bet · GR01KUU1 · 2003-11-12 00:00:00 — Det är därför intelämpligt att släppa på kravet om enhällighet föröverföring av tillsynsbefogenheter frånmedlemsstaterna till ECB.MotionernaModerata samlingspartiet stöder i motion K10 av BoLundgren m.fl. (yrkandena 7 delvis och 22)konventets förslag att det är medlemsländerna somansvarar för den ekonomiska politiken. Det ärcentralt för en dynamisk utveckling inom ett EU somgenom utvidgningen blir alltmer heterogent.Motionärerna välkomnar förslaget att EU inte får tapå sig ansvaret för socialpolitiken som ska varanationella och lokala frågor. Det innebär att EUinte utvecklas till en transfereringsunion.Motionärerna delar regeringens utgångspunkt att enväl fungerande ekonomisk-politisk samordning ärviktig för att unionen ska kunna hanteragränsöverskridande effekter av medlemsstaternasekonomiska politik och för att valutaunionen skafungera väl. Konventets förslag går således i rättriktning. EU ansvarar för euron ochpenningpolitiken. Reglerna om sunda statsfinanser ärviktiga för att skydda den gemensamma valutan ochden inre marknaden. Motionärerna välkomnar förslagetatt kommissionen får möjlighet att direkt varnamedlemsstater med alltför stort budgetunderskott såatt inte politiska hänsyn tillåts spela in.Kristdemokraterna anför i motion K8 och K416 avAlf m.fl. (yrkandena 18 resp. 33) attstabilitetspakten bör reformeras och fördragsfästas.För att EU-ländernas ekonomier ska utvecklaspositivt och valutaunionen fungera bra måste alladeltagande länder sköta sin ekonomiska politik.Penningpolitiken för ska skötas av deneuropeiska . Den ska vara politisktoberoende och ha som huvudmål att bekämpainflationen. De grundläggande principerna i EU:sstabilitetspakt får inte mjukas upp.Vänsterpartiet anför i motion K9 av . (yrkande 15) att när länderna saknar en egenpenningpolitik och är underkastadestabilitetsnormerna, är det meningen attförändringar i ekonomin till stor del ska hanterasav marknadskrafterna. De måste därför avregleras,rörligheten på arbetsmarknaden måste öka och lönernabli mer flexibla. Detta är en traditionellhögerpolitisk syn på samhällsekonomiskaförhållanden.Detta synsätt präglar i stor utsträckning ävenkonventets fördragsutkast. Konventets förslag attskriva in marknadsekonomi dock förskönat meduttrycket social marknadsekonomi som ettövergripande mål är ett sätt att fördragsfästa enhögerpolitisk världsbild. För att respekteraresultatet i folkomröstningen om EMU bör regeringeni regeringskonferensen verka för att denna syn integes för stort utrymme i fördragstexten och för attstabilitetsnormerna inte överordnassysselsättningsmålen.I motion K381 av m.fl. (v) (yrkande2) anförs att har en stark offentlig ekonomimen inte på grund av , stabilitetspakteneller råd. har en starkoffentlig ekonomi tack vare de åtgärder motbudgetunderskotten som inleddes genom samarbetetmellan och regeringen hösten 1994.Det var en självständig politik som kombineradestora skattehöjningar med besparingar, och den sattesysselsättningen i främsta rummet. Det var enpolitik för arbete, rättvisa och sunda offentligafinanser, och den förvaltas nu vidare genomsamarbetet mellan , regeringen ochMiljöpartiet. Detta visar att det inte krävsöverstatliga stabilitetsnormer för att driva enansvarsfull finans- och budgetpolitik.I motion K13 av m.fl. (mp) (yrkande65) anförs beträffande arbetsmarknadsfrågor att det,i en av de allra första punkterna i förslaget på EU-konstitutionen, slås fast att full sysselsättning... eftersträvas. Längre fram i förslaget, ändrasdetta till kravet på hög sysselsättningsnivå.Motionärerna anser att det är en viss skillnad pådessa mål. föreslår att målet om högsysselsättningsnivå ska vara jämbördigt med t.ex.den ekonomiska politiken.Två motioner tar särskilt upp miljöskatter. I motionK2 (c) anförs att det är beklagligt att regeringenbiter sig fast vid att beslut om miljöskatter skafattas enhälligt. Den principen har förhalateffektiva miljöskatter inom EU . Enmiljöskatteväxling på EU-nivå lär inte bli fallet sålänge den envist bromsarutvecklingen på området. För att åstadkomma resultatpå detta område bör majoritetsbeslut användas omminiminivåer på miljöskatter (yrkande 34).Miljöpartiet anför i motion K13 att bestämmelsernaom skatterna i Artikel III-62 måste ändras för attmöjliggöra majoritetsbeslut för vissa ekonomiskastyrmedel för miljöändamål: skatter påkoldioxidutsläpp, svavelutsläpp och handelsgödsel.Sådana skatter kan ha god styreffekt på aktivitetersom ger upphov till miljöeffekter av övervägandeinternationell karaktär (yrkandena 5254).Vänsterpartiet anför i motion K9 att enligtartikel lll-63 så kan ministerrådet efter det attfrågor om bolagsskatt kopplade till bedrägeri ochskatteflykt konstaterats med kvalificerad majoritetutarbeta lagar och ramlagar Detta för att få deninre marknaden funktionsduglig. I övrigt gällerenhällighetsregler för skatter. anseratt alla beslut i EU om skatter ska tas medenhällighet. Detta bör som sin mening geregeringen till känna (yrkande 14).Finansutskottets yttrandeFinansutskottet delar i sitt yttrande (FiU1y)regeringens uppfattning att en väl fungerandeekonomisk-politisk samordning är viktig för attunionen ska kunna hantera gränsöverskridandeeffekter av medlemsstaternas ekonomiska politik.Finansutskottet anser också i likhet medregeringen att en viktig princip är att denekonomiska politiken är nationell och faller inommedlemsstaternas befogenhet även om viss samordningär av gemensamt intresse. Utskottet anser mot denbakgrunden att yrkandena 7 och 22 i motion K10 (m)redan är tillgodosedda och därför bör avstyrkas avdet sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet.Utskottet vill framhålla med anledning av vad somanförs i motion K9 (v) om att stabilitetsnormernainte ska överordnas sysselsättningsmålen attmöjligheterna att föra en i väsentliga delarsjälvständig ekonomisk politik är goda inom degränser som kravet på sunda statsfinanser ställer.En långsiktigt hög sysselsättningsnivå kommer alltidatt vara ett prioriterat mål för utformningen av denekonomiska politiken.Finansminister har inför EU-nämndenden uttalat följande:När det gäller den ekonomisk-politiskasamordningen är tanken att vi ska anta slutsatserför att bättre samordna budgetpolitiken. Det ärnu som vi diskuterar den frågan.Efter det att antagit slutsatsernaska de vidarebefordras till Europeiska rådetsvårtoppmöte.Det är en fråga som vi prioriterar mycket högtfrån svensk sida. Det är viktigt att hitta vägarför att främja efterlevnaden av stabilitets- ochtillväxtpakten och därigenom förbättraförutsättningarna för en sund finanspolitik enfinanspolitik som förmår hantera behoven av såvälkortsiktig stabilisering som långsiktiguthållighet. Det verkar också finnas godaförutsättningar för att uppnå enighet om enslutsatstext som väl motsvarar de svenskaprioriteringarna.Finansutskottet anser också att det är viktigt atthitta vägar för att främja efterlevnaden avstabilitets- och tillväxtpakten och därigenomförbättra förutsättningarna för en sundfinanspolitik en finanspolitik som förmår hanterabehoven av såväl kortsiktig stabilisering somlångsiktig uthållighet.Finansutskottet har tidigare behandlatmotionsyrkanden om att EU inte ska utvecklas till entransfereringsunion (bet. 2001/02:FiU5). Utskottetanförde att godkände målen förden svenska EU-budgetpolitiken (prop. 1994/95:40,bet. 1994/95:FiU5). Målen innebär bl.a. att Sverigeska verka för en effektiv och återhållsambudgetpolitik inom EU. Vidare ska verka fören förbättrad budgetdisciplin vid användningen avEU:s budgetmedel. har vid fleratillfällen hänvisat till dessa mål (t.ex. i bet.2001/02:FiU1 s. 301). Utskottet avstyrkte den dåaktuella motionen.Finansutskottet anser i likhet med regeringen attenigheten bör behållas för att säkerställabudgetdisciplin när det gäller beslut om Europeiskainvesteringsbankens stadgar. Vidare anserfinansutskottet som regeringen att medlemsstaternaäven själva bör avgöra hur deorganiserar övervakningen av de finansiellamarknaderna. Slutligen anser utskottet att det inteär lämpligt att släppa på kravet om enhällighet föröverföring av tillsynsbefogenheter frånmedlemsstaterna till Europeiska centralbanken.Utskottet anser mot denna bakgrund att motionernaK8 (kd) yrkande 18, K416 (kd) yrkande 33, K9 (v)yrkande 15, K13 (mp) yrkande 65 och K381 (v) yrkande2 bör avstyrkas av det sammansatta konstitutions-och utrikesutskottet.Till yttrandet har fogats avvikande meningar frånföreträdarna för , respektive yttrandeI sitt yttrande (SkU2y) anför skatteutskottet attför att riksdag och regering ska kunna driva eneffektiv ekonomisk politik är det en förutsättningatt en oinskränkt rådighet över beslut som rörskatter finns kvar på den nationella nivån.Utskottet har under beredningen av detta ärendekonstaterat att de utgångspunkter för arbetet iregeringskonferensen beträffande skattefrågor somredovisas i skrivelsen kan förväntas få stöd av majoritet av ledamöter. Utskottethar mot denna bakgrund inte någon erinran motregeringens utgångspunkt beträffande skattefrågor ide fortsatta förhandlingarna, dvs. att hålla fastvid kravet på enhällighet när EU ska besluta iskattefrågor.I en avvikande mening har företrädare förFolkpartiet, och anförtatt i enlighet med vad som föreslagits iett par av motionerna bör samla sig kring etttillkännagivande till regeringen med uppdrag attföra in ett svenskt krav på kvalificerad majoritet ifråga om miljöskatter i det fortsattaförhandlingsarbetet.Vänsterpartiets ledamot i skatteutskottet anför iett särskilt yttrande att hon vill betona detangelägna i att regeringen håller fast vid den iskrivelsen redovisade utgångspunkten om enhällighetnär det gäller alla förändringar som kan påverkaskattesystemet.Arbetsmarknadsutskottets yttrandeSamordning mellan ekonomisk politik ochsysselsättningspolitik regleras i artiklarna I-14och III-100. ser i sittyttrande (AU2y) positivt på en samordning mellanekonomisk politik och sysselsättningspolitik framhålla vikten av symmetri mellan fördragetsolika delar.Det finns enligt arbetsmarknadsutskottet en riskför att ordalydelsen i vissa artiklar i konventetsförslag i del III av fördraget kan uppfattas som attsysselsättningspolitiken är underordnad denekonomiska politiken. Det gäller artikel III-99 därdet sägs att sysselsättningsmålet ska beaktas närunionens politik utformas och artikel III-100 därdet talas om att sysselsättningsriktlinjerna skastämma överens med de ekonomisk-politiskariktlinjerna.Utskottet förespråkar ett klarläggande att de bådapolitikområdena ska vara jämbördiga. Med det anfördaanser utskottet att motionerna K9 yrkande 15 (v) ochK13 yrkande 65 (mp) bör avstyrkas.Vänsterpartiets respektive Miljöpartietsföreträdare har i var sin avvikande mening förordatatt deras respektive partiers motioner börtillstyrkas.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar finansutskottets ocharbetsmarknadsutskottets uppfattning. Därmedavstyrks motionerna som rör samordning av denekonomiska politiken, dvs. motionerna K10 (m)yrkandena 7 (delvis) och 22, K8 (kd) yrkande 18,K416 (kd) yrkande 33, K9 (v) yrkande 15, K381 (v)yrkande 2 och K13 (mp) yrkande 65.Utskottet delar också skatteutskottets uppfattningrörande skattefrågor. Motionerna K2 (c) yrkande 34,K9 (v) yrkande 14 samt K13 (mp) yrkandena 5254avstyrks därmed.EMU:s tredje stegMotionernaI motion K2 av m.fl.(yrkande 37) påpekas att folkomröstningen om euronsinförande i gav ett tydligt besked frånsvenska folket om att euron inte bör införas somvaluta i . Motionärerna anser att det liggeri intresse att euron utvecklas väl och attde institutioner som byggts runt EMU-samarbetet blirframgångsrika. Vad gäller förhållande tilleuron innebär folkomröstningens utslag att de beslutsom fattat 1994 och 1997 omförutsättningarna för ett eventuellt svensktmedlemskap fortfarande gäller, dvs. att fråganavgörs i riksdag. Den fortsatta giltigheteni denna ståndpunkt bör upprepas i samband medregeringskonferensen.I motion K9 av m.fl.(yrkande 32) och i motion K381 av . (yrkande 1) anförs att efter EMU-omröstningen kunde ha valt en mer bestämd linje ochkunde ha stött sig på den folkmajoritet som inteönskar mer av överstatlighet och centralstyrning.Folkomröstningen om medlemskap i tredje stegresulterade i ett tydligt nej från svenska folket.Då bör inte heller fördragsmässigt ochformellt fortsatt vara bundet av EMU:s olika steg.Motionärerna anser att det vore att visa bristanderespekt för folkomröstningsresultatet om regeringenkort tid efter folkomröstningen om EMU undertecknarett nytt fördrag där förbinder sig att gåmed i EMU:s tredje steg så snart vissa villkor äruppfyllda. anser att den svenskaregeringen därför i samband med förhandlingarna omEU:s nya konstitution bör ta initiativ tillförhandlingar om ett formellt undantag för Sverigeatt delta i EMU.I motion K13 av . (yrkande 62) och i () motion K377anförs att inte förhandlade fram ettundantag från EMU:s tredje steg i samband medanslutningsförhandlingarna om EU-medlemskapet. Rentjuridiskt är genom medlemskap i och genomden fördragslojalitet som följer av detsamma bundetatt delta i samtliga tre steg inom EMU. De andramedlemsländerna i EU har accepteratSveriges ensidigt deklarerade undantag av politiskaskäl. Motionärerna anser att förslaget till EU-författning skulle kunna leda till att Sverigetvingas in i . De anser därför att en bättrelösning vore om förhandlade om ett undantagpå samma sätt som och hargjort.Finansutskottets yttrandeFinansutskottet erinrar i sitt yttrande (FiU1y) omatt inte uppfyller de nödvändiga villkorenför att införa euron och är därmed enligt fördrageten medlemsstat med undantag. Ett medlemskap ivalutaunionen förutsätter ett deltagande iväxelkursmekanismen . Deltagandet i ärfrivilligt. Regeringen har inte föravsikt att delta. Inte heller ligger det i övrigamedlemsstaters intresse att tvinga fram ettmedlemskap i ett politiskt projekt som EMU, om detinte finns en folklig majoritet för detta.Kommissionen har vid olika tillfällen gett uttryckför att ett formellt undantag inte är nödvändigt förSveriges del. Kommissionären sade redanpå natten efter folkomröstning att någons.k. opt out inte behövs. Kommissionens ordförandeRomano gjorde dagen därpå klart attkommissionen inte kommer att kräva en opt out avSverige.Att förhandla fram ett protokoll tar tid och kraftfrån andra prioriterade frågor. En sådan förhandlingskulle också kunna försvaga vårt allmännaförhandlingsläge och skapa prejudikat som varkenligger i eller övriga medlemsstatersintresse. Regeringen kommer därför inte att initieraen förhandling om ett protokoll vidregeringskonferensen.Regeringens linje kvarstår således nämligen attdet är den svenska som avgör frågan omsvenskt deltagande.Finansutskottet konstaterar att kommissionenförklarat att ett formellt undantag om att Sverigeinte behöver införa euron inte är nödvändigt.Finansutskottet anser, i likhet med regeringen,att det kan försvaga förhandlingsläge vadgäller andra frågor att nu förhandla fram ettundantag. Mot denna bakgrund bör motionerna K2 (c)yrkande 37, K9 (v) yrkande 32, K381(v) yrkande 1,K13 (mp) yrkande 62 och K377 (mp) avstyrkas av detsammansatta konstitutions- och utrikesutskottet.I tre avvikande meningar har företrädarna förCentern, och förordatatt deras respektive partiers motionsyrkanden börtillstyrkas.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar finansutskottets uppfattning ochavstyrker således motionerna K2 (c) yrkande 37, K9(v) yrkande 32, K381(v) yrkande 1, K13 (mp) yrkande62 och K377 (mp).Utskottet har ovan i avsnittet om unionensstruktur framhållit att det är av stor betydelse förSverige att de förklaringar, anföranden ochskriftväxlingar som framförde i anslutningtill anslutningsfördrag och som fortfarandeär av betydelse kommer att bestå. Utskottetförutsätter att regeringen noga bevakar dessafrågor.Ett område med frihet, säkerhet ochrättvisaI detta avsnitt redovisas konventets förslag och demotioner som väckts på respektive område. Därefterredovisas justitieutskottets ställningstagandesamlat.Konventets förslagBeslutsformer m.m.Konventets förslag innebär att pelarstrukturenavskaffas och att det straffrättsliga samarbetet, ivid bemärkelse, förändras från att varamellanstatligt till att få tydliga överstatligainslag. Något förenklat kan förslaget beskrivas somatt de frågor som omfattas av den nuvarandetredje pelaren överförs till den första pelaren.Vissa särbestämmelser bl.a. vad avserbeslutsfattandet, jämfört med gemenskapsrätten iövrigt, kommer dock alltjämt att finnas.För närvarande fattas beslut i rådet om frågor somrör det straffrättsliga samarbetet med enhällighetefter det att haft möjlighet attyttra sig. representeras i rådet avföreträdare för regeringen. Kravet på enhällighet irådet för att en rättsakt, vanligen ett rambeslut,ska antas innebär att samtliga medlemsstater harvetorätt. Denna används inte i praktiken men ärnaturligtvis något som har betydelse förförhandlingsarbetet.Om den föreslagna rättsakten kräverlagstiftningsåtgärder i måste regeringeninhämta godkännande innan den röstar föratt rättsakten ska antas i rådet (se 10 kap. 2 §RF). Rörande dessa rättsakter lämnarregeringsrepresentanter en s.k. parlamentariskgranskningsreservation under förhandlingarna. Dettainnebär att regeringen inte kan ingå någon förSverige bindande överenskommelse förrän riksdagenlämnat sitt godkännande. Såsom praxis i harutbildats föreslår regeringen i engodkännandeproposition att godkänner ettutkast till rambeslut. I ärendet redovisaslagstiftningsbehovet. Regeringen återkommer tillriksdagen efter rambeslutets antagande i ett senareärende med förslag till lagändringar. Denna ordningblir inaktuell om konventets förslag antas.Enligt konventets förslag ska nuvarande rättsligainstrument ersättas med europeiska lagar ochramlagar (artiklarna 32 och 33). I likhet med dagensrambeslut binder europeiska ramlagar medlemsstaternaavseende de mål som ska uppnås men överlåter tillmedlemsstaterna att bestämma hur detta ska ske;härför krävs alltså nationell lagstiftning.Europeiska lagar däremot är direkt tillämpliga.Förslag kan läggas fram av kommissionen eller påinitiativ av minst en fjärdedel av medlemsländerna(artikel III-165).Beslut fattas enligt konventets förslag i deflesta fall med kvalificerad majoritet i rådet ochmed medbeslutande av . Rörande ettantal frågor inom utskottets beredningsområdeföreslår konventet dock att kravet på enhällighetvid beslutsfattandet i rådet ska behållas. Här kannämnas frågorna om en utökning av gärningar på dens.k. listan och om operativt polissamarbete (seartiklarna III-172.1 tredje stycket och III-176.3).En genomgående motivering i konventet för attbehålla kravet på enhällighet i dessa delar är derättsliga och inrikes frågornas särskilda karaktär.De berör nationalstatens kärnuppgifter, attupprätthålla lag och ordning samt svara för bl.a.tvångsåtgärder mot enskilda. Det bör tilläggas attdet krävs att lämnar sitt samtyckeför att ytterligare brott ska kunna föras upp på dens.k. När beslut ska fattas medkvalificerad majoritet i rådet på området medfrihet, säkerhet och rättvisa krävs, fr.o.m. den 1november 2009 enligt konventets förslag, attförslaget ska stödjas av en majoritet avmedlemsstaterna som företräder minst tre femtedelarav unionens befolkning för att det ska bli antaget.MotionenI motion K13 (mp) begärs att beslut på det rättsligaområdet även i fortsättningen ska fattas medenhällighet i rådet. Här anförs bl.a. att denpolisiära verksamheten och straffrätten tillhörnationalstatens kärnuppgifter samt att de föreslagnasärreglerna rörande beslutsfattandet ärotillräckliga. Motionärerna ser vidare faror i ettsystem som innebär att för bindande beslutfattas utan att först ha godkänts av samtatt det straffrättsliga samarbetet kan leda tillomotiverade straffskärpningar (yrkandena 41 och 42).Rådet strategiska riktlinjer och en ständigkommittéKonventet föreslår att ska bestämmastrategiska riktlinjer för lagstiftningsprogrammetoch den operativa programplaneringen på området medfrihet, säkerhet och rättvisa (artikel III-159).Besluten ska fattas med konsensus. Bestämmelsen ärny men innebär i praktiken enbart en kodifiering avrådande praxis. Det arbetet syftar till att på bästasätt genomföra bestämmelserna i upprättandet av ett område med frihet, säkerhetoch rättvisa. Slutsatserna från stats- ochregeringschefernas möte i hösten 1999utgör sådana strategiska riktlinjer. Vid det mötetfattades vissa strategiska beslut om vilka frågor pådet rättsliga området som skulle vara prioriterade.Konventet föreslår vidare att det ska inrättas enständig kommitté vid ministerrådet för att se tillatt det operativa samarbetet inom unionen förbättrasi frågor som rör den inre säkerheten. Kommittén skavidare främja samordningen av de åtgärder som vidtasav behöriga nationella myndigheter. I konventet harförts en diskussion om hur man kan stärka unionensoperativa samarbete. Det har uppfattats som en bristatt det inte finns någon övergripande samordning avdetta arbete, inte minst med tanke på de behov avgränsöverskridande insatser som kan uppstå vidstörre katastrofer, terrorist-attacker och liknandesom berör flera medlemsstater. Företrädare förberörda unionsorgan kan medverka i kommitténsarbete. och de nationellaparlamenten ska hållas informerade om kommitténsarbete (artikel III-162). Även denna bestämmelse ärny, men tanken är att den föreslagna kommittén skaersätta dagens , som främstkommit att fungera som ett förhandlingsorgan rörandelagstiftningsfrågor. Den ständiga kommitténs uppgiftär tänkt att begränsas till övergripande strategiskainsatser. Det faktiska polisarbetet ska utföras avde nationella myndigheterna och av Europol.MotionenI motion K10 (m) begärs att konventets förslag idessa delar avvisas. Här anförs att det inteföreligger skäl att ge enfördragsreglerad rätt att ta fram strategiskariklinjer på detta område. Rörande den föreslagnaständiga kommittén pekar motionärerna på riskernaför dubbelarbete och interna kompetensdiskussioner,vilket inte gagnar brottsbekämpningen.Brottsförebyggande åtgärderDet finns ingen rättslig grund i föratt unionen ska kunna anta rättsakter som omfattarbrottsförebyggande åtgärder.Konventet föreslår att en rättslig grund införssom möjliggör samarbete kring brottsförebyggandefrågor. Samarbetet på detta område är enligtförslaget begränsat till stödjande och uppmuntrandeåtgärder som ska kunna regleras i europeiska lagareller ramlagar. Unionsåtgärderna på detta område fårinte innebära någon tillnärmning av medlemsstaternasrättsordningar (artikel III-173).MotionenI motion K10 (m) anförs att EU inte ska ges någonkompetens avseende brottsförebyggande åtgärder. Häranförs att de åtgärder som åsyftas i artikeln iförsta hand är en nationell angelägenhet.Motionärerna pekar på att de brottsförebyggandeåtgärder som unionen bör vidta rör polisiäraåtgärder och inte insatser som hör hemma inom delarav samhällslivet som inte till någon del omfattas avunionens kompetens.Straffrättsligt samarbeteSamarbetet inom det straffprocessrättsliga områdetbygger bl.a. på principen om ömsesidigt erkännandeav medlemsstaternas domar och beslut. Inom denmateriella straffrätten arbetar man medtillnärmning, t.ex. i form av minsta gemensammamaximistraff men även med gemensamma brottsbeskriv-ningar.Konventet föreslår att samarbetet också ifortsättningen ska bygga på den grundläggandeprincipen om ömsesidigt erkännande i fråga omstraffprocessrätten. I förslaget anges att det skavidtas åtgärder för att säkerställa att alla formerav domar och rättsliga avgöranden erkänns i helaunionen och för att förebygga och lösabehörighetskonflikter mellan medlemsstaterna. Vidareska utbildning av domare och domarpersonal främjassamt det straffrättsliga samarbetet mellan rättsligaeller likvärdiga myndigheter i medlemsstaternafrämjas inom ramen för lagföring och verkställighetav beslut.