bet · GR01KU10 · 2003-12-11 00:00:00 — Det kundeenligt utskottet antas att stödet lämnasförst efter någon form av ansökning ellerförslag från mottagaren och att det finnsvissa kriterier för urvalet av dem somskall komma i åtnjutande av stödet.Regler i sådana avseenden kan vara avstor betydelse för i varje fallbegränsade delar av allmänheten och bördärför i princip ges genom författning.Utskottet ville framhålla vikten av attsådana föreskrifter som mer direkt harbetydelse för allmänheten regleras iförfattning i så stor utsträckning sommöjligt, liksom föreskrifter som upprepasår för år och inte nödvändigtvis bör hörasamman med anslagsregleringen. Det kundeenligt utskottets mening finnas anledningatt i fortsatta arbetemed utformningen av regleringsbrevennärmare överväga och klarlägga degränsdragningsproblem som finns när detgäller frågan huruvida föreskrifter skallmeddelas i regleringsbrev ellerförfattning.Promemoria från RegeringskanslietI en promemoria frånJustitiedepartementet, bilaga 3.1.1, harsom svar på en fråga från utskottets sidaangetts att det går att direkt avförordningen utläsa att kompletteranderegler för Integrationsverketsbedömningar kan återfinnas i det förvarje år gällande regleringsbrevet förmyndigheten. En bidragssökandeorganisation som studerar förordningenkan inte sväva i okunnighet om att detkan finnas specifika bedömningsgrunderför prövning avbidragsansökningar. Det mest närliggandesättet för en sådan organisation att fåkunskap om vad som gäller för prövningentorde i dagens läge vara att gå in påverkets hemsida, där varje bidragssökandeomedelbart kan få upplysning om att bl.a.det uppmärksammade jämställdhetskriterietåterfinns i det för innevarande årgällande regleringsbrevet.Utskottets ställningstagandeRegleringsbreven riktar sig endast tillmyndigheterna medan en författning riktarsig även till allmänheten. Det är därförenligt utskottets bedömning naturligt attföreskrifter av betydelse för allmänhetenges författningsform och även attförfattningsregleringen därvid görs såfullständig att den inte behöver hänvisatill regleringsbrev. Det förhållandet attregleringsbreven gjorts lättillgängligavia Internet får enligt utskottets meninginte föra med sig en urholkning av kravetpå författningsreglering.Granskningen föranleder inte någotuttalande i övrigt från utskottets sida.3.6 Bidragsutbetalningar viaAB Svenska SpelRegeringsbeslutenRegeringen behandlade fleraregeringsärenden från Kulturdepartementetsom gällde ansökningar om bidrag.Kostnaden för beviljadebidragsansökningar skall enligt degranskade regeringsbesluten i vissa fallbelasta ett anslag på statsbudgeten. Iandra fall beslutade regeringen attbidraget skall betalas ut av AB SvenskaSpel. Dessa utbetalningar skall enligtregeringsbesluten ske från de medel somutgör behållningen från de lotterier somanordnats till förmån för kulturellaändamål. skall då betala utbidraget efter rekvisition av densökande. Av regeringsprotokollen frånKulturdepartementet framgår att det under2002 rörde sig om åtta bidragsansökningarsom beviljats och betalats ut på dettasätt. De belopp som beviljats uppgårsammanlagt till ca 2,3 miljoner kronor.Ansökningarnas ändamål varierar. Oftaströr det sig om bidrag för olika slagskulturella projekt. Andra ändamål harvarit bidrag till verksamhet som bedrivsav stiftelse och bidrag för enstatlig myndighets (Nämnden förhemslöjdsfrågor) ökade kanslikostnader.Finansmakten i regeringsformenI regeringsformens nionde kapitel omfinansmakten finns grundläggandebestämmelser om statsbudgeten och omriksdagens och regeringens befogenheterpå finansmaktens område. Enligt 1 kap. 4§ regeringsformen bestämmer hurstatens medel skall användas.Beteckningen finansmakten avser främsträtten att bestämma hur statens inkomsterskall beräknas samt att besluta omutgifter och på annat sätt förfoga överstatens tillgångar. I 9 kap. 2 § förstastycket fastslås att statens medel intefår användas på annat sätt än riksdagenhar bestämt.Lag om statsbudgeten (budgetlagen)Bruttoredovisningsprincipen innebär attstatens inkomster och utgifter skall tasupp var för sig i statsbudgeten.Principen kommer till uttryck ibudgetlagen, bl.a. i 17 §, där det ståratt statens inkomster och utgifter skallbudgeteras och redovisas brutto påstatsbudgeten. Undantag från dennabestämmelse gäller om inkomsterna från enverksamhet endast bidrar till att täckaverksamhetens kostnader (17 § förstastycket) och om statens kostnader heltskall täckas med verksamhetens intäkter(18 §). Inkomsterna regleras också i 9 §,där begreppet definieras, och i 30 §, somsäger att om har beslutat omförsäljning av egendom skall inkomstenredovisas mot en inkomsttitel påstatsbudgeten, om inte riksdagenbestämmer annat.Ett huvudskäl till att bruttoprincipenär huvudregel är enligtBudgetlagsutredningen att när en statligverksamhet tas upp netto på statsbudgetenkan det i många fall vara svårt förriksdagen att få en klar uppfattning omverksamhetens samlade omfattning (SOU1996:14 s. 203). Det var också bakgrundentill att på sin tidförordade bruttoredovisningsprincipen(förs. 1993/94:TK1 s. 27 f.).Finansutskottet har vid ett flertaltillfällen betonat bruttoredovisningensbetydelse för att öka statsbudgetensgenomsiktlighet i syfte att förbättrariksdagens möjligheter att fatta ettvälgrundat budgetbeslut.En annan princip som regleras ibudgetlagen är fullständighetsprincipen.Enligt 16 § skall regeringens förslagtill statsbudget omfatta alla inkomsteroch utgifter med de undantag som nämns iförsta stycket ovan.Enligt förarbetena till budgetlagen(prop. 1995/96:220) avses med statensverksamhet sådan verksamhet som sköts avregeringen eller myndigheter som ärunderställda regeringen. inte verksamhet som bedrivs avaktiebolag som ägs av staten ellerstiftelser där staten har medverkat vidbildandet.Nuvarande ordning för budgetering ochredovisning av inkomster frånutdelningar samt utgifter förinsatser i statliga bolagInkomster från utdelningar redovisas motinkomsttitel. Aktieägartillskott beslutasgenom att anslag anvisas för ändamålet,medan lån kan tas upp av myndigheternainom den kreditram som årligenfastställer och de närmare villkor somregeringen beslutar om (yttr.2002/03:KU6y, bet. 2002/03:FiU21).AktiebolagslagenStatligt ägda aktiebolag är liksomaktiebolag som ägs av andra underkastaderegelsystemet i aktiebolagslagen(1975:1385). Detta betyder att även ettstatligt bolag är en självständigjuridisk person, där det högstabeslutande organet är bolagsstämman. Vidstämman utövar aktieägarna sin rätt attbesluta i bolagets angelägenheter.Styrelsen, som utses vid stämman, svararför bolagets organisation ochförvaltningen av bolagets angelägenheter.Penninglotteriets historiaUrsprungligen tillkom penninglotten föratt få ihop pengar tillStockholmsutställningen . Lotterietsöverskott gick till ändamål som bestämdesav regeringen. Till dem som fick ta delav överskottet hörde bl.a. Nordiskamuseet, (inför OS1912), och . tog staten överPenninglotteriet som helägt lotteribolag.Man fortsatte med de renaändamålslotterierna för att sedan övergåtill att ta överskottet direkt in istatskassan.Kungl. Maj:t beslutade den 14 januari1955 att ge dåvarande Svenskapenninglotteriet aktiebolag tillstånd attunder anordna ett särskiltpenninglotteri till förmån för teater ochmusik. Beslutet lade grunden för ettsärskilt kulturlotteri som alltsedan dessanordnats av Svenska penninglotterietaktiebolag och efter sammanslagningen avSvenska , av AB Svenska Spel.Statens ekonomiska krav på AB SvenskaSpelAv 4 § AB Svenska Spels bolagsordningframgår att inget belopp av de vinstmedelsom är tillgängliga till utdelning skallutdelas till aktieägare. Alla tillutdelning tillgängliga vinstmedel skall istället disponeras på sätt som regeringenföreskriver.Av regeringens beslut om tillstånd tillAB att anordna lotterier(beslut , dnrFi2002/1606, delvis upphävt och ersattgenom regeringens beslut den 19 december2002, dnr Fi2002/3475) framgår attbolagets vinstmedel löpande underräkenskapsåret skall lånas ut tillsvenska staten ().Utdelningsbara vinstmedel skall kvittasmot AB Svenska Spels fordringar på staten(). Vad som återstår avutdelningsbara vinstmedel efter kvittningav fordringar, lagstadgad fondering, avriksdag och regering beslutadedispositioner och övriga vedertagnadispositioner skall betalain till staten.Av beslutet om tillstånd framgår vidareatt regeringen beslutar att ett visstbelopp av det överskott, som uppkommersedan vinstutdelning och kostnaderdragits av från intäkterna från ett avbolaget anordnat traditionellt lotteri,skall tillfalla kulturella ändamål enligtde närmare riktlinjer som regeringenbestämmer. I bilaga tillregeringsbeslutet framgår att entjugosjättedel (1/26) av bolagetsöverskott från Penninglottenskall tillfalla konst, teater och andrakulturella ändamål.Vid de ordinarie bolagsstämmorna i ABSvenska Spel beslutar stämman om hurbolagets vinst skall disponeras. Vidbolagsstämman 2003 beslöt stämman attbolagets vinst skulle disponeras ienlighet med det förslag tillvinstdisposition som styrelsen lämnat iförvaltningsberättelsen och somtillstyrkts av bolagets revisorer, medanmärkning att närmare anvisningar förbidraget om ytterligare 100 miljonerkronor till idrottens barn- ochungdomsverksamhet kan komma att beslutasav regeringen. Vinstdispositionenhanterar inte de medel som utgörbehållningen från de lotterier somanordnats för kulturella ändamål.Regeringen () har,,kontinuerligt genom beslut uppdragit åtAB , tidigare Svenskapenninglotteriet aktiebolag, att betalaut medel som utgör behållning från delotterier som anordnats för kulturellaändamål till vissa organisationer och, inågra fall, statliga myndigheter sombeviljats bidrag. Beloppet uppgår numeratill ca per år.Promemoria från RegeringskanslietI en promemoria från ,bilaga 3.6, har som svar på en skrivelsefrån utskottet angetts att den ordninggenom vilken medel hos AB Svenska Speltas i anspråk för utbetalning av bidragsom beviljas av regeringen till förmånför konst och teater m.m. tillkom föreden nuvarande regeringsformen och att densedvänja som utbildats förbidragsutbetalningarna kan sägas stämmamindre väl överens med denbefogenhetsfördelning som numeraföreligger mellan ochregeringen på finansmaktens område.Enligt promemorian kan även ifrågasättasom bidragsutbetalningarna är iöverensstämmelse med de under senare årutvecklade principerna ombruttoredovisning och fullständighet.Sedvänjan överensstämmer inte heller meddet aktiebolagsrättsliga regelverket.Mot denna bakgrund aviseras att ettarbete kommer att inledas iRegeringskansliet i syfte att ändraförfarandet, varvid den ordning somtillämpas beträffande disposition avvinstmedel i AB kommer attutgöra en förebild.Utskottets ställningstagandeDen ordning som tillämpats förutbetalning av bidrag via AB Svenska Spelfrån överskottet av lotterier somanordnas för kulturella ändamål kanenligt utskottet inte sägas vara iöverensstämmelse med de principer som ärvägledande på finansmaktens område ochför statsbudgetens utformning. Denstämmer knappast heller överens med detaktiebolagsrättsliga regelverket och vadsom gäller för statens ägande ochförvaltningen av de statligt ägdaföretagen. Utskottet konstaterar att ettarbete kommer att inledas iRegeringskansliet för att ändraförfarandet avseendebidragsutbetalningarna som gjorts via ABSvenska Spel. Utskottet utgår från attförhållandena därigenom bringas tillöverensstämmelse med de regler somgäller.4 Vissa förvaltningsärenden-Överklagningsärenden avseendearbetsmiljönInledningInom utskottets kansli har gjorts engenomgång av regeringsbesluten iöverklagningsärenden avseendearbetsmiljön samt akterna i ärendena. Detär fråga om ett fyrtiotal regeringsbeslutmed tillhörande akter.BakgrundMyndigheterna inom -Arbetarskyddsstyrelsen ochYrkesinspektionen - ombildades den 1januari 2001 till en myndighet -. Frågan ommöjligheterna att överklaga den nyamyndighetens beslut diskuterades iproposition 1999/2000:141. I den tidigareordningen gällde att beslut avYrkesinspektionen kunde överklagas tillArbetarskyddsstyrelsen, vilket undersenare år skedde i 50-70 fall om året.Enligt propositionen var det vanligt attutredningen i överklagningsärendenakompletterades under handläggningen iArbetarskyddsstyrelsen, ofta genom besökpå arbetsstället, vilket berodde på attdet var vanligt att situationen i berördaföretag förändrades under ärendets gång.Antalet överklaganden frånArbetarskyddsstyrelsen till regeringenuppgick till mellan 10 och 20 per år.Enligt propositionen hade överklagandenasällan lett till ändringar i besluten.Däremot hade det ofta förekommitanpassningar av utsatta tider eller tillinträffade förändringar i den berördaverksamheten.I och med sammanslagningen avmyndigheterna försvann enöverklagandeinstans, och förändringenledde till ett tvåinstansförande i defall beslut skulle överklagas hosregeringen. Frågan huruvida ärendenaskulle överklagas till allmänförvaltningsdomstol i stället förregeringen diskuterades av någraremissinstanser. I propositionen angavsdock att denna fråga inte berördes avsammanslagningen och därför intebehandlades närmare.Ärenden avgjorda under år 2002Under avgjorde regeringen ettfyrtiotal överklagningsärenden avseendearbetsmiljön. En stor del av de ärendensom avgjordes gällde arbetsställen inomoffentlig sektor, kriminalvårdsanstalt,försäkringskassa, skola, sjukhus,brandstation och äldreboende samtgruppboende. En serie ärenden gälldeensamarbete på bensinstationer ,och flera ärenden gällde busschaufförersscheman. Genomgången ger vid handen attregeringen ofta beslutar i enlighet medArbetsmiljöverkets ställningstagandeantingen genom att överklagandet avslåseller - oftare - att regeringsbeslutetutformas i enlighet med verkets förslag iyttrande.För en stor del av de ärenden somavgjordes av regeringen gäller enförhållandevis lång handläggningstid.Handläggningstiden var i en rad fallomkring (dnr N2001/2737/ARM,N2001/677/ARM, N2001/411/ARM,N2000/9379-9381/ARM, N2001/5285/ARM,N2001/6913/ARM, N2001/7206/ARM, N2001/7239/ARM, N2001/7240/ARM,N2001/681-685/ARM, N2001/11108/ARM).Ganska genomgående förlängdes vidupprepade tillfällen den tidsfrist somgetts för yttrande överöverklagandena. gjordeArbetsmiljöverket i allmänhet besök pådet aktuella arbetsstället, och oftakunde förändrade förhållandenkonstateras.Av de önskemål om förlängning avtidsfristerna som ingetts avArbetsmiljöverket framgår atttidsutdräkten i flera fall berodde på attsammanträden med ledningsgrupp ochstyrelse måste avvaktas.Utskottets ställningstagandeDet är självfallet inte tillfredsställande medlånga handläggningstider i överklagandeärenden. De långahandläggningstider som förekommit har i allmänhet sin grund i attyttrandena över överklagandena bedömts behöva ta . Dethar hört till regel än undantag att anståndmed yttrandena medgetts. Det finns enligt utskottets meninginte skäl att ifrågasätta behovet av attArbetsmiljöverket genom t.ex. besök på ett arbetsställe kangöra en grundlig undersökning av om förhållandena påarbetsstället förändrats och att sådana besök i vissa fallkan kräva att anstånd med avlämnande av yttrande medges.Emellertid torde det i flera fall ha varit andraomständigheter som utgjort skäl för att anstånd medgetts.Utskottet vill rent allmänt understryka vikten av attprövningen av en anståndsansökan i överklagandeärenden görs medutgångspunkt i att ärendets handläggning inteonödigtvis fördröjs.5 Beredningen av lagärendenÄrendetEn granskning har genomförts av regeringensberedning av de lagärenden där en proposition avlämnatstill . Granskningen harinriktats på Lagrådets yttranden i dessa lagärenden och vilkaberedningsåtgärder yttrandena föranlett i Regeringskansliet.Beredningen av lagärenden där remiss till Lagrådet harskett men som inte har föranlett någon proposition tillriksdagen har således inte omfattats av granskningen.Det totala antalet propositioner medlagförslag som lämnadestill var 93. Av dessa lågenligt regeringen 84 propositioner inomLagrådets granskningsområde. I 61propositioner fanns lagförslag som haröverlämnats till Lagrådet för granskning.Regeringen har i övriga 23 fall redovisati propositionen varför man har underlåtitatt remittera lagförslagen till Lagrådet.Under år 2002 har således sammanlagt 61propositioner avlämnats till riksdagensom innehåller lagförslag som hargranskats av Lagrådet. En genomgång avLagrådets yttranden i dessa lagärendenhar gjorts.I åtta fall har Lagrådet inte haftnågot att erinra mot det remitteradelagförslaget. Vissa av dessa yttrandenhar dock innehållit någon allmän synpunktpå lagförslaget.Övriga yttranden från Lagrådetinnehåller i olika utsträckningsynpunkter av varierande slag. Devanligaste synpunkterna rör förslagsförhållande till rättsordningen i övrigt,hur förslag förhåller sig till varandrasamt om förslag är så utformade att lagenkan antas tillgodose angivna syften.I dryga tiotalet yttranden framförLagrådet synpunkter som rör tveksamhet ifråga om förslags förenlighet medgrundlagarna eller Europakonventioneneller som annars tar sikte pågrundläggande frågor om förslagsberedning eller förslags lagtekniskakvalitet i mer allmänna termer.Lagrådets granskningGällande rättFör att avge yttrande över lagförslagskall det enligt 8 kap. 18 § förstastycket regeringsformen (RF) finnas ettlagråd, där det ingår domare, eller vidbehov, förutvarande domare i Högstadomstolen och Regeringsrätten. Yttrandeinhämtas av regeringen eller, enligt vadsom närmare anges i riksdagsordningen, avriksdagsutskott.1. I 8 kap. 18 § andra stycket RFföreskrivs att yttrande av Lagrådetbör inhämtas innan beslutar2.3. grundlag om tryckfriheten eller ommotsvarande frihet att yttra sig iljudradio, television och vissaliknande överföringar samt tekniskaupptagningar,4.5. lag om begränsning av rätten att tadel av allmänna handlingar,6.7. lag som avses i 2 kap. 3 § andrastycket (integritetsskydd vidregistrering genom automatiskdatabehandling), 12 § första stycket,17-19 §§ eller 22 § andra stycketeller lag som ändrar eller upphäversådan lag (grundläggande fri- ochrättigheter),8.9. lag om beskattning,10.11.lag som avses i 2 eller 3 § (lag omsvenskt medborgarskap samtcivilrättslig eller offentligrättsliglag som gäller åligganden för enskildaeller i övrigt avser ingrepp ienskildas personliga eller ekonomiskaförhållanden), eller12.13.lag som avses i 11 kap. (rättskipningoch förvaltning), om lagen är viktigför enskilda eller från allmänsynpunkt.14.Vidare sägs i andra stycket att vad somnu har sagts dock inte gäller omLagrådets hörande skulle sakna betydelsepå grund av frågans beskaffenhet ellerskulle fördröja laststiftningsfrågansbehandling så att avsevärt men skulleuppkomma.Om regeringen föreslår att riksdagenskall stifta lag i något av de ämnen somanges ovan och Lagrådets yttrandedessförinnan inte har inhämtats skallregeringen för riksdagenredovisa skälen härtill.Att Lagrådet inte har hörts över ettlagförslag utgör aldrig hinder mot lagenstillämpning.Därutöver föreskrivs i 8 kap. 18 § tredjestycket RF att Lagrådets granskning skallavse1) hur förslaget förhåller sig tillgrundlagarna och rättsordningen i övrigt,2) hur förslagets föreskrifter förhållersig till varandra,3) hur förslaget förhåller sig tillrättssäkerhetens krav,4) om förslaget är så utformat att lagenkan antas tillgodose angivna syften,5) vilka problem som kan uppstå vidtillämpningen.Därutöver sägs i 8 kap. 18 § fjärdestycket att närmare bestämmelser omLagrådets sammansättning och tjänstgöringmeddelas i lag. Denna lag är lagen(2003:333) om Lagrådet.BakgrundSedan lång tid tillbaka har i Sverigevissa lagförslag underkastats engranskning i särskild ordning innan deläggs fram för . Granskningenfick fastare former i 1809 årsregeringsform och lades på Högstadomstolen. I samband med attRegeringsrätten inrättades flyttadesgranskningen till ett särskilt organ,Lagrådet, som bestod av ledamöter avsåväl somRegeringsrätten (prop. 1978/79:195 s.111). Fram gällde attLagrådet obligatoriskt skulle höras övervissa lagförslag. Bestämmelserna innebaratt förslag till allmän civil- ochkriminallag, kriminallag för krigsmaktensamt kyrkolag jämte lagförslag i vissaspeciella ämnen skulle granskas avLagrådet. Till allmän civillag räknadeslagar som innebar väsentliga ingrepp imedborgarnas frihet och egendom. Allmänkriminallag ansågs i allmänhet varastraffrättsliga bestämmelser som avsågbrott av så allvarlig natur att straffetvar ett inte alltför kort fängelsestraff.Lagrådsgranskningen gjordes fakultativgenom en grundlagsändring 1970-71. Därmedöverläts det åt regeringen att frittbestämma när den ville inhämta Lagrådetsyttrande.Nuvarande reglering, enligt vilken detanges i regeringsformen i vilka fallyttrande av Lagrådet bör inhämtas samtvad Lagrådets granskning skall avse,trädde i kraft den 1 januari 1980.Förslag om dessa regler lades fram iproposition 1978/79:195 om förstärktskydd för fri- och rättigheter, m.m.Propositionens förslag stämde överens medde förslag som arbetats fram av denparlamentariska kommitténRättighetsskyddsutredningen (SOU1978:34). Som underlag för dennautrednings arbete hade bl.a. överlämnatsett betänkande från en särskild utredare(, Ds Ju 1977:10) somhaft i uppdrag att utreda vissa frågorangående Lagrådet.I proposition 1978/79:195 framhöllföredragande statsrådet att enighet råddeom att Lagrådets verksamhet var värdefullsom ett led i arbetet på att få framfullgoda lagförslag (s. 45). Han anfördeatt granskningen i Lagrådet sågs som engaranti för att rättssäkerhetsintressetoch kravet på enhetlighet, konsekvens ochklarhet iakttas. Man var också ense omdet i och för sig tämligen självklarasyftet med en reglering på området.Rättighetsskyddsutredningen hadeformulerat detta syfte så att det totalavärdet av granskningen skall bli så stortsom möjligt; Lagrådet skall granska allade lagförslag som behöver dess granskningmen inga andra.Några utgångspunkter för den nyaregleringen var enligt föredragandestatsrådet givna. Lagrådets granskningborde inte omfatta lagförslagensallmänpolitiska grunder utan uteslutandeägna deras juridiska sida. Vidare bordedet inte komma i fråga att skapa reglersom innebär att en lag i efterhand sättsåt sidan enligt gällande principer omlagprövning på den grunden att Lagrådetsyttrande inte har inhämtats. framhöll att en ytterligareutgångspunkt var att lagrådsgranskningeninte borde få ta i anspråk fleraledamöter i de två högsta domstolarna änungefär det antal som vid denna tidförekom.Beredning av lagärendenAllmänna grundlagsregler om beredningav regeringsärendenI grundlagen finns inga bestämmelser som,förutom vad gäller lagrådsgranskningen,särskilt tar sikte på regeringensberedning av lagärenden.Däremot gäller allmänt för beredning avregeringsärenden att det skall finnas ettregeringskansli (7 kap. 1 § RF). I dettaingår departement för skildaverksamhetsgrenar. Regeringen fördelarärendena mellan departementen.Statsministern utser bland statrådenchefer för departementen.Vidare föreskrivs i 7 kap. 2 § RF attbehövliga upplysningar och yttrandenskall inhämtas från berörda myndighetervid beredningen av regeringsärenden.Statsrådsberedningens riktlinjer förberedning av lagärendenI Statsrådsberedningens skriftPropositionshandboken (Ds 1997:1)beskrivs gången i propositionsarbetet ochvisas möjliga sätt att förenkla arbetetoch att klara de praktiska problem sommöter propositionsskrivaren. Deninnehåller också bl.a. riktlinjer för denformella utformningen av propositioneroch lagrådsremisser.När det gäller beredningskravet i 7kap. 2 § RF framhålls i handboken att dettraditionella sättet för regeringen attfå upplysningar och yttranden är attskicka ut betänkanden och promemorior påremiss (s. 27). Regeringen kan dock ävenpå annat sätt skaffa sig information,främst genom remissmöten och genom atthämta in underhandskontakter. Ipromemorian anförs att alla kompliceradelagstiftningsärenden skall föregås avremissbehandling. Remissmöten kan dock isådana fall användas som en del avberedningsförfarandet, om ärendet harföregåtts av tidigare utredningar ochremissförfaranden.