bet · GQ01TU3 · 2003-03-11 00:00:00 — harvidare beslutat stödja en pilotanläggning ianslutning till Svensk Etanolkemis (SEKAB)anläggning i med drygt 112 miljonerkronor under fem år.I fråga om bränslecellsteknik pågår eller planerasforsknings-, utvecklings- ochdemonstrationsverksamhet i första handinternationellt. Bland annat har administrationen iUSA aviserat stora satsningar. Inom EU bedrivs ettprojekt med bränsleceller, Clean forEurope (CUTE); är en av nio försöksstädersom skall pröva bränslecellsbussar frånhösten 2003.EU-arbetetEuropeiska kommissionen lade fram fleraförslag i syfte att främja alternativa drivmedel.Ett bestod av ett meddelande om alternativadrivmedel för vägtransporter och om åtgärder för attfrämja användningen av biodrivmedel. Ett annatgällde förslag till ett direktiv om främjandet avanvändningen av biodrivmedel för transporter(KOM(2001:547) slutlig). Innebörden är att enväxande andel av drivmedelsförbrukningen skallutgöras av biobränsle. Såsom ett tredje förslagpresenterades ett förslag till direktiv om ändringav direktiv /81/EEG rörande möjligheten atttillämpa nedsatt skattesats för vissa mineraloljorinnehållande biodrivmedel samt för biodrivmedel.Rådet antog en gemensam ståndpunkt i november 2002och ärendet ligger hosEuropaparlamentet för en andra läsning. Underbehandlingen i rådet och i harfrågan uppkommit bl.a. om det skall vara ettbindande mål för andelen av bilbränsle eller om detsnarare skall uttryckas som referensmål.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets uppfattning är åtgärder somfrämjar introduktion och ökad användning avalternativa drivmedel en viktig del itransportpolitiken och för uppfyllande av delmåleten god miljö.Som exempel på ett aktuellt initiativ kan nämnasatt statminister och Storbritannienspremiärminister i en gemensam skrivelse till detgrekiska ordförandeskapet och till EG-kommissionenkrävt att konkreta beslut tas för att främja en renoch resurseffektiv teknologi, miljövänligaretransporter och alternativa energislag som viktigasteg mot ett modernt och konkurrenskraftigt Europa.Såvitt gäller transportsektorn anförs det att detbehövs gemensamma mål inom EU för att användningenav biobränslen skall öka. Det måste blilättare för konsumenterna att använda alternativadrivmedel, inklusive drivmedel för bränsleceller.Vidare bör ett EU-system för klassificering avmiljövänliga bilar och lastbilar utvecklas före år2005, sägs det. Det betonas att detta måstegenomföras i samarbete med bilfabrikanter.Målet är att antalet miljövänliga bilar ochlastbilar skall öka kraftigt och att utveckling ochanvändning av miljövänligare teknik skall påskyndas.Detta är viktigt inte minst för en bättretrafikmiljö i städerna, anförs det i brevet.Utskottet har också inhämtat att regeringen avseratt tillsätta en utredning omintroduktion av förnybara fordonsbränslen. Dessuppgift skall vara att föreslå mål och strategierför en fortsatt introduktion av förnybarafordonsbränslen. Det förslag som utredningen kanlägga fram bör mynna i teknikneutrala lösningar,dvs. ett ramverk som inte premierar vissa tekniskalösningar utan skapar en marknad för alternativadrivmedel där dessa får konkurrera med varandra, sominte begränsar utvecklingen av alternativ tilldagens motor- och bränsletekniker. Resultatet avutredningens arbete förutses bli redovisat underhösten 2004.Utskottet konstaterar således att storaansträngningar görs för att biobränslen skall kunnakomma i bruk. Utskottet förutsätter att de avmotionärerna uppmärksammade frågorna kommer attbehandlas inom ramen för detta utvecklingsarbete.Något uttalande av behövs därmed inte. Medhänvisning härtill avstyrker utskottet de nubehandlade motionsförslagen.6.2 Åtgärder för introduktion av miljöfordonUtskottets förslag i korthetMed anledning av en motion om introduktion avmiljöfordon hänvisar utskottet till pågåendearbete inom programrådet för fordonsforskning(PFF). Vidare redogörs för den skrivelse sombl.a. statsministern har ställt till EU:sordförandeskap och till kommissionen; dennagår ut på att antalet miljövänliga bilar ochlastbilar bör öka kraftigt och att utvecklingoch användning av miljövänligare teknik börpåskyndas. Utskottet avstyrker därmedmotionsförslaget. Jämför reservation 7 (c,mp).MotionsförslagEn översyn av introduktionsproblemen för nya typerav miljöfordon och annorlunda lösningar krävs imotion 2002/03:T465 av och (båda mp). Motionärerna pekar på att det iolika administrativa bestämmelser finns skillnadermed avseende på vad som skall anses varamiljöfordon. Exempel som nämns är i olika kommunersupphandlingskrav eller vid skatterelaterade frågorsåsom fordonsskatt. Ett stort problem med dennaadministrativa låsning vid en viss teknisk lösninggäller möjligheten att introducera nya typer avmiljöfordon och liknande nya tekniker. För att dettaskall kunna frångås krävs att smidiga mekanismerinförs genom samarbete med berörda parter.Utskottets ställningstagandeUtskottet ansluter sig i allt väsentligt tillambitionen i motionärernas förslag, nämligen attintroduktion av miljöfordon bör underlättas. Somanförs i motionen är det därvid inte lämpligt att iförväg peka ut och låsa sig till någon bestämdteknisk lösning, vare sig med skatteregler ellerandra regelsystem.Enligt vad utskottet erfarit pågår ett omfattandeforsknings- och utvecklingsarbete, såväl inom ramenför EU:s arbete som nationellt. Programrådet förfordonsforskning (PFF) är en verksamhet som grundarsig på ett avtal mellan myndigheter ochfordonsindustrin; värd för dess kansli är Vinnova.PFF ansvarar för genomförande av tvåforskningsprogram, Fordonsforskningsprogrammet ochSamverkansprogrammet. Det sistnämnda har till syfteatt främja utvecklingen i av mermiljöanpassade fordon. Samverkansprogrammet omfattari sin tur tre delar, nämligen ett forsknings- ochutvecklingsprogram, en utbildningssatsning samtsamrådsgrupper.Såsom har framgått av det föregående är dettaockså i linje med regeringens strävanden, såsom dehar uttryckts bl.a. i skrivelsen till EU:sordförandeskap och kommissionen. Målet är attantalet miljövänliga bilar och lastbilar skall ökakraftigt och att utveckling och användning avmiljövänligare teknik skall påskyndas. Särskiltanges att ett EU-system för klassificering avmiljövänliga bilar och lastbilar bör utvecklas ochatt detta bör göras . Såsom ocksåmotionärerna framhåller, betonas i skrivelsen attdetta måste genomföras i samarbete med Europasbilfabrikanter.Utskottet bedömer mot denna bakgrund att syftetmed motionen kommer att tillgodoses. Något åtgärdfrån sida är inte påkallad. Medhänvisning till det anförda avstyrksmotionsförslaget.6.3 Sparsam körningUtskottets förslag i korthetEn motion om minskad drivmedelsförbrukninggenom ett sparsamt körsätt avstyrks medhänvisning till bl.a. en föreståenderevidering av föreskrifter omförarutbildning och som innebär att elevensförmåga att köra bil på ett säkert ochmiljövänligt sätt skall utvecklas.MotionsförslagI motion 2002/03:T320 av ()begärs ett uttalande av om utbildning iekokörning som en åtgärd för att minskakoldioxidutsläpp av fossila drivmedel i landet.Genom en särskild körteknik kan man minskadrivmedelsförbrukningen med 15 %-20 %. Körsättetinnebär inte att man kör långsammare utan snararemer förutseende. Det medför att man sparar bådemiljön genom minskade koldioxidutsläpp och pengarnai den egna plånboken. Många som provar blirförvånade över det goda resultatet sägermotionärerna. De anser därför att utbildningen börgöras obligatorisk i all körkortsutbildning ochdärtill att de som redan har körkort bör erbjudassubventionerad utbildning.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att närbesläktade förslag harbehandlats och avslagits av tidigare,(bet. 2001/02:TU10). Det som dåkallades "eco-driving" benämns i mer generellatermer nämligen "sparsam körning".Enligt vad utskottet har erfarit är om kursplaner, behörighet B underrevidering. Det som övervägs är ett nytt sätt attse på utbildningen. Det innebär att man inte barainhämtar kunskap och färdigheter av tekniskkaraktär, utan inriktningen gäller även förarensattityder och körstil i ett vidare perspektiv. Dethandlar om att ge förare såväl kunskap sommotivation att köra så miljöanpassat ochbränslesnålt som möjligt. En del av kursplanen avsermomentet körning i olika trafikmiljöer, där dethandlar om att utveckla elevens förmåga att köra bilpå ett säkert och miljövänligt sätt. Målet är nåttnär eleven använder en körteknik som medför lågbränsleförbrukning. Kursplanen är nu underberedning; bl.a. skall kraven koordineras med vadsom skall krävas vid själva förarprovet.Vad gäller frågan om subventionerad utbildning fördem som redan har körkort vill utskottet hänvisatill de utförliga instruktioner om hur man tillägnarsig ett sparsamt körsätt som finns på Vägverketshemsida. De riktar sig såväl till privatbilister somtill företag. I sammanhanget kan också omnämnasprojektet , som startades isamarbete mellan () , , och . Projektet omfattar numerahela , och målet är att det senast år 2005skall finnas minst 300 trafikskolor som ärdiplomerade som Grön Trafikskola.Med hänvisning till det anförda avstyrks motionen.6.4 TomgångskörningUtskottets förslag i korthetUtskottet anser att onödiga utsläpp fråntomgångskörning bör begränsas på etteffektivt och ändamålsenligt sätt. Medhänvisning till gällande ansvarsförhållandeoch pågående beredningsarbete avstyrks ettmotionsförslag om att införa ett nationellttomgångsförbud med förstärktregelefterlevnad.MotionsförslagLennart Fremling (fp) framhåller i motion2002/03:T381 att man i många kommuner har införtförbud mot att köra fordonsmotorer på tomgång, i deflesta fall tidsbegränsat till en minut.Diskussioner har dock förekommit om det berättigadei sådana förbud. Enligt motionären är det uppenbartatt miljöskälen fortfarande överväger för attbibehålla tomgångsförbudet. Om tekniska skäl skulleöverväga för en ändring är det dock lämpligt attsådana utredningar görs och beslut fattas på statlignivå. Tomgångsbesluten bör vidare göras generellaöver hela landet, så att föraren inte skall behövahålla sig informerad om besluten i den aktuellakommunen. Mot denna bakgrund föreslås attlagstiftningen ändras så att frågan omtomgångskörning regleras genom ett nationelltbeslut.Motionären framhåller vidare att gällande förbudibland efterlevs dåligt på grund av att det är svårtatt beivra då en bil står på tomgång utan förare ibilen. Reglerna bör därför ändras så attöverträdelser blir lättare att beivra genom attägaransvar införs på liknande sätt som vidfelparkering. I sammanhanget bör också övervägas omde kommunala trafikvakterna kan medverka till enbättre efterlevnad av tomgångsförbud.Utskottets ställningstagandeTomgångskörning ger onödiga utsläpp som kan orsakastörning och hälsobesvär för många personer.Utsläppen blir ofta extra stora eftersom motorn ärkallare än vanligt. Dessutom gäller att avgasreningmed katalysatorer fungerar optimalt först närkatalysatorn blivit varm. Enligt förordningen (SFS1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskyddfår kommunerna, om det behövs för att hindra attolägenheter för människors hälsa, meddelaföreskrifter om tomgångskörning med motordrivnafordon. Enligt vad utskottet erfarit hartomgångsförbud införts i de flesta av landetskommuner och gäller då oftast i område meddetaljplan (i regel detsamma som tätort).Tidsbegränsningen har i många fall angetts till 1minut men varierar alltifrån . Ivissa kommuner gäller tomgångsförbudet även iglesbygd.Utskottet konstaterar att tomgångskörning främstär ett lokalt problem. Enligt utskottets mening kandärför skäl anföras för att det ävenfortsättningsvis bör ankomma på varje kommun attutifrån sina egna förutsättningar sätta gränser förhur länge motorfordon får köras på tomgång.Utskottet har förståelse för motionärenssyn på behovet av en harmonisering för att lättaresprida information om gällande regler och därmeduppnå en ökad acceptans och regelefterlevnad.Utskottet ser därför positivt på den utveckling somskett mot att alltmer likartaderegler införs i landets kommuner.I sammanhanget kan vidare nämnas att i en skrivelse tillNäringsdepartementet har hemställt om attbestämmelser om generellt tomgångskörningsförbudknyts till vägmärket tättbebyggt område. Därmedskulle en inte oväsentlig minskning kunna ske avantalet vägmärken i kommunerna som enstärkt nationell samordning skulle kunna uppnås.Kommuner som av olika skäl inte önskar ha detgenerella förbudet mot tomgångskörning inomtättbebyggda områden kan i så fall genomtilläggstavla till tätortsmärket reglera den lokalaavvikelsen från den generella innebörden. Enligt vadutskottet erfarit bereds skrivelsei Regeringskansliet.När det gäller utvidgad möjlighet till övervakningoch behov av lagändring har utskottet erfarit attSvenska Kommunförbudet har aktualiserat enlagändring så att utöver polisen även kommunernasparkeringsvakter skall kunna bemyndigas att övervakaefterlevnaden av reglerna för tomgångskörning.Kommunförbundet har även föreslagit en lagändring såatt denna typ av överträdelse påföljdsmässigtjämställs med felparkeringsavgifter. Med hänvisningtill pågående beredningsarbete även av denna frågaär utskottet inte nu berett att vidta någon åtgärd.Med hänvisning till det anförda avstyrks motionen.6.5 Buller från vägtrafikenUtskottets förslag i korthetUtskottet förutsätter att regeringen aktivtverkar - såväl nationellt som internationellt- för att minska vägtrafikensbullerstörningar så att syftet med motionenom minskat buller från däck och vägbana kantillgodoses; motionen avstyrks.MotionsförslagI motion 2002/03:Bo222 av ()framhålls att en bebyggd miljö inte kankarakteriseras såsom god, om människor - annat änundantagsvis - är störda av t.ex. trafikbuller. Detuppsatta målet på är ett acceptabelt värde menger ingen god miljö. Dessutom minskar exempelvisvägtrafikens bulleremission - som främst härrör fråndäck eller vägbana - så långsamt att tidperspektivetför att nå målet om högst nu snarare synesvara än en generation. En åtgärd somtillämpas i hög omfattning i bl.a. ärvägbeläggningar som alstrar lågt däck- ellervägbanebuller. Motionären anför att denna metodmåste ges hög prioritet även i . Härutöverbegärs att man från svensk sida inom EU aktivt skalldriva frågan om att sänka tillåtnabulleremissionsgränser för bildäck.Vissa bakgrundsuppgifterDirektivet 92/23/EEG om däck och däckmontering påmotorfordon och släpvagnar till dessa motorfordonhar ändrats i syfte att begränsa vägbanebuller fråndäck. Det går ut på att nya bildäck skall uppfyllavissa bullergränsvärden. I kombination med deåtgärder som redan vidtagits för att begränsabullret från fordonens mekaniska delar kommer dessanya krav, sägs det i direktivet, att bidra till enminskning av vägtrafikbullret utan att väggreppetpåverkas negativt. Det handlar bl.a. om attfastlägga den riktiga avvägningen mellan trefaktorer, nämligen väggrepp på torr och våt vägbana(säkerhet), buller (oönskad ljudgenerering) ochrullmotstånd (bränsleförbrukning). Inom () pågår ett arbete i sammariktning.Forskning om buller från vägtrafiken - såvälavseende vägbeläggning som däck ( bedrivs bl.a. inomStatens väg- och transportforskningsinstitut (VTI)och vid i , därdet vid finns enprofessur i däck- och vägbanebuller. I dettasammanhang kan också nämnas det omfattande arbetesom bl.a. driver för att begränsabullerstörning med bl.a. bullervallar ochbullerskärmar samt särskilda skyddsåtgärder.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser det angeläget attvägtransportsystemet anpassas till krav på en godoch hälsosam livsmiljö för alla. Därför instämmerutskottet med motionären om vikten av att bullerfrån vägtrafiken reduceras i största möjligautsträckning. Sådant buller medför många gångerallvarliga störningar, bl.a. genom att påverka hälsaoch välbefinnande. har värderat störningenav vägtrafikbullret till perår. Det råder bland experter numera en samsyn om attdäck- och vägbanebuller är den dominerande delen ivägtrafikens bulleremission och därmed den del därbehovet av åtgärder är störst.Med hänvisning till vad som i det föregåenderedovisats beträffande såväl det internationellaarbetet, inklusive det på EU-nivå, som detnationella arbetet är utskottet inte nu berett attvidta någon åtgärd med anledning avmotionsförslaget. Utskottet förutsätter attregeringen aktivt verkar - såväl nationellt sominternationellt - för att minska vägtrafikensbullerstörningar så att syftet med motionen kantillgodoses. Därmed avstyrker utskottet aktuellamotionsförslag.6.6 VägsaltUtskottets förslag i korthetUtskottet vill framhålla vikten av attsaltanvändningen minimeras så att målen iEU:s ramdirektiv för vatten kan uppnås.Utskottet utgår från att regeringen nogaföljer utvecklingen på detta område. Berördamotionsförslag avstyrks därmed.MotionsförslagI motion 2002/03:T218 av ochJörgen () begärs ett tillkännagivande ommer resurser till forskning och utvecklingsarbeteför att få fram bra och miljövänligaersättningspreparat till vägsalt. Saltspridningenmedför korrosion samt skada på växter ochvattentäkter. Användningen av vägsalt måste därförfasas ut, anser de.I motion 2002/03:T229 av och () förespråkas att vägsalt ersätts med annathalkbekämpningsmedel. Ett alternativ till salt ärkalciummagnesiumacetat (CMA) som har sammaeffektivitet när det gäller halkbekämpning men ärbättre från miljösynpunkt. Eftersom det emellertidär dyrare används det inte, påpekas det.Motionärerna ställer frågan om allakostnader med rostiga bilar, förstörda vägrenar ochvattendrag har räknats in vid den ekonomiskabedömningen.Det är visserligen angeläget att man minskarolycksrisken på vintervägarna, sägs det i motion2002/03:T373 av och (). Motionärerna undrar dock om det intesaltas för mycket och påminner om att kalkstenskrosshar visat sig ha många fördelar, även jämfört medsand och bergflis. I tätorten får man t.ex. renaretrottoarer och trappuppgångar. De av riksdagenavsatta medlen för kalkningsverksamhet bör till endel användas för användning av kalksten somhalkbekämpningsmedel, anser de.Även i motion 2002/03:MJ417 av . (c) sägs att staten bör stimulera användandetav kalkstenskross i stället för vägsalt somhalkbekämpning. Kalken motverkar försurning längsvåra vägar där belastningen är som störst.Motionärerna hänvisar till mätningar iVätterns vatten, då högre förekomst av rester avvägsalt har konstaterats. På båda sidor om Vätternfinns starkt trafikerade vägar där det vintertidanvänds mycket vägsalt.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att vinterväglag många gångerkräver åtgärder för att motverka halka. Vanligenutförs detta med salt (natriumklorid), som verkargenom att sänka fryspunkten på vägbanan. I mindredoser anses salt förhållandevis harmlöst urmiljösynpunkt, men när det rör sig om stora mängderkan det lokalt medföra negativa effekter. Det kan geskador på vegetationen genom stänk eller via mark-eller grundvatten. Förutom risken för påverkan påvattentäkter i vägarnas närhet kan ocksådricksvattenbrunnar bli otjänliga. Salt skyndardessutom på korrosionen hos t.ex. bilar och påverkarhållbarheten i betongkonstruktioner. Ytterligare ennackdel med salt är att användningen orsakar modd påvägbanan.Ett verksamhetsmål för är attvattentäkter och vattenskyddsområden som påverkas avvägsalt skall minska. I budgetpropositionen för år2003 anges som ett resultat att saltförbrukningenhade minskat . Vidare sägs att vissa åtgärderhar vidtagits för att skydda vattentäkter. Problemetmed vägsaltets förorening av brunnar och störrevattentäkter är dock inte löst. Dessutom ärnuvarande uppföljning alltför grov för att påvisanågon trendriktning. konstaterar attkalciummagnesiumacetat (CMA) är det endaersättningsmedel som har lika godahalkbekämpningsegenskaper och något bättre miljö-och korrosionsegenskaper än vägsalt. En stor nackdelär emellertid att CMA är omkring 15-20 gånger sådyrt som vägsalt. Enligt bedömning skulleenbart materialkostnaderna under ett normalår ökafrån till 1 miljardkronor. Det mesta av den synliga effekten i form avmodd finnas kvar, eftersom CMA - liksom salt -framkallar tö.Utskottet erinrar om att ett omfattandeforsknings- och utvecklingsarbete pågår för att tafram miljövänliga alternativ till vägsalt och somsamtidigt kan framställas till samma eller lägrekostnader.EG:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG) innebäratt det skall finnas åtgärdsprogramför vatten som bl.a. anger hur en godgrundvattenstatus skall uppnås. I detta sammanhangkan även användningen av vägsalt i vissa områdenbehöva ses över.Utskottet konstaterar att ett verksamhetsmål förVägverket är att användningen av vägsalt skallminska. Utskottet anser att detta mål är av storbetydelse och vill framhålla vikten av attsaltanvändningen minimeras så att målen i EU:sramdirektiv för vatten kan uppnås. Utskottet utgårfrån att regeringen noga följer utvecklingen pådetta område och i samband med genomförandet avramdirektivet för vatten särskilt överväger fråganom vägsaltets användning. Med hänvisning till vadutskottet nu uttalat avstyrks här behandlademotioner, som sålunda blir tillgodosedda ihuvudsaklig del.7 KollektivtrafikUtskottets förslag i korthetUtskottet anser att det är angeläget med enöversyn och ytterligare åtgärder för attkollektivtrafiken skall kunna utvecklas påett ändamålsenligt sätt. Utskottet hänvisartill pågående och förestående översynsarbete,framför allt inom Kollektivtrafikkommittén.Med bedömningen att flertalet motioner kankomma att bli tillgodosedda genom resultatetav detta arbete avstyrks berördamotionsförslag.Jämför reservation 8 (v, c, mp).BakgrundAnsvaret för den kollektiva persontrafiken är delatmellan å ena sidan staten och å andra sidankommunerna och landstingen.Statens ansvar för kollektivtrafiken avserövergripande lagstiftning, finansiering avinfrastruktur och frågor som gäller deninterregionala kollektiva persontrafiken. Till dettakan läggas det ansvar som olika statliga myndigheterhar ålagts för delar av kollektivtrafiken. Dettagäller t.ex. , ochLuftfartsverket inom sina respektive områden.Rikstrafiken, en myndighet som inrättades ,skall bl.a. verka för utveckling och samordning avden interregionala kollektiva persontrafiken. Vidareskall Rikstrafiken följa kollektivtrafikensutveckling och särskilt kartlägga brister i deninterregionala kollektiva persontrafiken.Rikstrafiken skall också svara för statensupphandling av transportpolitiskt motiveradinterregional kollektiv persontrafik som inteupprätthålls i trafikhuvudmännens regi och där detsaknas förutsättningar för kommersiell drift.Härutöver skall Rikstrafiken genom överläggningarmed övriga berörda parter främja frivilligasamverkanslösningar, verka för att information,tidtabeller och biljettsystem för kollektivpersontrafik samordnas, verka för atthandikappanpassningen av kollektiva färdmedelsamordnas mellan samtliga trafikslag samt verka föratt jämställdhetsaspekter beaktas inomkollektivtrafikområdet.För den lokala och regionala kollektivtrafikenligger ansvaret på länets kommuner och landstinggemensamt, vilka via sina trafikhuvudmän finansieraroch planerar trafiken. I ärlandstinget länstrafikansvarigt och i länär kommunen ansvarig. och kommunerna iövriga län kan dock komma överens om att antingenlandstinget eller kommunerna i länet skall varalänstrafikansvariga. Även regionförbund förekommersom länstrafikansvariga.MotionsförslagEnligt vad som föreslås i motion 2002/03:T462 avJohnny m.fl. (kd) bör hela systemet förregional upphandling av kollektivtrafik omprövas.Kollektivtrafiken bidrar verksamt till att detransportpolitiska målen kan nås. Sålundaförutsätter t.ex. nollvisionen för vägtrafikenliksom målen om minskad miljöbelastning fråntransportsektorn att resandet med kollektivtrafikenökar. En oroande utveckling har inträffat under desenaste åren; det kollektiva resandet har minskat iförhållande till det totala resandet. Ökadeskattesubventioner är dock ingen långsiktig lösning,menar motionärerna och uppmanar i stället till nyagrepp.