bet · GQ01JUU12 · 2003-04-03 00:00:00 — SammanfattningI detta ärende behandlar utskottet regeringensproposition /03:38 Straffansvar förterroristbrott, fyra motioner som väckts medanledning av propositionen och två motionsyrkandenfrån den allmänna motionstiden . Förslagen ipropositionen syftar huvudsakligen till attgenomföra det inom EU antagna rambeslutet ombekämpande av terrorism. Det föreslås att det skallinföras en ny lag om straff för terroristbrott samtatt bestämmelser om svensk domsrättoch kapning skall utvidgas. Därutöver föreslås vissaföljdändringar i annan lagstiftning.Lagförslagen som har granskats av Lagrådetföreslås träda i kraft den 1 juli 2003.Utskottet tillstyrker propositionen och avstyrkermotionerna.I ärendet finns fyra reservationer och tvåsärskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Avslag på propositionenRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Ju2 och2002/03:Ju4.Reservation 1 (v, mp)2. Lagen om straff för terroristbrottRiksdagen antar regeringens förslag till lag omstraff för terroristbrott. Därmed bifallerriksdagen proposition 2002/03:38 i denna del ochavslår motion 2002/03:Ju3 yrkande 3.Reservation 2 (m)3. KapningsbrottetRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i . Därmed bifaller riksdagenproposition 2002/03:38 i denna del och avslårmotion 2002/03:Ju3 yrkande 4.4. Lagförslagen i övrigtRiksdagen antar regeringens förslag tilla) lag om ändring i lagen (2002:444) om straffför finansiering av särskilt allvarligbrottslighet i vissa fall, m.m.,b) lag om ändring i lagen (1952:98) med särskildabestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål,c) lag om ändring i lagen (2000:1225) om straffför smuggling,d) lag om ändring i utlänningslagen (1989:529),e) lag om ändring i lagen (1991:572) om särskildutlänningskontroll,f) lag om ändring i lagen (1990:217) om skydd församhällsviktiga anläggningar m.m.,g) lag om ändring i säkerhetsskyddslagen(1996:627),h) lag om ändring i polisdatalagen (1998:622),i) lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),j) lag om ändring i lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt, ochk) lag om ändring i lagen (1991:1129) omrättspsykiatrisk vård.Därmed bifaller proposition 2002/03:38i denna del.5. Utvärdering av rättstillämpningenRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Ju5 och2002/03:Ju364 yrkande 27.Reservation 3 (fp)6. Utredning om straffansvaret förjuridiska personer m.m.Riksdagen avslår motion 2002/03:Ju3 yrkandena 1och 2.Reservation 4 (m)7. ÖvrigtRiksdagen avslår motion 2002/03:Ju278 yrkande 8.Stockholm den 3 april 2003På justitieutskottets vägnarSusanne EbersteinFöljande ledamöter har deltagit i beslutet:Susanne (), (), MargaretaSandgren (s), (), (),(), (),Elisebeht (), (), YilmazKerimo (s), (), (), (), (), JoeFrans (s), () och ().2002/03JuU12Redogörelse för ärendetBakgrundI artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen (FEU)anges att unionens mål skall vara att ge medborgarnaen hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet,säkerhet och rättvisa genom att bl.a. utformagemensamma insatser på områdena polissamarbete ochstraffrättsligt samarbete. Målet skall uppnås genomförebyggande och bekämpande av brottslighet, varesig denna är organiserad eller ej, särskiltterrorism, människohandel och brott mot barn,olaglig narkotikahandel och olaglig vapenhandel,korruption och bedrägeri. Enligt artikel 31 e FEUskall det straffrättsliga samarbetet omfattagradvisa beslut om åtgärder som fastställerminimiregler avseende brottsrekvisit och påföljderpå områdena organiserad brottslighet, terrorism ochnarkotikahandel. Artikel 34.2 b FEU anger att rådetgenom enhälligt beslut på initiativ av enmedlemsstat eller kommissionen skall fatta rambeslutom tillnärmning av medlemsstaternas lagar och beslutade omen handlingsplan för att genomföra bestämmelserna iAmsterdamfördraget om upprättandet av ett område medfrihet, säkerhet och rättvisa. I handlingsplanenanges bl.a. att EU efter det attfördraget trätt i kraft bör vidta åtgärder för att,om det anses nödvändigt, fastställa minimiregleravseende brottsrekvisit och påföljder rörandeterrorism.För att följa vilka framsteg som görs med attgenomföra åtgärderna enligt handlingsplanen ochhålla de tidsfrister som anges har kommissionenupprättat en resultattavla som innehåller enredogörelse för arbetet. Vid sin uppdatering avresultattavlan angav kommissionen att denhade för avsikt att presentera ett förslag tillrambeslut om gemensamma definitioner, åtal ochstraff för terrorism före utgången av tredjekvartalet 2001. I enlighet härmed presenteradekommissionen ett förslag tillrambeslut om bekämpande av terrorism. Syftet medförslaget var, i enlighet med artiklarna 29, 31 eoch 34.2 b FEU, att tillnärma medlemsstaternaslagstiftning när det gäller terroristbrott.Under hösten 2001 bedrevs ett omfattandeförhandlingsarbete inom EU med anledning avkommissionens förslag. Vid sitt möte den 6-7december 2001 träffade Rådet för rättsliga ochinrikes frågor en politisk överenskommelse ominnehållet i rambeslutet och Europaparlamentetgodkände rådets förslag.Riksdagen godkände ett utkast till rambeslutet den29 (prop. 2001/02:135, bet. JuU22, rskr.267) och det antogs vid ministerrådet för rättsligaoch inrikes frågor (EGT L 164,22.6.2002, s. 3). Rambeslutstexten i svensk lydelsefinns i bilaga 3 och rådets uttalande, som togs tillrådets protokoll i samband med rambeslutetsantagande, finns i bilaga 4.Ärendet och dess beredningInom utarbetades därefter endepartementspromemoria, Straffansvar förterroristbrott (Ds 2002:35). Departementspromemorianinnehåller förslag till de lagändringar som börvidtas för att skall uppfylla åtagandena irambeslutet. Promemorian har remissbehandlats. Ensammanställning av remissyttrandena finnstillgänglig i (Ju/2002/4942/L5).Lagrådet har i sitt yttrande förordat att några avbestämmelserna i den remitterade lagtexten ändras.Regeringen har i allt väsentligt beaktat Lagrådetssynpunkter, utom såvitt avser förslaget till ändringav bestämmelsen om kapning i 13 kap. 5 a §brottsbalken.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslår regeringen att det skallinföras en ny lag om straff för terroristbrott ochatt bestämmelser om domsrätt ochkapning skall utvidgas. Därutöver föreslås vissaföljdändringar i annan lagstiftning. Ändringarnasyftar huvudsakligen till att genomföra det inom EUantagna rambeslutet om bekämpande av terrorism.Förslaget till lag om straff för terroristbrottinnebär att den skall dömas för terroristbrott sombegår en gärning som i svensk rätt motsvaras av dehandlingar som räknas upp i artikel 1.1 irambeslutet, om gärningen kan allvarligt skada enstat eller en mellanstatlig organisation ochavsikten med gärningen är att 1. injaga allvarligfruktan hos en befolkning eller en befolkningsgrupp,2. otillbörligen tvinga offentliga organ eller enmellanstatlig organisation att vidta eller avståfrån att vidta en åtgärd, eller 3. allvarligtdestabilisera eller förstöra grundläggandepolitiska, konstitutionella, ekonomiska ellersociala strukturer i en stat eller i enmellanstatlig organisation. Försök, förberedelse ochstämpling till samt underlåtenhet att avslöjaterroristbrott föreslås också bli straffbart.Om någon begår ett brott enligt 8 kap. 1, 4-6 §§,9 kap. 4 §, 14 kap. 1 och 3 §§ , ellerförsök till sådana brott med uppsåt att främjaterroristbrott, skall detta betraktas som enförsvårande omständighet vid bedömningen avstraffvärdet.Utbyte av terroristbrott och egendom som använtssom hjälpmedel vid sådant brott eller värdet avutbytet eller egendomen skall kunna förverkas.Det föreslås att brottet kapning, 13 kap. 5 a §brottsbalken, utvidgas till att omfatta buss, tunglastbil och maskindrivet spårfordon på järnväg,spårväg eller tunnelbana, som används iförvärvsverksamhet för befordran av gods ellerpassagerare.Vidare föreslås att det skall införas enuttrycklig bestämmelse om svensk domsrätt för debrott som omfattas av förslaget till lag om straffför terroristbrott, oberoende av innehållet i lagenpå gärningsorten. Förslaget innebär att det inteställs upp något krav på dubbel straffbarhet.Därutöver föreslås att terroristbrott skallomfattas av bestämmelserna i lagen (1952:98) medsärskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissabrottmål samt utgöra sådan särskilt allvarligbrottslighet som avses i lagen (2002:444) om straffför finansiering av särskilt allvarlig brottsligheti vissa fall, m.m.Det föreslås vidare att det i annan lagstiftninganvända begreppet för att beskriva vilka brottsligagärningar som skall kunna anses utgöraterroristbrottslighet - våld, hot eller tvång förpolitiska syften - utmönstras och ersätts med enhänvisning till sådan brottslighet som omfattas avden föreslagna lagen om straff för terroristbrott.Slutligen föreslås att undantaget i 1 § andrastycket lagen (1991:572) om särskildutlänningskontroll slopas. Förslaget innebär att detskall vara möjligt att utvisa en utlänning förbefarad terroristbrottslighet i annat land, även ombrottet har övervägande karaktär av politiskt brott.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli2003.Utskottets övervägandenStraffansvaret för terroristbrott,m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att bifallerpropositionen. Detta innebär att utskottetockså föreslår att avslårmotionsyrkanden om avslag på propositionenoch om förslag till vissa ändringar i denföreslagna lagstiftningen. Slutligen föreslårutskottet att ett par motionsyrkanden omytterligare utredning respektive utvärderingav den nya lagstiftningen avslås. Jämförreservationerna 1-4.PropositionenInledningRegeringens förslag innebär att det införs en ny lagom straffansvar för terroristbrott och attbrottsbalkens bestämmelser om domsrätt och kapningskall utvidgas. Därutöver föreslås vissaföljdändringar i annan lagstiftning. Ändringarnasyftar huvudsakligen till att genomföra det inom EUantagna rambeslutet om bekämpande av terrorism.Av rambeslutets artikel 1.1 framgår gränserna förvad som enligt rambeslutet skall anses utgöraterroristbrott (se bilaga 3). Med terroristbrottavses sådana gärningar som anges i artikel 1.1punkterna a-i när de kvalificerande rekvisit,objektiva och subjektiva, som anges i inledningen avartikeln är uppfyllda. Objektivt sett måstehandlingen vara sådan att den genom sin art ellersitt sammanhang allvarligt kan skada ett land elleren internationell organisation. I subjektivthänseende krävs att gärningsmannen har begåtthandlingen i syfte - direkt uppsåt krävs - attinjaga allvarlig fruktan hos en befolkning, ellerotillbörligen tvinga offentliga organ eller eninternationell organisation att utföra eller avståfrån att utföra en handling, eller allvarligtdestabilisera eller förstöra de grundläggandepolitiska, konstitutionella, ekonomiska ellersociala strukturerna i ett land eller i eninternationell organisation.Att handlingen skall vara sådan att den allvarligtkan skada ett land eller en internationellorganisation medför att rambeslutet begränsas tillatt omfatta endast mycket allvarliga brott.Avslag på propositionenI motionerna Ju2 (v) och Ju4 (mp) yrkas avslag påpropositionen. Här anförs att lagförslagen inteuppfyller de höga krav på rättssäkerhet som måsteställas på en sådan straffrättslig reglering och attdomstolarna kommer att ställas inför svåratillämpningsproblem, t.ex. att skilja mellanterroristbrott och politiska brott.Regeringen anför i fråga om grundlägganderättigheter och rättsprinciper att punkten 1 iartikel 1 emellertid inte kan ses isolerad. Denmåste läsas tillsammans med punkten 2 i sammaartikel och beaktandesats nr 10 i inledningen avrambeslutet samt dessutom tolkas i ljuset av detrådsuttalande som ministerrådet enats om avseendeartikel 1 och som tagits till rådets protokoll isamband med att rambeslutet antogs. Artikel 1.2anger att rambeslutet inte kan påverka skyldighetenatt respektera de grundläggande rättigheterna och degrundläggande rättsprinciperna i artikel 6 i FEU.Denna artikel anger bl.a. att EU skall respektera degrundläggande rättigheterna, såsom de garanteras iEuropakonventionen om skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna.Skrivningar av liknande innehåll finns ibeaktandesats nr 10 som dessutom uttryckligen angeratt inget i rambeslutet kan tolkas som om syftetvore att begränsa de grundläggande rättigheternaeller friheterna, t.ex. strejkrätt, mötesfrihet,föreningsfrihet eller yttrandefrihet, inbegripeträtten att tillsammans med andra bildafackföreningar och ansluta sig till sådanafackföreningar för att försvara sina intressen ochden därmed sammanhängande rätten att demonstrera.Rådsuttalandet klargör, enligt regeringen, attrambeslutet endast omfattar handlingar som av allamedlemsstater betraktas som allvarliga överträdelserav deras straffrätt och som begås av personer varssyften utgör ett hot mot deras demokratiskasamhällen, som respekterar rättsstaten och dencivilisation på vilken dessa samhällen bygger. Detanges att rambeslutet måste ha denna innebörd ochatt det bl.a. inte får tolkas så att man påterroristgrunder anklagar personer som utövar singrundläggande rätt att lägga fram sina åsikter, ävenom de begår brott när de utövar denna rätt. -Artikel 1.2, beaktandesats nr 10 och rådetsuttalande, som samtliga medlemsstater står bakom,understryker således rambeslutets i detta avseendebegränsade tillämpningsområde och klargör att detendast är tillämpligt på handlingar som utgör etthot mot ett demokratiskt samhälle. - Att rambeslutetinte är avsett att tillämpas på handlingar sominnebär utövande av den grundläggande rättighetenatt lägga fram sin åsikt, även om ett brott begåsnär denna rättighet utövas, syftar också till attklargöra att bl.a. olika former av civil olydnad somtar sig uttryck i brottsliga handlingar inte äravsedda att falla under definitionen avterroristbrott. Exempel på sådana handlingar kanvara allmänna aktioner mot omdiskuterade projektsåsom t.ex. olika byggprojekt, transporter avfarligt gods, utvinning av naturtillgångar ochprovsprängningar av kärnladdningar eller andrastridsmedel. Andra exempel kan vara olika former avskadegörelse eller våldsbrott i samband med upploppvid demonstrationer.Utskottet noterar inledningsvis att rambeslutet,efter dess antagande , är bindandeför och att det därmed föreligger enskyldighet att uppfylla rambeslutets minimikrav. Isamband med godkännande av rambeslutetdelade utskottet regeringens bedömning att det fannsett mervärde att på EU-nivå utforma gemensammadefinitioner av vilka handlingar som skall ansesutgöra terroristbrott och vilka påföljder dessaskulle kunna leda till. På så sätt skapas ettgemensamt rättsområde som underlättar det rättsligaoch polisiära samarbetet för att förebygga ochbekämpa terroristbrottslighet (bet. 2001/02:JuU22 s.8). Utskottet har ingen annan uppfattning nu ochdelar regeringens bedömning att det bör införas ettterroristbrott, som tillsammans med vissa andrabestämmelser regleras i en ny lag. Utskottet delarvidare regeringens bedömning att artikel 1.1 irambeslutet inte får läsas isolerat utan medbeaktande av innehållet i artikel 1.2 samt motbakgrund av bl.a. rådets uttalandet i samband medrambeslutets antagande. Det kan tilläggas attdomstolarna vid tillämpningen av den nya lagen omansvar för terroristbrott skall beakta, som vid allstraffrättslig bedömning, bestämmelserna i bl.a. 2kap. regeringsformen om grundläggande fri- ochrättigheter samt den Europeiska konventionen den 4november 1950 om skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna.Sammantaget anser utskottet att derättssäkerhetskrav som måste ställas på enlagstiftning av förevarande slag är uppfyllda.Utskottet avstyrker alltså bifall till motionernaJu2 och 4 om avslag på propositionen.Till några enskildheter i förslaget återkommerutskottet nedan.Mindre grovt terroristbrottI motion Ju3 (m) yrkas att propositionen avslåssåvitt avser förslaget om att införa ett mindregrovt terroristbrott i 2 § tredje stycket lagen omstraff för terroristbrott. I motionen tas i förstahand sikte på att det leder tanken fel att tala ommindre grova terroristbrott; per definition utgörett terroristbrott alltid ett grovt brott.Regeringen anför att oaktat att terroristbrottendast kommer att omfatta gärningar vars straffvärdeallmänt sett är mycket högt kan det finnas skäl attskapa utrymme för att betrakta vissa gärningar sommindre grova och bedöma dem enligt en särskildstraffskala. Förslaget till terroristbrott kommerbl.a. att även omfatta situationer som inteinneburit någon konkret fara för människors liveller hälsa eller avsett egendom som inte är avsärskild betydenhet. Exempel på sådana situationerkan t.ex. vara hot om terroristbrott, vissa typer avskadegörande handlingar som inte är alltföromfattande, eller vissa begränsade former avbefattning med vapen eller sprängämnen. Med hänsynhärtill menar regeringen att det med fog kan hävdasatt fängelse i vissa fall kan vara alltför strängt. Regeringen anser därför att det börfinnas en möjlighet att i mindre grova fall dömatill ett lägre fängelsestraff. Även dessa gärningarhar emellertid, med hänsyn till de kvalificeradesubjektiva och objektiva rekvisit som skall varauppfyllda, ett betydande straffvärde. Minimistraffetbör därför sättas på en förhållandevis hög nivå. Motdenna bakgrund bör, om brottet är mindre grovt,dömas till fängelse i lägst och högst sex år.Den mindre stränga straffskalan skall användas vidmindre allvarliga fall. Även här bör utgångspunktenvara straffskalan för den gärning som gärningsmannenenligt 3 § lagen om straff för terroristbrott gjortsig skyldig till. Med hänsyn till att rekvisitet"allvarligt kan skada en stat eller en mellanstatligorganisation" alltid måste vara uppfyllt torde detdock mera undantagsvis komma i fråga att tillämpaden mindre stränga straffskalan (prop. s. 66 och s.89).Utskottet delar regeringens bedömning att det förvissa gärningar kan behövas en straffskala förmindre grova terroristbrott. Som regeringenkonstaterar är dock utrymmet för att bedöma ettterroristbrott som mindre grovt begränsat. Utskottetavstyrker således bifall till motion Ju3 i denna deloch tillstyrker motsvarande del av propositionen.KapningsbrottetEnligt 13 kap. 5 a § första stycket första meningenbrottsbalken skall en person dömas för kapning omhan genom olaga tvång bemäktigar sig eller ingriperi manövreringen av ett luftfartyg eller ett fartygsom används i civil yrkesmässig sjöfart förbefordran av gods eller passagerare, bogsering,bärgning, fiske eller annan fångst.Enligt artikel 1.1 punkt e i rambeslutet skallkapning av luftfartyg och fartyg eller andrakollektiva transportmedel eller godstransportmedelbetraktas som terroristbrott (se bilaga 3).Det krävs lagstiftningsåtgärder för att uppfyllarambeslutet avseende andra transportmedel änluftfartyg och fartyg och där är, enligt regeringen,olika lösningar tänkbara. Vid denna bedömning börbeaktas om det även av andra skäl kan finnasanledning att utvidga tillämpningsområdet förkapningsbestämmelsen. - Det kan starkt sättas ifråga om det från saklig synpunkt finns skäl attstraffrättsligt göra åtskillnad mellan kapning avluftfartyg och fartyg samt andra störretransportmedel som transporterar personer ellergods. Kapning av exempelvis ett tåg, en buss, etttunnelbanetåg eller av en lastbil kan, om den t.ex.transporterar farligt gods, innebära minst lika storfara för människors liv och hälsa som kapning av ettluftfartyg eller ett fartyg. Dessutom kan kapning avt.ex. tunnelbanetåg, spårvagnar och innerstadsbussarkomma att utföras i en stads centrum eller annattättbebyggt område och därmed orsaka omfattandestörningar i samhället vad gäller bl.a. den allmännasamfärdseln. Kapningsbestämmelsenstillämpningsområde bör därför utvidgas. På så sättskapas möjligheter för en enhetlig bedömning avsådana gärningar som innebär att någon genom olagatvång bemäktigar sig eller ingriper i manövreringenav större transportmedel som används iförvärvsverksamhet för befordran av gods ellerpassagerare (prop. s. 68 f.).I motion Ju3 (m) yrkas att regleringen avkapningsbrottet bör inriktas mot utåtriktadeyrkesmässiga transporter, inklusive taxitrafik.Motionärerna hänvisar till Lagrådets synpunkter.Regeringens förslag till ny lydelse avkapningsbrottet innebär att de uppräknade fordonenskall användas för befordran av gods ellerpassagerare i förvärvsverksamhet för attstraffbestämmelsen skall bli tillämplig. Uttrycketförvärvsverksamhet har samma betydelse som det har iannan trafiklagstiftning och innefattar såledesbegreppet yrkesmässig trafik (1 kap. 1 §yrkestrafiklagen [1998:490]). Med yrkesmässig trafikav bl.a. buss och tung lastbil avses att fordon ochförare mot betalning ställs till allmänhetensförfogande för transporter av personer eller gods.Begreppet förvärvsverksamhet har dock ett vidaretillämpningsområde än begreppet yrkesmässig trafikoch omfattar även alla andra typer av transporter avgods eller passagerare som sker förvärvsmässigt inomramen för ett affärsdrivande företag. Exempel på detsenare är t.ex. de transporter av ett företags godseller anställda som utförs med företagets egnatransportmedel (prop. s. 94).Regeringen anför bl.a. att det skulle föra alltförlångt att, som föreslås av Lagrådet, låtakapningsbestämmelsen omfatta alla fordon som användsi yrkesmässig trafik, såsom bl.a. taxibilar ochlätta lastbilar. Syftet med den av regeringenföreslagna ändringen är dels att kapning av störretransportmedel som befordrar gods eller passagerareskall bedömas på ett enhetligt sätt, dels attuppfylla rambeslutets krav. Rambeslutets krav på attkapning av kollektiva transportmedel ochgodstransportmedel skall, om övriga rekvisit äruppfyllda, bedömas som terroristbrott kan inte ansesinnefatta krav på att även gärningar som innebär attnågon genom olaga tvång bemäktigar sig elleringriper i manövreringen av t.ex. en taxibil elleren lätt lastbil skall kunna utgöra terroristbrott.Sammanfattningsvis anser regeringen attkapningsbrottet bör utvidgas till att även omfattabussar, tunga lastbilar, maskindrivna spårfordon påjärnväg, spårväg eller tunnelbana, som används iförvärvsverksamhet för befordran av gods ellerpassagerare (prop. s. 68 f.).Utskottet delar regeringens uppfattning attkapningsbrottets tillämpningsområde bör - i visstavseende utöver vad rambeslutet kräver - utvidgas.Det bör, som regeringen anför, inte föreligga någonskillnad i bedömningen av gärningar enbart på grundav om en busstransport genomförts med ett företagseget fordon eller med hjälp av ett inhyrt bussbolag.Enligt utskottets bedömning kräver rambeslutetdäremot inte att det nya terroristbrottet skallomfatta transporter med lätta lastbilar ellertaxibilar. Detta innebär att utskottet avstyrkermotion Ju3 i denna del och tillstyrker regeringensförslag till utformning av kapningsbrottet.Propositionen i övrigtI övrigt har utskottet ingenting att anföra medanledning av propositionen och här behandlademotioner.Sammanfattningsvis tillstyrker utskottetpropositionen och avstyrker motionerna Ju2-4 i härbehandlade delar.Utvärdering av rättstillämpningen m.m.I motion Ju5 (fp) begärs att det skall utföras enutvärdering av tillämpningen av den nyalagstiftningen om terroristbrott, särskilt ur etträttssäkerhetsperspektiv. Ett liknande yrkandeframställs i motion Ju364 (fp). I motion Ju5 pekasvidare på vikten av att den föreslagna förändringeni 1 § lagen (1991:572) om särskildutlänningskontroll tillämpas med försiktighetrörande de som i arbetar mot en diktatur it.ex. sitt hemland.Utskottet konstaterar att regeringen regelmässigtbrukar låta utvärdera ny lagstiftning efter det attden varit i kraft . Utskottet utgår från attdetta kommer att ske även med den nu aktuellalagstiftningen. Vid detta förhållande föreliggerinte skäl för att göra något uttalande ifrågan.