bet · GR01FIU2 · 2003-12-04 00:00:00 — Följden blir attriskfaktorn vid räddningsinsatser höjs. Motionären anser att internfaktureringmellan statliga myndigheter inte bör förekomma, utan på anmodan skatillfrågad myndighet utföra sin arbetsuppgift. Endast om det finns skältill att den efterfrågade arbetsuppgiften inte kan utföras av den tillfrågademyndigheten, bör den frågande myndigheten kunna vända sig till andra somi sin tur kan fakturera den frågande myndigheten.Finansutskottets ställningstagandeStatliga myndigheter ska enligt gällande regelverk utföra vissa tjänsteråt varandra mot ersättning. undersökning Avgifter2002 (ESV 2003:15) visar att omkring hälften - och år2002 - av den totala avgiftsbelagda verksamheten i staten utgörs av internatransaktioner mellan myndigheterna. Den avgiftsbelagda verksamheten istatsförvaltningen har utvecklats i enlighet med en särskildbeställar-/utförarmodell för att åstadkomma större effektivitet ochkostnadsmedvetenhetinom statlig verksamhet. Detta sker bl.a. genom att fördela kostnadernapå de verksamheter som orsakar dem, anpassa tjänsternas innehåll m.m.bättre till vad som efterfrågas samt åstadkomma konkurrens på så likavillkor som möjligt i fall det också finns privata leverantörer av tjänsten.Enligt information som utskottet inhämtat från utgörinternfaktureringen mellan statliga myndigheter inte något problem förräddningstjänsten. 34 § räddningstjänstlagen (1986:1102) samt 6 kap. 7 §lagen om skydd mot olyckor, som fr.o.m. ersätterräddningstjänstlagen8Proposition 2002/03:119, bet. 2003/04:FöU2, rskr.2003/04:24., anger att skyldighet för myndigheter att medverka i räddningstjänsteller sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen endast föreligger ommyndigheten har lämpliga resurser och ett deltagande inte allvarligthindrar myndighetens vanliga verksamhet. I förarbetena till dessa två lagarbetonas att det inte är möjligt att närmare precisera vad som menas medallvarligt hinder för myndighetens vanliga verksamhet. Det får bli enavvägning i det enskilda fallet mellan en statlig myndighets behov avresurser för den egna verksamheten och möjligheten att bidra med resurservid räddningsinsatsen eller vid saneringen. Ersättningen för medverkan iräddningstjänst m.m. tilldelas enligt de aktuella lagarna endast kommuner.När statlig myndighet deltar i räddningstjänsten kan emellertid stateninte ställa några krav på ersättning.Utskottet konstaterar att avsikten med lagbestämmelserna för räddningstjänstenär att försäkra en effektiv användning av resurserna med beaktande av bl.a. de bäst lämpade myndigheternas tillgång på resurser samt deras ekonomiskaläge. Den gällande principen är att några ersättningar förräddningsinsatser inte utbetalas till eller mellan statliga myndigheter.Idetta sammanhang vill utskottet understryka att en myndighet ska utförasina uppgifter på ett ändamålsenligt sätt oavsett hur denna verksamhet ärfinansierad. Finansieringsmodellen för myndighetens verksamhet ska stödjadetta. Man måste således i det enskilda fallet pröva hur verksamheten skafinansieras: med anslag eller med avgifter. Att införa ett generellt förbudmot internfakturering mellan statliga myndigheter skulle enligt utskottetsmening innebära att statsmakterna avhänder sig ett viktigt styrinstrument.Om en specifik verksamhet anses fungera dåligt till följd av internfaktureringbör finansiering och villkor för just denna verksamhet åtgärdas.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion Fi277 (s).Kontrollfunktionen i statenUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att regeringens skrivelse 2002/03:137 Kontrollfunktioneni staten läggs till handlingarna. Förslaget i motionen avstyrks.Jämför reservation 5 (fp).Regeringens skrivelseI regeringens skrivelse 2002/03:137 lämnar regeringen en redogörelse föranvändningen av anslaget Kontrollfunktionen i staten. Anslaget omfattadesärskilda medel i form av projektbidrag som under perioden 1997-2002reserverades inom utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och förvaltning i syfteatt uppnå en förstärkning av kontrollfunktionen i staten.Mot bakgrund av bl.a. - systembristeroch fusk i välfärdssystemen (RRV 1995:32) bedömde regeringen i mitten av1990-talet att kontrollfunktionen i staten behövde stärkas. Under perioden1997-1999 anvisade totalt för att stärkakontrollfunktionen i staten. Medlen anvisades på ett reservationsanslag,vilket innebar att regeringen i enlighet med 5 § lagen (1996:1059) omstatsbudgeten kunde utbetala medel från anslaget . Av det avriksdagen anvisade beloppet har regeringen fattat beslut om tilldelningav totalt . Sammantaget har 57 projekt genomförtsoch av tilldelade medel förbrukats. Enbart myndigheterhar tilldelats projektbidrag.I skrivelsen lämnas en beskrivning av genomförda projekt indelade enligtfem huvudområden: kontroll av bidrags- och försäkringssystem (17 projekt),kontroll av EU-medel (19 projekt), kontroll av skatter och tullar (14projekt), övriga kontrollprojekt som på olika sätt berör kontroll- ochstyrningsfrågor (6 projekt) samt uppbyggnaden av Ekobrottsmyndigheten.Inom ramen för den särskilda kontrollsatsningen har Statskontoret fått iuppdrag att genomföra en utvärdering av den verksamhet som finansieratsmed medel från anslaget Kontrollfunktionen i staten. Resultatet av dennautvärdering återges i skrivelsen.Enligt Statskontoret är det svårt att bedöma kontrollprojektens samladeeffekt i förhållande till det bakomliggande syftet med anslaget. De direktaeffekterna av kontrollprojekten i form av förändringar i kontrollverksamhetenanses dock vara ganska goda. Det samlade värdet av dessa förändringar, omdet hade varit möjligt att fastställa ett ekonomiskt värde på effekterna,bedöms vara högre än de medel som kontrollprojekten tilldelats. Statskontoretkonstaterar dock att en stor del av de analyserade kontrollprojekten,helt eller delvis, hade genomförts även utan särskilda kontrollmedel.Vidare anser Statskontoret att dokumentation över vilka resultat projektenuppnått i de flesta fall är otillräcklig. Därutöver ställer man sig tveksamtill att medel har beviljats till projekt som endast resulterat ikartläggningar av olika frågeområden eftersom detta strider mot kriterier attmedel skulle beviljas projekt där förbättringar snabbt kunde nås.Statskontoret anser vidare att särskilda bidrag, som medel för att fåmyndigheteratt agera i önskad riktning, är en styrform som regeringen bör användamed försiktighet. Varje satsning på denna typ av stimulans innebär attden normala incitamentsstrukturen, då myndigheter inom ramen för sinaanslag ska bedriva en verksamhet effektivt, naggas i kanten. Det är därförviktigt att noggrant analysera i vilka situationer denna styrform böranvändas.Regeringen delar Statskontorets bedömning att många betydande förändringarav den statliga kontrollen har inträffat och anser att satsningen med attvia projektbidrag stimulera kontroll av statlig verksamhet visat sig varaframgångsrik. Därtill kommer att förändringarna i allmänhet har integreratsi den ordinarie verksamheten och att de förefaller vara av bestående natur.Regeringen medger att flera av de genomförda projekten i principborde ha kommit till stånd även utan särskilda medel. Intentionen hardock varit att projektbidragen i dessa fall skulle påskynda arbetet medatt säkerställa en ändamålsenlig kontroll inom de berörda områdena.Vidare delar regeringen till viss del Statskontorets kritik avseendebristande dokumentation över vilka resultat projekten uppnått. När detgäller Statskontorets tveksamhet till att några projekt i huvudsak är attanse som kartläggningar har regeringen gjort bedömningen att projektenavsett prioriterade områden och att flera av dessa områden varit relativtoutforskade, och därmed har det varit rimligt att initialt genomförakartläggning.Regeringen framhåller i skrivelsen att man inte har föravsikt att genom särskilda projektbidrag stärka den statliga kontrollfunktioneni staten ytterligare. Det kan dock inte uteslutas att liknande satsningarkan komma att bli aktuella. Regeringen delar Statskontorets uppfattningatt bidrag i första hand ska utnyttjas för att få till stånd insatser somannars inte blivit av. Regeringen menar dock att bidrag även bör kunnaanvändas för att påskynda viktiga förändringar och snabbt förstärka viktigafunktioner. Slutligen uttrycker regeringen sin avsikt att fortlöpandefölja hur kontrollfunktionen i staten utvecklas inom ramen för det löpandearbetet med att utveckla en effektiv och väl fungerande förvaltning.MotionenFolkpartiet liberalerna anser i motion Fi1 att det är av intresse attutveckla metoder för utvärdering och effektivisering av myndighetsverksamheten.Den aktuella satsningen att utveckla kontrollmetoder via särskilda projektskapar dock vissa problem, varför regeringen enligt motionärerna bör tafasta på den kritik av särskilda insatser på kontrollområdet som Statskontoretframför (yrkande 2). Man framhåller att ett s.k. pengasystem -där stat eller kommun avsätter offentliga medel för en viss verksamhetoch där användaren får välja vem som ska utföra tjänsten utan att varabunden till en offentlig producent - utgör ett mer effektivt sätt attutvärdera vissa offentliga tjänster än mindre sofistikerade utvärderingssystem.Sådana mer grundläggande utvärderingsmöjligheter bör tas till vara iframtida utvärderings- och kontrollarbete (yrkande 1). Vidare ansermotionärerna att ett system med särskilda bidragsmedel på reservationsanslagsom står till regeringens förfogande bör avskaffas eftersom de bidrartill att tränga undan strategiska uppgifter och tunnar ut myndigheternasroll (yrkande 3).Finansutskottets ställningstagandeUtskottet har granskat regeringens skrivelse 2003/04:137 Kontrollfunktioneni staten.Utskottet konstaterar att den utvärdering av den särskilda satsningen påkontrollfunktionen i staten som Statskontoret genomfört på regeringensuppdrag visar att många kontrollprojekt har lett till betydande ochbestående förändringar i kontrollverksamheten. Myndigheter prioriterar iallmänhet kontrollfunktionen högre än före satsningen. Statskontoretsanalys visar att erfarenheterna av projekten inom Kontrollfunktionen istaten, trots vissa brister i projektvalet samt i resultatrapporteringen,skiljer sig på ett positivt sätt från tidigare erfarenheter av att användasärskilda bidrag, då de flesta av förändringarna i kontrollverksamhetenförefaller vara av bestående karaktär.Utskottet delar Statskontorets uppfattning att särskilda bidrag, som medelför att få myndigheter att agera i önskad riktning, är en styrform somregeringen bör använda med försiktighet. De situationer då särskilda bidragkan vara motiverade är sådana där den enskilda myndigheten har begränsadeincitament att själv finansiera ett projekt. Detta gäller exempelvis dåflera myndigheter samverkar i ett projekt, vid särskilt riskfyllda projekt,när ett projekt kan sägas ha stor spridningspotential eller när vinsternaav ett visst projekt inte bedöms tillfalla den projektansvariga myndigheten.Utskottet instämmer med regeringen i att bidrag även bör kunnaanvändas för att påskynda viktiga förändringar och snabbt förstärka viktigafunktioner i den statliga förvaltningen.I detta sammanhang vill utskottet framhålla att, oaktat val av system föratt tillhandahålla offentligt finansierade tjänster, det är ett ofrånkomligtkrav att den interna styrningen och kontrollen i den organisation somtillhandahåller tjänsten/servicen är ändamålsenlig och fungerar väl.Utskottet delar inte motionärernas uppfattning att en fördelning av offentligaresurser direkt till individen för konsumtion av vissa offentliga tjänsterskulle utgöra ett mer effektivt sätt att utvärdera offentliga verksamheterjämfört med de interna utvärderingssystem som löpande utvecklas i denoffentliga förvaltningen. Det är dessutom svårt att se att de olikakontrollprojekt som varit aktuella i detta sammanhang - kontroll av bidrags-och försäkringssystem, kontroll av EU-medel, kontroll av skatter och tullar- skulle ha kunnat utvärderas med hjälp av s.k. pengasystem.Utskottet kan inte heller instämma med motionärernas beskrivning attStatskontoret pekar på problem och risker med speciella utvärderingar sominte ingår i den dagliga rutinen hos myndigheterna. Några särskilda riskerför att medel beviljas till en utvärderingsverksamhet som ändå skulle haägt rum som en del av den ordinarie verksamheten utpekas inte i kontoretsrapport. Statskontoret uttalar sig enbart om företeelsen att användasärskilda bidrag för att få myndigheter att agera i önskad riktning.Utskottet noterar i detta sammanhang att i sambandmed behandlingen av revisorers förslag angående anslag somregeringen disponerar och fördelar9Förslag 2000/01:RR14, bet. 2001/02:KU5,rskr. 2001/02:39-41. underströk att regeringens roll som bidragsfördelaregår att förena med den svenska förvaltningsmodellen, men att stöd iprojektform bör användas restriktivt. Vidare pekade revisorerna i sittförslag på regeringens betydelsefulla strategiska uppgifter i förhållandetill den statliga förvaltningsorganisationen. Revisorerna underströk attdenna strategiska roll även kan innefatta fördelning av vissa bidrag frånreservationsanslag, varvid det s.k. kontrollprojektet omnämndes som ettexempel.Härvid bör det noteras att på förslag av utskottet ställt sigbakom regeringens förslag att på statsbudgeten uppfördareservationsanslag görs om till ramanslag för samma ändamål och att outnyttjademedel på anslagen vid utgången av 2003 får bilda anslagssparande på denya ramanslagen10Proposition 2003/04:1, bet. 2003/04:FiU1, rskr. 2003/04:42..Utskottet vill erinra om att regeringen har ett övergripande ansvar förintern styrning och kontroll i staten. Att ur ett koncernledningsperspektivskapa goda förutsättningar för en ändamålsenlig och väl fungerande internstyrning och kontroll av statlig verksamhet är med andra ord en strategiskuppgift för regeringen. Enligt utskottets mening bör det rimligen vara enuppgift för regeringen att närmare överväga former för hur denna strategiskauppgift ska lösas. Grundregeln bör dock vara att statliga medel tilloffentliga verksamheter ska fördelas i generella termer och efter förutbestämdakriterier. Utvärderingar bör främst ske som återkommande inslag inom denordinarie verksamheten.Mot bakgrund av det ovan anförda föreslår utskottet att skrivelsen läggstill handlingarna. Utskottet avstyrker motion Fi1 (fp) yrkandena1-3.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlettföljande reservationer. I rubriken anges inom parentes vilken punkt iutskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Målformulering för politikområde, punkt 2 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följandelydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservation 1 om förändringen av målformuleringen för politikområdetFinansiella system och tillsyn. Därmed bifaller motion 2003/04:Fi284yrkande 1.StällningstagandeKristdemokraterna anser att mål för politikområdet Finansiellasystem och tillsyn är vagt formulerat i vissa delar. Det är särskiltaffärsetikens betydelse och förtroendet hos allmänheten och finansiellaaktörer som behöver betonas mer i de övergripande målformuleringarna.Såväl affärsetiken som allmänhetens förtroende går att mäta med ett flertalmetoder.Affärsetiken kan, förutsatt en effektiv tillsyn, t.ex. anses speglas avantalet anmälningar eller fällningar gällande insiderbrott. Den kan pålängre sikt även mätas i form av hur mycket resurser som anses behövaläggas på kontroll, tillsyn och beivrande av brott.Allmänhetens och finansiella aktörers förtroende för finansmarknadensfunktion mäts redan i form av s.k. förtroende- eller kvalitetsindex. Sådanamätningar bör enligt min mening utvecklas för att bidra till en relevantutvärdering av måluppfyllelsen på detta politikområde. En utvecklad formav sådana mätningar skulle troligen även i sig kunna bidra till en ökadmåluppfyllelse.Jag anser därför att målet för politikområdet Finansiella system ochtillsyn bör förändras i enlighet med förslag i motionFi284 på följande sätt (våra tillägg anges nedan kursiverat):Målet för politikområdet är:att det finansiella systemet ska vara effektivt, främja en välutveckladaffärsetik och tillgodose såväl samhällets krav på stabilitet somkonsumenternas intresse av ett gott skydd,att tillsynen ska bedrivas effektivt för att upprätthålla och säkraallmänhetens och finansiella aktörers förtroende för den finansiella sektorn,att kostnaderna för statsskulden långsiktigt minimeras som riskenbeaktas, samtatt statens finansförvaltning bedrivs effektivt.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vadjag har framfört om förändringen av målformuleringen för politikområdetFinansiella system och tillsyn. Detta innebär att bifaller motionFi284 yrkande 1.2. finansiering, punkt 9 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följandelydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservation 2 om förändringen av möjligheter till eneffektivare finansiering av sin verksamhet. Därmed bifaller riksdagenmotion 2003/04:Fi284 yrkande 2.StällningstagandeFinansinspektionens verksamhet finansieras i sin helhet med avgifter sombetalas av institut under inspektionens insyn. fårdock inte tillgodogöra sig de avgifter den tar ut. I stället redovisasdessa mot en inkomsttitel på statsbudgeten, och inspektionen tilldelasett anslag som är lika stort som de samlade avgifterna. Principen är därvidatt det är samlade anslagsbehov som styr hur storaavgifter som ska tas ut. Den avgiftsstruktur som gäller förFinansinspektionen innebär att ett resurstillskott således inte påverkarstatskassan eftersom ett ökat ramanslag innebär ökade avgifter för institutunder tillsyn.Kristdemokraterna har länge förordat att somtillsynsmyndighet bör få debitera finansinstituten direkt för sin verksamhetoch använda dessa medel utan att de måste gå omvägen via statsbudgeten.Jag välkomnar därför att regeringen , efter förslag från Utredningen omFinansinspektionens roll och resurser (SOU 2003:22), föreslår att vissaavgifter för tillstånd och anmälningar hos ska fådisponeras direkt av denna (dvs. redovisas mot ramanslag).Därigenom kan denna del av verksamheten effektiviseras och utvecklaslättare och anpassas snabbare till ändrade krav. Detta gäller dock endasten mindre del av den totala verksamheten, vilket enligt min mening innebäratt även efter den nu föreslagna förändringen intekommer att ha de muskler som behövs för att klara sitt uppdrag. Det bristerfrämst i finansieringsmöjligheterna och därmed även i förmågan att rekryteraerforderlig kompetens.Jag är övertygad om att verksamhetsvolym med det avKristdemokraterna föreslagna avgiftssystemet skulle bli en direkt avspeglingav finansmarknadens förmåga att "reglera sig själv". En balans mellanavgifter och inspektionens verksamhet, vilken korresponderar med å enasidan regler och tillsyn och å andra sidan den verkliga efterlevnaden påmarknaden, skulle i så fall upprättas. Genom att låta Finansinspektionensjälv förfoga över sina intäkter öppnas också en möjlighet till snabbförnyelse och expansion av inspektionens verksamhet när så är nödvändigtutan att gå omvägen via statsbudgeten.Jag anser att detta är den rimliga utvecklingen om skabli en verklig marknadskontrollant. Regeringen bör därför ges i uppdragatt återkomma med förslag om en mer ändamålsenlig finansiering förFinansinspektionen genom att utvidga det förslag om utökad rätt att disponeraavgiftsintäkter som presenterats i budgetpropositionen i enlighetmed synpunkterna ovan. Vid ett frikopplande av inspektionens verksamhetfrån statsbudgeten bör naturligtvis utgiftstaket justeras ned motsvaradenuvarande nivå på utgiftsanslaget.Jag föreslår alltså att ska tillkännage för regeringen som sinmening vad jag har framfört om finansiering. Dettainnebär att bifaller motion Fi284 yrkande 2.3. Försäljning av och , punkt 10 (m, fp, kd, c)av (), (), (), TomasHögström (m), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följandelydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservation 3. Därmed bifaller motion 2003/04:Fi269 yrkandena1 och 2.StällningstagandeVi anser att de statligt ägda bolagen () och fastighetsbolaget ska säljas. Båda bolagen bedriveraffärsmässig verksamhet på marknader som präglas av hög effektivitet ochgod konkurrens mellan privata aktörer.Staten ska enligt vår mening, i normalfallet, inte bedriva affärsmässigverksamhet, speciellt inte på konkurrensutsatta marknader. Ett sådantagerande från statens sida skapar osunda konkurrensvillkor somde aktuella bolagen oftast lider skada eftersom det finns många tydligaexempel på att staten inte är en lämplig ägare av företag.Statens resurser bör i stället användas på områden där andra aktörer intekan sköta verksamheten lika bra eller bättre. En utförsäljning av SBABoch kan också bidra till att minska statsskulden genom attinkomsterna från försäljningarna kan användas för att amortera skulden.Viföreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vianfört om utförsäljning av och . Vi tillstyrker därmedmotion Fi269 (m) yrkandena 1 och 2.4. Föreningslivets andel av spelmarknaden, punkt 13 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservation 4. Därmed bifaller motion 2003/04:So501 yrkande 1.StällningstagandeSedan lång tid tillbaka har vi en starkt kontrollerad spelmarknad i Sverige.Spel och lotterier får endast anordnas efter tillstånd och alla tillståndstår under statlig kontroll. Det finns tre aktörer på den svenskaspelmarknaden. Störst är det statligt ägda företaget och därefterkommer AB Trav och Galopp (ATG). Utöver dessa har också folkrörelsernaoch föreningslivet rätt att anordna lotterier och då går vinsten direkttill den egna verksamheten.Under lång tid har och varit dominerande aktörer somtagit en allt större del av den svenska spelmarknaden. Det har fått tillföljd att föreningslivets trängts undan. Jag tycker därför att det är braatt man inför ett nytt vinstdelningssystem för fördelning avSvenska Spels överskott till och Ungdomsstyrelsen.Svenska Spels samlade överskott är en bättre fördelningsgrund än detnuvarande överskottet från värdeautomatspelen.Samtidigt anser jag att det vore en bättre utveckling om folkrörelsernasegna spel kunde få ett större utrymme på spelmarknaden så att resursernagick till dem direkt och inte via staten eller . Jag anserdärför att staten måste pröva olika åtgärder för att stärka föreningslivetsandel av spelmarknaden. En åtgärd för att åstadkomma detta är att ge detre aktörerna på spelmarknaden samma villkor, vilket inte är fallet i dag.5. Kontrollfunktionen i staten, punkt 16 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följandelydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen om olika sätt för utvärdering av offentlig verksamhet, omstörsta restriktion med användande av särskilda medel för utvärderingsamt om att regeringen bör avstå från förslag om anslag som står tillregeringens eller förfogande. Därmed bifaller riksdagenmotion 2003/04:Fi1 yrkandena 1-3 och lägger skrivelse 2002/03:137 tillhandlingarna.StällningstagandeFolkpartiet stöder satsningar på en noggrann kontroll av hur offentligamedel används. Den metod som regeringen valt, särskilda projekt, för dockenligt vår mening vissa problem med sig.