bet · GQ01FIU20 · 2003-05-27 00:00:00 — Motionärerna vill ocksålåta utvärdera förutsättningarna för attgöra långsiktiga och korrektautgiftsprognoser, huruvida den nuvarandetillämpningen av utgiftstaken innebär attbudgeten ger en s.k. procykliskfinanspolitisk effekt, vilka utgifter sompå sikt bör ligga utom respektive inomutgiftstaket, en mer symmetriskbehandling av utgifter och inkomster ibudgetprocessen genom införandet av ettinkomstgolv, sparmålets utformning, nivånpå budgeteringsmarginalen samt hurbudgetprocessen förhåller sig tillkönsmaktsordningen.I motion Fi13 av m.fl.(fp) föreslås med anledning av skrivelsenÅrsredovisning för staten begär att regeringen utredermöjligheterna att för statsfinansernasdel skapa mått för att mäta långsiktigaåtaganden mot framtida möjligheter attfinansiera dessa. Motionärerna erinrar omatt man tidigare i olika sammanhangframhållit att regeringen har för småsäkerhetsmarginaler för att skyddaangelägna verksamheter mot nedgångar iekonomin. De anser att det behövs nyametoder som redan på ett tidigt stadiumger varningssignaler när alltför storaåtaganden görs utan att det finnslångsiktiga förutsättningar för dem(yrkande 2).I motion Fi23 av m.fl. (kd)föreslås med anledning av 2003 årsekonomiska vårproposition (2002/03:100)att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs omefterlevnaden av budgetlagen.Motionärerna anför att budgetlagenskapades för att garantera ett gottförvaltarskap av samhällets gemensammaresurser men att regeringen successivthar urholkat utgiftstakets roll sombudgetpolitisk restriktion. De menar attregeringen frångår den i budgetprocessenviktiga principen att inkomster ochutgifter ska redovisas brutto ochdärigenom kringgår utgiftstaket.Regeringens handlande innebär enligtmotionärerna att den inte efterlever devärderingar som kommer till uttryck ibl.a. budgetlagens förarbeten och dendiskussion som förgick stiftandet avlagen (yrkande 1).BakgrundBudgetpolitiken är inriktad påtvå övergripande och fleråriga mål. Dessaär utgiftstaket för staten och denoffentliga sektorns finansiella sparande(saldomålet).Under åren 1999 och 2000 utvärderades dennya budgetprocessen av Riksdagskommittén.I kommitténs uppdrag ingick att övervägabehovet av förändringar. undersökas om intentionerna bakomomläggningen av budgetprocessen hadeuppfyllts och vilka konsekvenser i övrigtomläggningen medfört som påverkatriksdagens ställning. Kommittén bedömdeatt intentionerna bakom budgetreformen ihuvudsak uppfyllts. att även om rambeslutsmodellenännu inte hade prövats medsvåra ekonomiska påfrestningar ellerparlamentarisk osäkerhet har den nyabudgetprocessen bättre förutsättningaratt fungera under sådana omständigheterän vad den gamla hade.Kommitténs utvärdering ledde till vissaförslag bl.a. rörande dubbelarbetet höstoch vår. Förslagen lades avriksdagsstyrelsen fram för (förs. 2000/01:RS1).Konstitutionsutskottet tillstyrkteförslagen (bet. 2000/01: KU23). Utskottetansåg också att det redan då varangeläget att besluta om att enutvärdering bör göras ifråga om vilka effekter omläggningeninneburit såväl vad gällerbudgetprocessens innehåll ochbudgetmässiga resultat som vad gäller debudgetmässiga konsekvenserna förriksdagen. beslutade i enlighetmed utskottets förslag att som sin meningge regeringen detta till känna (rskr.2000/01:273-276).Med anledning av detta tillkännagivandeanför regeringen i innevarande årsredogörelse av dess behandling avriksdagens skrivelser att det inomRegeringskansliet görs löpandeuppföljning av den internabudgetprocessen, och en mer fördjupadutvärdering bedöms vara meningsfull förstnär ytterligare erfarenheter vunnits(skr. 2002/03:75 s. 80).Den nya budgetprocessen har ocksåutvärderats av den s.k. Utredningen avden reformerade budgetprocessen iregeringen och (SOU2000:61). I sitt betänkande gjordeutredningen bedömningen att den nyabugetprocessen inneburit en ökadlångsiktighet i budgetpolitiken genom attbeslut om tak och ramar för budgetarbetettas tidigt i processen och att den harmedfört en bättre utgiftskontroll.Systemet med budgeteringsmarginal hadeenligt utredningen dock fungerat mindreväl. Budgeteringsmarginalen hade varitför liten, vilket medfört extrabudgetberedningar i syfte att genomförautgiftsbegränsande åtgärder.I 2002 års ekonomiska vårpropositionframhöll regeringen att deutgiftsbegränsande åtgärder som vidtagitsinneburit att överskridande avutgiftstaken kunnat undvikas (prop.2001/02:100 s. 58). harutgiftsbegränsningar som vidtagits i ettsent skede i vissa fall försämratmyndigheternas planeringsförutsättningar.Även det interna långsiktiga arbetet inomRegeringskansliet har ibland fått ge vikaför mer kortsiktiga insatser som syftattill att klara utgiftstaket. Regeringenmenade att risken för att utgifterna skaöverstiga utgiftstaket skulle kunnareduceras kraftigt ombudgeteringsmarginalen tillåts varatillräckligt stor. Å andra sidan skulleenligt regeringen en alltför storbudgeteringsmarginal kunna leda till attutgiftstaket blev en mjukarebudgetrestriktion med mindre styrandeeffekt på utgiftsutvecklingen. Regeringenmenade även att motiven för riktlinjerför budgeteringsmarginalens storlekskiljer sig åt med hänsyn tilltidsavståndet till det aktuellabudgetåret. För det närmast kommandebudgetåret motiveras behovet av attantalet möjliga utgiftsbegränsandeåtgärder minskar med tidsavståndet tilldet aktuella budgetåret. För årendärefter motiveras en minst lika storbudgeteringsmarginal av en ökandemakroekonomisk osäkerhet och avosäkerheten om budgeteffekter av redanfattade beslut, främst inomsocialförsäkringssystemen.I 2003 års ekonomiska vårpropositionkommenterar regeringen systemet med ettbudgettak för de statliga utgifterna.Regeringen anser att detta på det helataget har fungerat väl och bidragit balanserad utgiftsutveckling under degoda åren, och att därmed harmött den internationella lågkonjunkturenmed starka offentliga finanser (prop.2002/03:100 s. 20). Den senaste tidensekonomiska utveckling understryker enligtregeringen dock behovet av ensäkerhetsmarginal (budgeteringsmarginal)vars syfte är att hantera de osäkerheteri utgiftsutvecklingen som följer av denmakroekonomiska utvecklingen (s. 74).Regeringen slår fast att en sådansäkerhetsmarginal ska användas för atthantera osäkerheter iutgiftsutvecklingen, inte för planeradeutgiftsökningar. Genom ensäkerhetsmarginal kan de automatiskastabilisatorerna verka fullt ut påutgiftssidan utan att utgiftstaketriskerar att överskridas. Till detta bördet också finnas en viss begränsadosäkerhetsmarginal för andra typer avosäkerheter (fel i prognosmodeller m.m.).Enligt propositionen avser regeringen attåterkomma med riktlinjer försäkerhetsmarginalens storlek.I vårpropositionen kommenterarregeringen även saldomålet ibudgetpolitiken (prop. 2002/03:100s. Enligt regeringen ärfinanspolitikens främsta uppgift attupprätthålla ett stabilt överskott i deoffentliga finanserna på medellång siktför att skapa goda förutsättningar attmöta de framtida demografiskapåfrestningarna på de offentligafinanserna. Huvudansvaret förstabiliseringspolitiken vilar påpenningpolitiken genom Riksbankensinflationsmål, men även finanspolitiken,framhåller regeringen, har betydelse förefterfrågan i ekonomin på kort sikt ochpåverkar därmed förutsättningarna förpenningpolitiken. Saldomålet om avserde offentliga finansernas överskott igenomsnitt över en konjunkturcykel,vilket innebär att överskottet kantillåtas att variera mellan enskilda år itakt med konjunkturen. Ett överskott i deoffentliga finanserna på , oberoende av konjunkturläget,skulle förstärka konjunktursvängningarna.För att minska risken att finanspolitikenges en sådan konjunkturförstärkandesnarare än en konjunkturdämpandeinriktning bör enligt regeringenkonjunkturvariationernas effekter på deoffentliga finanserna beaktas vid beslutom överskottets nivå för enskilda år.Även andra tillfälliga variationer i deoffentliga inkomsterna och utgifterna börbeaktas. Erfarenheterna av att somhittills sätta upp ett årligt i förväg är enligt regeringen inteentydigt goda. Överskottsmål som sträckersig långt fram i tiden är vanskligt atthantera eftersom det är svårt att göraträffsäkra konjunkturprognoser med entidshorisont på tre . Ivårpropositionen uttalar regeringendärför att den fortsättningsvis ibudgetpropositionen avser att föreslå ettpreciserat mål för det offentligasparandet enbart för det kommandebudgetåret.En arbetsgrupp med företrädare frånSocialdemokraterna, ochMiljöpartiet de gröna följer enligtvårpropositionen uppbudgetlagen (prop. 2002/03:100 s. 20).Uppföljningen ingår som en punkt i detprogram om 121 punkter som de trepartierna kom överens om efter valethösten och som anger inriktningenför det politiska samarbetet mellan dem.Finansutskottet planerar att under hösten2003 anordna en offentlig utfrågning medexperter om tillämpning och erfarenheterav budgetlagen.Tidigare riksdagsbehandlingKonstitutionsutskottet behandlade underföregående motionsyrkanden omutvärdering av och behov av ändringar ibudgetprocessen (bet. 2001/02:KU12).Utskottet menade att resultatet av denutvärdering som enligtriksdagens beslut (se ovan) ska göras avbudgetprocessen inte bör föregripas.Utskottet avstyrkte därförmotionsyrkandena. följdeutskottet (rskr. 2001/02:43-44).Finansutskottets ställningstagandeDen nu gällande ordningen förbudgetprocessen inrättades 1997. Somframgått i det föregående harbudgetprocessen därefter varit föremålför ett antal utvärderingar ochförändringar, och har tidigaretillkännagett för regeringen att detefter bör göras en utvärderingav vilka effekter de omläggningar avbudgetprocessen som fattadebeslut om 2001, och som trädde i kraft2002, haft i olika avseenden. Vidare serför närvarande en arbetsgrupp medföreträdare för samarbetspartierna överbudgetlagen, och i vårpropositionenuttalar regeringen att den avser attåterkomma med riktlinjer försäkerhetsmarginalens storlek.Finansutskottet avser att hösten 2003anordna en offentlig utfrågning vadgäller tillämpning och erfarenheter avbudgetlagen. Vad som i dessa sammanhangframkommer i form av kunskap om dennuvarande ordningen och ändringar iregelverket kan enligt finansutskottetsmening ha betydelse för utskottetsuppfattning i fråga om hur den nuvarandebudgetprocessen fungerar och vilkaåtgärder som eventuellt bör vidtas. Motdenna bakgrund anser finansutskottet attdet tills vidare inte bör göras någottillkännagivande avseende behovet av enny utvärdering av budgetprocessen ochsättet på vilket den fungerar. MotionernaFi13 (fp) yrkande 2, Fi23 (kd) yrkande 1,Fi272 (mp) och Fi273 (v) avstyrks därför.3.4 Alternativa utvecklingsmåttUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning tillredan förekommande utvecklingsmått enmotion om behovet av ettnationalförmögenhetsperspektiv.MotionenI motion Fi275 föreslår MariaWetterstrand m.fl. (mp) att riksdagentillkännager för regeringen vad som imotionen anförs om behovet av ettnationalförmögenhetsperspektiv.Motionärerna menar att det traditionellamåttet som används för att utvärdera denekonomiska utvecklingen,bruttonationalprodukten (BNP), ger en försnäv bild av utvecklingen i kommuner,nationer och regioner. Förutomarbetskraft (humankapital) ochrealkapital bör också andra kapitalslagingå i mått över utvecklingen. I ettnationalförmögenhetsperspektiv inkluderasäven förnybart och icke förnybartnaturkapital och socialt kapital. Det gerdärigenom en bredare bild av utvecklingenän BNP. På systemnivå hänger enligtmotionärerna alla kapitalslag samman ochär beroende av varandra. Värdet av demstiger när alla utvecklas positivt ochtvärtom. Ett undantag från detta är dockdet icke förnybara, eller ändliga,naturkapitalet, som aldrig kan öka ifysisk mening. En hållbar utvecklingförutsätter enligt motionärerna ettbättre utnyttjande av det förnybaranaturkapitalet, medan det ändliganaturkapitalet i stor utsträckning måsteundvaras.BakgrundFinansdepartementet publicerarmakroekonomiska prognoser över Sverigesekonomi minst . Normaltpubliceras prognoserna i samband med denekonomiska vårpropositionen ochbudgetpropositionen, och de innehållerbedömningar av de kommande årens BNP-tillväxt, inflation, arbetslöshet m.m.Viktiga underlag för Finansdepartementetsmakroprognos är bl.a. Statistiskacentralbyråns senaste statistik omutvecklingen i olika delar av den svenskaekonomin och ochkonjunkturbarometrar.Som ett komplement till de ekonomiskanyckeltalen redovisar regeringen sedan1999 års ekonomiska vårproposition grönanyckeltal. Syftet med gröna nyckeltal äratt spegla den nationella utvecklingenför viktiga miljöproblem (prop.2002/03:100 s. 36).Vid i våren 2000antog EU:s stats- och regeringschefer dens.k. Enligt denna ärmålet att EU ska bli världens mestkonkurrenskraftiga och dynamiskakunskapsbaserade ekonomi, med möjlighettill hållbar ekonomisk tillväxt med fleroch bättre arbetstillfällen och en högregrad av social sammanhållning(Ordförandeskapets slutsatser, i , ).Strategin kan delas upp i sju delarenligt följande (Lissabonstrategin - ihållbar tillväxt, Finansdepartementet2003).- EU ska bli världens mestkonkurrenskraftiga ekonomi-- EU ska bli världens mestdynamiska ekonomi-- Ekonomin i EU ska varakunskapsbaserad-- EU ska ha en hållbar ekonomisktillväxt-- I EU ska det skapas fler ochbättre arbetstillfällen-- EU ska ha en högre grad avsocial sammanhållning-- EU ska ta miljöhänsyn-För att kunna följa upp Lissabonstrateginhar EU-länderna tagit fram en radkonkreta delmål och instrument för attmäta dem. finnsdet ett fyrtiotal strukturindikatorer.Dessa möjliggör jämförelser avekonomiska, arbetsmarknadsmässiga,sociala och miljömässiga förhållanden iländerna inom EU.Statistiken kan delas in i grupperefter vad den avser att mäta. Ekonomiskstatistik ger en övergripande bild avländernas ekonomier. Den består avmakroekonomiska indikatorer över t.ex.tillväxt, inflation, budgetunderskott ochstatsskuld. En annan typ av ekonomiskstatistik är indikatorer för hur långtländerna har kommit med olika ekonomiskareformer, som avregleringar av marknaderoch/eller annat som främjar konkurrens.Ytterligare en typ av ekonomisk statistikär indikatorer för hur kunskaps- ochinformationsintensiva ländernas ekonomierär. I statistiken ingår t.ex. satsningarpå forskning, utveckling,informationsteknik och telekommunikationoch antal registrerade patent. Socialstatistik innehåller indikatorer försocial sammanhållning, t.ex. risk författigdom och regionala skillnader. Deninnehåller också indikatorer försysselsättning, inklusive löneskillnaderoch andra skillnader i arbetslivet mellankvinnor och män. Ekologisk statistikmäter ländernas framsteg på miljöområdet.Indikatorerna utgår från miljön, t.ex.utsläpp av växthusgaser, andel förnybaraenergikällor och användning av olikatransportmedel.Varje år tar fram envårrapport om arbetet med att förverkligaLissabonstrategin (se t.ex. KOM(2003) 5).Rapporten behandlas på Europeiska rådetsvårmöten. Detaljerad och regelbundetuppdaterad statistik över EU-ländernasframsteg i förhållande till varandra ochomvärlden tillhandahålls av ,EU:s statistikkontor, via dess hemsida påInternet.Finansutskottets ställningstagandeIntroduktionen av gröna nyckeltal ivårpropositionen som komplement till deekonomiska nyckeltalen innebar ettbredare perspektiv på utvecklingen iSverige, vilket enligt finansutskottetsmening är positivt. I arbetet inom EU meduppföljning av Lissabonstrategin breddasutvecklingsperspektivet såvälinnehållsmässigt som geografiskt.Riksdagen får därvid löpande informationav regeringen om vilka framsteg som görs,och det finns även möjlighet att direktta del av utvecklingen via Eurostatshemsida på Internet. Finansutskottetanser att det inte finns behov av attjämte ovan nämnda mått på utvecklingtillskapa ytterligare ett mått i syfteatt få en bredare bild av utvecklingen.Utskottet avstyrker därför motion Fi275(mp).3.5 Barnbilaga i budgetpropositionenUtskottets förslag i korthetUtskottet anser det angeläget attarbetet med att tillföra ettbarnperspektiv i den statligabudgetprocessen fortsätter. Utskottetvidhåller sin tidigareuppfattning att kravet på attbarnfrågorna ska redovisas i ensärskild bilaga tillbudgetpropositionen måste ansesunderordnat kravet på att redovisningenblir så aktuell och genomarbetad sommöjligt. Med hänvisning härtillföreslår utskottet att avslårförslaget om en barnbilaga tillbudgetpropositionen.Jämför reservation 16 (c).MotionenCenterpartiet anser i motion So250(yrkande 1) att statsbudgeten skakompletteras med en barnbilaga därsamtliga departement tydligt markerarvilka utgifter som är riktade till barnoch unga, och där regeringensbarnpolitiska ambitioner ochprioriteringar tydligt framgår. Enligtmotionärerna skulle en sådan bilagaunderlätta regeringens redovisning av sinpolitik och dessutom hjälpa medborgarnaatt följa upp och värdera politiken urett barnrättsperspektiv. Motionärernaanser att en barnbilaga ska följa varjebudget.Finansutskottets ställningstagandeBarn och ungdomar är samhälletsviktigaste resurs - de är samhälletsframtid. Barnens situation speglarsåledes de värderingar och denframtidstro som finns i samhället och sompåverkar samhällets framtid. Barns ochungdomars verklighet förändras hela tideni takt med de förändringar som sker iomvärlden. Samhällets barnpolitik måstedärför i så stor utsträckning som möjligtanpassas till dessa nya förhållanden isyfte att ge barn så goda och tryggauppväxtförhållanden som möjligt.Finansutskottet delar uppfattningen attdet krävs goda kunskaper om barnssituation i olika avseenden för att kunnaföra en politik som är bra för barn ochungdomar. Det är därför angeläget attregeringen ger en bådeomfattande och djupgående redovisning avhur barnens situation utvecklas.Informationen bör vara baserad på ettfylligt statistiskt underlag. Den böräven vara försedd med regeringenskommentarer om resultaten av den bedrivnabarnpolitiken för att bidra till en breddiskussion om barnfrågorna.Regeringen understryker i tvåskrivelser om barnpolitiken4 att detfinns anledning att med regelbundnamellanrum beskriva barnens situation ochden bedrivna politiken för att geunderlag för en bred diskussion ombarnfrågorna. I skrivelserna framhållsatt tyngdpunkten i barnpolitiken under dekommande åren även fortsättningsvis skaligga i förbättringar för barnfamiljerna,ökade resurser till skola, vård ochomsorg, uppmärksamhet och stöd förutsatta barn samt ökade möjligheter förbarns och ungdomars inflytande. Dessutomdefinieras ett antal områden där det nuär särskilt viktigt att gå vidare iarbetet med att stärka barns och ungasrättigheter.Finansutskottet instämmer medregeringens bedömning att den fortsattainriktningen på arbetet med barnfrågornahandlar mycket om att fortsätta bygga inett barnperspektiv i helaRegeringskansliets arbete.Barnperspektivet ska alltid finnas meddär det är relevant. Alla de olika instrument som regeringen förfogar över -statsbudget, lagstiftning, myndighetsinstruktioner, regleringsbrev - böranvändas i detta arbete.Det pågår ett omfattandeutvecklingsarbete när det gällerstatsbudgetens utformning i syfte att geriksdagen ett bättre beslutsunderlag.Detta arbete omfattar också målet attlyfta fram barnperspektivet i statensolika verksamheter. Regeringens avsikt äratt ytterligare tydliggörabarnperspektivet i budgetpropositionengenom att tillföra ett barnperspektiv pånya områden eller fördjupa redanbefintliga barnperspektiv. Härvid ägnassärskild uppmärksamhet åt attbarnperspektivet i den statligabudgetprocessen utvecklas och att deresurser som påverkar barns liv ska varaurskiljbara på ett sådant sätt att de kanbli föremål för politiska prioriteringar,allt för att förverkliga regeringensmålsättning att statsbudgeten om några årska ha ett tydligt barnperspektiv.Finansutskottet ser mycket positivt påregeringens strävan att barnperspektivetska finnas med i allt offentligtbeslutsfattande. Det arbete som pågårinom kringredovisningen av barnfrågorna samtstrategierna för att tydliggörabarnperspektivet i statsbudgeten ärmycket värdefullt. Det är enligtutskottets mening särskilt angeläget attarbetet med att tillföra ettbarnperspektiv i den statligabudgetprocessen fortsätter.I detta sammanhang vill utskotteterinra om att frågan om en barnbilaga istatsbudgeten behandlats i vidflera tillfällen, senast avkonstitutionsutskottet, finansutskottetoch socialutskottet (bet. 2001/02:KU15,2001/02:FiU1, 2001/02:SoU23). Motbakgrund av det omfattandeutvecklingsarbete med statsbudgetensutformning som pågår inomRegeringskansliet finner finansutskottetingen anledning att frångå sina tidigareställningstaganden. Utskottet vidhållerdärmed sin uppfattning att kravet på attbarnfrågorna ska redovisas i en särskildbilaga till budgetpropositionen måsteanses underordnat kravet på attredovisningen blir så aktuell ochgenomarbetad som möjligt.Med hänvisning till det ovan anfördaavstyrker utskottet förslaget i motionSo205 (c) yrkande 1.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslutoch ställningstaganden har föranlettföljande reservationer. I rubriken angesvilken punkt i utskottets förslag tillriksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1.Riktlinjer för den ekonomiskapolitiken (avsnitten 1.1-1.3),punkt 1 (m, fp, kd, c)av (), KarinPilsäter (fp), (), GunnarAxén (m), (), LenaEk (c) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag underpunkt 1 borde ha följande lydelse:Riksdagen godkänner de i reservation 1föreslagna riktlinjerna för denekonomiska politiken och tillkännagerdetta för regeringen som sin mening.Därmed bifaller delvismotionerna2002/03:Fi14 av m.fl. (m)yrkande 1,2002/03:Fi15 av m.fl.(fp) yrkandena 1, 3 och 7,2002/03:Fi16 av m.fl. (kd)yrkandena 1-4 samt2002/03:Fi17 av m.fl. (c)yrkande 1 och avslårproposition 2002/03:100 punkt 1.StällningstagandeInledningDe farhågor om den ekonomiskautvecklingen som vi uttalade i höstensreservation om den ekonomiska politikenhar besannats. Den konjunkturvändning somden socialdemokratiska regeringen ochdess stödpartier då trodde på har interealiserats. Det mesta tyder på atttillväxten också kommer att bli lägre änvad som antas i den framlagdavårpropositionen. Sysselsättningensjunker och både den öppna och den totalaarbetslösheten stiger.En fortsatt svag världskonjunkturdämpar efterfrågan också i . Mendet mesta av de underliggande problem somnu kommer upp till ytan är hemmagjorda.Den tidsfrist som de gångna årenshögkonjunktur gav har regeringen inteutnyttjat på rätt sätt. I stället för attgenomföra nödvändiga tillväxtstimulerandereformer utlovades nya utgifter. Särskiltintensiv var löfteskarusellen ivalrörelsen. Det är sviterna av detta sommänniskor nu får känna av i form av bl.a.kommunalskattehöjningar och försämradservice. Ett antal av de mål somregeringen ställt upp kommer inte attrealiseras:· Den reguljära sysselsättningenkommer enligt regeringens egen bedömninginte att nå de målsatta avbefolkningen i åldrarna 20-64 år.·· Den öppna arbetslösheten kommeratt ligga högre än målet både 2003och 2004.·· Regeringen har vidare satt uppmålet att halvera antalet sjukdagarmellan 2002 och 2008 och att antaletnybeviljade aktivitets- ochsjukersättningar (dvs. förtidspensioner)i genomsnitt 2003-2007 ska vara lägre än2002. Som utvecklingen nu ser ut tycksinte heller det målet kunna realiseras,ökningen fortsätter.·· Antalet socialbidragstagareskulle enligt regeringen halveras mellan1999 och 2004. Regeringen säger själv attför att nå det målet är det nödvändigt,men inte tillräckligt, att nå detsysselsättningsmål som regeringen i sinegen prognos inte räknar med att nå.·· Det offentliga sparandet nårinte upp till det mål regeringen tidigaresatt upp.·Egna ideologiska skygglappar och delåsningar som uppstår som en följd avsamarbetet med stödpartierna hindrar densocialdemokratiska regeringen från attföra den politik som är nödvändig omSverige ska återfå sin ställning som entillväxtnation. Inga egentliga reformersom underlättar för företagande och nyajobb har genomförts.Vi redovisar här riktlinjerna för enekonomisk politik som tar de förstastegen mot att lyfta den uthålligaekonomiska tillväxten upp till åtminstone3 % .