bet · GQ01SFU8 · 2003-03-25 00:00:00 — Det ärnaturligtvis massor av saker som kan göras.Självklart har handläggningstiderna betydelse. Jagsade att genomsnittet är 14 månader. Det uppdrag vihar tillsammans med är 12 månadershandläggningstid, så där finns det ett par månadertill att ta.Det är självklart viktigt att barnen också fårkomma till tals i asylärendet, och att skolanfungerar för barnen. De måste ha stöd från andravuxna när de vuxna runtomkring dem inte riktigtorkar vara vuxna.Just nu genomför vi konferenser över hela landettillsammans med landstingen om justsjukvårdsfrågorna och inte minst psykiatrin - detfinns stora brister där - och där diskuterar vi medlandstingen hur vi ska kunna förbättra samarbetetoch samverkan oss emellan. Tyvärr är det väl så attlandstingen - trots att den här ordningen har gällti - inte riktigt är klara över att det ärde som har ansvaret för sjukvård också förasylsökande. Landstingsledningarna vet nog det, mendet finns brister i deras organisation när detgäller kunskapen om vilket ansvar de har. Det finnsinte heller resurser. Resurserna räcker ju inte förbarn som är bosatta i heller, och detdrabbar naturligtvis också de asylsökande barnen.Jag kan räkna upp säkert 20 områden där det finnsanledning att utveckla och förbättra arbetet, ochdet här var några.Brita Sydhoff, Svenska Röda Korset: Jag skullevilja understryka det säger omlandstingens ansvar för dessa barn. Röda Korset harju också fem centrum för torterade och krigsskadadepersoner. Vi kan med glädje säga att genom att vihar fått ett bidrag från Allmänna arvsfonden, menframför allt ett bidrag från EU, så kan vi nu arbetamed barn och ungdom på ett helt annat sätt, och detär viktigt.Det andra är att de här personerna när de har fåttsin behandling måste komma ut till någonting som ärså bedrövligt att de blir sjuka igen. Ofta handlardet om att det nätverk som vi i vanligtvishar inte finns. Därför är det återigen så att mångainom kan göra en väldigt godgärning bara genom att vara medmänniska. Mångalandsting har inte velat ge till exempel RödaKorsets center för asylsökande något stöd, och jaghoppas att det här kommer att ändras.Lena , : Den stora förändringsom håller på att ske, men som inte är helt klar ,är ju att man faktiskt ser barnen. De här barnen harinte varit sedda i familjerna förut när de harkommit. lyssnar man till dem och förstår att manfaktiskt måste ta hänsyn till dem som individer,inte bara som en del av ett kollektiv, nämligenfamiljen.Mona (): Jag hade tänkt ställa en delfrågor som jag redan har fått svar på omtraumabehandling av barn och vuxna. Ni säger att nihar fått bättre resurser just . Är det tillfälligteller ser ni att det är långsiktigt? Jag skulleockså ville höra lite om behovet. Frågan riktas delstill , dels till Röda Korset. Dethandlade om samarbetet med landstingen och om defrivilliga organisationerna. Det är viktigt att bådevuxna och barn får tillgång till det här eftersomdet har bäring på hur man klarar sig senare i livet.Lena Häll , : Jag vet inteom jag är rätt person att svara på den frågan. Detkanske är utskottets ordförande som ska svara, ellerregeringen. Jag hoppas naturligtvis att denresursförstärkning som vi har fått inte ärtillfällig. Vi har begärt resurser på motsvarandenivå både och för året därpå. Men detär ju statskassan och slutgiltigt sombestämmer hur mycket pengar vi ska få.När det gäller resurser till sjukvård är det intevi som har bristande resurser utan det är ju ilandstinget resurserna brister. Det kan tyvärr intejag bidra till att göra något åt.Ordföranden: Det är alldeles sant. Huvuddelen avresursfrågan är en budgetfråga. Vi får vänta ett tagtill innan vi får höra sanningen omdetta. Ville Röda Korset också kommentera MonaJönssons fråga?Brita Sydhoff, Svenska Röda Korset: Jag skullesnarare vilja komplettera. Det gäller inte just demsom har starkt behov av psykisk hjälp, men Rödakorset har ställt upp med ett erbjudande tillMigrationsverket just när det gäller ungdomar. Dethandlar om att vi på vår folkhögskola ska kunna tahand om större grupper av ungdomar som sitter ganskasysslolösa och bara väntar. Väntetiderna ärmöjligtvis inte så långa, men 14 månader är i allafall alldeles för länge för en ung människa. Jagtror att vi måste se i och användaden. Vare sig detta barn eller denna ungdom skastanna eller inte så får vi inte bryta nedmänniskor. Jag tror att vi alla får försöka hjälpasåt där.Mona (): Jag vet mycket väl att det är visom har hand om pengarna, men vi behöver ocksåsignaler om hur det ser ut. Hur mycket ärtillfredsställt av behovet, hur mycket ser nibehövs? Det var mer något åt det hållet jag tänktemig.Lena Häll , : Det här finnsi vårt budgetunderlag som är inlämnat tillregeringen . Vad vi säger är att vibehöver ha kvar den här resursförstärkningen vi harbegärt . Sedan är vii fas med handläggningstiderna. Det är inte 14månader hos oss utan det är 14 månader totalt om manöverklagar vårt beslut, om det blir ett avslag hososs. De analyserna finns och det underlaget äralltså gjort och finns tillgängligt påRegeringskansliet.Kalle (): Jag tänkte begränsa mig till ensnabb fråga som möjligen kräver ett lite längresvar. Det gäller nedläggning. Jagska börja med att instämma i den bild som FARR härtidigare gav om svensk praxis, eftersom den hårtattackerades. Vi är många som är eniga om att vi seren bild i där praxis förändras och skärps,och vi är oroliga för det. Vi har också en enigriksdag som har ställt sig bakom attUtlänningsnämnden ska läggas ned. Jag skulle viljafråga : Hur går det medförberedelserna för nedläggningen?Håkan Sandesjö, : Det är inte enfråga som du ska ställa till mig. Ställ den tillregeringen!Ordföranden: Det är alldeles rätt. Det är i huvudsaken fråga som regeringen och sedan har atthantera. Vi har ju från utskottets sida varit påUtlänningsnämnden och fått information omförutsättningarna för det arbete som pågår.Då tänker jag göra så att jag utnyttjar dettatillfälle till att få en paus i utfrågningen på sjuminuter.Hur tas de asylsökande emot?Ordföranden: välkomna till utfrågningensandra halva. Som ni vet, och som jag inledningsvissade, kommer vi att använda denna andra halva åtsjälva mottagandet. När vi gjorde upp detta iutskottet var inte heller tanken att titta på deriktigt långsiktiga integrationsaspekterna. Detfinns det andra tillfällen att göra. är det mermottagandet som sådant det gäller, och inte minstkommunernas planeringsförutsättningar. Det är av detskälet som vi inte bara ska låta Migrationsverketsgeneraldirektör inleda utan även två företrädare förkommunerna. Det får gå på rad, och sedan har visamma princip för frågorna därefter. Jag försökerfördela dem så jämnt det bara går. Jag börjar medatt ge ordet till igen. Varsågod!Lena Häll , : Tack såmycket! Jag har ju berättat om attmänniskor kommer till i stora antal, kanskemed förhoppningen om ett tryggare liv, kanske föratt de har hört att tar emot asylsökande påett bra sätt. Vårt mottagande har ju ställts påganska stora och svåra prov med dentydliga ökning av antalet asylsökande som har varit.Vi har drygt 40 000 sökande inskrivna hos oss. Avde personerna valde att ordna sitt egetboende . Resten, alltså , bor ibostäder som är hyrda av oss.Frågan om var de sökande ska bo i väntan på attasylansökan prövas är fastlagd i lag . Dåansåg att alla människor, ävenasylsökande, har rätt att välja var de vill bo iSverige. Vi på har inte, och intenågon annan heller, gjort någon större uppföljningav det egna boendet. Därför har vi inte heller någotunderlag för att säga vad som är att föredra, egetboende eller boende i av oss hyrda lägenheter,varken för den sökande eller utifrån enadministrativ horisont.De senaste åren har andelen sökande som väljer attanvända våra bostäder ökat från till . Enorsak kan vara att släkt, landsmän och vänner somman har bott hos tidigare inte längre räcker tillför att erbjuda boende till de stora grupper avasylsökande som har kommit . En delsläktingar och landsmän kan också vara avskräckta avtidigare erfarenheter med personer som varitinneboende i långa perioder i små lägenheter. Dettär på relationerna. En annan orsak kan vara att detkommer nya grupper av asylsökande som inte har släktoch landsmän här och inte heller någon vidare djupkunskap om hur vårt samhälle fungerar. Det ärsvårare för dem att välja eget boende.Jag är inte emot principen om eget boende, och detär sannolikt bra för dem som är nyanlända om de kanlanda i en bekant omgivning. Detfinns en trygghet i att bo tillsammans med människorsom man känner. Men boendetiden blir ju ofta förlång beroende på överklaganden och upprepade nyaansökningar. Därför är det inte ovanligt att desökande vill byta boendeform, och då erbjuder viplats hos oss.Vårt så kallade anläggningsboende består i daghuvudsakligen av vanliga lägenheter i vanligabostadsområden i vanliga hyreshus. Det är ett ganskaspritt boende. Vi har gått in i många kommuner somhar haft tomma lägenheter. Det har passat vårambition för boendet att sprida det så mycket sommöjligt. Det har också gynnat kommunerna, som harminskat sina utgifter för tomma lägenheter.Alla asylsökande får inte en egen lägenhet, utanprincipen är två personer per rum och att en familjska kunna stänga dörren om sig. Alla sköter sittdagliga liv själva, det vill säga det här med tvätt,städning och matlagning. Det är också ett sätt attfylla väntetiden med meningsfulla aktiviteter ochatt förbereda sig för det fortsatta livet i Sverige.Dagbidraget på per dag för en vuxen personräcker ju inte heller till att äta ute och till attköpa tjänster. Den sökande får alltså leva precissom alla vi andra med att handla själv och planerasin vardag.En övergripande idé med att låta personer bo påegen hand och klara sitt vardagsliv är att vi serden sökande som en person med vilja och förmåga attta ansvar för sin vardag. Då behövs inte personalständigt, dygnet runt, där det bor vuxna ellerfamiljer. Däremot kan verkets personal kontaktas pådagtid precis som alla andra stödfunktioner isamhället som de sökande får information om när dekommer till . Ensamkommande barn och ungdomarhar självklart personal hos sig dygnet runt om debor på våra grupphem.Under förra året fick vi allt större svårigheteratt hyra tomma lägenheter. Därför har vi också hyrtnågra turistanläggningar, bland annat på ,men med fortsatt inriktning på självhushåll i allafall.Ju fler som kommer desto större blir ocksåspridningen över landet. Mottagandet i harmer än fördubblats . finnsasylsökande i 260 av landets 290 kommuner, ochverket har verksamhet eller hyr bostäder kommuner. I bodde av desökande, i och i . Det sägerjag för att indikera att merparten av de asylsökandeinte finns i storstäderna utan på helt andra ställeni landet.Vår ambition är att göra mottagandet förasylsökande så normalt som möjligt. Synen på densökande har ändrats ganska rejält under de somvi har haft ansvaret för mottagandet. Under 80-taletförsökte vi hjälpa de sökande med allt. Jag måstesäga att vi inte visade någon större tilltro tillderas egen förmåga att ordna saker. Följden av detblev passivitet.I dag har vi en tydlig vision för arbetet. Visätter den sökande i centrum och ser honom ellerhenne som en vuxen person som kan ta ansvar för sigsjälv och sin familj och fatta sina egna beslut. Våruppgift är att erbjuda boende och visssysselsättning, och självklart också att prövaasylansökningarna. I övrigt ska deras liv fungerasom för andra boende i svenska kommuner. Landstingetsvarar för hälso- och sjukvård, som vi har varitinne på tidigare. Den kommunala skolan svarar förbarnens undervisning. Det är polisen som beivrarbrott, biblioteken som lånar ut böcker och såvidare. Så är det även för asylsökande.Vi har i uppdrag att ordna sysselsättning underväntetiden, och trots den snabba ökningen av antaletinskrivna har vi lyckats hålla en stor andelsysselsatta. Vid det senaste uppföljningstillfället,, var det 27 214 personer som var mellan 16och bland de inskrivna. av dem bedömdeskunna delta i någon form av verksamhet. Resultatetav den här uppföljningen visade att de deltar 27timmar och person. Jag tycker att det ärett jättebra resultat med tanke på omständigheterna.Man är alltså sysselsatt mer än halvtid.Rätten för de asylsökande att arbeta finns sedan1992, men myndigheterna har inte aktivt sökt arbeteför sökande, varken vi ellerarbetsmarknadsmyndigheterna. är det bara 2 %av de asylsökande vuxna som har eget arbete. Kravenpå vad vi kan åstadkomma för asylsökande iförhållande till arbetsmarknaden måste vararealistiska både vad gäller yrkesrelaterad praktikoch arbete . Det är först somAMS har fått pengar i sin budget och ett uppdrag attarbeta med asylsökande som målgrupp. Det arbetet skanu hitta sina former. När det gör det kan desökande, med erfarenhet från arbetslivet,naturligtvis få bättre förutsättningar som de kan hanytta av om de sedan får uppehållstillstånd menockså om de återvänder hem.Jag vill peka på hur vår verklighet ser ut i dethär sammanhanget. Drygt 7 000 personer flyttade uttill en kommun för fortsatt liv i förra åretsamtidigt som verket arbetade med att verkställaavvisningsbeslut för nästan 17 000 personer. Var ochen förstår ju då att den delen av vårt arbete tarmycket tid och kraft. Det gör det komplext för våraanställda att satsa helhjärtat påintegrationsbefrämjande åtgärder, särskilt som viinte fick några nya resurser för att klaraåtervändandearbetet.Vi har inte heller något uttalat uppdrag attarbeta för asylsökandes integration i samhälletunder väntetiden. Vårt uppdrag är att erbjudaaktiviteter som gynnar de sökande oavsett om de skastanna i eller återvända till sinahemländer.Ordföranden: för det, ! Det var en utmärktinledning från sida. Då går viöver till och , som ärkommunalråd där. Han ska få möjlighet att ge oss detsydliga perspektivet på dessa frågor.Kent , : Tack så mycket, herrordförande! Jag tackar för möjligheten att få kommahit och ge en lokal bild av något som diskuterasväldigt mycket. Förhoppningsvis ska jag klara av attge en flerdimensionell bild av någonting som väldigtofta diskuteras i termer av antingen-eller när det isjälva verket borde vara mycket mer både-och. Jagska försöka sätta in det här i ett perspektiv, detsom sker och det som vi ser från vår horisont iMalmö. (Bild 4) Där har vi gått igenom en väldigtdramatisk utveckling näringslivsmässigt ochdemografiskt. Tittar vi näringslivsmässigt förMalmös del förlorade vi vartfjärde jobb . Och det varefter varven, efter textilindustrin. Under den härnedgången ökade naturligtvis vårarbetslöshet något alldeles oerhört. Det ser inte alls likadant ut som då.Omställningen är mycket svår för många människor somförlorade sina arbeten, men det handlar också ommöjligheten att få tillämpa den kunskap ochkompetens man hade med sig hit. Den omställningenvar väldigt stor. (Bild 5) Parallellt med detta har förändratsdemografiskt. Vi har haft två linjer . Vi minskade vår befolkning med 35 000människor . Det är ungefär somett , lokalpolitiskt, som flyttar ut. Från1985 har ungefär 35 000 fler blivitMalmöbor. Men det är naturligtvis inte sammamänniskor. (Bild 6) I samband med det här utbytet har detskett flera saker som är intressanta. Tittar vi pådet här med sysselsättning och arbetsmarknad så harvi väldigt hög arbetslöshet. Men det är också så attmånga av dem som valde att flytta till hadevarit i . Väldigt många hade långväg till arbetsmarknaden. Förvärvsfrekvensen sjönkdå dramatiskt. Tittar vi på utvecklingen ser vi attmellan 1990 och 1995 sjönk förvärvsfrekvensen iMalmö från till . Sedan fortsatte den attsjunka för att därefter, , krypauppåt igen. (Bild 7) De här förändringarna sker somdet sker en rad andra förändringar i omvärlden. Förvår del innebär detta att vi har ett läge därväldigt många nya Malmöbor har sina rötter i andraländer och att vi har en väldigt internationelltsammansatt befolkning. är det avMalmöborna som har utländsk bakgrund. Nästan varfjärde är född utomlands. Det är drygt 100 000Malmöbor som har utländsk bakgrund. Vi har 165nationaliteter representerade i stad.Det här har förstärkts av dem som har valt attflytta till . Jag lägger nu på en overheadfigursom visar nyanlända till som har valt attflytta till . Det är den översta kurvan. Nästakurva visar andelen som är flyktingar. Den förstakurvan tar slut. Det var då vi hade ettavtal med staten, , omhur många som skulle flytta till . Som ni serfanns det ingen stor samstämmighet med det som isjälva verket hände. Den gröna kurvan visar dem somväljer eget boende och som då väljer att stanna iMalmö. Det är en växande grupp, och där har vi haftsynpunkter.I har vi i själva verket ett läge, tack vareden befolkningsinvandring som beskrivs iSydsvenskan, en stor , , där,som påpekade, yngre människor flyttarmer än äldre. Vi har ett läge där av Malmöbornaunder pratar ett annat språk än svenska i sitthem. Vi har en situation i skolorna där vi väldigtofta har tio eller tolv språk närvarande i varjeklass. Det enda språk man inte delar är det somläraren har.Det här skapar speciella situationer. Det skaparsituationer som vi har ganska lite kunskap om, ochsom det faktiskt också finns ganska lite forskningom. (Bild 8) I den här förändringen, det här snabbaflödet, har vi ett antal bekymmer. Och det finnsockså ett antal möjligheter. Ett av bekymren är attvi i den kommunala världen ibland tycker att destatliga strukturerna definierar bort människor. Dethär är en bild som visar utrikes födda och derassituation på arbetsmarknaden i . Den visar demsom arbetar. Så visar den dem som är arbetslösa, detär den lilla biten i mitten. Så visar den dem sombor i som är och som intehar arbete men som inte heller är arbetslösa pågrund av definitionen att man ska stå tillarbetsmarkandens förfogande.Det här är naturligtvis ett stort bekymmer när detgäller att se till att ge människor de redskap debehöver för att göra sitt inträde påarbetsmarknaden. Det ser vi till exempel också iförsäkringskassans verksamhet. Människor som intehar gjort inträde på arbetsmarknaden är inte hellerklassade, eller de är så kallade nollklassare. Dåkommer man inte heller i åtnjutande av exempelvisrehabilitering även om det skulle vara detnödvändiga steget för att få arbete. Dennadiskrepans i definition och grupper som vi har attarbeta med är ett bekymmer. Det är ett bekymmer förkommunen, och det är ett bekymmer förkommuninvånarna.Avslutningsvis skulle jag vilja peka på ett parsaker. Den ena är att vi har ett bra samarbete i dagmed väldigt många statliga myndigheter. En viktiggrund för det är det storstadsarbete som riksdagenmed sitt beslut har lagt grunden för och som germöjligheter till och utrymme för en ny typ avsamarbete mellan stat och kommun.En annan sak att peka på nu när vi hört så mycketberättas om problemen är det positiva. Människor äryngre, och de rör sig mer än vi andra. Det innebäratt vi i inte har ett av de stora problemen iSverige och . Vi har en ung befolkning. (Bild 9) Det här är en kurva som visarutvecklingen i i och iriket. Den visar att vi har en väldigt stark ökning.Det innebär tillväxt och möjlighet att klara engenerationsväxling. Det är en tillgång om vi förmåratt utnyttja den.För att vi ska klara det krävs det att vi hittarsamarbetsformer men också att man från statligt hållaccepterar att inte ser likadant ut i olikadelar. En strategi för som tillämpas i allakommuner som går ut på att den här åldersgruppenfaktiskt minskar kommer att misslyckas i Malmö.Därför måste vi hitta medel för att kunna klaraflera strategier som bygger på lokalaförutsättningar. Det är oerhört viktigt förkommunvärlden.Vi har tagit ett initiativ och haft synpunkter påeget boende. Som ni förstår förenklas debattenibland. Det har sagts att det är ett sätt att stängaMalmö eller bygga murar. Om ni kommer ihågföregående bild hade ungefär en fjärdedel av dem somväljer att komma till eget boende.Vi är inte emot att människor flyttar till ,oavsett var de är födda. Vi är emot systemet somförenklat bygger på tre parter: Staten, som har ennationell strategi, individen, som har ett frittval, och kommunen, som står för möjligheter. Isystemet för eget boende är en av parternainte med, och det är en orimlig situation. Tack.Ordföranden: för det, . Vi går direkt övertill Per , som är chef förinvandraravdelningen på . Vi får nuhöra också perspektiv. Varsågod, Per.Per , : Tack, herrordförande. Jag vill börja med att säga attSundsvalls kommuns förhållande till Migrationsverketär gott. För del är det bra attMigrationsverket finns i kommunen. Alla verksamhetersom är viktiga för människan finns iMigrationsverkets verksamhet,förläggningsverksamhet, tillståndsprövning ochasylprövning. Det finns en geografisk närhet tillbesluten för de människor som är beroende avbesluten.För kommunen är det viktigt att verksamheten ärbalanserad och välskött och att man bedriver godinformation i närsamhället. Det är också viktigt samråder med kommunen vid förändringar. Vitycker nog att samarbetet fungerar väl i vardagen.Det är bra dialoger, och det är bra lösningar. Vi ärinte alltid överens, men det ska man heller intealltid vara.Långsiktighet i etableringen, ömsesidigaerfarenheter och tydlig rollfördelning är viktigaingredienser för god samverkan. Antalet asylsökandei en kommun är alltid relativt. Strävan är attresurserna i närsamhället måste vara i balans ochtillräckliga för att ge de asylsökande ett bramottagande och en god miljö.För del är det positivt att invandrareoch flyktingar väljer att bosätta sig i vår kommun.Den kommunala planeringen förutsätter också attSundsvall växer. Kommunen arbetar därför med flerastrategier varav en gäller nyasundsvallsbor med invandrar- och flyktingbakgrund.Tillgången till bostäder är för det mesta denförutsättning som leder till att Migrationsverketetablerar sig på en ort. Men endast bostäder räckerinte. Det måste till mycket mer. Det är där kommunenkommer in.För del att är viktigt att man somasylsökande också trivs i kommunen. Det kan kanskelåta lite patetiskt. Det handlar om att denkommunala servicen kommer asylsökande till del. Jagtänker på bibliotek, fritidsgårdar, kultur, bad ochsporthallar.Det är viktigt att barnen trivs i skolan och fåren bra skolgång. Det ger också föräldrarna trygghetför sina barn. Trivs man i kommunen är chansen ocksåstor att man väljer att bosätta sig i omman får uppehållstillstånd.Jag är medveten om att förhållandena i landet ärolika. Alltför ofta blir storstadsperspektivetallenarådande. är inte för litet och inteför stort, vilket jag tror bidrar till braförutsättningar.En av frågorna till utfrågningen var om det skavara anläggningsboende eller eget boende. ISundsvall finns det inte särskilt många i egetboende. Det beror naturligtvis på att de som kommertill väljer att bosätta sig hosMigrationsverket.Migrationsverket erbjuder flera kontraster iboendet i vår kommun. Det är dels boende med merstöd inbyggt och närhet till personal, dels utsprittnormaliserat boende i vanliga bostadsområden. Jagtror att variation i boendet är en förutsättning fören väl fungerande verksamhet. Det finns ungefär700-800 asylsökande varav ungefär en tredjedel ärbarn.En självklarhet i sammanhanget är också att detfinns god tolkservice. Här är det viktigt medtillgång och kvalitet. Här medverkar vi i kommunenmed vår kompetens. Vi har också en lokalöverenskommelse med arbetsförmedlingen kringutveckling av introduktionen.Vi håller nu också på att utveckla enöverenskommelse med där vi skaarbeta tillsammans med asylsökande som harbristyrkesutbildningar, spetsutbildningar ellerbristyrkeserfarenheter. Vi behöver bagare i det härlandet, säger vi. På det här sättet kommer också denkompetensen till nytta . Då skulle viockså kunna erbjuda svenska för invandrare för demsom finns i målgruppen.Kompetens är ofta en färskvara och bör underhållasoch förbättras. Vinsten blir med det en förbättradintegration. Man börjar tidigare. Kompetensen kanockså bibehållas och utvecklas så att återvändandetunderlättas för dem som blir avvisade.Sundsvalls gymnasieskola bedriver ett program förnyanlända. Det kallas för IREK-programmet.