bet · GQ01BOU7 · 2003-04-01 00:00:00 — Frågan om lägenhetsregister har iolika avseenden utretts av berörda myndigheter(Lantmäteriet, SCB och RSV) och bereds nu vidareinom Regeringskansliet.Riksdagens revisorer har efter förslag frånbostadsutskottet om granskning av i vilkenutsträckning dagens lagstiftning liksommyndigheternas insatser bidrar till att motverka enolaglig försäljning av hyreslägenheter anfört bl.a.följande (PM dagtecknat ):Det är förenat med betydande problem att granskaett område som olaglig försäljning avhyreslägenheter. Uppgifterna om omfattningen ärmycket osäkra och det är mycketsvårt att bevisa att brott föreligger.Bristen på ingripanden från polisen berorsannolikt inte på bristande effektivitet, utan påregelsystemet. Om inte någon av de inblandadevill anmäla brottet och lämna vittnesmål är detnärmast omöjligt att styrka brott. Polisen fårdessutom inte bedriva spaning genom att låtsasvara köpare. Det är inte lagligt för polisen attprovocera fram brott som annars inte skulle hablivit begångna.Eftersom olaglig försäljning av bostäder liggeri utkanten av revisorernas granskningsmandat ocheftersom det är tekniskt svårt att granskaolaglig verksamhet beslutar revisorerna att integå vidare med en granskning av denna fråga.Polisens arbetsmetoder är föremål för övervägandeninom Beredningen för rättsväsendets utveckling(BRU). Arbetet omfattar frågan om en lagreglering avprovokativa utredningsåtgärder. Ettutredningsförslag är att vänta (dir.2000:90).De svarta lägenhetsaffärerna utgör i varje enskiltfall och sammanlagt en brutal marknadsanpassning avhyresmarknaden med oacceptabla verkningar förbostadsförsörjningen. Bruksvärdessystemet bliråsidosatt med särskilt allvarliga konsekvenser förde mindre resursstarka hushållen som inte på sammasätt som andra kan hävda sig när det gäller attfinna en bostad. För samhället gäller dels attmotverka förutsättningarna för de svartaförsäljningarna, dvs. bristen på lägenheter, delsatt bekämpa de brott dessa försäljningar utgör.Naturligtvis är polisens utredningsmetoder avintresse i detta sammanhang och därmed detutredningsarbete som pågår om dem. Kampen mot ochlagföringen av dem som begår brotten är dock i storutsträckning beroende av om de svarta affärernaenligt det allmänna rättsmedvetandet uppfattas somverkligt brottsliga med det avståndstagande och denberedvillighet att anmäla sådana handlingar somföljer av en sådan värdering. Det är således ytterstfråga om gemene mans inställning, som i sin tur ärberoende av den uppmärksamhet problematiken med desvarta lägenhetsaffärerna ges genom mediernasbevakning men även genom debatter och diskussionersom förs, inte minst politiskt.Utskottet är mot denna bakgrund inte tillräckligtövertygat om att ett genomförande av något avmotionsförslagen skulle innebära någon väsentligförändring av brottsbekämpningen. Motionernaavstyrks därför.Det kollektiva förhandlingssystemetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslaget omföreningsmonopol. Jämför reservation 10 (m,fp, kd, c).FöreningsmonopolI motion 2002/03:L319 (fp) yrkande 19 (partimotion)lämnas förslag om en översyn av konsumentskyddet vidhyra av bostad, särskilt vad gällerHyresgästföreningens monopol på att företrädahyresgästerna, vilket måste brytas så att denenskilde hyresgästens möjlighet att påverka boendetstärks (förslag om tillkännagivande).Enligt hyresförhandlingslagen har den enskildehyresgästen sedan en viss karenstid förflutit rättatt stå utanför det kollektiva förhandlingssystemetoch därmed inte omfattas av de överenskommelser omhyror och andra hyresvillkor som träffas mellanhyresvärden och hyresgästorganisationen. Ett avtalom att hyresgästen inte skall omfattas av systemetfår träffas först sedan hyresförhållandet varat tremånader. Motsvarande begränsning gällerhyresnämndens möjligheter att fatta beslut i frågan(se 2 och 3 §§ hyresförhandlingslagen (1978:304).Sedan 1997 är det inte längre möjligt att tvåeller fler hyresgästorganisationer på grundval av enmed hyresvärden avtalad eller hyresnämnden beslutadförhandlingsordning förhandlar för hyresgästerna iett visst hus. Frågan regleras genom ett förbud motflera samtidiga förhandlingsordningar (se 4 §hyresförhandlingslagen). Förbudet hindrar dock inteatt en konkurrerande organisation tar överförhandlingsrätten för hyresgästerna i ett visst hus(eller för en grupp hus), förutsatt bl.a. att dennaorganisation åtnjuter hyresgästernas förtroende ochhar tillräckliga kvalifikationer för att sköta ettregelbundet förhandlingsarbete med hyresvärden.Utskottet kan konstatera att det inte råder någonmonopolsituation för en viss förhandlandehyresgästorganisation, varken vad gällerförhandlingsrätten för de enskilda hyresgästernaeller i förhållande till en annan konkurrerandehyresgästorganisation. Fp-motionen avstyrks därför.SjälvförvaltningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslaget omsjälvförvaltning.Förslaget i motion 2002/03:Bo267 (c) yrkande 25(partimotion) avser att de kommunalabostadsföretagen i högre utsträckning skallstimulera de boende till självförvaltning av sinabostadshus (förslag om tillkännagivande).Den 1 juli 1997 infördes i hyresförhandlingslagenbestämmelser avseende kollektiva avtal om öppnasystem för självförvaltning. gjordes vissmindre ersättning till hyresgästerna för derasdeltagande skattefri (prop. 1996/97:119, yttr.1996/97:BoU8y).Sedan den 1 april 2002 gäller en permanentlagstiftning om kooperativ hyresrätt. Kooperativhyresrätt förekommer i två former, ägarmodellen ochhyresmodellen. Den förstnämnda formen innebär atthyresgästerna själva äger det hus i vilket de ärhyresgäster. Den sistnämnda upplåtelseformen innebäratt hyresgästerna genom en kooperativ förening istället hyr huset och sedan upplåter lägenheternamed hyresrätt till sig själva. Hyresmodellen innebäratt praktiskt taget hela fastighetsförvaltningen kanföras över från ett kommunalt bostadsföretag tillhyresgästerna utan att för den skull äganderättenövergår till dem. Utskottet vill i detta sammanhangockså erinra om den särskilda utredare som hartillkallats för att utreda förutsättningarna för attförbättra möjligheterna för de boende i kommunalabostadsföretag att förvärva sina hus för ombildningtill kooperativ hyresrätt (dir. 2002:21).Utskottet ser gärna att självförvaltning somförvaltningsform utvecklas både till omfattning ochinnehåll. Ett stort ansvar för detta ligger påkommunerna i deras egenskap av fastighetsägare.Hyresmarknadens parter kan genom överenskommelseranpassa självförvaltningsverksamheten så att dentillgodoser önskemålen hos de boende i olikabostadsområden eller hus. Utskottet är inte berettatt nu förorda ytterligare utredningsinsatser ifråga om självförvaltning utan anser att störreerfarenheter bör vinnas av den lagstiftning somfinns. Utskottet avstyrker med hänvisning till detsagda c-motionen.LokalhyraUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslaget om hyranför mindre serviceföretag. Jämför reservation11 (c).Hyran för mindre serviceföretagI motion 2002/03:Bo267 (c) yrkande 26 (partimotion)föreslås en översyn med syfte att mindreserviceföretag inte skall drabbas av oskäligahyreshöjningar som medför att tillgången på servicegår förlorad (förslag om tillkännagivande).Förslaget får närmast anses avse att hyreslagensbestämmelser om lokalhyra skall utformas på ett sättsom innebär en särlösning för mindre serviceföretag.Utskottet behandlade under förra riksmötetliknande motionsförslag (bet. 2001/02:BoU3) isamband med vissa regeringsförslag om att ändralokalhyresbestämmelserna. Utskottet intar nu sammaståndpunkt som då och anför följande.Beträffande skäligheten av en hyreshöjning villutskottet framhålla att ingen av remissinstansernasom hörts om det till grund för propositionenliggande förslaget har ifrågasatt att en lokalsmarknadshyra, dvs. den hyra som lokalen vidhyrestidens utgång kan antas betinga på den öppnamarknaden, skall utgöra norm för vad som skall ansessom skälig hyra (se 57 a § första styckethyreslagen). Inte heller regeringen ansåg vid sinaöverväganden att det fanns anledning att ändra pådenna ordning (se prop. 2001/02:41).Bostadsutskottet ansluter sig till regeringensbedömning och vill för sin del inte ställa sig bakomsärlösningar av det slag som förslaget i c-motioneninnebär. avstyrker motionen.Kooperativ hyresrättUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslaget omkommunalt inflytande över allmännyttigaföreningar m.m.Kommunalt inflytande över allmännyttigaföreningar m.m.Förslaget i motion 2002/03:Bo313 (s) avser etttydliggörande i lagstiftningen om kommunernasinflytande i kooperativa hyresrättsföreningar somutgör ett allmännyttigt bostadsföretag och därmedmedverkar till den kommunala bostadsförsörjningen.Förtydligandet avser frågor bl.a. om kommunens stödtill en sådan förening och de villkor som kanställas, t.ex. om anvisningsrätt och rätt till delav föreningens utdelning (förslag omtillkännagivande).En särskild utredare har utrett förutsättningarnaför att i ett antal pilotprojekt genomföraombildning av vanlig hyresrätt till kooperativhyresrätt enligt ägarmodellen. Avsikten har varitatt inom ramen för pilotprojekten skapa kooperativahyresrättsföreningar som kan bidra tillbostadsförsörjningen på orten och därmed även ha ettallmännyttigt syfte. Vidare avsågs bl.a. attlagstiftningen skulle prövas och att man snabbtskulle kunna finna och rätta till eventuella bristersom framkommer först vid den praktiskatillämpningen. Projekten avsågs även kunna visa ivilken mån kooperativa hyresrättsföreningar kanfungera som alternativ eller komplement till dekommunala bostadsföretagen. I uppdraget har ingåttatt utarbeta förslag till stadgar som bl.a. skallbygga på en analys av hur de enskildahyresrättsföreningarna skall kunna bidra till att debostadspolitiska målen i kommunen uppnås (dir.2001:97). I uppdraget har även ingått att utreda dejuridiska förutsättningarna för statens ochkommunernas medlemskap och möjligheten tillutdelning när initiativet till föreningens bildandehar tagits av sådana som inte själva är hyresgäster.Projekten kommer att pågå . Uppdragetvad gäller igångsättning m.m. har redovisats förregeringen (ej publicerat). Redovisningen har blivitofullständig bl.a. på grund av sjukdom. De frågorsom utredningen omfattat bereds nu inomFinansdepartementet. De har ett visst samband medden utredning som har tillkallats för att utredaförutsättningarna för att förbättra möjligheternaför de boende i kommunala bostadsföretag attförvärva sina hus för ombildning till kooperativhyresrätt (dir. 2002:21). Detta uppdrag skallredovisas senast den 30 april 2003.Utskottet anser att det mot den givna bakgrundeninte finns anledning för att nu i sak taställning till s-motionen. Den avstyrks därför.Vissa bostadsförsörjningsfrågorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslagen om rätten att hyra, jämför reservation 12(v), bostadsanvisning, jämför reservation 13(m, fp) och 14 (v, mp), förmedling avandrahandslägenheter m.m., jämförreservation 15 (v), förmedling av hyresrätter, jämförreservation 16 (c), förmedlingsersättning, jämför reservation17 (v), och kommunernas rätt att överlåta enhyresrätt.Rätten att hyraI motion 2002/03:Bo273 (s) lämnas förslag om enöversyn av reglerna om borgen vid hyresavtal medsyfte att minska kraven på borgensmän vid förhyrningav lägenheter i allmännyttan (förslag omtillkännagivande).Förslaget i motion 2002/03:So363 (v) yrkande 6(partimotion) är mer vittomfattande och gäller atten inventering och kartläggning skall göras av dekrav som ställs upp för hyreskontrakt (förslag omuppdrag till ).Inledningsvis skall nämnas att om pant ellerborgen är ställd till säkerhet för ett hyresavtalfår pantsättaren eller borgensmannen säga upp sittåtagande att upphöra vid det månadsskifte sominträffar närmast frånuppsägningen, dock tidigast till en tidpunkt sominfaller från det åtagandet började gälla.Ett villkor som inskränker pantsättarens ellerborgensmannens rätt i detta avseende är ogiltigt(28 a § hyreslagen; denna bestämmelse infördes den 1juni 1998, prop. 1997/98:46, bet. 1997/98:BoU7).Den grundläggande frågeställning som motionärernabakom de båda motionerna tar upp har hög aktualitet.Framför allt på orter där tillgången påhyresbostäder inte är tillräcklig finns detförutsättningar för hyresvärdarna att ställaallehanda krav och villkor för förhyrning.När det handlar om villkor i hyresavtalet villutskottet erinra om hyresgästens möjligheter att vidhyresnämnden få villkorens skälighet prövad mothyreslagens bestämmelser. I de fall det handlar omatt en hyressökande nekas avtal på grund av attdenne inte kan eller vill uppfylla hyresvärdens kravkan dock som motionärerna bakom v-motionen påpekarfrågan inte komma under rättslig prövning.V-motionärerna förespråkar vidare, dock utan ettförslag om tillkännagivande i denna del, att det börinföras en rätt att överpröva hyresvärdens skäl attneka en bostadssökande ett hyreskontrakt. Det fårantas att motionärerna anser att överprövningenskall göras av en myndighet och att denna skallkunna besluta att hyresgästen skall erhållahyreskontrakt.En sådan överprövning skulle i sig innebära eninskränkning i fastighetsägares rätt att bestämmaöver sin egendom. Överprövningsrätten kanifrågasättas även av andra skäl. Utskottet hartidigare (bet. 1999/2000:BoU3) pekat på attlägenheten i de allra flesta fall inte skulle varaledig när ett avgörande av tvisten föreligger. Omhyresvärden då i stället skulle bli tvungen atttillhandahålla en annan lägenhet kan det visa sigvara omöjligt. I andra fall torde det kunna bli envansklig uppgift att avgöra om hyresvärden somalternativ erbjuder en tillräckligt bra lägenhet. Omavsikten i stället är att hyresvärden inte skall fåhyra ut lägenheten innan tvisten är avgjordföreligger en risk för att lägenheten under lång tidskulle komma att stå tom. Om myndighetens beslutskulle vara överklagningsbart, vilket synesnaturligt då det handlar om enskildas rättigheter,skulle tidsutdräkten bli än längre. Det skulle varakostsamt om lägenheter på detta sätt stod tomma menockså ur andra perspektiv mindre lämpligt. I vartfall uppkommer frågan om vem som skall stå för dennakostnad, särskilt om hyresgästen förlorar sin talan.Det kan påpekas att man inom arbetsrättens områdevalt att inte ge arbetssökande möjlighet att genommyndighetsbeslut erhålla en sökt privat tjänst.Diskrimineringslagstiftningen innehåller i ställetskadeståndssanktioner. Även sådana sanktioner tordeföra med sig tillämpningsproblem. Det kan förväntasbli betydande bevissvårigheter för denbostadssökande som gör gällande att han bland fleraandra sökande blivit förbigången av osakliga skäl,bl.a. om det mot honom görs gällande att den personsom fått teckna kontrakt för lägenheten tagitkontakt med hyresvärden före honom.Enligt bostadsutskottets mening måste detbeträffande alla förslag om utredningsinsatserställas frågan om syftet med utredningen och vad deni förlängningen skulle kunna leda till. Det v-motionärerna anför i denna del är att det bordeligga i regeringens intresse att få en samlad bildav alla de krav och regler som finns påbostadssektorn avseende rätten till hyreskontrakt.Det ligger även nära till hands att anta att v-motionärerna ser utredningsuppdraget som ett förstegtill den önskade överprövningsrätten.Om regeringen vill få tillgång till deefterfrågade uppgifterna så kan den på egetinitiativ ge , eller annan, detta uppdrag.Beträffande det begränsade antalet fall där enhyresvärd avvisar en hyressökande som har anvisatsen lägenhet får det förutsättas att regeringen utannågot särskilt tillkännagivande i frågan följerutvecklingen på området och tar de initiativ sombehövs.Ett tillkännagivande enligt förslaget i v-motionenär på de av motionärerna anförda skälen intebehövligt. Utskottet finner inte heller tillräckligaskäl för att med hänvisning till den förespråkadeöverprövningsrätten eller något annat skäl nu gå demtill mötes beträffande den önskade utredningen. Detfinns inte heller tillräcklig anledning attgenomföra den översyn som föreslås med syfte attminska kraven på borgensmän vid förhyrning avlägenheter i det allmännyttiga beståndet. Dennafråga kan i allt väsentligt i stället drivas påkommunal nivå. Utskottet avstyrker således de bådamotionerna.BostadsanvisningI motion 2002/03:Bo274 (s) föreslås en ny lag om kommunalbostadsanvisning som åter gör det möjligt förkommunen att anvisa lägenheter också i det privatabeståndet. Lagens huvudalternativ bör avsefrivilliga avtal med fastighetsägarna men i ensituation med allvarliga bostadssociala problem ochstor bostadsbrist bör möjligheten till tvingandebeslut via t.ex. hyresnämnden också finnas (förslagom tillkännagivande).I motionerna 2002/03:So363 (v) yrkande 9 och2002/03:Sf336 (v) yrkande 20 (båda partimotioner)lämnas förslag om att en bostadsanvisningslag skallåterinföras (förslag om tillkännagivande).Förslaget i motion 2002/03:Bo262 (mp) i denna delavser införandet av en som innebäratt de privata fastighetsägarna skall tvingas låtatre fjärdedelar av de lägenheter som blir lediga gågenom den kommunala hyreskön (förslag omtillkännagivande).Den 1 juli 1993 upphävdes lagen (1987:1274) omkommunal bostadsanvisningsrätt. Lagen gav en kommunmöjlighet att ansöka hos hyresnämnden omanvisningsrätt till lägenheterna i en vissfastighet. hade att göra en avvägningmellan kommunens och fastighetsägarens intressen ochgav kommunen anvisningsrätt om detta inte framstodsom oskäligt. Lagen förutsatte dock att kommunen ochfastighetsägaren i första hand skulle sluta avtal omanvisningsrätt. upphörde också attgälla lagen (1947:523) om kommunala åtgärder tillbostadsförsörjningens främjande m.m.Lagen (2000:1383) om kommunernasbostadsförsörjningsansvar infördes som ettbostadspolitiskt instrument och har varit i kraftendast . Det är för tidigtatt dra några slutsatser om lagens effektivitet.När antalet bostäder har blivit otillräckligtdrabbas de svaga hushållen värst eftersom de fårsvårare att konkurrera om bostäderna. En stor del avden bostadspolitiska debatten handlar om att kommatill rätta med detta problem på de orter somdrabbats av bostadsbrist. Det är också ett sådantsyfte som ligger bakom motionsförslagen. Att minskabostadsbristen genom ett ökat byggande är dock det isärklass viktigaste medlet när det gällerbostadsförsörjningen. Ett instrument som tillkommiti syfte att öka bostadsproduktionen av hyresbostäderär det investeringsbidrag som infördes under 2001.Ett ytterligare instrument har regeringen nyligenpresenterat i sin proposition om åtgärder för attfrämja byggande av minde hyreslägenheter ochstudentbostäder (prop. 2002/03:98). Dennaproposition kommer attta ställning till.Enligt förordningen (2001:531) om statligtinvesteringsbidrag för nybyggnad av bostäder somupplåts med hyresrätt i områden med bostadsbristgäller som förutsättning för att bidrag skall lämnasatt mottagaren av bidraget förbinder sig attbostäderna som byggs med stödet skall förmedlas viaden kommunala bostadsförmedlingen eller i samarbetemed kommunen. Motsvarande förutsättning anserregeringen skall gälla för stöd enligt förslaget iden nämnda propositionen.Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen ärgrundläggande. Lagstiftaren måste kontinuerligt varalyhörd gentemot kommunerna om deras behov av attanpassa befintliga styrmedel liksom deras behov avytterligare sådana. Det gäller bl.a. i fråga omkommunernas möjligheter att upprätthålla sitt ansvarför bostadsförsörjningen för svaga hushåll utannågon lagstödd möjlighet att nå anvisningsrätt.Utskottet är mot den givna bakgrunden inte berettatt nu på grundval av motionsförslagen föreslå någraytterligare åtgärder. Motionerna avstyrks.BostadsförmedlingKommunal förmedling av andrahandslägenheterm.m.Förslaget i motion 2002/03:Bo227 (v) yrkande 1 avseratt en utredning av förutsättningarna och villkorenför förmedling och uthyrning av lägenheter i andrahand skall göras. Bland annat avsesbostadsförsörjningslagens bestämmelser om denkommunala skyldigheten att anordna förmedling,frågan om kommunerna skall anordna avgiftsfriförmedling, sådan förmedlings skyldighet attkontrollera hyrornas överensstämmelse medbruksvärdesnivån jämte fastighetsägarnas ansvar förkontroll av hyrans storlek (förslag omtillkännagivande).Även utskottet anser det vara av stor betydelse attde hyror som betalas inte är oskäliga samt attregelsystemet är ordnat så att det motverkar försökatt kräva oskäliga hyror. Frågan är på vem detskall ankomma att övervaka detta.Enligt nu gällande regler har denandrahandshyresgäst som erlägger för hög hyramöjlighet att vid hyresnämnden begära prövning avhyrans skälighet. Detsamma gäller förförstahandshyresgäster. Andrahandshyresgäster hardessutom tillagts särskilda möjligheter tillåterbetalning av för hög hyra för förfluten tid. Idetta hänseende har alltså andrahandshyresgästernagetts en bättre ställning änförstahandshyresgäster.Vad motionärerna förespråkar om obligatorium ochavgifter skulle innebära att andrahandshyresgästeräven i detta hänseende behandlades förmånligare.Enligt utskottets mening föreligger det intetillräckliga skäl att gå motionärerna till mötesvarför utskottet avstyrker förslaget.Förmedling av hyresrätterFörslaget i motion 2002/03:Bo227 (v) yrkande 3 avseratt fastighetsmäklarlagens bestämmelser bör gällaför den som enbart ägnar sig åt yrkesmässigförmedling av hyresrätter (förslag omtillkännagivande).Fastighetsmäklarlagen (1995:400) syftar i förstahand till att förstärka skyddet för enskilda somanlitar fastighetsmäklare och är tvingande tillförmån för konsumenter. Fastighetsmäklarlageninnehåller flera civilrättsliga regler som tar siktepå hur en mäklare skall utföra sinaförmedlingsuppdrag. Lagen innehåller också ennäringsrättslig reglering i syfte att effektiviseraregistrerings- och tillsynsfunktionerna.Med fastighetsmäklare avses enligtfastighetsmäklarlagen fysiska personer somyrkesmässigt förmedlar fastigheter, delar avfastigheter, byggnader på annans mark, tomträtter,bostadsrätter, andelsrätter avseende lägenhet,arrenderätter eller hyresrätter. Varjefastighetsmäklare skall vara registrerad hosFastighetsmäklarnämnden. Kravet gäller inte den somenbart förmedlar hyresrätter. För registreringställs vissa krav bl.a. på utbildning ochförsäkring.Regeringen har i en nyligen till riksdagenavlämnad proposition lämnat förslag som syftar tillatt åstadkomma en ökad samhällskontroll och ettförbättrat konsumentskydd vid yrkesmässig förmedlingav hyresrätter (prop. 2002/03:71 Registrering avhyresförmedlare). Förslaget avser ändringar ifastighetsmäklarlagen och omfattar bl.a. att det med några särskilt angivna undantag blirobligatoriskt även för de fastighetsmäklare somförmedlar enbart hyresrätter att registrera sig hosFastighetsmäklarnämnden. Genom att fastighetsmäklaresom förmedlar enbart hyresrätter registrerar sigställs de precis som övriga fastighetsmäklare undernämndens tillsyn.Eftersom den av motionärerna väcktafrågeställningen kommer att behandlas avriksdagen finns det inte nu anledning för riksdagenatt i sak ta ställning till motionsförslaget. V-motionen avstyrks.FörmedlingsersättningI motion 2002/03:Bo227 (v) yrkande 4 föreslås enutredning om ersättning för förmedling avhyresrätter omfattande bl.a. nivån påförmedlingsavgiften och möjligheten att ta ut dennai förskott (förslag om tillkännagivande).I den ovan nämnda propositionen om registrering avhyresförmedlare behandlas också frågan om ersättningvid bostadsförmedling. Enligt regeringens bedömningbör nivån på den ersättning som tas ut vidyrkesmässig förmedling av hyresrätter höjas. Enligtregeringen bör ersättningen regleras direkt iförordning. fastställs en taxa avKammarkollegiet. Regeringen avser att efter det attriksdagen tagit ställning till propositionenslagförslag utfärda en förordning.Det kan erinras om att utskottet haransett att möjligheten att kräva förskottsbetalninginte bör förbjudas (se bet. 2000/01:BoU2 och2001/02: BoU13).Enligt utskottets mening bör med hänsyntill den nära förestående riksdagsbehandlingen avpropositionen inte nu i sak ta ställning tillmotionsförslaget.