bet · GR01UU3 · 2003-12-02 00:00:00 — Att avsätta ökade medel för riskdelningmed svenska företag är ett viktigt sätt att stödja den privata sektornsutveckling i mottagarländerna.Västvärlden har ett stort ansvar för att IT-revolutionen inte skallskapa nya klyftor och vidga gamla. Med undantag för några få storainternationella organisationer, UNDP och , har biståndsgivarevarit förvånansvärt långsamma med att tillvarata de möjligheter somIT-revolutionen ger de fattigaste länderna. Få har utarbetat omfattandestrategier för IT och dess utvecklingsmöjligheter. Kristdemokraternaanser därför att regeringen skall ingå partnerskap med privata företagom att utarbeta strategier för att öka IT-investeringarna i de fattigasteländerna. Sida bör söka samarbete med andra länder, t.ex. inom EU-biståndetoch FN-samarbetet, för att gemensamt rikta insatserna och investeringarna.Ett IT-utvecklingsperspektiv borde genomsyra alla de nuvarandeutvecklingsprogrammen.7. Näringspolitiken, punkt 16 (mp)() anför:Miljöpartiet ser positivt på att nivån på miljöhänsyn i EKN:s verksamhethöjts. Så har dock skett från en mycket låg utgångsnivå. Men mycketåterstår att göra.Det är också viktigt att påpeka att förbättringar har skett under yttretryck, särskilt från miljörörelsen. När finansiärer som Världsbankenavstått ifrån att finansiera vissa typer av projekt, ofta sedan dekritiserats av folkrörelser såsom ohållbara, har ibland andra finansiärerträtt in. Det gäller även exportkreditorgan. Denna utveckling har skettbåde i och i andra länder. Då har kraven ökat på exportkreditorganen.För att också EKN skall kunna uppnå de "ständiga förbättringar" som ärså omtalade i näringslivets miljöarbete är det nödvändigt att utomståendekan bidra med sina kunskaper, kan påtala fel och brister. På så sätteffektiviseras EKN:s lärande. För att så ska kunna ske behövs i sin turbättre information om EKN:s verksamhet. Konkret handlar det om vilkaprojekt som EKN har stött. Det är först när man kan diskutera konkretaprojekt som det blir tydligt om miljöpolicyn räcker och om genomförandetär tillfyllest. Några exempel som diskuterats är Three Gorges dammprojekteti och Ilisusdammen i Turkiet.Miljörörelsen och andra som velat granska EKN:s verksamhet har dockklagat över svårigheten att få information om vad EKN satsar på. Dethar hänvisats till affärshemligheter, vars offentliggörande kan störapågående förhandlingar. Ett minimikrav är att EKN, när kontrakt välunderskrivits, offentliggör vilka projekt man stött.Det behövs dock en översyn över offentligt stödda exportkreditorgansroll i ett vidare perspektiv. I allmänna debatten om regler förinternationella investeringar talas allmänt om behovet av en "jämn spelplan"och vikten av icke-diskriminering vad gäller internationella investeringar.Därmed åsyftas att inhemska företag inte skall få ha fördelar gentemotutländska investerare. Offentligt stödda exportkrediter strider motdessa principer, eftersom de innebär att utländska investerare fårfördelar som inte står inhemska konkurrenter till buds. Särskilt föru-ländernas företag bör denna snedvridning av konkurrensen undanröjas.Det måste därför säkerställas att EKN:s verksamhet inte snedvriderkonkurrensen till nackdel för inhemska företag i . Också fördetta ändamål behövs ökad transparens.8. Miljöpolitiken, punkt 17 (kd)() anför:Den stora utmaningen och lösningen på dilemmat tillväxt kontra ekologiskhållbarhet består i att förändra beteenden och teknik så att energi-och resursanvändningen blir effektivare. Ett ökat samarbete mellan ländermöjliggör en överföring av både ekologiskt hållbart kunnande och teknik.Regeringen föreslår också ett ökat tekniksamarbete med utvecklingsländernaför att stödja investeringar i miljöanpassad teknik. Det är bra, mendet räcker inte. Problemet är att vi saknar mekanismerför ett trovärdigt miljösamarbete. Avgörande frågeställningar förblirobesvarade, såsom vilken typ av kapacitet och kompetens det egentligenär som vi vill bidra med att bygga upp. anser attSveriges uppgift bör vara att långt kraftfullare än föra uppdenna typ av resonemang på den politiska dagordningen och understrykade problem för vår globala miljö som är en följd av den allmännautvecklingen.Det är allas ansvar att åstadkomma en mer hållbar utveckling under2000-talet. De internationella miljökonventionerna måste följas upp ochimplementeras i världens alla hörn, speciellt i västvärlden ochindustriländerna. Men det räcker inte. Vi måste också våga ställa frågan omdagens mycket kortsiktiga ekonomiska system verkligen innehåller deinstrument och drivkrafter som behövs för att säkra ett hållbart nyttjandeav naturresurserna och ett ekologiskt hållbart system för framtiden.Städernas beroende av fossilbaserad energi, utsläppen av växthusgasersamt städernas påverkan på miljön i övrigt gör det angeläget att utvecklastyrmedel och praktiska verktyg för en hållbar trafikutveckling.Ytterligare förslag på vilka instrument och verktyg som skulle kunnaanvändas för en mer hållbar trafikplanering måste utvecklas. Det gällersåväl för som för EU och utvecklingsländerna.9. Politiken för social omsorg och folkhälsa, punkt 19 (kd)() anför:Dagens hälsoforskning inriktas huvudsakligen på västvärldens problem.Det bör konstateras att miljontals liv skulle kunna räddas omhälsoforskningen även inriktades mot de fattiga ländernas sjukdomar.Internationella organisationer som WHO och FAO får inte tillräckligt medbidrag för att de själva skall kunna bedriva forskningen. Tiden är nukommen att utarbeta en strategi för samarbete mellan den rika och denfattiga världen vad gäller hälsoforskningen. och andrabiståndsgivarländer måste tillsammans med de internationella organisationernagarantera att det finns marknader för vaccin mot t.ex. malaria, tuberkulosoch aids. De rika länderna kan vara de stora beställarna av vaccinenfrån läkemedelsföretagen. Många liv skulle på så sätt räddas i framtiden.Kristdemokraterna anser att samarbetet mellan regeringar, internationellaorganisationer och läkemedelsindustrin måste intensifieras för att ökaforskningen och produktionen av vaccin mot de fattigas sjukdomar.Läkemedelsföretagen tenderar att inrikta forskningen på dyra medicinerdär det finns pengar att tjäna. hade utvecklingsländernamöjlighet att tillverka och exportera lokala varianter av mediciner frånväst till avsevärt lägre priser genom att läkemedel undantagits frånpatentbarhet. Denna rättighet fråntogs länderna genom antagandet avTRIPS (Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights) 1995. Ettgenombrott i WTO återgav länderna rättigheten i viss mån, menfortfarande kräver vi en omprövning av TRIPS-avtalen för att inte riskeraatt tillgången på billigare mediciner runtom i världen minskar och lokalaläkemedelsproducenter i de fattigare länderna slås ut.Bättre samverkan och samordning krävs mellan internationella och enskildaorganisationer, NGO:er, officiella och frivilliga verksamheter för attbygga upp fungerande system i arbetet med bekämpningen av hiv/aids. Enbättre organisatorisk samverkan krävs också inom de drabbadeutvecklingsländerna. Ofta brister administrationen och organisationen för bl.a. distribution av läkemedel, vilket allvarligt försvårar hälsoarbetet.10. Skuldavskrivningar, punkt 27 (v)() anför:HIPC-initiativet är nära knutet till strategier med siktet inställt påatt bekämpa fattigdomen - de s.k. PRS-processerna. Dess betydelseuttrycks på flera ställen i regeringens proposition. Det saknas emellertiden problematiserande diskussion om dessa strategier och hur de skullekunna förbättras. I och med att HIPC kopplas stå starkt till strategiernakan det i ett skuldtyngt läge uppstå en press att ta fram strategieralltför snabbt. Detta inverkar ofta negativt både på kvaliteten ochprocessen.Det finns en växande diskussion om ländernas verkliga manöverutrymme.Många säger sig vilja basera krav (utformade av t.ex. IMF) på makroekonomiskareformer. Det händer ofta att IMF är av en annorlunda åsikt än regeringaroch parlament. Ett problem är också vilken aktör som vid sådana tillfällenskall ha störst inflytande över politiken när det gäller kampen motfattigdomen och HIPC-processen. Slutligen är deltagandeprocessen iframtagandet av strategierna ofta kritiserad, inte minst den del somhandlar om ett reellt deltagande när den makroekonomiska politikenutformas.En kritisk framåtsyftande analys av konflikterna och av problematikenkring utformningen av de nationella planerna för kampen mot fattigdomenhur de fungerar och vilka förbättringar dessa kan medföra - bör genomförasoch följas upp.Om de fattigaste länderna skall kunna uppnå FN:s utvecklingsmål - atthalvera antalet människor som lever i extrem fattigdom, möjliggöraskolgång för alla barn samt kraftigt minska barna- och mödradödlighetentill - måste de betala mindre på sina utlandsskulder.Världsbankens och IMF:s gemensamma skuldlättnadsinitiativ är intetillräckligt i detta avseende. HIPC-initiativets definition av hållbarskuld innehåller inget utvecklingsperspektiv, utan handlar snävt om dennivå som ett fattigt land kan upprätthålla utan att hamna ibetalningseftersläpningar utifrån statiska beräkningar av exportinkomster etc.Den kan ta ytterligare ett steg genom att explicitkoppla hållbarheten till en nivå som gör det möjligt för de fattigasteländerna att uppnå FN:s utvecklingsmål. Såväl FN som harräknat på vad det kostar för fattiga länder att förverkliga dessa mål.Den logiska slutsatsen blir att flertalet av de fattigaste ländernabehöver både totala skuldavskrivningar och ökat bistånd. Men inte biståndsom bara går tillbaka till den rika världens banker och institutioner.Omkring 40 länder omfattas av HIPC-initiativet, men endast ett fåtal avdem har nått fram till den s.k. slutpunkten.Skuldfrågorna kräver mer drastiska lösningar för att det skall varamöjligt att uppnå millenniemålen . Det krävs nya mekanismerbortom som i en snabbare takt kan skriva av skulderna.11. Samarbetet med övriga länder, punkt 35 (v)() anför:Utrikesutskottets majoritet förklarar i sitt betänkande att när detgäller de brott mot demokratiska och mänskliga rättigheter som förekommerpå kan värdefulla erfarenheter från demokrati- och MR-insatser iVitryssland tas till vara i den mån de är relevanta i den kubanskakontexten.Vänsterpartiet riktar kritik mot såväl mot som när detgäller brott mot demokratiska och mänskliga rättigheter. Att de bådaregimerna bryter mot demokratiska och mänskliga rättigheter torde dockvar den enda likheten mellan dessa båda länder och regimer.De båda regimerna har vitt skilda bakgrund och historia, agerar undervitt skilda omständigheter och utrikespolitiska betingelser. På Kubaförhindras en demokratisk utveckling bl.a. av att landet påtvingats enform av permanent undantagstillstånd till följd av blockad motlandet. Någon likartad situation gäller inte . Uppbyggnadenav de politiska systemen ser annorlunda ut. Åtskilligt fler skillnaderskulle kunna anföras när det gäller dessa båda länder.Kampen för demokrati och mänskliga rättigheter kräver förvisso principiellaavståndstaganden mot brott mot dessa rättigheter. Kampen när det gällerhur dessa brott skall bekämpas i olika länder kräver dock djupareanalyser än enkla moraliska avståndstaganden och ytliga och inte sällanriskabla politiska paralleller.Vänsterpartiet anser i likhet med vad förra utrikesministern i att ett högnivåbesök från tillKuba bör genomföras för att stödja demokratiarbetet och motverka blockaden.12. Samarbetet med övriga länder, punkt 35 (v)() anför:Utskottet konstaterar att ger stöd till UNODC:s (UN Organisationon Drugs and Crime) arbete med att stödja småbönder i att odlaalternativ till kokaplantor, och UNODC tar avstånd från all besprutningspolitik.Problemet med kokaodlandet är dock inte fattiga bönders kokaodlandeför att få ihop till mat för dagen utan andra i ekonomiskt avseendebetydligt starkare krafters intresse av koka som råvara för produktionav kokain. Dessa intressen har penetrerat det colombianskapolitiska livet och givit upphov till en omfattande korruption och tillparamilitära organisationer, som inte sällan varit svåra att skiljafrån de reguljära militära styrkorna. Den amerikanska politiken en gånglanserad av president den äldre med slagordom att man i flera latinamerikanska länder avsåg att bokstavligen "ryckaupp kokaplantan med rötterna" har endast inneburit att man gått tillangrepp mot fattiga kokabönder med besprutning och militära ingripandenmot de gerillaorganisationer många anslutit sig till. Plan Colombiainrymmer vid sidan av åtgärder syftande till narkotikabekämpning ocksåomfattande militära insatser från . insatser i förhindraren verklig demokratisering och förhandlingar som kan leda till att våldetmot oppositionella och morden på fackligt och politiskt aktiva upphör.En politik som syftar till att komma till rätta med kokaodlandet ärverkningslös om man inte angriper de krafter som omvandlarkoka till kokain och distribuerar och saluför det med stora vinster iandra delar världen.13. Åtaganden om biståndsvolymen, punkt 39 (fp, kd, c)(), (), () ochBirgitta () anför:Trots förbättringar lever över en miljard människor i extremfattigdom under vämjeliga och nedbrytande levnadsvillkor. För dem behövsbistånd. Tyvärr fortsätter dock de rikare ländernas utvecklingsbiståndatt ligga på en skamligt låg nivå. och början av2000-talet har det svenska biståndet varit utsatt för kraftiga nedskärningar.Sedan 1995 har svenskt bistånd minskat med när det gällerfaktiska biståndsutbetalningar. Vi är mycket kritiska till dessanedskärningar. Biståndet är ett område som använts och fortfarande användssom budgetregulator när regeringen står inför akuta problem med attklara statens utgiftstak. Detta har i första hand drabbat det bilateralautvecklingssamarbetet. Den ryckiga budgetsituationen har resulterat iatt planerade och påbörjade biståndsprojekt plötsligt fått avbrytaseller ställas in.Sverige skall vara ett föredöme i EU och gå i spetsen för en generösbiståndspolitik för att stärka de strukturer som gör att också defattigaste får del av tillväxtens frukter. kan genom ett generöstbistånd därigenom föranleda att ytterligare resurser skapas för enrättvisare värld. Vi menar därför att en återgång till enprocentsmåletbör ske i snabbare takt än vad regeringen aviserat.14. Utvärderingsansvar samt koordinering av politiken för global utveckling,punkt 43 (fp)() och () anför:I propositionen saknas en utvärdering och kritisk reflexion över drygt40 års svensk biståndspolitik, och vilka slutsatser som kan dras avfyra decenniers politik. Erfarenheten är bl.a. att bistånd ofta inteförmått att uppfylla ställda mål vad gäller ett lands eller enbefolkningsgrupps politiska och ekonomiska utveckling. I-världensbiståndspolitikhar kantats av många misslyckanden och har byggt på en underskattningav problemen, med positiva resultat som undantag snarare än som av biståndsinsatser i visar t.ex. att brister i denekonomisk-politiska miljön och samhällsstyrningen i ett land gör attbistånd kan gå de fattiga helt förbi och enbart ytterligare berikahärskare, regeringar och ett litet skikt människor. Endast genom analysav gjorda erfarenheter kan biståndets kvalitet höjas och alternativavägar anvisas, t.ex. en ökad betoning av demokrati och frihandel.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenProposition 2002/03:122 Gemensamt ansvar: politik för globalutveckling:1. att godkänner vad regeringen föreslår om mål och perspektivför politiken för global utveckling (avsnitt 5.3),2. att godkänner vad regeringen föreslår om riktlinjer förpolitiken för global utveckling (avsnitt 5.4),3. att godkänner vad regeringen föreslår om det internationellautvecklingssamarbetet och sammanslagningen av samarbetet med Central-och och det allmänna internationella utvecklingssamarbetet(avsnitt 6.1),4. att godkänner vad regeringen föreslår om mål för detinternationella utvecklingssamarbetet (avsnitt 6.2),5. att godkänner vad regeringen föreslår om riktlinjer fördet internationella utvecklingssamarbetet (avsnitt 6.3),6. att godkänner vad regeringen föreslår om att genomförandetav politiken för global utveckling redovisas till iform av en resultatskrivelse (avsnitt 7.1),7. att godkänner vad regeringen föreslår om en självständigfunktion för utvärdering (avsnitt 7.2).Följdmotioner2003/04:U1 av m.fl. (s, m, fp, kd, v, c):tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ett stärkt stöd till de nationella parlamenten.2003/04:U2 av m.fl. (c, m, fp, kd, v, mp):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att höjer nivån för området sexuell och reproduktivhälsa och därtill hörande rättigheter till av den totalabiståndsbudgeten.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att tydliggör kopplingen mellan Kairomålen ochuppfyllandet av FN:s millennieutvecklingsmål.2003/04:U3 av m.fl. (s):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om livsmedelssäkerhet, positiva utvecklingsprocesser samtdemokratisering av WTO:s förhandlingar och strukturer.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att unilateralt helt avbinda det svenska internationellautvecklingssamarbetet.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att den kommande utredningen om reglerna för svenskkrigsmaterielproduktion och export skall behandla frågan om mänskligarättigheteroch fattigdomsbekämpning.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om den årliga resultatskrivelsen till regeringen om genomförandetav den svenska politiken för global utveckling.2003/04:U4 av och (båda s):tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om homosexuellas mänskliga rättigheter.2003/04:U5 av m.fl. (s):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att sexuell och reproduktiv hälsa och dithöranderättigheter blir en profilfråga vad gäller svenskt bistånd.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att bör överväga att höja nivån för områdetsexuell och reproduktiv hälsa och därtill hörande rättigheter.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att tydliggör kopplingen mellan Kairomålen ochuppfyllandet av FN:s millennieutvecklingsmål.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att en genusanalys måste vara vägledande om regeringenskall lyckas uppfylla det långsiktiga målet om att skall varamed och bidra till global rättvis och hållbar utveckling.2003/04:U6 av m.fl. (kd):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av en tydlig svensk linje i förhållande till diktatureroch stater präglade av etniska konflikter, diskriminering, korruptionoch förakt för mänskliga rättigheter.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utrikespolitiken skall styras av etiska ledarkoder.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att den nationella suveräniteten bör stå tillbaka för individersrättigheter och trygghet.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av en utveckling av det partinära stödet.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att öka svenska utvecklings- och biståndsinsatser riktadetill kvinnor.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om klargöranden av vilka kapaciteter och kompetenser Sverigeskall bidra med i samarbetsländerna för att skapa ett trovärdigtinternationellt miljösamarbete.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av utökat stöd till ekologiskt hållbar och effektivenergiförsörjning.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att fokusera resurser och ansträngningar på ett prioriteraturval av globala gemensamma nyttigheter.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ett IT-utvecklingsperspektiv skall genomsyra samtliganuvarande och framtida utvecklingsprogram.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att verka för ett subventionerat och delvis asymmetriskthandelssystem som en motvikt mot de negativa effekter som en totalnedmontering av handelshinder kan förorsaka fattiga länder.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om upprättandet av ett forum där riktlinjer och konkretahandlingsplaner för svenska företags medverkan och ansvarstagande iutvecklingsarbete och arbete för mänskliga rättigheter kan utformas.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att den statsstödda exportkreditgivningen skall förenas medvillkor om skydd av mänskliga rättigheter och förstärkt miljöhänsyn.13.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att obligatorisk rapportering om sociala och miljömässigahänsynstaganden bör ingå i de svenska multinationella företagens årligarapporter.14. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en utvärdering av förhållandet mellan den svenska vapenexportenoch utvecklingsmålen.15. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att en ny modell för skuldavskrivning där den skuldsattastatens små steg mot ekonomisk balans, demokratisk utveckling, respektför mänskliga rättigheter och konkreta handlingsplaner för fattigdomsbekämpningskall ge betydligt större steg i skuldavskrivning.16. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en omprövning av TRIPS-avtalen för att skapa nya samarbets-och marknadsstrategier för hälsoforskningen i kampen mot exempelvishiv/aids.17. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en ny patentregistreringsmodell med prissänkningskrav förläkemedelsbolagens försäljning av t.ex. hivmediciner till fattiga länder.18. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bör avsätta större aidsrelaterade resurser ibiståndsbudgeten.19. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att den svenska utvecklingspolitiken i större utsträckningbör uppmärksamma människor med funktionshinder.20. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall vara pådrivande för att utarbeta strategierför bättre samarbete mellan EU och internationella organisationer.21. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall verka för att utvecklingsaspekterna beaktasinom alla EU:s politikområden.22. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att aktivt verkar för att stärka det handelsrelateradeutvecklingssamarbetet och demontera EU:s handelshinder.23. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förlägga ett kapacitetsuppbyggnadinom Sida.24. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om reformer av FN och dess underliggande organisationer.25. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att betona betydelsen av det humanitära biståndet för detinternationella utvecklingssamarbetet och frivilligorganisationernasviktiga roll i arbetet.26. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att spridningen av hiv/aids bör ses som ett säkerhetspolitisktproblem.27. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att betona vikten av bistånd riktat mot insatser för förståelseoch försoning mellan tidigare stridande grupper.28. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att regeringens uppsatta målbild för utvecklingssamarbetelätt kan feltolkas och därför borde ha en annan lydelse.29. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att inte slå samman samarbetet med meddet övriga internationella utvecklingssamarbetet.30. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att fortsätta systemet med prioriterade samarbetsländer.31. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om successiv och flexibel avbindning av svenskt bistånd.32.