bet · GQ01NU6 · 2003-03-20 00:00:00 — Ersättning lämnas dock inte omden skadelidande med hänsyn till felets art eller andraomständigheter hade bort inse att fel förekommit.Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) omskadestånd (48 §) gäller vid behandling av personuppgifterenligt lagen om elcertifikat.ÖverklagandeRegeringen föreslår att beslut fåröverklagas till allmän förvaltningsdomstol i följandefall:- godkännande av anläggningar,- avvisning av anmälan om registrering eller upphävandeav registrering,- registrering av kvotpliktiga som underlåtit attregistrera sig,- uttagande av kvotpliktsavgift,- begäran att få del av uppgifter och handlingar ochandra förelägganden vid vite,- återkallelse av ett godkännande,- uttagande av övriga avgifter.Svenska kraftnäts beslut får överklagas till allmänförvaltningsdomstol i följande fall:- tilldelning av elcertifikat,- registreringar på ett certifikatkonto,- avvisning och avslag på ansökan,- rättelse i elcertifikatsregistret,- avslag på ansökan om information enligt 26 §personuppgiftslagen (1998:204),- annullering av elcertifikat på ett certifikatkonto.Prövningstillstånd skall krävas vid överklagande tillkammarrätten.ÖvergångsbestämmelserLagen om elcertifikat föreslås, som tidigare redovisats,träda i kraft . Om ansökan om godkännande avproduktionsanläggning har inkommit till Energimyndighetenföre och anläggningen godkänns senare,skall enligt regeringens förslag anläggningens innehavaretilldelas elcertifikat fr.o.m. den 1 maj 2003.Elleverantörer som har gällande avtal med elanvändare somsträcker sig längre än till skall av enelanvändare ha rätt att ta ut kostnaden för att hanterakvotplikten i dennes ställe. Beräkningen av kvotplikten år2003 skall baseras på åtta tolftedelar av en elanvändaresförbrukning under år 2003.Myndigheternas uppgifterRegeringen gör bedömningen att elcertifikatssystemetställer delvis nya krav på verksamheten hosEnergimyndigheten och och innebär enbegränsad, tillkommande uppgift för Finansinspektionen.De tillkommande uppgifter som domstolarna, åklagare ochpolisen kommer att få på grund av elcertifikatssystemettorde enligt regeringen vara begränsade.Internationalisering av elcertifikatsmarknadenRegeringen föreslår att kvotplikten endast skall kunnafullgöras med elcertifikat som utfärdats i enlighet medlagen om elcertifikat. Regeringen gör dock bedömningen attdet är önskvärt att en harmoniserad internationell marknadför elproduktion baserad på förnybara energikällorutvecklas. avser att verka aktivt inom EU ochNorden för en sådan utveckling.Utskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringens förslag rörandeinförande av elcertifikatssystemet i de delar som inte harbehandlats i det föregående.Vissa ändringar i ellagenVissa ändringar av bestämmelserna om nättariffer påstamnätetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag, dock medden ändringen att tidpunkten för ikraftträdandetbestäms till den 1 maj 2003.PropositionenRegeringen föreslår i propositionen också vissa ändringari ellagen (1997:857) som inte har någon koppling till denföreslagna lagen om elcertifikat. Ett förslag innebär attSvenska kraftnäts kostnader för att delta i det europeiskasamarbete som syftar till att utveckla och vidmakthålla enfungerande europeisk marknad för el skall få tas ut viastamnätstariffen.Det andra förslaget avser en anpassning avbestämmelserna om stamnätstariffen till de nyabestämmelserna om utformning av nättariffer som trädde ikraft (prop. 2001/02:56, bet.2001/02:NU9). I ellagen (4 kap. 9 §) finns bestämmelser omskälighetsbedömningen av nättariffen på stamnätet. Dessabestämmelser är emellertid utformade med utgångspunkt i debestämmelser om utformningen av nättariffer som gälldeföre . Bestämmelserna omskälighetsbedömningen bör därför modifieras så att de ärkongruenta med de gällande bestämmelserna om utformningenav nättariffer, säger regeringen.MotionenI motion 2002/03:N6 (m) konstateras att propositioneninnefattar förslag till ändring av ellagen (4 kap. 9 § ) isyfte att underlätta transitering av el, varigenom Svenskakraftnät får möjlighet till täckning för vissa samarbets-och transiteringskostnader via stamnätstariffen.Motionärerna biträder förslaget.Vissa kompletterande uppgifterÄndringarna i ellagen föreslås träda i kraft den 1 april2003. Samtliga övriga lagförslag i propositionen föreslåsdock, som nämnts, träda i kraft . Tidsplanenför detta betänkande innebär att debatterarärendet och fattar beslut den 2 april 2003.Utskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringens förslag i här aktuelladelar, dock med ändring av tidpunkten för ikraftträdandet.Med hänvisning till vad som redovisats föreslårutskottet att det här berörda lagförslaget skall träda ikraft den 1 maj 2003.Undantag från kravet på mätning av inmatningensfördelning över tidenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag, dock medden ändringen att tidpunkten för ikraftträdandetbestäms till . Jämför reservation 9(m, kd).PropositionenRegeringen föreslår ytterligare en ändring i ellagen, medinnebörd att möjligheten att få dispens från kravet påmätning av inmatningens fördelning över tiden beträffandesmå produktionsanläggningar skall slopas.I ellagen (3 kap. 10 §) föreskrivs att ennätkoncessionshavare är skyldig att utföra mätning av delsden mängd el som överförs på nätkoncessionshavarens nät,dels den överförda mängdens fördelning över tiden. Med detsistnämnda avses att mängden överförd el skall mätas medvissa tidsintervall. beslöt , påregeringens förslag (prop. 2001/02:56, bet. 2001/02: NU9),att det i ellagen skulle införas en möjlighet förnätkoncessionshavare att, under vissa förutsättningar, idet enskilda fallet få undantag från kravet på mätning avden inmatade elens fördelning över tiden. Den aktuellabestämmelsen trädde i kraft . Endastnätkoncessionshavare får ansöka om undantag. Ett undantagfår bara avse mätningen i inmatningspunkter där el frånsmå produktionsanläggningar matas in på elnätet. Som småanses de produktionsanläggningar som har ettsäkringsabonnemang om högst eller som kanleverera en effekt om högst 135 kW vid lågspänning. Omundantag beviljas måste det avse samtliga berördainmatningspunkter inom koncessionsområdet. Ärenden omundantag prövas av . Skälen till att dennamöjlighet till undantag har införts är följande. Enelmätare som bara mäter mängden inmatad el är av enkelkonstruktion och därför ganska billig. En elmätare somdärutöver mäter inmatningens fördelning över tiden är merkomplicerad och därför dyrare både vad gäller installationoch drift. Dessa kostnader ansågs av regeringen inte stå irimlig proportion till den ringa mängd el som produceras ide små produktionsanläggningarna, varför möjligheten tillundantag infördes.I den här aktuella propositionen lägger regeringen framett förslag till ett system med elcertifikat med syfte attfrämja produktion av el med användning av förnybaraenergikällor. Kostnaderna för sådan produktion är högre änför produktion som sker med användning av traditionellaenergikällor. Produktionen av el i de anläggningar sombetecknas som små i mätningshänseende sker tillövervägande del med användning av förnybara energikällor.Det är sådana anläggningar som kan bli undantagna frånkravet på mätning av inmatningens fördelning över tiden.Av tekniska skäl måste mätning av inmatningens fördelningöver tiden ske för att innehavaren av enproduktionsanläggning skall kunna tilldelas elcertifikat.Denna ordning kan få olyckliga konsekvenser, sägs det ipropositionen. Om en nätkoncessionshavare beviljasundantag blir konsekvensen att samtliga deproduktionsanläggningar som omfattas av undantaget intekan bli tilldelade elcertifikat eftersom fördelningen övertiden av deras inmatning inte mäts. Följden blir attinsatserna för att främja produktion av el med användningav förnybara energikällor inte får avsedd omfattning. Detleder också till en snedvridning av konkurrensen mellaninnehavarna av de små produktionsanläggningar som kan blirespektive innehavarna som inte kan bli tilldeladeelcertifikat. Det som sagts lindras dock något av enbestämmelse i regleringen om undantag. Om ennätkoncessionshavare har beviljats ett undantag kan enenskild producent begära hos nätkoncessionshavaren attfördelningen över tiden av hans inmatning mäts trots detbeviljade undantaget. Nätkoncessionshavaren blir dåskyldig att utföra sådan mätning, men producenten blirtvungen att betala dels kostnaden för den avancerademätutrustning som då krävs och för dess installation, delsmerkostnaden för själva mätningen. Elproducenten kan dåvisserligen bli tilldelad elcertifikat men konkurrensenblir snedvriden på grund av de kostnader som producentensålunda blir tvungen att betala. Dessa kostnader drabbarinte elproducenter som matar in el på ett elnät därnätkoncessionshavaren inte har beviljats undantag. Isistnämnda fall tas nämligen dessa kostnader ut vianättariffen, varigenom samtliga kunder på nätet bidrartill dessa kostnader. Även i detta fall blir alltsåkonkurrensen mellan producenterna snedvriden. De småproducenterna hamnar också i en situation som svårligenkan accepteras. Vad gäller deras möjlighet att blitilldelade elcertifikat eller att bli det utan att självabehöva betala nämnda kostnader blir de helt beroende avnätkoncessionshavarens ställningstagande i frågan om hanskall ansöka om undantag eller ej. Detta ställningstagandekan producenterna inte påverka.MotionenI motion 2002/03:N6 (m) yrkas avslag på det här aktuellaförslaget. Elmätutrustning för timvis mätning är dyrare änutrustning som bara mäter mängden inmatad el, sägermotionärerna. De erinrar om att regeringen ipropositionen om energimarknader i utveckling - bättreregler och tillsyn (prop. 2001/02:56) ansåg att dessamerkostnader inte stod i rimlig proportion till den ringamängd el som produceras i små produktionsanläggningar.Därför föreslog regeringen införande av en möjlighet tilldispens från kravet på timmätning för el från sådanaanläggningar, vilket godtogs av och möjlighetenatt slippa timmätning trädde i kraft (bet. 2001/02:NU9). Motionärerna motsätter sig, somtidigare redovisats, förslaget till lag om elcertifikat.Om avvisar regeringens förslag bortfallermotivet för att återkalla dispensmöjligheten från kravetpå timvis mätning, och bör således avslåregeringens förslag till ändringar i ellagen såvitt avsermätningen av el, anför motionärerna.Vissa kompletterande uppgifterÄndringarna i ellagen föreslås, som tidigare redovisats,träda i kraft . Samtliga övriga lagförslagi propositionen föreslås dock, som nämnts, träda i kraftden . Tidsplanen för detta betänkande innebäratt debatterar ärendet och fattar beslut den 2april 2003.Utskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringens förslag i här aktuelldel, dock med ändring av tidpunkten för ikraftträdandet.Med hänvisning till vad som redovisats föreslårutskottet att lagförslaget skall träda i kraft den 1 maj2003. Den här aktuella motionen avstyrks iberörd del.Nättariffers skälighet och tillsynUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden rörandenättariffers skälighet och tillsyn, med hänvisningtill bl.a. den förändring av ellagen som riksdagenbeslöt om i syfte att effektiviseratillsynen av nätföretagen. Jämför reservation 10(m, fp, kd).MotionernaI motion 2002/03:N301 (m) föreslås ett tillkännagivande omkrav på nätföretagen. Regeringen har, trots attavregleringen av elmarknaden inleddes , ännu inte agerat för att skärpa kraven pånätföretagen, säger motionärerna. De finner detta mycketanmärkningsvärt, med hänvisning till uppskattningar somvisar på att mer än hälften av avregleringens positivaeffekter i form av effektivitetsvinster skulle finnas inätledet. I tillämpas s.k. benchmarking-konkurrens för att öka kraven på effektivisering avnätföretagen. Modellen, som motionärerna anser skullekunna tillämpas i , går ut på att ett index sommäter befolkningstäthet, geografi, m.m. och som kanförklara kostnadsbilden i distributionsområdet tas framoch används för att mäta effektiviteten hos företagen. Deföretag som enligt detta index är effektivare och harlägre konsumenttaxor än genomsnittet får ge ägarna godavsättning på insatt kapital. Bolag som har högrekonsumenttaxor än genomsnittet förvägras att ge ägarnaavkastning. Motionärerna föreslår att det börutredas på vilket sätt denna eller liknande modeller föratt öka konkurrensen mellan nätföretagen skulle kunnaintroduceras i . Avslutningsvis anför motionärernaatt tillsyn av nätföretagen måsteskärpas.Ett tillkännagivande om att Energimyndighetenshandläggningstider för koncessionsärenden måste kortasbegärs i motion 2002/03:N390 (kd). Nätavgiften utgör näraen tredjedel av totalbeloppet på elfakturan, avgiftenskall enligt ellagen vara skälig, och Energimyndighetenhar ansvar för tillsyn av skäligheten i nättariffer ochandra överföringsvillkor, konstaterar motionärerna. Föratt täcka statens kostnader för tillsyn av skäligheten inät- och elpriser betalar elkonsumenterna ennätövervakningsavgift. Det finns drygt 200 nätföretag, ochunder begärde förklaringar frånca 100 operatörer som höjt eller haft tveksamheter isina tariffer, säger motionärerna. De uppger att 46företag som höjt sina avgifter har förelagtsatt sänka dem till nivå. Energimyndighetensbeslut har regelmässigt överklagats, och inga beslut hargett utslag i form av fällande dom, påpekar motionärerna.De menar att allt "talar för att äralltför tandlös". Därför anses det angeläget attregeringen påskyndar utveckling avformer för bedömning av nättarifferna och ger myndighetenbefogenheter att vidta tvingande åtgärder. Under år 2000varierade handläggningstiderna förtillsynsärenden för prövningsärenden, sägermotionärerna och finner detta oacceptabelt.Energimyndigheten måste skapa snabbare rutiner förhandläggning av dessa ärenden, anförs det.Vissa kompletterande uppgifterRiksdagen avslog - i anslutning till behandlingav förslag i proposition 2001/02:56 om ändradebestämmelser i ellagen avseende nättariffers skälighet ochtillsyn - motionsyrkanden liknande de här aktuella. I sittställningstagande hänvisade utskottet till de förslag somregeringen lagt fram i den då aktuella propositionen medsyfte att effektivisera tillsynen (bet. 2001/02:NU9 s.19). I en reservation (m, kd, fp) följdes de då aktuellamotionsyrkandena upp.Näringsminister besvarade i februari 2003en fråga (fr. 2002/03:444) av () om vilkaåtgärder han kommer att vidta för att undersöka vilkaeffekter de höga nätavgifter som finns i vissa områden hari konkurrenshänseende och säkerhetshänseende. I sitt svarkonstaterade näringsministern att avregleringen avelmarknaden innebär att konkurrens införts i handel ochproduktion av el, medan nätverksamheten fortfarandebedrivs som monopol. Monopolverksamheten är reglerad ochövervakas av nätmyndigheten. Att det förekommer skillnaderi nätavgifter beror på flera faktorer, sadenäringsministern vidare. Hur stor denna skillnad skalleller bör vara är en fråga för tillsynsmyndigheten.Hittills har tillsynen av nättarifferna varit mycketresurskrävande för myndigheten, och en stor del avbesluten har överklagats och ligger i högre instans.Näringsministern erinrade om det tidigare redovisaderiksdagsbeslutet om ändring av ellagen för atteffektivisera tillsynen av nättariffernas skälighet ochEnergimyndighetens nya tillsynsmodell, nätnyttomodellen(se nedan). Den nya modellen bör effektiviseraEnergimyndighetens tillsyn avsevärt och bör resultera iatt oförklarliga skillnader i nätavgifterna försvinner,menade näringsministern.I nätnyttomodell bedömsnättariffernas skälighet med beaktande av vissa faktorer,t.ex. befolkningstäthet och kundtyper, som kan förklaradistributionsområdets kostnadsbild. Denna modell skalltillämpas på samtliga nätföretag, vilket gör att allanätområdens tariffer kan skälighetsbedömas . Dennya modellen bör, enligt bedömning,effektivisera tillsyn och förkortahandläggningstiden för tillsynsärenden.I kommissionens förslag till nytt EG-direktiv omgemensamma regler för den inre marknaden för el, om vilketen politisk överenskommelse nåddes ,anges vad gäller prövningsärenden att tillståndsmyndighetsom i egenskap av tvistlösande myndighet skall fattabeslut skall göra detta från det attklagomålet mottagits. Denna tidsfrist får förlängas undervissa omständigheter. I uppdraget för den nyligenbeslutade utredningen om fortsatt utveckling av el- ochnaturgasmarknaderna ingår, som redovisats, bl.a. att följadet pågående arbetet inom EU med att utforma gemensammaregler för den inre marknaden för el och naturgas ochlämna förslag till lagstiftning och regelverk i övrigt somkrävs för att genomföra EU:s reviderade el- ochgasmarknadsdirektiv samt överväga och i förekommande falllämna förslag till ändringar som föranleds av förordningenom gränsöverskridande handel med el. I det arbetet kommerenligt uppgift handläggningstider för prövningsärenden attbehandlas.Utskottets ställningstagandePå den svenska elmarknaden verkar produktions- ochhandelsföretag i konkurrens, medan nätverksamheten är ettnaturligt monopol. En central del i ellagstiftningen ärmot denna bakgrund regleringen och tillsynen avnättarifferna, med syfte att tillse attnätkoncessionshavarna inte tar ut oskäliga vinster. Dettotala elpriset för en konsument består av fyra delar,nämligen nätavgift, pris på elenergi, elskatt ochmervärdesskatt. Enligt Elkonkurrensutredningensslutbetänkande, Konkurrens på elmarknaden (SOU 2002:7),består hushållskundernas totala elpris grovtsett av en tredjedel vardera av nätavgift, elpris ochskatter. Det är således endast en tredjedel av det totalapriset för en konsument som är utsatt för konkurrens,medan den tredjedel som avser nätavgiften bestäms av enmonopolist. En effektiv reglering och tillsyn avnättarifferna är således av mycket stor betydelse.Utskottet anser att den tidigare regleringen ochtillsynen inte hade en tillräckligt effektiv utformning.Detta låg bakom de förändringar i ellagen som riksdagenbeslöt om och som innebär att skäligheten itarifferna skall bedömas utifrån nätföretagets prestationi stället för som tidigare utifrån företagets kostnader.Därigenom skapas bättre förutsättningar förEnergimyndigheten att utöva sin tillsyn. Myndigheten har,som redovisats, tagit fram en modell för bedömning avnätkoncessionshavarnas tariffer, nätnyttomodellen. Det ärockså värt att notera att de nu gällande bestämmelsernainnebär att bevisbördan har flyttats frånEnergimyndigheten till nätföretaget. Det är nu företagetssak att påvisa att en nättariff är skälig i stället föratt, som tidigare, det var myndighetens sak att påvisaoskälighet.När det gäller förslag om s.k. benchmarking-konkurrens,som tas upp i motion 2002/03:N301 (m), kan, enligtutskottets mening, de nu gällande bestämmelserna ses somatt en form av jämförande konkurrens har införts genom attdet är prestationen i stället för kostnaden som skallställas i relation till intäkterna. Även nätnyttomodellenkan sägas innebära en sorts benchmarking-konkurrens.Beträffande frågan om långa handläggningstider hosEnergimyndigheten, som tas upp i motion 2002/03:N390 (kd),kan nätnyttomodellen förväntas komma att effektiviseraEnergimyndighetens arbete, och handläggningstiderna förtillsynsärenden kan därmed komma att minska.Med det anförda avstyrker utskottet de här aktuellamotionerna i berörda delar.LeverantörsbyteUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden omleverantörsbyte, med hänvisning till ett nyligenlämnat utredningsuppdrag. Jämför reservation 11(m, fp, kd, mp).MotionernaI tre motioner berörs frågan om leverantörsbyte ochframläggs förslag om införande av ett sanktionssystem föratt påskynda sådana byten. Möjligheterna att införa enförseningsavgift för de nätbolag som inte uppfyllerregelverkets krav om att bekräfta(eller anmärka på) en anmälan om leverantörsbyte börsnabbt utredas, anförs det i motion 2002/03:N301 (m). rapportering till regeringen framgåratt systemet med schablonberäkning ännu inte fungerar somavsett och att många kunders leverantörsbyte har tagitmycket , säger motionärerna. De anser attelmarknadsreformens och elmarknadens trovärdighet kanskadas om inte situationen snabbt förbättras. Regelverketanger klart och tydligt hur berörda aktörer skall ageravid ett leverantörsbyte och vilka tidsfrister som gäller,konstaterar motionärerna. De menar att det dock saknas ennaturlig mekanism som gör det lönsamt för nätbolagen atttillhandahålla den information som är nödvändig för enfungerande elmarknad i konkurrens och att det är mycketviktigt att rutiner kring leverantörsbyten ochrapportering av mätvärden snabbt förbättras. En anmälan omett leverantörsbyte skall innehålla uppgift omanläggningsidentitet, påpekar motionärerna vidare. rapportering är denna uppgift dock oftaokänd för kunderna och kan följaktligen inte heller angesav elleverantören. Motionärerna anser att det ärsjälvklart att anläggningsidentiteten klart och entydigtskall framgå av nätfakturan till kunden och att eventuelltnödvändiga kompletteringar av föreskrifter, inklusivesanktionsmöjligheter, för att säkerställa att så skermåste genomföras utan dröjsmål.Riksdagen bör besluta om att införa ett sanktionssystemför de nätbolag som fördröjer byte av elleverantör, anförsdet i motion 2002/03:N264 (fp). Avregleringen avelmarknaden har varit bra - det finns nu alternativ förden enskilda konsumenten när det gäller val avelleverantör, säger motionärerna. De beklagar attkonkurrensen dock inte fungerar när det gäller nätsidan,där det gång på gång talas om nätbolag som försenarleverantörsbyte. har uttalatatt ett sanktionssystem för de nätägare som försvårarleverantörsbyte för den enskilda kunden skall införas,erinrar motionärerna om. De beklagar att regeringen ännuinte kommit med något förslag och befarar att dennasenfärdighet kommer att innebära att många elkunder kan fåvänta mycket länge på leverantörsbyte. Det enda regeringenhar förmått åstadkomma är att en ny utredare skall tittapå frågan igen, säger motionärerna. De föreslår attriksdagen nu skall fatta beslut i frågan och inte lita påatt regeringen skall komma med ett förslag.Även i motion 2002/03:N390 (kd) begärs att riksdagenskall anmoda regeringen att låta införa ettsanktionssystem mot de nätbolag som inte uppfyllerregelverkets krav vid byte av elleverantör.Kristdemokraterna vill ha väl fungerande energi- ochelmarknader för att främja näringslivets konkurrenskraftoch ge låga kostnader för hushållen, säger motionärerna.De framhåller att avregleringen initialt har visat sig gelägre elpriser och valfrihet för konsumenterna, trots attreformen genomfördes snabbt och att därför vissa problemav övergångsnatur uppstod. Konsumenterna drabbas dockfortfarande av omotiverat höga nätavgifter, anförmotionärerna.Vissa kompletterande uppgifterRiksdagen har uttalat sig om attregeringen bör utreda och framlägga ett förslag omsanktionssystem mot de nätbolag som inte uppfyllerregelverkets krav vid leverantörsbyten. beslötvåren 2001, på förslag från ett enhällig utskott, attanmoda regeringen att skyndsamt utreda förutsättningarnaoch formerna för införandet av ett effektivtsanktionssystem mot de nätbolag som inte uppfyllerregelverkets krav vid byte av elleverantör eller gällandeföreskrifter om angivande av anläggningsidentitet vidmätrapportering (bet. 2000/01:NU8). I detta sammanhanganförde utskottet att det är av synnerlig vikt förelkonsumenterna och för schablonreformens och elmarknadenstrovärdighet att rutinerna kring leverantörsbyten snabbtförbättras. Enligt utskottet borde regeringen snarastlägga fram erforderliga förslag till de lagändringar somkrävs för ett snabbt genomförande.Regeringen har låtit förutsättningarna för att införa ettsanktionssystem. Utredningen redovisades tillNäringsdepartementet . tillsatteregeringen med uppdrag att se överkonkurrensen på elmarknaden (dir. 2001:69).