bet · GQ01TU3 · 2003-03-11 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet 38 motionerfrån allmänna motionstiden som främst gällerolika transportpolitiska frågor.En av de frågor som behandlas gällerträngselavgifter. Utskottet anser att införande avträngselavgifter kan ses som ett led i utvecklingenmot en långsiktigt hållbar transportförsörjning.Trängselavgifter kan också användas för attfinansiera ny infrastruktur och utvecklakollektivtrafiken så att storstadstrafiken somhelhet förbättras. Utskottet hänvisar till detsärskilda uppdrag som Stockholmsberedningen har, attöverväga förutsättningarna för trängselavgifter.I betänkandet tas även frågor upp om trafikensmiljöpåverkan i olika avseenden, däribland främjandeav biodrivmedel och introduktion av miljöfordon.Utskottet framhåller att åtgärder som främjarintroduktion och ökad användning av alternativadrivmedel är en viktig del i transportpolitiken föratt nå delmålet om en god miljö. Såvitt gällervägsalt som halkbekämpningsmedel framhållerutskottet vikten av att saltanvändningen minimerasså att målen i EU:s ramdirektiv för vatten kanuppnås. Utskottet utgår från att regeringen nogaföljer utvecklingen på detta område.Ett stort antal motioner rör kollektivtrafiken.Utskottet anser det viktigt att kollektivtrafikenkan vidareutvecklas och förutsätter att pågåendeutredningsarbeten, bl.a. inomKollektivtrafikkommittén, behandlar aktuellamotionsförslag.Samtliga motionsförslag avstyrks.Till betänkandet har fogats åtta reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Utgångspunkter och målRiksdagen avslår motionerna 2002/03:T298yrkandena 1, 11 och 12, 2002/03:T302,2002/03:T462 yrkande 18, 2002/03:T466 yrkande 35,2002/03:T481 yrkande 14 och 2002/03:T496 yrkande3.Reservation 1 (m, fp)Reservation 2 (v, c)2. Alternativ finansieringRiksdagen avslår motionerna 2002/03:T298yrkandena 24 och 25, 2002/03:T305, 2002/03:T321yrkande 24, 2002/03:T462 yrkandena 3 och 5,2002/03:T466 yrkandena 43 samt 44 och2002/03:T481 yrkande 15.Reservation 3 (m, fp, kd, c)3. TrängselavgifterRiksdagen avslår motionerna 2002/03:T271,2002/03:T426, 2002/03:T427, 2002/03:T462 yrkande12, 2002/03:T466 yrkande 42, 2002/03:MJ376yrkande 4, 2002/03:N305 yrkande 7 och2002/03:N397 yrkande 14.Reservation 4 (m, fp)4. Miljöfrågor i EURiksdagen avslår motion 2002/03:T466 yrkandena32 och 36.5. SommartidRiksdagen avslår motion 2002/03:T215.6. Personer med funktionshinderRiksdagen avslår motionerna 2002/03:T254 och2002/03:T351.Reservation 5 (m)7. Åtgärder för att främja biodrivmedelRiksdagen avslår motionerna 2002/03:T261 och2002/03:T466 yrkandena 27 och 28.Reservation 6 (kd, v, c)8. Åtgärder för introduktion avmiljöfordonRiksdagen avslår motion 2002/03:T465 yrkande 2.Reservation 7 (c, mp)9. Sparsam körningRiksdagen avslår motion 2002/03:T320.10. Buller från vägtrafikenRiksdagen avslår motion 2002/03:Bo222 yrkandena4 och 5.11. TomgångskörningRiksdagen avslår motion 2002/03:T381.12. VägsaltRiksdagen avslår motionerna 2002/03:T218,2002/03:T229, 2002/03: T373 och 2002/03:MJ417yrkande 2.13. KollektivtrafikRiksdagen avslår motionerna 2002/03:T285,2002/03:T303 yrkande 2, 2002/03:T376,2002/03:T462 yrkande 15, 2002/03:T466 yrkande 26,2002/03:T501, 2002/03:T507, 2002/03:T512,2002/03:Sk381 yrkande 3, 2002/03:N267 yrkande 8,2002/03:N302 yrkande 14 och 2002/03:N399 yrkande3.Reservation 8 (v, c, mp)14. Kombinerade transporterRiksdagen avslår motionerna 2002/03:T412 och2002/03:T466 yrkande 25.15. CykeltrafikRiksdagen avslår motion 2002/03:T328.Stockholm den 11 mars 2003På trafikutskottets vägnarClaes RoxberghFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: ClaesRoxbergh (mp), (), (), (), (), HansStenberg (s), (), (), (), (), Per (), (), SvenBergström (c), () och Jan-EvertRådhström (m).2002/03TU3Redogörelse för ärendetI detta betänkande behandlar utskottet 38 motionermed sammanlagt 63 yrkanden från den allmännamotionstiden . Såsom bilaga återfinns berördamotionsyrkanden (bil. 1).Utskottet har i ärendet hållit en offentligutfrågning om trängselavgifter.Såsom bilaga till betänkandet återfinns programmet,en förteckning över deltagande ledamöter, enutskrift av utfrågningen och vissa bilder somvisades under utfrågningen (bil. 2).Utskottets överväganden1 Utgångspunkter och målUtskottets förslag i korthetEnligt utskottet har de transportpolitiskamålen och principerna alltjämt hög relevans.De bör emellertid fortlöpande utvecklas.Utskottet anser det angeläget att regeringenårligen i samband med budgetpropositionenredovisar hur målen har uppnåtts. Medhänvisning till det arbete som pågår, bl.a.inom flera statliga utredningar, avstyrks debehandlade motionsförslagen. Jämförreservationerna 1 (m, fp) och 2 (v, c).Transportpolitiska målVåren 1998 fastställde utgångspunkter ochmål för transportpolitiken (prop. 1997/98:56, bet.1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266). Vissakompletteringar har därefter gjorts genom besluthösten (prop. 2001/02:20, bet. 2001/02:TU2,rskr. 2001/02:126).Målhierarkin är utformad genom dels ettövergripande mål med ett antal delmål som angerambitionen på lång sikt, dels etappmål som angerlämpliga steg på väg mot de långsiktiga målen.Etappmål har än så länge formulerats endast förvissa av delmålen. Delmålen bryts i sin tur ned tillspecifika verksamhetsmål och resultatindikatorer förvart och ett av de olika verksamhetsområdena.Det övergripande transportpolitiska målet är attsäkerställa en samhällsekonomiskt effektiv ochlångsiktigt hållbar transportförsörjning förmedborgarna och näringslivet i hela landet.Delmålen inom transportpolitiken är att inom ramenför en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigthållbar transportförsörjning bidra till följande: Ett tillgängligt transportsystem, därtransportsystemet utformas så att medborgarna ochnäringslivets grundläggande transportbehov kantillgodoses. En hög transportkvalitet, där transportsystemetsutformning och funktion medger en högtransportkvalitet för medborgarna ochnäringslivet. En säker trafik, där det långsiktiga målet förtrafiksäkerheten skall vara att ingen dödas ellerallvarligt skadas till följd av trafikolyckorinom transportsystemet. Transportsystemetsutformning och funktion skall anpassas till dekrav som följer av detta. En god miljö, där transportsystemets utformningoch funktion anpassas till krav på god ochhälsosam livsmiljö för alla, där natur- ochkulturmiljö skyddas mot skador och en godhushållning med mark, vatten, energi och andranaturresurser främjas.- En positiv regional utveckling, därtransportsystemet främjar en positiv regionalutveckling genom att dels utjämna skillnader imöjligheterna för olika delar av landet attutvecklas, dels motverka nackdelar av långatransportavstånd.-- Ett jämställt transportsystem, därtransportsystemet är utformat så att det svarar motbåde kvinnors och mäns transportbehov. Kvinnor ochmän skall ges samma möjligheter att påverkatransportsystemets tillkomst, utformning ochförvaltning och deras värderingar skall tillmätassamma vikt.-Transportpolitikens principer, medel ochrollfördelningEnligt det transportpolitiska beslutet skallföljande gälla i fråga om transportpolitikensprinciper, dess medel och ansvarsfördelningen inomsystemet.I transportpolitikens principer ingår atttransportanvändarna skall ha så stor valfrihet sommöjligt att ( inom ramen för det befintligatransportutbudet ( själva avgöra hur de skall ordnasina transporter. Vidare skall samverkan mellanolika transportmedel och trafikslag stärkas.Sektorstänkandet måste överges till förmån församverkan mellan trafikslagen. En effektivkonkurrens mellan olika trafikutövare ochtransportalternativ skall främjas. En viktig principär också att beslut om transportproduktion skallfattas i så decentraliserade former som möjligt.Vad beträffar transportpolitikens medel skall iförsta hand sådana styrmedel väljas som gerkonsumenterna så stor valfrihet som möjligt inomramen för det befintliga transportutbudet. Ensamhällsekonomiskt baserad prissättning är ettgrundläggande styrmedel.Fördelningen av kostnadsansvaret går ut på att deskatter och avgifter som tas ut av trafiken och ärtransportpolitiskt motiverade skall grundas på ettväl definierat kostnadsansvar, där hänsyn tas äventill de externa effekter som trafiken medför. Vidutformningen av de transportpolitiskt motiveradeskatterna och avgifterna skall utgångspunkten varaatt de skall motsvara de samhällsekonomiskamarginalkostnader som trafiken ger upphov till.Transportsystemets fasta kostnader skall finansieraspå ett sådant sätt att oönskade styreffekter undviksoch resursanvändningen snedvrids i så litenutsträckning som möjligt. Huvudinriktningen skallvara att kortsiktiga samhällsekonomiskamarginalkostnader skall täckas genom rörligaavgifter.Planeringen bör syfta till en samordning ochprioritering av åtgärder inom infrastrukturen ochåtgärder inom transportsystemet ur etttrafikslagsövergripande perspektiv. Vidare börkopplingen i planeringsprocessen mellaninvesteringar i infrastrukturanläggningar och densenare trafikeringen av dessa anläggningar stärkas.Rollfördelningen när det gäller de kollektivapersontransporterna skall även i fortsättningen varaföljande. Stat och kommun skall ha ansvaret för attde trafikanläggningar som behövs för allmännatransportbehov kommer till utförande. Staten skallha ett särskilt ansvar för sådana trafikanläggningarsom svarar mot nationella och internationella tra-fikbehov samt för en tillfredsställandeinterregional persontransportförsörjning. Beslut omtransportförsörjning som främst rör lokala ochregionala transportbehov skall i princip fattas påläns- och kommunnivå. Såvitt gäller arbetet inom EUskall prioritera och driva transportfrågorsom har en tydlig gemenskapsdimension.När det gäller styrning och uppföljning skallregeringen i samband med budgetpropositionenredogöra för hur de transportpolitiska målen haruppnåtts. Uppföljningen av de transportpolitiskamålen skall förbättras och metoderna för attgenomföra uppföljningen skall utvecklas.UtredningsarbeteKollektivtrafikkommitténI tillsatte regeringen en kommitté meduppgift (dir. 2001:1) att ur ett konsument- ochhelhetsperspektiv1. identifiera, analysera och beskrivakollektivtrafikens problem och möjligheter,2.3. formulera mål och visioner samt4.föreslå förändringar av organisation, regelverk ochdylikt av betydelse för kollektivtrafikensutveckling och ett ökat kollektivt resande.Härutöver skall kommittén utgöra ett forum församarbete mellan staten och övriga aktörer påkollektivtrafikområdet. Tyngdpunkten i kommitténsarbete skall ligga på den lokala och regionalakollektivtrafikens område. Tidsramen för dessbedömningar skall omfatta tiden fram till år 2020.I december 2001 överlämnades ett delbetänkande,Kollektivtrafik med människan i centrum (SOU2001:106) i form av en lägesrapport. Slutbetänkandetskall presenteras senast den 30 juni 2003.JärnvägsutredningenEn utredning har tillkallats för att göra en översyn avorganisationen och lagstiftningen inomjärnvägssektorn. I uppdraget (dir. 2001:48) ingåratt med utgångspunkt i konsumentintresset analyseramöjliga utvecklingsvägar för såväl person- somgodstrafiken på järnväg. Härutöver skall utredningense över myndighetsstrukturen inom järnvägssektorn.Utredaren skall mot bakgrund av denna översyn angeförslag avseende såväl den övergripandeorganisationen av myndigheterna somansvarsfördelningen dem emellan. Vidare ingår att isvensk rätt genomföra nya regler inom området som påsenare tid antagits inom Europeiska gemenskapen ochpå internationell nivå. I uppdraget ingår också attgöra en generell översyn av järnvägslagstiftningenför att modernisera denna.Ett delbetänkande, Rätt på spåret (SOU 2002:48),avlämnades . En proposition har aviseratstill . I slutbetänkandet kommer bl.a.frågan om en eventuell inkludering av sådanaspårbundna system som tunnelbana och spårväg itillämpningsområdet för den nya järnvägslagen attbelysas. Även förslag om lämplig form för att främjagodstransporter på järnväg där sådana avgodstågsoperatörer inte har bedömts vara möjliga attupprätthålla på kommersiella grunder är att vänta islutbetänkandet som skall redovisas senast den 14november 2003.Godstransportdelegationen 2002Regeringen inrättade en kommitté med uppdrag att bl.a.öka samverkan mellan godstransportsystemets aktöreroch staten samt att förtydliga statens roll i dettasystem. Kommittén, som antog namnetGodstransportdelegationen, har slutfört sitt arbetegenom dels delbetänkandet Framtida godstransporter -transportköparnas krav på transportsystem (SOU2000:8), dels slutbetänkandet Godstransporter förtillväxt - en hållbar strategi (SOU 2001:61). Vidremissomgången och behandlingen i riksdagenredovisades intresse för en fortsättning avdelegationens verksamhet.Våren 2002 tillkallade regeringen en nygodstransportdelegation med uppdrag (dir. 2002:98)att föreslå åtgärder från statens sida för attfrämja samverkan mellan trafikslagen i arbetet medatt uppnå ett långsiktigt hållbart transportsystem.Delegationen har givits en rad preciseradeuppgifter, däribland att- föreslå områden för forskningen som är relevantaför godstransportsystemet,-- ange inriktningar som är direkt relevanta förgodstransportsystemet i fråga om utvecklingen avmotorteknik och bränslen och-- föreslå hur staten skulle kunna stimulera en merrationell användning av de olika trafikslagen i defall där en kombination av olika trafikslagframstår som ekonomiskt och miljö- ochsäkerhetsmässigt önskvärd.-Under utredningsarbetet skall delegationen vara ettforum för samverkan mellan godstransportsystemetsaktörer och staten.Uppdraget skall vara avslutat senast den 30 juni2004.EU-arbetetEuropeiska rådets slutsatser vid mötet i 15 och innefattade även en strategiför hållbar utveckling. Det framhölls att klara ochstabila mål för hållbar utveckling kommer attmedföra betydande ekonomiska möjligheter. Detta kange upphov till en ny våg av tekniska innovationeroch investeringar som genererar tillväxt ochsysselsättning. uppmanade industrinatt ta del i utvecklingen av ny miljövänlig teknikoch i större utsträckning använda den inom sådanasektorer som energi och transport. Vidare uttaladesatt en hållbar transportpolitik bör innefattaåtgärder mot ökande trafikvolymer och stockningar,buller och föroreningar och uppmuntra användningenav miljövänliga transportsätt samt fullständiginternalisering av de sociala och miljörelateradekostnaderna. Åtgärder krävs för att sambandet mellantransporttillväxt och BNP-tillväxt skall brytas,särskilt genom en övergång från vägtransporter tilljärnvägs- och sjötransporter samt kollektivtrafik.Kommissionen presenterade envitbok, Den gemensamma transportpolitiken fram till2010: Vägval (KOM(2001) 370slutlig). I denna framförs idéer och förslag för hurEU-medborgarna skall kunna erbjudas ett effektivttransportsystem med högre kvalitet och störresäkerhet. Miljöhänsyn betonas och flera av förslagenhandlar om hur transportpolitiken praktiskt skallbidra till att samhällsutvecklingen blir långsiktigthållbar. Exempel på förslag i vitboken gällerharmonisering i medlemsländerna av dieselskatten föryrkestrafiken, åtgärder för att främja kombitrafikoch trafiksäkerhetsmålet att antalet dödsoffer ivägtrafiken inom EU skall halveras till år 2010.Europaparlamentet har i en resolution i januari2003 gjort uttalanden med anledning av bl.a.slutsatserna i och kommissionens vitbok omtransporter. Dessa gäller den europeiskatransportpolitiken generellt men även enskildadelar, såsom behovet av hänsyn till glest befolkadeområden, av stöd för kollektivtrafik och avambitiösa forskningsprojekt för att möjliggöra attmiljövänligare transportmedel till slut kan komma iallmänt bruk.MotionsförslagI sex motioner tas upp frågor som på ett merövergripande sätt behandlar olika transportpolitiskafrågor.I motion 2002/03:T298 av m.fl. (fp)begärs ett uttalande av omkonkurrenssituationen inom trafikpolitiken. Den friakonkurrensen är grunden för trafikpolitiken, anförsdet. Fri konkurrens tillgodoser den enskildes val avtransportslag både i fråga om transport av gods ochav människor. Fri konkurrens inom alla transportslagär en förutsättning för att vi skall kunna uppnå enhållbar utveckling och ökad tillväxt. Trafiksektornhar kännetecknats av monopol, vilket drabbat denenskilde genom höga priser och sämre service.Fortfarande finns en hel del att göra på området,framhålls det av motionärerna. Järnvägstrafikenmåste avregleras fullt ut, och på flygområdetkvarstår tendenser till kartellbildningar.Vidare tar motionärerna upp frågan ompersontransporter. Rätten att fritt kunna resa ärett grundfundament för liberaler. Utan väl utbyggdamöjligheter att resa försvåras vardagen vare sig detgäller affärsresor eller resor till släktingar,vänner och bekanta. Inte ens det mest välutbyggdaIT-nät kan ersätta den resa som syftar till ettpersonligt möte med någon annan. En övervägandemajoritet av persontransporterna i landet företas iprivatbilar. För dem som varken vill eller kan resamed bil är det viktigt att andra transportslag ärväl fungerande, där så är möjligt.Bilen är en nödvändighet för många i , bådei stadsmiljö och på landsbygden, anförs det. Dettaär viktigt att ha i åtanke när frågor om bilen ochpålagor på bilismen diskuteras. För en belysning avbilens roll ur ett antal perspektiv bör en bilsocialutredning tillsättas.Genom en permanentning av Godstransportdelegationenskulle staten, näringslivet och transportbranschenfå ett gemensamt forum för planering avinfrastruktur och andra transportfrågor, anförs deti motion 2002/03:T462 av m.fl. (kd).Dessutom bör en särskild näringspolitik skapas förtransportnäringen, hävdar motionärerna, och dehänvisar härvid till att detta har framförts avGodstransportdelegationen.I motion 2002/03:T466 av m.fl. (c)efterlyses en utredning som går ut på att åstadkommaett samlat ansvar och ett verk för infrastruktur.Motionärerna betonar nödvändigheten av en helhetssynoch en tvärsektoriell planering i transportsystemet.Detta krävs både för att hitta de bästatransportlösningarna och för att resurserna skallkunna användas på ett kostnadseffektivt sätt.Motionärerna finner att den uppdelning avtrafikverken på de olika transportslagen som görsgenom nuvarande system medför en risk atthelhetssynen motverkas.En utredning av kostnaden för person- ochgodstransporter för privatpersoner, företag,kommuner och landsting begärs i motion 2002/03:T302av m.fl. (v). Motionärerna påminnerom att de som bor långt utanför tätorten är heltberoende av bil eftersom de saknar tillgång till enfungerande kollektivtrafik. Även den offentligaförvaltningen i glesbygd har merkostnader på grundav långa avstånd och dåligt utbyggd kollektivtrafik,anför de och exemplifierar med resor för hemtjänst,räddningstjänst, skolskjutsar, personalutbildningaroch liknande. Enligt motionärerna bör utredningen geen heltäckande bild av kostnaderna för transporternaför dessa grupper. Även könsaspekten på resandet upp. Om utredningen visar att det finns storaregionala skillnader i bör regeringen ges iuppdrag att lägga fram förslag för för enutjämning av sådana skillnader, betonas det.Ett uttalande av om en hållbar miljö ochtrafiksäker framtid begärs i motion 2002/03:T481 avLennart m.fl. (s). Motiven utvecklas vidarei motionen, där det anförs att det ökande resandetoch transporterandet av varor ökar belastningen påmiljön. Detta är - med dagens fordon och drivmedel -inte förenligt med en långsiktigt hållbar tillväxt,fortsätter motionärerna. Utbyggnaden avinfrastrukturen kan i sig inte lösa dennaproblematik. Däremot bör besluten om en fortsattutbyggnad av transportsystemet skapa bästa möjligaförutsättningar så att transporterna kan ske medminsta möjliga miljöbelastning.Konkurrenslagstiftningen bör inte få utgöra hinderför en effektiv regionalpolitik, menar man i motion2002/03:T496 av m.fl. (s).Regeringen bör därför anmodas att se överkonkurrenslagstiftningen i detta syfte. Motionärernaanser att de senaste årens utveckling, medavreglering och bolagisering av infrastrukturverk,har visat att marknaden inte förmår taregionalpolitiska hänsyn. Om aktörerna på t.ex.distributionsmarknaden (brev, bud och paket),elmarknaden, telemarknaden ochkollektivtrafikmarknaden får betala avgifter somanvänds för regionalpolitiskt motiverade satsningarinom respektive område blir det mindre lönsamt att"plocka russinen ur kakan", sägs det vidare.Utskottets ställningstagandeI motionerna framförs en rad förslag som berörutgångspunkter och mål för transportpolitiken. Degäller bl.a. frågorna om ett samlat ansvar och ettverk för trafikens infrastruktur, en hållbar miljöoch trafiksäker framtid, konkurrenssituationen inomtrafiksystemet samt utvecklingen av godstransporteroch persontransporter - inklusive bilens betydelse idetta sammanhang.Utskottet vill med anledning härav klargöra att detransportpolitiska målen och principerna från ihuvudsak alltjämt har hög relevans.Emellertid bör målen fortlöpande utvecklas. Förvissa av delmålen saknas alltjämt etappmål, förandra bör etappmålen ses över så att de ligger ilinje med utvecklingen i omvärlden. Utskottet vill isammanhanget framhålla det angelägna i attregeringen i samband med budgetpropositionenlämnar en redovisning av hur de transportpolitiskamålen har uppnåtts. Metoderna för genomförande ochredovisning av sådan uppföljning bör fortlöpandeutvecklas i syfte att stärka mål- ochresultatstyrningen.Utskottet vill även peka på det transportpolitiskautvecklingsarbete som pågår och för vilket enredovisning har lämnats i det föregående. Dettagäller arbetet inom bl.a. förkommunikationsanalys () och Rikstrafiken menäven inom statliga utredningar somKollektivtrafikkommittén, ochden nya Godstransportdelegationen. Det finns ocksåskäl att erinra om att det transportpolitiska arbetesom bedrivs gemensamt på EU-nivå har stor betydelseför svenskt vidkommande. I vitboken ges en bredbeskrivning av ambitionerna inom EU. Utskottet har iyttrande till (2001/02:TU2y) - vilkethärefter har överlämnats till regeringen - redovisatsin syn och sina prioriteringar på vitbokens mångaförslag.Efter denna övergripande bedömning övergårutskottet till att behandla vissa av de frågor somlyfts fram i nu aktuella motioner. Först när detgäller frågan om bildandet av ett samlatinfrastrukturverk kan konstateras att denna frågahar varit föremål för diskussion isåväl nationell som internationell transportpolitiskidédebatt. Argument mot en sådan lösning har oftahandlat om risk för centralstyrning, övertungbyråkrati, ineffektivitet och att viktiga politiskaavvägningar förs bort från den politiska arenan.Utskottet kan i och för sig ha viss förståelse förmotionärernas förslag om behovet av en samordningoch ett trafikslagsövergripande synsätt. mening kan dock detta behov vältillgodoses inom ramen för nuvarandeplaneringssystem. Genom den roll som t.ex. SIKAtilldelats, för att skapa ett mer enhetligtplaneringssystem med gemensammaplaneringsförutsättningar och enhetliga principerför samhällsekonomisk kalkylering, gesförutsättningar för ett samordnat agerande.Utskottet är därför inte berett att ta initiativ föratt skapa ett samlat infrastrukturverk.När det sedan gäller motionsförslagen om enhållbar miljö och trafiksäker framtid konstaterarutskottet att dessa utgångspunkter är heltgrundläggande för den gällande transportpolitiken.Ett omfattande utrednings- och beredningsarbetepågår också i enlighet med dessa ledstjärnor. Detfinns därför inte anledning för utskottet att idetta sammanhang vidta någon åtgärd.Utskottet vill vidare när det gäller konkurrens-och avregleringsfrågor erinra om att enligt 1998 årstransportpolitiska beslut skall en effektivkonkurrens främjas såväl mellan olika transportmedelsom mellan olika transportföretag. Kännetecknandeför det svenska transportsystemet är också en höggrad av konkurrens. I sammanhanget kan vidareerinras om det utredningsarbete som pågår påjärnvägsområdet om hur den framtidajärnvägsmarknaden bör utformas. Utskottet anser detviktigt att marknadsfrågorna på transportområdetägnas tillbörlig uppmärksamhet. Det gäller ocksåkonkurrensvårdande uppgifter i syfte att främjautvecklingen av ett långsiktigt hållbarttransportsystem.