bet · GR01KUU1 · 2003-11-12 00:00:00 — Utskottet framhöllockså att dess uttalanden från grundlagsärendet år1993/94 inte kan uppfattas syfta till att i någramer precisa termer avgränsa vilken överlåtelse avbeslutanderätt som kan ske utan, respektive inteutan, samtidig ändring av grundlag. Uttalandena kani stället ses som en erinran till framtida riksdagaratt i samband med överlåtelse av beslutanderätt isynnerhet beakta den typ av principiellt viktigagrundlagsområden som uttalandena tar sikte på.Konstitutionsutskottet framhöll också attuttalandena /94 inte kan uppfattas somuttömmande utan att då valdeatt särskilt peka på principer som enligt utskottethade betydelse för den fria åsiktsbildningen (bet.2001/02:KU18, s. 42 f.).Regeringens utgångspunkterRegeringen anför i skrivelsen att det inledningsvisbör slås fast att det för frågan huruvida ett nyttEU-fördrag förutsätter överlåtelse av beslutanderättprincipiellt inte spelar någon roll vilkenbeslutsform som tillämpas av EU:s beslutande organ(prop. 1993/94:114, s. 21). Den avgörande frågan äri stället om det sker någon överlåtelse avbeslutanderätt som annars tillkommer svenska organ,dvs. om EU tilldelas ny kompetens att fatta beslutsom automatiskt får företräde framför nationellanormer och alltså kan bli tillämpliga iSverige utan något mellanliggande internrättsligtbeslut. En övergång från beslutsfattande med krav påenhällighet till beslutsfattande med kvalificeradmajoritet förutsätter alltså inte i sig någonöverlåtelse av beslutanderätt.Konventets förslag innebär att principen omunionsrättens företräde fördragsfästs. Denna principär fast etablerad genom rättspraxis att gemenskapsrätten harföreträde framför nationell rätt, alltså ävenframför nationella grundlagsbestämmelser. Någontveksamhet om det aktuella rättsläget föreliggeralltså inte.Avsikten med konventets förslag är endast att nuvarande praxis om gemenskapsrättensföreträde ska kodifieras. Någon ändring avrättsläget är alltså inte avsedd. Företrädesrättkommer därför med konventets förslag endast attgälla för beslut som unionen fattar på detöverstatliga området. En annan sak är att dennaprincip med konventets förslag kommer att få envidare tillämpning eftersom nya områden, främstpolis- och straffrättsligt samarbete, blir föremålför samarbete av överstatlig karaktär.När det gäller flexibilitetsklausulen innehålleräven det nuvarande EG-fördraget en sådan klausul,artikel 308. Artikeln, som har använts vidåtskilliga tillfällen, har varit viktig för den inremarknadens framväxt, funktion och effektivitet. Detär angeläget att ett nytt fördrag innehåller enmotsvarande mekanism. Konventets förslag innebär enutveckling av den nuvarande flexibilitetsklausulenbl.a. genom att tillämpningsområdet utvidgas tillatt omfatta i princip allt samarbete inom unionenutom lagharmonisering i de fall där detkonstitutionella fördraget utesluter en sådanharmonisering. Även om det, vilket fleraremissinstanser har instämt i, är viktigt attklausulen ges en tydligt avgränsande utformning, bördet framhållas att beslut med stöd av artikeln skafattas av rådet med enhälligt beslut och eftergodkännande av . Detta i föreningmed domstolens kontrollfunktion utgör en garanti föratt bestämmelsen inte kommer att tillämpas på ettsådant sätt att EU:s kompetens utvidgas så att denationella parlamenten inte haft möjlighet att taställning genom godkännande av en fördragsändring.Konventets förslag innehåller artiklar medmekanismer för förenklat ändringsförfarande (de s.k.passerellerna.) Dessa innebär att Europeiska rådetmed enhällighet ska kunna besluta om övergång tillbeslutsfattande med kvalificerad majoritet påområden där beslut annars ska fattas medenhällighet. Som ovan har angivits är emellertidfrågan om hur besluten fattas av ett behörigt EU-organ skild från frågan huruvida överlåtelse enligt10 kap. 5 § första stycket RF erfordras. Ettförenklat ändringsförfarande förutsätter inte i sigöverlåtelse av beslutanderätt.När det gäller frågan huruvida den samladeeffekten av konventets förslag, i förening med vadsom har överlåtits, är förenlig med 10 kap.5 § första stycket RF kan konstateras att polis- ochstraffrättsligt samarbete, dvs. nuvarande tredjepelaren, blir föremål för gemensamt beslutsfattande.Förslaget förutsätter överlåtelse av beslutanderätt.Flexibilitetsklausulen, vars tillämpningsområdeutvidgas, förutsätter också viss ytterligareöverlåtelse av beslutanderätt. Härtill kommer att EUgenom konventets förslag bedöms få utökad kompetenspå enstaka sakområden, t.ex. immaterialrätt. I olikaavseenden innebär konventets förslag också attbalansen mellan och EU-organen förändras,utan att ändringarna för den skull förutsätter någonytterligare överlåtelse av beslutanderätt. en följd av att beslutsfattande i rådet medkvalificerad majoritet görs till huvudregel.Mot bakgrund av nu angivna överväganden är detregeringens uppfattning att den överlåtelse avbeslutanderätt som konventets förslag förutsätterligger inom ramen för vad 10 kap. 5 § första stycketRF tillåter.Avslutningsvis bör framhållas att när det slutligaförhandlingsresultatet föreligger kommer regeringenatt på nytt återkomma till med enbedömning i frågan.MotionernaModerata samlingspartiet anser i motion K10 att detbör tydliggöras att unionsrätten har företrädeframför nationell rätt endast så länge denna står iöverensstämmelse med medlemsstaternaskonstitutionella traditioner. Detta skulle kunnaåstadkommas genom att i artikel 10 hänvisa till debegränsningar i denna artikel som framgår avartiklarna 5.1 respektive 7.3 (yrkandena 11 och 43).Moderata samlingspartiet anser vidare i motion K10att förslaget till den s.k. passerellen innebär attett beslut som tillkommer regeringskonferensendelegeras till ett EU-organ, vilket är fel.Motionärerna anser att regeringskonferensen redan nukan besluta om att de flesta punkter som den s.k.passerellen omfattar ska övergå till kvalificeradmajoritet. Därmed kan förslaget om den s.k.passerellen utgå (yrkande 16).Enligt uppfattning i motion K12 börriksdagen avvisa alla förslag att fördragen skakunna ändras utan att den normala proceduren förfördragsändringar följs, det vill säga att de skabehandlas och ratificeras i de nationellaparlamenten. Att införa bestämmelser av det slag somföreslås strider mot grundtanken med att över huvudtaget skaffa sig en konstitution.Det konstitutionella fördraget ska slå fast vilkenbeslutskompetens unionen, respektivemedlemsstaterna, ska ha. Den maktfördelningen fårinte rubbas med mindre än att fördraget ändras påett sådant sätt som fördraget föreskriver. Det är enfråga av betydande principiell vikt som regeringenbör driva starkt under regeringskonferensen (yrkande8).Kristdemokraterna är i motion K8 mot den avkonventet föreslagna flexibilitetsklausulen somtummar på principen om tilldelade befogenheter ochsom dessutom innehåller en del oklarheter.Kristdemokraterna kräver att den svenska regeringenmed tydlighet arbetar för att klausulen i denföreslagna konstitutionen stryks (yrkande 6).Kristdemokraterna avvisar vidare förslaget om ens.k. överbryggningsmekanism de s.k. passerellerna.Kristdemokraterna anser att de nationellaparlamentens roll undermineras med ett sådantförslag (yrkande 8).I motion K416 av m.fl. (kd) föreslåsett tillkännagivande om att rätten att avgöra vilkanya uppgifter som ska tillföras EU ävenbör tillfalla medlemsstaterna och ske genomenhälliga beslut. Motionärerna säger sig såledesmotsätta sig vad man kallar konventets förslag ges rätt att med enhällighettilldela EU ökade befogenheter (yrkande 11).Centerpartiet anför i motion K2 att principen omunionsrättens företräde framför nationell lagbehöver analyseras mer, och det bör preciseras vadprincipen innebär i olika sammanhang (yrkande 21).Centerpartiet anför att genom attflexibilitetsklausulen föreslås gälla över helafältet, får rådet makt att på egen hand utvecklafördragen, dvs. ett inslag av kompetenskompetens.Den s.k. passerellen, som innebär att med enhällighet kan besluta att utvidgamajoritetsbeslutandet till områden som enligtfördraget ska fattas med enhällighet utan att hörade nationella parlamenten är inte acceptabelt(yrkande 23).Vänsterpartiet anför i motion K9 att de inslag ifördraget som i detta sammanhang är mestproblematiska är följande: utvidgningen av området för beslut medkvalificerad majoritet, unionsrättens överordning, flexibilitetsklausulen, passerellerna.Sammantaget innebär enligt motionärerna dessa fyrapunkter att konventsförslagets förenlighet medsvensk grundlag med fog kan ifrågasättas.Regeringens analys av problemen i skrivelsen ärsummarisk, för att uttrycka sig milt. Därför börregeringen uppdra åt Lagrådet att närmare granskadessa konstitutionella elements konsekvenser vadgäller förhållandet till svensk grundlag. Vad somanförts om utvidgningen av området för beslut medkvalificerad majoritet, unionsrättens överordning,flexibilitetsklausulen och passerellerna samt ombehovet av en lagrådsgranskning bör somsin mening ge regeringen till känna (yrkande 3).Miljöpartiet anser i motion K13 att konventetsförslag till kan stå i konfliktmed grundlag. Det är framför allt på fyrapunkter som EU-konstitutionen kommer i konflikt medSveriges grundlag: det stadfästs i fördraget attunionsrätten principiellt ska gå föremedlemsstaternas rätt, flexibilitetsparagrafeninnebär att unionen i praktiken fårkompetenskompetens, införandet av EU:srättighetsstadga, och att man inför ettfolkmängdsbaserat beslutsfattande i ministerrådetutan möjlighet för folket att utkräva ansvar.Motionärerna är också i detta hänseende myckettveksamma till de s.k. passerellerna som gör detmöjligt för EU att utvidga beslutsfattandet medkvalificerad majoritet till områden utan att ändrafördraget.Riksdagen bör begära av regeringen att återkommamed en utförligare utredning, utifrån Uppsalauniversitets och juridiska fakulteten vid Stockholmsuniversitets remissvar samt forskningsrapporten frånSieps, av konventsförslagets bristande samstämmighetmed den svenska grundlagen (yrkandena 14, 15 och74).Björn von der Esch (kd) anför i motion K1 attkonventets nu aktuella förslag utgör den mestgenomgripande förändringen i EU:s historia. FörSveriges del underordnas all lagstiftning, inklusivegrundlagar, EU:s lagar. Vår tyngsta juridiska ochstatsvetenskapliga sakkunskap hävdar enligtmotionären att delar av konventsförslaget kan stridamot vår grundlag 10 kap. 5 § första stycket RF.Främst avses flexibilitetsklausulen och övrigaöverlåtelser som berör principerna för statsskicket.En grundlagsändring är därför nödvändig enligt RF10:5 om konventsförslaget ska kunna antas (yrkande1).Justitieutskottets yttrandeJustitieutskottet anför i sitt yttrande (JuU1y) attEuropeiska gemenskapernas domstols kompetens enligtkonventets förslag kommer att omfatta fler frågorsom rör det straffrättsliga samarbetet än vad som ärfallet . Vidare föreslås att det uttryckligenska framgå att unionsrätten har företräde framförnationell rätt.Justitieutskottet vill framhålla att det är svårtatt överblicka vilka konsekvenser dessa föreslagnaförändringar kan komma att medföra.Utskottets ställningstagandeInledningSom framgått ovan anför regeringen i skrivelsen attdet är dess uppfattning att den överlåtelse avbeslutanderätt som konventets förslag förutsätterligger inom ramen för vad 10 kap. 5 § första stycketRF tillåter. Enligt regeringens bedömning rörsåledes den beslutanderätt som överlåts inteprinciperna för statsskicket.Frågan om det slutliga fördragets förenlighet medsvenska grundlagar är central. Regeringen anför kommer att återkomma till i frågan närdet slutliga förhandlingsresultatet föreligger.Riksdagen kommer då att göra sin bedömning av omöverlåtelsen av beslutanderätt är förenlig medgällande grundlagar. Vad som föreskrivs i 10 kap. 5§ första stycket är en anvisning som riktar sig tilllagstiftaren och inte till de rättstillämpandeorganen (bet. 2001/02:KU18 s. 43).Som framgått ovan är en förutsättning för attriksdagen ska kunna besluta om överlåtelse avbeslutanderätt till EU att EU har ett fri- ochrättighetsskydd som motsvarar det som ges iregeringsformen och . Konventetsförslag innebär att skyddet i EU för fri- ochrättigheter stärks. EU ska enligt konventet sökaanslutning till , vilket riksdagenförespråkat redan tidigare. Att stadgan omgrundläggande rättigheter i den utformning som denhar i konventets förslag blir en del av detkonstitutionella fördraget innebär vidare ettförtydligande av skyddet.Utskottet återkommer till frågan om konventetsförslag om röstviktning i rådet nedan i avsnittet omröstregler i rådet.Det finns inget lagförslag att taställning till. När det finns ett lagförslag[1],dvs. efter regeringskonferensens avslutande, blirdet ett naturligt inslag i beredningen att prövafrågan om inhämtande av yttrande från Lagrådet.Motion K9 (v) yrkande 3 (delvis) avstyrks.Unionsrättens företrädeRegeringen anför att principen om unionsrättensföreträde är fast etablerad sedan lång tid tillbaka.Någon ändring av rättsläget är inte avsedd.Utskottet vill erinra om att principen omunionsrättens företräde var väl känd när Sverigeinträdde i EU 1995. I betänkandet från denparlamentariskt sammansatta Grundlagsutredningeninför EG (SOU 1993:14, s. 62f) anfördes att har utvecklat vissa principer förgemenskapsrättens förhållande till nationell rätt,däribland principen om gemenskapsrättens företrädeframför nationell rätt. Principen innebär, anfördeutredningen, att nationella domstolar ska tillämpaen gemenskapsrättslig regel framför en mot denstridande intern lag. Regeringen upprepade imedlemskapspropositionen att tidigt harslagit fast principen om gemenskapsrättens företrädeframför nationell lag (prop. 1994/95:19 s. 486).Utskottet delar således regeringens uppfattningatt principen om unionsrättens företräde är fastetablerad . Utskottet villdock framhålla vikten av att ett kompletterandeperspektiv tydliggörs.Unionen ska, enligt artikel I-5.1 i konventetsförslag, respektera medlemsstaternas nationellaidentitet, som kommer till uttryck i deras politiskaoch konstitutionella grundstrukturer, inbegripet detregionala och lokala självstyret. Unionen skallvidare respektera medlemsstaternas väsentligastatliga funktioner, inbegripet funktioner varssyfte är att hävda deras territoriella integritet,upprätthålla lag och ordning och skydda den inresäkerheten. Utskottet vill också erinra om artikelI-7.3 där det sägs att de grundlägganderättigheterna såsom de garanteras iEuropakonventionen, och såsom de följer avmedlemsstaternas gemensamma konstitutionellatraditioner, ska ingå i unionsrätten som allmännaprinciper.Respekten för medlemsstaternas nationellaidentitet, som kommer till uttryck i deras politiskaoch konstitutionella grundstrukturer, och att degrundläggande rättigheterna såsom de följer avmedlemsstaternas gemensamma konstitutionellatraditioner ska ingå i unionsrätten som allmännaprinciper är två centrala bestämmelser. De innebäratt den unionsrätt som medlemsstaterna gemensamtbeslutar om inom ramen för EU-samarbetet, normalttillsammans med , måste respekteramedlemsstaternas grundläggande politiska ochkonstitutionella strukturer.Utskottet vill erinra om principen om tilldeladebefogenheter. Unionsrättens företräde gäller barainom de områden där unionen har tilldelatslagstiftande befogenheter av medlemsstaterna. Om enregel i en rättsakt skulle befinnas ligga utanfördet område där och de övriga medlemsstaternai fördragsenlig ordning har överlåtit beslutanderättär rättsakten inte giltig som EG-rätt dvs. Om en rättsakt innebär attrespekten för de politiska och konstitutionellagrundstrukturerna inte upprätthålls bör EU anses haöverträtt sina befogenheter, och rättsakten kandärmed inte anses vara giltig.I syfte att göra förhållandet mellan unionsrättensföreträde och de nämnda reglerna tydligt förordarutskottet att artikel I-10.1 om unionsrättensföreträde kompletteras med en hänvisning tillartiklarna I-5.1 och I-7.3.Utskottet är medvetet om att det inom ramen förregeringskonferensen pågår en teknisk översyn avkonventets förslag. I det arbetet har förslag förtsfram om att artikel I-10.1 om unionsrättensföreträde ska placeras efter artikel I-5i konventets förslag (dokument CIG 4/03). Utskottetfinner ingen anledning att i detalj diskuteraartiklarnas placering, men vill understryka att detär angeläget att innehållet i artiklarna I-5.1 ochI-7.3 framhålls i samma sammanhang som unionsrättensföreträde. Det kan ske genom en hänvisning i det somi konventets förslag är artikel I-10.1, men andralösningar som uppnår samma syfte kan vara möjliga.Vad utskottet anfört bör ges regeringen tillkänna. Motionerna K10 (m) yrkandena 11 och 43 samtK2 (c) yrkande 21 bifalls därmed delvis.Utskottet förordar det ovan angivna tillägget iartikel I-10 i förtydligande syfte men delarregeringens grundläggande bedömning att konventetsförslag är förenligt med svensk grundlag. MotionernaK9 (v) yrkande 3 (delvis), K13 (mp) yrkande 74 samtK1 yrkande 1 av von der Esch (kd) avstyrks.PasserellernaI fördraget ges möjlighet att fatta beslut omövergång från en beslutsregel till en annan. Iartikel I-24.4 första stycket ges således möjlighetför att enhälligt besluta omövergång från ett särskilt lagstiftningsförfarandetill det vanliga lagstiftningsförfarandet. Enligtandra stycket i samma artikel kan Europeiska rådetbeträffande ministerrådets beslutsfattande beslutaom övergång från enhällighet till kvalificeradmajoritet. Vidare kan enligtartikel I-39.8 rörande beslutsfattande inom dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken beslutaom övergång från enhällighet till kvalificeradmajoritet i andra fall än de som anges i del III.Inom ramen för fördjupat samarbete kan, enligtartikel III-328, de deltagande medlemsstaternabesluta om övergång till särskiltlagstiftningsförfarande respektive kvalificeradmajoritet.Dessa övergångsmöjligheter har kommit att kallaspassereller (från franskans passerelle, gångbro).Frågan har uppmärksammats i flera motioner.Utskottet är kritiskt mot denna lösning. Ett syftemed ett nytt samlat fördrag är att man i dettafördrag ska reglera framtida beslutsformer. När allafrågor är uppe kan man ta ett samlat grepp och göraen enhetlig bedömning. I vissa fall kan det finnasanledning att hålla dörren öppen för olikalösningar, men i huvudsak måste ambitionen vara attavgöra beslutsformerna när ett helhetsgrepp tas.Reglerna ska bara kunna ändras när fördraget ändras.Utskottet vill dock betona att passerellen inteinnebär att EU:s kompetens utvidgas till nya områdensom inte finns med i det konstitutionella fördraget.Den kan bara användas för områden som redan hanteraspå EU-nivå.Utskottet motsätter sig att skakunna fatta dessa beslut. Visserligen krävs enbetänketid och enhällighet , men det är inte tillfredsställandeatt , en EU-institution, kan fattaså grundläggande beslut som att beslut ska fattasmed enhällighet eller med kvalificerad majoritet.Utskottet är medvetet om att regler om passerellerfinns i dagens fördrag, men konventets förslag ärtveklöst mer omfattande än dagens regler. Ingen avde passereller som finns har utnyttjats. [2]Utskottet anser mot bakgrund av det anförda attregeringen bör verka för att passerellerna intefinns med i regeringskonferensens slutligaöverenskommelse.Vad utskottet anfört bör med anledningav motionerna K10 (m) yrkande 16, K12 (fp) yrkande 8(delvis), K8 (kd) yrkande 8, K416 (kd) yrkande 11,K2 (c) yrkande 23 (delvis), K9 (v) yrkande 3(delvis), K13 (mp) yrkande 15 som sin meningtillkännage för regeringen.FlexibilitetsklausulenI några motioner tas avstånd från den s.k.flexibilitetsklausulen (artikel I-17).Utskottet vill erinra om att det finns enflexibilitetsklausul i dagens EG-fördrag (artikel308). Konventet fann att en flexibilitetsklausulborde finnas även i det konstitutionella fördraget.Konventet föreslår dock att klausulen bara ska kunnaanvändas inom ramen för den politik som fastställs idel III av det konstitutionella fördraget. Vidareföreslås att godkännande skakrävas för att klausulen ska kunna användas, tillskillnad från när parlamentet bara ska beredastillfälle att yttra sig.Erfarenheten har visat att artikeln har fyllt ettbehov när det har funnits enighet om att vidta enåtgärd inom unionens ram men där uttryckligbehörighet saknats. Artikeln har använts bl.a. förområden där mål anges i början av EG-fördraget(artikel 3) men där rättslig grund saknats senare ifördraget. Det har gällt t.ex. räddningstjänst ochenergi, som av konventet föreslås få egna rättsligagrunder. när fördraget görs mer strukturerat kanflexibilitetsklausulen komma att användas i mindreutsträckning.Utskottet har tagit del av en rapport samtuppdaterad statistik från föreuropapolitiska studier, Sieps, om lagstiftning därden rättsliga grunden varit artikel 308. Rapportenvisar bl.a. att artikeln använts för upprättandet avnya EU-organ.Utskottet vill framhålla att det i konventetsförslag särskilt anges att kommissionen ska, när dennya subsidiaritetsmekanismen används, uppmärksammamedlemsstaternas nationella parlament på de förslagsom bygger på flexibilitetsklausulen. Samtligamedlemsstater måste i ministerrådet ställa sig bakomett beslut att använda artikeln. kanalltså genom regeringen kontrollera användandet.Utskottet vill påpeka att det kan finnas anledningför att se över sinarutiner av hanteringen av förslag som grundar sig påartikel 308 EG. Utskottet noterar attRiksdagskommittén har fått tilläggsdirektiv röranderiksdagens arbete med EU-frågor. Kommittén ska bl.a.kartlägga och analysera konsekvenserna för riksdagenav det nya konstitutionella fördraget både vadgäller formella regler och sakligt innehåll. fritt att pröva andra EU-frågor. Detkan i det sammanhanget vara lämpligt att ta uppdenna fråga.Sammantaget kan utskottet acceptera attflexibilitetsklausulen får den utformning somkonventet föreslår. Därmed avstyrks motionerna K12(fp) yrkande 8 (delvis), K8 (kd) yrkande 6, K2 (c)yrkande 23 (delvis), K9 (v) yrkande 3 (delvis) samtK13 (mp) yrkande 14.Unionens strukturKonventets förslagUnionen ges status som juridisk personKonventet föreslår att unionen tillerkänns statussom juridisk person och ersätter EG. Konventet harkonstaterat att den nuvarande situationen där EG ären juridisk person medan unionen anses sakna dennastatus gör det svårt att hävda unionens identitet påden internationella arenan.Om unionen uttryckligen får status som juridiskperson blir den ett folkrättssubjekt, vid sidan avmedlemsstaterna. Därmed klargörs att unionen kaningå avtal med tredjeland eller internationellaorganisationer för unionens räkning i de frågor därden enligt fördraget har befogenhet att göra det.Sammanslagning av fördragenSamarbetet inom unionen grundar sig på ett antalfördrag som har tillkommit och ändrats under årenslopp. Det faktum att det europeiska samarbetet harutvecklats stegvis har kommit attprägla hur fördragsstrukturen ser ut i dag.Fördragsstrukturen har blivit alltmersvåröverskådlig. De två fördrag som är grundläggandeinom unionen är fördraget om upprättandet avEuropeiska gemenskapen (EG-fördraget) och fördragetom Europeiska unionen (unionsfördraget). Enligtkonventet är en sammanslagning av EG-fördraget ochunionsfördraget en logisk följd av att unionen bliren enda juridisk person. Konventet föreslår därföratt det nya konstitutionella fördraget ersätter EG-fördraget och unionsfördraget. Nuvarande protokollsamt övergångslösningar och särbestämmelser förenskilda medlemsstater diskuterades inte avkonventet men kommer att behandlas iregeringskonferensen.De ändringar konventet föreslår i fördraget omupprättandet av europeiska atomenergigemenskapen(Euratom) innebär i allt väsentligt endast enanpassning till terminologin i det konstitutionellafördraget, framför allt till de nya institutionellaoch finansiella bestämmelserna. Euratom föreslåsbehålla sin status som särskild juridisk person.Konventet har även behandlat frågan om unionensnuvarande s.k. pelarstruktur. Konventets slutsats äratt det sätt på vilket pelarstrukturen uttrycks inuvarande fördrag skulle framstå som förlegat i ettnytt konstitutionellt fördrag.