bet · GQ01LU8 · 2003-03-04 00:00:00 — Associationsrättsliga frågor, m.m. SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet åttamotionsyrkanden från allmänna motionstiden år 2002på det associationsrättsliga området.Motionsyrkandena gäller nya företags- ochassociationsformer, kooperativ verksamhet samtaktiekapitalets storlek. Därutöver behandlas tvåmotionsyrkanden rörande näringsförbud.Utskottet avstyrker bifall till samtligamotionsyrkanden, i huvudsak med hänvisning tilltidigare ställningstaganden från sidasamt pågående utrednings- och beredningsarbete.I betänkandet finns fem reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Ny bolagsform för mindre företagRiksdagen avslår motionerna 2002/03:L267 och2002/03:N227 yrkande 3.Reservation 1 (m)2. S.k. singelföretagRiksdagen avslår motionerna 2002/03:L208 och2002/03:N306 yrkande 3.Reservation 2 (c)3. Ny associationsform för ickevinstutdelande verksamhetRiksdagen avslår motionerna 2002/03:So298yrkande 15 och 2002/03: N306 yrkande 31.Reservation 3 (m, fp, kd)Reservation 4 (c)4. Sociala kooperativRiksdagen avslår motion 2002/03:So513 yrkande17.Reservation 5 (v)5. Aktiekapitalets storlekRiksdagen avslår motion 2002/03:N396 yrkande15.6. NäringsförbudRiksdagen avslår motionerna 2002/03:L210 yrkande 1och 2002/03: L308.Stockholm den 4 mars 2003På lagutskottets vägnarInger RenéFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: IngerRené (m), (), (), (), (), YvonneAndersson (kd), (), (), (), Rezene Tesfazion (s),(), (), AnneliSärnblad Stoors (s), (), NiclasLindberg (s), () och KerstinFredriksson (s).2002/03LU8Utskottets övervägandenNy bolagsform för mindre företagUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden somgäller en ny bolagsform för mindre företag.Utskottet hänvisar till tidigareställningstaganden från sida.Jämför reservation nr 1 (m).MotionernaBo Lundgren m.fl. (m) anför i motion N227 att densom vill starta egen verksamhet möter ettregelsystem som är krångligt, vilket hindrar mångafrån att våga starta eget. Motionärerna anser därföratt det måste skapas en ny och förenkladföretagsform för att underlätta för de allra minstaföretagen. Tanken med den nya företagsformen är attförenkla kraven på redovisning och uppgiftslämnandesamtidigt som kraven på ordnad bokföring ochdokumentation bibehålls. Motionärerna begär etttillkännagivande om att det bör införas en ny ochförenklad företagsform (yrkande 3).Cristina Husmark () anser i motion L267att en särskild bolagsform bör skapas för mindreföretag. Enligt motionären befinner sigsmåföretagare ofta i ett gränsland mellan regler förföretagare och anställda. Motionären anser attregeringen bör utreda behovet av en ny företagsform.Utskottets ställningstagandeSom utskottet konstaterat då liknandemotionsyrkanden avstyrkts tidigare (se bl.a. bet.1999/2000:LU10, 2000/01:LU9 och 2001/02:LU11) harfrågan om införandet av en särskild bolagsform förmindre företag kommit i ett delvisnytt läge till följd av de ändringar som genomförtsi aktiebolagslagen (1975:1385) med anledning av attEG:s bolagsrättsliga direktiv införlivats i svenskrätt. Enligt den svenska aktiebolagslagen finns tvåalternativa bolagstyper utan personligt ansvar fördelägarna, nämligen publika respektive privataaktiebolag. Aktiekapitalet i ett publikt aktiebolagskall uppgå till , medan det i ettprivat aktiebolag räcker med ett aktiekapital om . Regelsystemet är utformat på så sätt att denena bolagskategorin, publika aktiebolag, typisktsett omfattar större bolag med stor spridning påaktierna, medan den andra kategorin, privataaktiebolag, företrädesvis omfattar små bolag med ettmindre antal ägare. Den svenskaaktiebolagslagstiftningen har därmed fått enstruktur som i sina huvuddrag överensstämmer med vadsom gäller i övriga EU-länder (prop. 1993/94:196,bet. LU32).Ett av syftena med införandet av en uppdelningmellan publika och privata aktiebolag har varit atti kommande lagstiftningsarbete kunna läggakategoriindelningen till grund för ytterligareändringar i aktiebolagslagen. I linje härmedbeslutade ändringar iaktiebolagslagen, med ikraftträdande den 1 januari1999, som bl.a. innebär en differentiering mellanpublika respektive privata aktiebolag i fråga omvissa lednings- och organisationsfrågor. För publikaaktiebolag gäller att en tudeladledningsorganisation med styrelse och verkställandedirektör är obligatorisk medan lagstiftaren i frågaom privata aktiebolag i större utsträckning haröverlämnat till delägarna själva att besluta omledningsorganisationens utformning. I privataaktiebolag är således endast ett ledningsorgan, dvs.styrelsen, obligatorisk. Styrelsen skall i publikaaktiebolag bestå av minst tre ledamöter, medan det iprivata aktiebolag räcker med en styrelseledamotunder förutsättning att det finns minst ensuppleant. Också i frågor som styrelsens utseende,arbetsordning för styrelsen och kallelse tillbolagsstämma innebär lagändringar endifferentiering mellan publika och privataaktiebolag där bestämmelserna för de privataaktiebolagen generellt sett är enklare och merflexibla (prop. 1997/98:99, bet. LU26).I sammanhanget bör vidare nämnas attAktiebolagskommittén överlämnatsitt slutbetänkande (SOU 2001:1) med förslag till enhelt ny aktiebolagslag. En viktig del av kommitténsarbete har gått ut på att göra lagen begriplig ochså långt det är möjligt lättläst. Kommittén haranvänt sig av en konsekvent genomförd systematik,strävat efter att begränsa paragrafernas omfång ocharbetat mycket med mellanrubriker ochparagrafrubriker för att göra det lätt att hittabland bestämmelserna. Kommittén har också försöktatt använda ett så enkelt språk som ämnet tillåter.Aktiebolagskommitténs slutbetänkande harremissbehandlats och förslaget bereds för närvarandeinom . Enligt uppgift kommer enlagrådsremiss att beslutas /04.Därutöver vill utskottet peka på att frågor kringregelförenkling för mindre företag kommit alltmer iblickpunkten genom bl.a.Småföretagsdelegationens arbete och tillkomsten avden s.k. Simplexenheten inom Regeringskansliet.Närmare redogörelser för pågående och planeratarbete på området finns i skrivelse 2002/03:8Regeringens redogörelse för regelförenklingsarbetetmed särskild inriktning på små företag somöverlämnades till . Vidsin behandling av skrivelsen uttaladenäringsutskottet att regelförenklingsarbetet är avstörsta vikt för att skall kunna utvecklassom företagarnation. De regler som berörföretagandet bör vara lätta att förstå ochefterleva. uttalande vidare atttakten i regelförenklingsarbetet måste öka. Ettområde där utskottet ansåg att det krävdesomedelbara åtgärder från regeringen gällderegelverket vid en företagsstart. Näringsutskottetföreslog att genom ett tillkännagivandeskulle anmoda regeringen att vidta de åtgärder somutskottet angivit. beslutade i enlighetmed näringsutskottets förslag (bet. 2002/03: NU1,rskr. 2002/03:74).Mot bakgrund av vad som sålunda har redovisatsanser utskottet att motionerna L267 och N227 yrkande3 inte bör föranleda någon vidare åtgärd.Motionerna bör därför avslås.S.k. singelföretagUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden med kravpå att en ny företagsform, s.k.singelföretag, bör införas. Utskottethänvisar till tidigare ställningstagandenfrån sida. Jämför reservation nr 2(c).MotionernaMaud m.fl. (c) anför i motion N306 attframväxten av nya företag, framför allt itjänstesektorn, ställer nya krav på hur regler ochstrukturer i samhället skall utformas, inte minst pådet associationsrättsliga området.Singelföretagandet med självanställning kan, enligtmotionärerna, ses som ett komplement till nuvarandeföretagsformer och anställning. Införandet av dennaföretagsform skulle gynna den del av befolkningensom bedriver verksamhet av olika slag. För attsjälvanställning skall fungera fullt ut krävs dockatt man löser olika praktiska frågor, t.ex. moms-och namnregistrering. I motionen begärs etttillkännagivande om att regeringen skall lägga framförslag till nödvändiga lagändringar för att införasjälvanställning som företagsform (yrkande 3).Sofia och (båda c) begär imotion L208 ett tillkännagivande om att regeringenskall lägga fram förslag om att införa en nyföretagsform, singelföretag med självanställning.Eftersom lagutskottet vid tidigare behandling av ettliknande motionsyrkande uttalat att utskottet serrisker med en sådan företagsform anser motionärernaatt en utredning bör tillsättas som skall se överhur singelföretagandet kan genomföras i praktiken.Utskottets ställningstagandeUtskottet erinrar om att begreppet självanställninglanserades i antologin (SOU 1996:151) Bidrag genomarbete, som publicerades inom ramen för den s.k.Storstadskommitténs arbete. Självanställningbeskrevs där som en enkel företagsform för en personi gränslandet mellan fast anställning och detraditionella företagsformerna. Idén fördes vidareunder benämningen singelföretag avBranschsaneringsutredningen i betänkandet (SOU1997:111) Branschsanering och andra metoder motekobrott.Branschsaneringsutredningen föreslog bl.a. att ettnytt regelsystem borde tas fram för en enklare formav företagande, s.k. singelföretag. Ett sådantföretag skulle, enligt utredningen, endast gälla enpersons arbete. Verksamhetsformen fick således inteförenas med anställd personal eller medhjälpare.Vidare skulle kostnadsavdrag, skatter och avgiftervara schabloniserade och skattesatsen låg.Ersättning för utfört arbete skulle betalas indirekt av kunden till ett kontoförande organ.Branschsaneringsutredningens förslag övervägdes avregeringen i proposition 2000/01:105 Förbud motjuridiskt eller ekonomiskt biträde i vissa fall.Regeringen gjorde där bedömningen att utredningensförslag om ett nytt regelsystem för singelföretaginte borde genomföras och hänvisade bl.a. till attsingelföretagen genom den förmånliga beskattningenskulle få konkurrensfördelar jämfört med andraföretag och att det förelåg en risk för att nyatyper av fusk skulle uppstå, exempelvis genom attsingelföretagaren sålde kostnadsverifikationer tillandra företag.Vid riksdagsbehandlingen av propositionen i maj2001 avstyrkte utskottet i sitt av riksdagengodkända betänkande 2000/01:LU21 ett motionsyrkandemed samma inriktning som de nu aktuella. Utskottethänvisade till tidigareställningstaganden i fråga om införandet av en nybolagsform för mindre företag och till att riksdagenflera gånger tidigare avslagit närliggandemotionsyrkanden på det skatterättsliga området.När utskottet senast, , behandlademotionsyrkanden liknande de nu aktuella hadeutskottet inte ändrat uppfattning i frågan varförmotionsyrkandena avstyrktes (bet. 2001/02:LU11).Riksdagen beslutade i enlighet med utskottetsförslag.Utskottet anser alltjämt att det inte finns skälför att frångå tidigareställningstaganden. Motionerna L208 och N306 yrkande3 bör därför avslås.Ny associationsform för ickevinstutdelande verksamhetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå dels ett motionsyrkandemed krav på att Utredningen om ickevinstutdelande aktiebolag skall läggas ned,dels ett motionsyrkande med krav på en nyassociationsform för icke vinstutdelandeverksamhet. Utskottet anser att resultatet avdet pågående utredningsarbetet inte börföregripas. Jämför reservationerna nr 3 (m,fp, kd) och nr 4 (c).BakgrundEn särskild utredare fick i uppdrag attbiträda med att undersöka vadsom kan vara en lämplig organisationsform för ickevinstdrivande näringsliknande verksamhet av inteobetydlig omfattning, exempelvis inom sjukvårds-eller utbildningssektorn. Uppdraget redovisades iseptember 2001 i promemorian Frågor kring ickevinstutdelande företag. Utredaren gör i promemorianbedömningen att en icke vinstsyftandeverksamhetsform av medlemskaraktär kan etablerasenkelt och effektivt genom att aktiebolagsinstitutetkompletteras med vissa bestämmelser för ickevinstsyftande verksamhet. Det saknas således, enligtutredaren, anledning att införa en helt nyföretagsform. I stället är det tillräckligt, anförsdet i promemorian, att införa en ny aktiebolagsform,nämligen aktiebolag utan vinstsyfte som lagteknisktskapas genom särbestämmelser i aktiebolagslagen.Utredaren gör vidare bedömningen att ettsäkerställande av restriktioner i rätten tillvinstutdelning förutsätter någon form avkontrollorgan.På grundval av promemorian tillkallade regeringeni en särskild utredare med uppdrag attutreda frågor om ett nytt slag av aktiebolag föricke vinstutdelande verksamhet (dir. 2002:30).Utredningen har antagit namnet Utredningen om ickevinstutdelande aktiebolag. Uppdraget skall redovisassenast den 15 september 2003MotionernaBo Lundgren m.fl. (m) begär i motion So298 attriksdagen beslutar att med omedelbar verkan lägganed utredningen om icke vinstutdelande aktiebolag.Motionärerna menar att utredningens syfte är attmotarbeta nuvarande företag som bedriver verksamhetinom bl.a. skolan, barnomsorgen och äldrevården(yrkande 15).Maud m.fl. (c) anför i motion N306 attden sociala ekonomin växt sig alltstarkare när människor valt att frivilligt sluta sigsamman. Allt vanligare är att människor organiserarsig för att överta verksamheter från den offentligasektorn. För att den sociala ekonomin skall kunnafortsätta att växa är det viktigt att det finnsmöjlighet att utveckla dessa organisationer. Imotionen begärs ett tillkännagivande om attregeringen skall utreda möjligheterna att införaytterligare associationsformer för att stödjaverksamhet som varken är kooperativ eller som drivssom ideell förening, men som likväl har ett socialt,samhälls- eller allmännyttigt ändamål (yrkande 31).Utskottets ställningstagandeUtskottet kan inte ställa sig bakom de tankegångarsom förs fram i motion So298 yrkande 8 och ansersåledes att Utredningen om icke vinstutdelandeaktiebolag skall slutföra sitt arbete.Mot bakgrund av vad som har redovisats ovan kanutskottet konstatera att det pågår utredningsarbetemed en inriktning som ligger väl i linje medönskemålen i motion N306 yrkande 31. Utskottet anseratt resultatet av det pågående arbetet inte nu börföregripas genom några uttalanden från riksdagenssida.Med det anförda föreslår utskottet att motionernaSo298 yrkande 15 och N306 yrkande 31 avslås.Sociala kooperativUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion som rör socialakooperativ. Utskottet hänvisar till pågåendeberedningsarbete. Jämför reservationnr 5 (v).MotionernaGudrun m.fl. (v) framhåller i motion So513att den kooperativa företagsformen får allt störreintresse på det sociala området, framför allt ifråga om daghem och personalkooperativ som bildas dåoffentlig verksamhet avknoppas från ett landstingeller en kommun. Utomlands, företrädesvis iSydeuropa, finns det gott om s.k. socialakooperativ, företag som arbetar med människor somhar svårt att komma ut på den reguljäraarbetsmarknaden. I finns sociala kooperativi rehabiliteringssyfte ofta i anslutning till denpsykiatriska vården eller till omsorgsverksamhet.Detta innebär ett nytänkande inom den psykiatriskarehabiliteringen och har uppvisat finaresultat och ökad livskvalitet för dem som ingår ikooperativen. Dessutom är kostnaderna lägre än vidtraditionella behandlingsmetoder. Enligtmotionärerna kan verksamhet i sociala kooperativvara en framkomlig väg som bör uppmuntras. I det ett antal lagar som begränsarmöjligheterna att inrätta eller stödja socialakooperativ. Motionärerna anser att lagstiftningenbör ses över så att bildandet av sociala kooperativinte förhindras eller försvåras. I motionen begärsett tillkännagivande om att regeringen skall läggafram förslag till lagstiftning om en kooperativföretagsform (yrkande 17).Utskottets ställningstagandeInför ställningstagandet till den fråga som tas uppi motionen bör först erinras om att utskottet i sittav godkända betänkande 1997/98:LU19 våren1998 avstyrkte en motsvarande motion i vilkenbegärdes att det skulle införas särskildlagstiftning om en kooperativ företagsform anpassadför sociala kooperativ. Utskottet kunde inte finnaatt den associationsrättsliga lagstiftningenutgjorde hinder mot en sådan verksamhet och pekadesärskilt på att den kooperativa företagsformenstärkts och fått likvärdiga arbetsvillkor jämförtmed andra företag genom vissa ändringar i bl.a.lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar somriksdagen beslutat om . Det slags effektersom efterlystes av motionärerna kunde, menadeutskottet, knappast uppnås genom ytterligarelagstiftningsåtgärder på det civilrättsliga området.Detta innebar emellertid inte att utskottet därmedavvisade de tankegångar som fördes fram i den dåaktuella motionen. I stället fanns det skäl för attfrågorna fick en närmare genomlysning i lämpligtsammanhang. Något särskilt initiativ från riksdagenssida var dock, enligt utskottets mening, intenödvändigt.Utskottet kan konstatera att den fråga somtas upp i motionen har uppmärksammats i en rad olikasammanhang . Som exempel på detta kannämnas att det presenterades enrapport från en studie angående socialaarbetskooperativ. Studien var finansierad av Rådetför arbetslivsforskning, , . Rapportens syfte var attbeskriva och avgränsa de sociala arbetskooperativeni i förhållande till liknande verksamheterinom den sociala ekonomin. I rapporten lämnas ettantal förslag för en utveckling av socialtentreprenörskap i sociala arbetskooperativ. InomNäringsdepartementet pågår en analysoch beredning av rapporten.En närmare redovisning av Regeringskanslietsarbete på området finns i skriften Social ekonomisom publicerades våren 2002.I sammanhanget bör även nämnas att statsrådetUlrica i en interpellationsdebatt den 15november 2001 uttalat bl.a. att de socialaarbetskooperativen är utmärkta exempel på att detgår att hitta former mellan det offentliga och detprivata som ger många människor nya möjligheter tillarbete, större makt över den egna situationen ochett bättre liv i gemenskap med andra. När studienangående sociala arbetskooperativ är klar kan man,enligt statsrådet, på allvar börja diskutera hur manskall kunna komma till rätta med eventuella problem,vilka regeljusteringar som kan behövas och hur dessai så fall skall utformas (svar på interpellation2001/02:44).Mot bakgrund av vad som redovisats kanutskottet konstatera att motionsspörsmålet, i linjemed utskottets förhoppningar ,uppmärksammats i skilda sammanhang och att det pågårarbete med en inriktning som ligger helt i linje medmotionärernas önskemål. Utskottet anser därför inteatt det finns skäl för att nu ta initiativtill några ytterligare åtgärder på området. Istället bör resultatet av det pågående arbetetavvaktas.Med det anförda föreslår utskottet att motionSo513 yrkande 17 avslås.Aktiekapitalets storlekUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande omsänkning av den lägsta gränsen föraktiekapitalet. Utskottet hänvisar tilltidigare ställningstaganden från riksdagenssida.BakgrundEnligt 1 kap. 3 § aktiebolagslagen (1975:1385)gäller att aktiekapitalet i ett publikt aktiebolagskall uppgå till och i ett privataktiebolag till . gällandebeloppsgränser infördes, med ikraftträdande den 1januari 1995, i samband med att aktiebolagenuppdelades i två olika typer av bolag, publikarespektive privata aktiebolag. gälldesedan år 1973 en lägsta gräns för aktiekapitalet på50 (prop. 1993/94:196, bet. LU32).MotionenIngegerd Saarinen (mp) anför i motion N396 att dethar blivit svårare att starta aktiebolag sedangränsen för det lägsta aktiekapitalet höjts. är inte pengar det viktigastekapitalet utan t.ex. kunskap. Detta kunskapskapitalhar ofta större betydelse för möjligheten att drivaföretag framgångsrikt än vad pengar har. Motionärenanser att den lägsta gränsen för aktiekapitalet börsänkas till (yrkande 15).Utskottets ställningstagandeFrågan om lägsta gräns för aktiekapitalet, medanledning av flera motionsyrkanden, var föremål föringående överväganden i samband med att nu gällandebeloppsgränser beslutades av våren 1994.Utskottet erinrade därvid, i sitt av riksdagengodkända betänkande 1993/94:LU32, om attaktiekapitalets syfte är att skydda borgenärerna ochatt utgöra en slags garanti för bolagetsfordringsägare. En avsevärd höjning av gränsen förlägsta tillåtna aktiekapital skulle därför, ansågutskottet, innebära en förstärkning av borgenärernasställning, vilket i sin tur skulle komma bolagensjälva till del på så sätt att det skulle blilättare att erhålla kredit. En väsentlig höjningskulle även motverka förekommande missbruk avaktiebolagsformen. Å andra sidan konstateradeutskottet att aktiekapitalets storlek inte var heltavgörande för borgenärernas skydd. En kraftighöjning av aktiekapitalet torde inte heller innebäranågon garanti för att aktiebolagsformen inte skullemissbrukas. En alltför kraftig höjning skullevidare, anförde utskottet, kunna innebärasvårigheter för ägare av mindre aktiebolag attinförskaffa ytterligare kapital och drivaverksamheten vidare i bolagsform och även försvåranyetablering. Vid en samlad bedömning kom utskottetfram till att den i den då aktuella propositionenföreslagna lägsta beloppsgränsen, , varväl avvägd och borde godtas. Utskottet tillstyrktedärför propositionen i denna del.Enligt utskottets bedömning har det inteframkommit någon omständighet som utgör skäl att nuompröva tidigare ställningstaganden ifråga om lägsta beloppsgräns för aktiekapitalet iprivata aktiebolag. Motion N396 yrkande 15 bördärför avslås.NäringsförbudUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden med kravpå skärpning av reglerna om näringsförbud isamband med konkurs. Med hänvisning tillpågående myndighetsarbete anser utskottet attnågon åtgärd med anledning av motionerna inteär påkallad.BakgrundLagen (1986:436) om näringsförbud har till ändamålatt förhindra att personer som orsakar stora skadorgenom sin näringsverksamhet skall kunna fortsättamed detta. Lagen innebär en möjlighet att ingripamed förbud i ett fall då det skulle framstå somstötande om en person som har begått allvarligaoegentligheter i näringsverksamhet trots dettaskulle få fortsätta att ägna sig åt sådanverksamhet. Vid lagens tillämpning skallallmänpreventiva hänsyn tas som det ärviktigt att rättssäkerheten för den enskilde blirtillfredsställande.Vid prövningen skall särskilt beaktas omförfarandet varit systematiskt eller syftat tillbetydande , om det medfört eller varit ägnatatt medföra betydande skada eller om näringsidkarentidigare dömts för brott i näringsverksamhet (3 §).Om näringsverksamheten har bedrivits av en juridiskperson finns i 4 § regler om vilka som får meddelasnäringsförbud. Ett näringsförbud skall varatidsbegränsat och gälla under lägst tre och (5 §). Den som är underkastad näringsförbudfår i princip inte driva näringsverksamhet. I 6 §finns en uppräkning av vad den som är underkastadnäringsförbud inte får göra.Frågor om näringsförbud prövas av allmän domstolpå talan av allmän åklagare eller, i vissa fall, avkronofogdemyndighet (8 och 8 a §§). Tillsynen överefterlevnaden av meddelade näringsförbud utövas avkronofogdemyndigheten i den ort där den som harmeddelats förbudet är bosatt. Överträdelse av ettmeddelat näringsförbud är straffbart.Frågan om näringsförbudsinstitutet fungerareffektivt har aktualiserats i olika sammanhang.Förslag om en översyn i skilda avseenden av reglernaom näringsförbud har förts frami motioner till . harockså flera ändringar vidtagits i lagen omnäringsförbud. Näringsförbudslagsutredningenföreslog i betänkandet (SOU 1997:123) Etteffektivare näringsförbud en ny lag omnäringsförbud, som bl.a. innebar att möjligheternaatt meddela näringsförbud utvidgas. Den principiellanyheten i förslaget var att det skulle införas ettantal presumtionsregler för näringsförbud, därpresumtionen kan brytas om särskilda skäl talar motförbud. En sådan presumtion gällde bl.a. vid konkursom näringsidkaren två eller tidigareunder i den egenskapen varitinblandad i konkurser.