivån påRiksbankens soliditet varierat, men den var ändåunder väsentligt högre än under förstahälften av 1990-talet.Även internationellt sett har engod soliditet, vilket framgår av följandejämförelse.Vissa centralbankers soliditet 1999-2002Procent-----------------------------------| |2002 |2001 |2000 |1999|-----------------------------------||44,4 |49,5 |53,8 |50,5|-----------------------------------|EMU |15 |27 |25 |18 |-----------------------------------||- |4,6 |6,5 |6,5|-----------------------------------||13 |16 |19 |15 |-----------------------------------||31 |42 |46 |31 |-----------------------------------||12|13 |5,6 |6,3|----------------------------------------------------------------------saknas uppgift för 2002Riksbankens ekonomiska styrka är såledesfortfarande god. Det finns därför inteanledning att nu aktualisera frågan om enlagreglering av Riksbankensvinstdispositioner. Utskottet avstyrkerdärför motion Fi8 (m) yrkande 2.Finans- och strukturpolitikensansvar förinflationsbekämpningenUtskottets förslag i korthetDet är naturligt att det förekommerett samspel mellan penningpolitikenoch finanspolitiken. Det finns dock,enligt utskottets mening, ingenanledning att föreslå att riksdagengör ett uttalande av det slag somföreslås i motionen. Utskottetavstyrker motionen.Jämför reservation 2 (m).MotionernaI motion Fi8 av m.fl. (m)anförs att finanspolitiken måste geförutsättningar för en långsiktigt hållbaroch hög ekonomisk tillväxt utan inflation.Enligt motionärerna behövs reformer inomskatte- och arbetsmarknadsområdet för attstärka utbudssidan i ekonomin. Det är närföretagen i ett relativt tidigt skede i enuppåtgående konjunkturfas slår ikapacitetstaket som inflationstrycket ökar.I det läget tvingas strama åtpenningpolitiken - höja räntan - med lägretillväxt som följd. Jämfört med andraländer är den svenska långsiktigatillväxten låg innan inflationen tar fart.Riksbanken gör bedömningen att denlångsiktigt hållbara tillväxten i på 2-2,. Det betyder, enligtmotionärerna, att den svenska ekonomin är istort behov av strukturreformer. Enligtmotionärerna gäller detta också den svagakronan. På lång sikt är det bara en högretillväxtkraft i ekonomin som kanstabilisera kronkursen, ochförutsättningarna för en högretillväxtkraft skapas av entillväxtfrämjande finanspolitik (yrkande1).Finansutskottets ställningstagandeUtskottet har tidigare behandlatmotionsyrkanden av samma innebörd, senast ibetänkande 2001/02:FiU23 Penningpolitikenoch 2001.Enligt utskottets mening är det naturligtatt det förekommer ett samspel mellanpenningpolitiken och finanspolitiken.Utskottet vill erinra om att skastödja målen för den allmänna ekonomiskapolitiken om detta kan ske utan attprisstabilitetsmålet åsidosätts. Närfinanspolitiken utformas görs noggrannaanalyser av inflationen ochinflationstrycket, framtidapenningpolitik och sannolika nivåer påreporäntan. Enligt utskottets mening finnsdet dock ingen anledning att föreslå attriksdagen ska göra uttalanden av det slagsom föreslås i motionen. Utskottetavstyrker därför motion Fi8 (m) yrkande 1.Offentliggörande avdirektionens protokollUtskottets förslag i korthetUtskottet bedömer att den nuvarandeordningen för offentliggörande avdirektionens protokoll fungerartillfredsställande. Därför finns detför närvarande inga skäl att reglerafrågan i riksbankslagen. Utskottetär dock medvetet om att situationenkan förändras. Om utvecklingen går ien negativ riktning vad gäller t.ex.kraven på insyn och snabbhet ioffentliggörandet av protokollen ärutskottet berett att ta ny ställningoch överväga en eventuelllagstiftning. Utskottet avstyrkermotionerna.Jämför reservation 3 (m, fp, mp).MotionernaI motion Fi8 av m.fl. (m)anförs att Moderata samlingspartiet isamband med riksbanksreformen krävde attdet i lag skulle föreskrivas attdirektionens sammanträdesprotokoll skulleoffentliggöras. majoritetbeslutade emellertid att det borde ankommapå direktionen att bestämma i vilken formprotokollen skulle göras tillgängliga.Riksbanken har efter reformen frivilligtvalt att, med allt kortare fördröjning,offentliggöra protokollen. För att gestadga åt detta förfarande bör, enligtmotionärerna, den nu i praxis tillämpadeordningen förankras i riksbankslagen(yrkande 4).I motion Fi209 av m.fl.(m) anförs i likhet med i motion Fi8 attden nu tillämpade ordningen medriksbanksprotokollen bör förankras iriksbankslagen (yrkande 2).I motion Fi265 av m.fl. (fp)anförs att liberalernavälkomnar beslut att medfördröjning offentliggöra protokollen fråndirektionens sammanträden. Detta beslut harbidragit till dagens livaktiga diskussionom penningpolitiken och därmed en djupareförståelse bland allmänheten för politikensmål. För att säkerställa denna ordning förframtiden bör, enligt motionärerna, den nutillämpade praxisen införas iriksbankslagen (yrkande 2).Finansutskottets ställningstagandeUtskottet har tidigare behandlat liknandemotionsförslag om protokoll,senast i betänkandet om penningpolitikenoch Rikbankens förvaltning 2001 (bet.2001/02:FiU23).Utskottet vill, liksom vid tidigarebehandlingar, anföra att sedan den nyariksbankslagen trädde i kraft den 1 januari1999 har valt att frivilligt,med viss tidseftersläpning, publiceraprotokollen från direktionens sammanträden.Som framgår av tabell 3 har Riksbankensystematiskt arbetat med att minska tidenmellan mötena och protokollensoffentliggörande. dröjde det igenomsnitt innan protokollenoffentliggjordes. var fördröjningennere i genomsnitt.Riksbanken arbetar efter regeln attprotokollen ska offentliggöras cirka tvåveckor eller efterdirektionsmötena. När det gäller protokollsom innehåller beslut om interventioner påvalutamarknaden är dock situationen merkomplicerad, ur bl.a. affärs- ochsekretessynpunkt. beslutadedirektionen att direktionens motiv föreventuella valutainterventioner skaredovisas och offentliggöras i ett särskiltprotokoll - normalt minst en månad ellerhögst efter det att det beslutademandatet för interventionen löpt ut.Tabell 3. Antal dagar mellan direktionens möten ochprotokollens publicering------------------------------------------------------Antal arbetsdagar mellandirektionens sammanträde ochprotokollens publicering------------------------------------------------------Genomsnitt 1999 29------------------------------------------------------Genomsnitt 2000 12------------------------------------------------------Genomsnitt 2001 11------------------------------------------------------Genomsnitt 2002 10------------------------------------------------------Källa: RiksbankenEn anledning till att i den nyariksbankslagen inte tvingades offentliggöraprotokollen var att en sådan regel skullekunna innebära avsteg från sekretesslagensprinciper. En annan viktig anledning var attdet fanns en osäkerhet om värdet avinnehållet i protokollen om offentliggörandetlagreglerades. För att stärka dendemokratiska insynen i ochdirektionens verksamhet infördes i den nyariksbankslagen en rätt för ordföranden ochvice ordföranden i riksbanksfullmäktige attnärvara och yttra sig vid direktionenssammanträden. För att denna insyn ska fungeraär det, enligt utskottets mening, avavgörande betydelse att direktionens mötenpräglas av en öppen diskussion där olikameningar om ekonomin och penningpolitikenbryts. Ett offentliggörande av protokollenfår inte leda till att diskussionen pådirektionsmötena urvattnas genom attståndpunkter och ställningstaganden formasredan före de beslutande mötena.Utskottet har granskat direktionenspenningpolitiska protokoll för åren 1999 till2002. Granskningen visar att debatten om detekonomiska läget och inriktningen av penning-och räntepolitiken varit öppen och fri. Avprotokollen framgår hur diskussionen förtsoch hur argumenten vägts. hardirektionen hållit 42 sammanträden då beslutom reporäntan tagits. Vid 23 sammanträden hardirektionen varit enig om fattaderäntebeslut, vid 19 sammanträden har en ellerflera ledamöter av direktionen reserverat sigmot besluten eller den prognos avinflationsutvecklingen som låg till grund förbesluten. avlämnades fyrarespektive sju reservationer. och2002 avlämnades tre respektive femreservationer.Sammantaget är det utskottets bedömning attden nuvarande ordningen för protokollensoffentliggörande fungerar tillfredsställande,både vad gäller kraven på demokratisk insynoch snabbheten i offentliggörandet. Därförfinns det enligt utskottets mening inga skälför att nu reglera frågan om direktionensprotokoll i riksbankslagen. Utskottet är dockmedvetet om att situationen kan förändras. Omutvecklingen, mot förmodan, går i en negativriktning, där t.ex. innehållet i protokollenurvattnas och det går allt mellandirektionens möten och protokollenspublicering, är utskottet berett att ta nyställning i frågan och överväga en eventuelllagstiftning.Med det anförda avstyrker utskottetmotionerna Fi8 (m) yrkande 4, Fi209 (m)yrkande 2 och Fi265 (fp) yrkande 2.Lagreglering av de offentligautfrågningarna om RiksbankenUtskottets förslag i korthetOffentliga utskottssammanträdenregleras av föreskrifterna i 4 kap. 12§ riksdagsordningen med tillhörandetilläggsbestämmelser. Någon särskildreglering av de offentligautskottsutfrågningarna medriksbankschefen är enligt utskottetsmening inte erforderlig.Utskottet är dock berett att ta fråganunder förnyad prövning om det iframtiden visar sig svårt att fåriksbankschefen eller någon annanmedlem i direktionen att delta iutskottets utfrågningar. Utskottetavstyrker motionerna.Jämför reservation 4 (m, fp).MotionernaI motion Fi8 av m.fl. (m)anförs att för att säkerställa allmänhetensinsyn i verksamhet bör det iriksbankslagen skrivas in en rätt att hållaoffentliga utskottsutfrågningar medriksbankschefen. Som förebild bör användasartikel 13 moment 3 andra stycket iAmsterdamfördraget, där det föreskrivs attECB:s ordförande och övrigadirektionsledamöter på begäran avEuropaparlamentet eller på eget initiativ kanhöras av behörigakommittéer (yrkande 3).I motion Fi209 av m.fl. (m)föreslås med samma motivering som i motionFi8 att en rätt att hålla offentligautskottsutfrågningar med riksbankschefen börskrivas in i riksbankslagen (yrkande 1).I motion Fi265 av m.fl. (fp)anförs att rätt att avhållautfrågning med representanter för Riksbankenstadfästs. Enligt motionärerna finns det iriksdagsordningen ingen regel som garanterarallmänhetens insyn genom offentligautfrågningar, ej heller om Riksbankensskyldighet att delta (yrkande 1).Finansutskottets ställningstagandeUtskottet har behandlatliknande motionsförslag om de offentligautskottsutfrågningarna, senast i betänkande2001/02:FiU23 Penningpolitiken ochRiksbankens förvaltning 2001.Vid samtliga tillfällen har utskottetavstyrkt förslagen med motiveringen att deoffentliga utfrågningarna av riksbankschefen,i likhet med andra offentligautskottssammanträden, regleras avföreskrifterna i 4 kap. 12 § riksdags-ordningen med tillhörandetilläggsbestämmelser. Någon särskildreglering av de offentligautskottsutfrågningarna med riksbankschefen ärinte nödvändig.Enligt utskottets mening finns det ingenanledning att nu ompröva dettaställningstagande. Utskottet är dock berettatt ta frågan under förnyad prövning om det,mot förmodan, skulle visa sig svårt att iframtiden få riksbankschefen eller övrigadirektionsmedlemmar att delta i utskottetsoffentliga utfrågningar.Utskottet vill i sammanhanget tillägga attutskottet under riksmötena /96 till2002/03 hållit sammanlagt 18 utfrågningar medriksbankschefen. Av dessa har 15 varitoffentliga och tre interna. Sedan den nyariksbankslagen trädde i kraft den 1 januari1999 har en utfrågning av tio medriksbankschefen varit sluten.Med det anförda avstyrker utskottetmotionerna Fi8 (m) yrkande 3, Fi209 (m)yrkande 1 och Fi265 (fp) yrkande 1. **FOOTNOTES**[1]: Soliditeten definierad som summaeget kapital inklusiveresultatutjämningsfond och årets resultatmätt som andel av balansräkningensomslutning.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer.