bet · GQ01FIU20 · 2003-05-27 00:00:00 — Tillväxt och rättvisa går enligtutskottets mening hand i hand.Levnadsvillkoren ska fortsätta attförbättras, och som en följd av dettavidtas åtgärder för att målet om enhalvering av socialbidragsberoendetmellan 1999 och 2004 ska nås.En god miljö och en hållbar utvecklingär enligt utskottets mening ett av denekonomiska politikens viktigaste mål.Sverige ska vara ett föregångsland för enekologiskt hållbar utveckling. Storasatsningar har gjorts för att skapa etthållbart samhälle. Resurser har lagts påmiljöforskning, miljöövervakning, skyddav biotoper och biologisk mångfald, ochytterligare insatser görs under dekommande åren. haren grön skatteväxling om sammanlagt drygt8 miljarder kronor genomförts och enytterligare skatteväxling om ca 9miljarder kronor planeras för återstodenav mandatperioden.Sverige ska också vara ettföregångsland där kvinnor och män ska hasamma möjligheter, rättigheter ochskyldigheter inom alla områden i livet.Under året läggs en handlingsplan förökad jämställdhet fram. Planen skainnehålla förslag om hur de strukturellalöneskillnaderna mellan män och kvinnorska minska.Att den svenska lönebildningen fungerarväl är enligt utskottets mening avavgörande betydelse för en hög tillväxtoch en stigande sysselsättning. Desenaste årens trend mot högrelöneökningstakt än i omvärlden måstebrytas.Med hänvisning till vad som anförts ovanoch under avsnittet 1.3.2Finansutskottets ställningstagande tillpartimotionernas förslag till inriktningav den allmänna ekonomiska politikentillstyrker utskottet propositionen ochavstyrker förslagen i motionerna Fi14 (m)yrkande 1, Fi15 (fp) yrkandena 1, 3 och7, Fi16 (kd) yrkandena 1-4 och Fi17 (c)yrkande 1.2 Riktlinjer för budgetpolitiken2.1 BudgetutvecklingenDen svaga internationella lågkonjunkturenoch de fortsatt höga ohälsotalen sättersin prägel på de offentliga finanserna.BNP har utvecklats svagare än väntat,vilket bidragit till att det delmål somriksdagen ställt upp för den offentligasektorns finansiella sparande under 2002inte uppnåtts. Det överskottsmål på 2 %som fastställts blev iverkligheten av BNP. Regeringen hardock tidigare framhållit att man vid ensvagare konjunktur skulle kunna accepteraen motsvarande försämring av detfinansiella sparandet, och med hänsyntill den konjunkturavmattning som skettbedömer regeringen att avvikelsen ärförenlig med det fastställdaöverskottsmålet under enkonjunkturcykel.Även och för de närmastefterföljande åren förutser regeringenett fortsatt svagt finansiellt sparande.I vårpropositionen räknar emellertidregeringen med att de budgetförstärkandeåtgärder som föreslås i propositionen skaleda till att de offentliga finansernagradvis förstärks så att överskottsnivån2 % av BNP åter nås 2006. Detgenomsnittliga överskottet under perioden2000-2006 beräknas i så fall också bli2 % av BNP.Den offentliga sektorns överskott bärsunder upp avelderspensionssystemet. Det är därsparandet sker. Bortsett från sista åretär statens finansiella sparande negativt,medan sparandet i kommunsektorn är svagtnegativt eller i balans. Ivårpropositionen räknar regeringen medatt sparandet inom de tre delsektorernakommer att utvecklas på följande sättfram t.o.m. 2006.Tabell 7. Den offentliga sektornsfinansiella sparande 2002-2006Miljarder kronorSkattekvoten, dvs. den offentligasektorns skatter och avgifter i procentav BNP, uppgick till 51,3 %och väntas ligga kvar på ungefär dennanivå fram . Utgiftskvoten somförra året motsvarade av BNPberäknas mot periodens slut ha sjunkittill 53,9 %.De gångna årens höga finansiellasparande fick 2001 till följd att denoffentliga sektorns nettoskuld ersattesav en positiv finansiell nettoförmögenhetmotsvarande av BNP. Kraftigavärdeminskningar på aktier under 2002urholkade den offentliga förmögenheten isådan omfattning att en nettoskuld på ca60 miljarder kronor åter framkom. Mättsom andel av BNP motsvarar det avBNP. Det fortsatta positiva sparandetväntas leda till att nettoskuldensuccessivt minskar och 2005 åter övergåri en nettoförmögenhet.Fördelningen av det finansiellasparandet mellan stat ochålderspensionssystem leder till attpensionssystemets tillgångar ökar.Underskottet i statens finansiellasparande medför att skuldsidani den offentliga sektorns balansräkningökar, men denna skuldökning är intestörre än att såväl statsskulden som denkonsoliderade bruttoskulden fortsätteratt minska som andel av BNP. År 2006beräknas den konsoliderade skuldkvoten hasjunkit till av BNP.Fram uppvisade ett överskott som förperioden som helhet uppgick tillsammanlagt . Förinnevarande och efterföljande budgetårförutser regeringen ett underskott på 21respektive . Dettaunderskott väntas därefter minska för att2006 närma sig balans. Avvårpropositionen framgår att deredovisade saldovärdena delvis bärs uppav vissa större extraordinära åtgärder.Omfattningen av dessa engångseffekterframgår av efterföljande sammanställning.Tabell 8. Statsbudgetens saldo justeratför större engångseffekter 2002-2006Miljarder kronorUnder väntas detakbegränsade utgifterna öka medsammanlagt , ellermed i genomsnitt perår. Av den årliga ökningen beror ca 5miljarder kronor på den pris- ochlöneomräkning som görs avanslagen för förvaltnings- ochinvesteringsändamål, ett ungefär likastort belopp på sådana makroekonomiskaeffekter som högre prisbasbelopp,inkomstindex, timlön ochbruttonationalinkomst. och2004 ökar de takbegränsade utgifterna med18 respektive tillföljd av beslutade eller aviseradereformer, därefter ökar de avdenna anledning med perår. Utgifterna för arealersättning ochavgiften till EU har tidigarelagts från2003 till 2002, vilket minskar utgifterna2003 men gör attutgiftsökningen blir desto större 2004.Utgifterna för ålderspensionssystemetvid sidan av statsbudgeten ökar underperioden med ca 29 miljarder kronor.Denna ökning beror i första hand på attpensionerna räknas upp med inflationenoch att pensionerna för dem över 65 åräven anpassas tillrealinkomstutvecklingen. Dessutom ökarpensionärernas genomsnittliga ATP-poängsamtidigt som antalet individer medinkomstgrundad ålderspension ökar.2.2 Mål för budgetpolitikenUtskottets förslag i korthetDet tidigare fastlagda målet försparandet i den offentliga sektorn på igenomsnitt av BNP sett över enkonjunkturcykel bör ligga fast. Någranya mål i form av ett mål för sparandeti den statliga sektorn eller mål om enlägre offentlig skuldkvot bör inteinföras.De i sammanhanget väckta motionernaavstyrks.Jämför reservationerna 2 (m), 3 (fp), 4(kd) och 5 (c).Riksdagen har lagt fast ett långsiktigtmål för finanspolitiken som innebär attde offentliga finanserna ska uppvisa ettöverskott på i genomsnitt av BNP settöver en konjunkturcykel. Eftersom BNP förnärvarande uppgår till innebär detta måluttryckt i nominella termer att desamlade inkomsterna för staten,kommunerna och ålderspensionssystemetsedda som grupp ska överstiga utgifternamed i genomsnitt inte fullt 50 miljarderkronor under en fem till sju årlång period. Överskottet kan ett visst årvara högre eller lägre, men för periodensom helhet ska det motsvara av BNP.De som mål angivna överskotten skaanvändas för att öka den offentliganettoförmögenheten.Riksdagen har också lagt fastett utgiftstak ,vilket sätter en gräns för hur storautgifter som staten kan dra på sig.Utgiftstaket omfattar dels de egentligautgifterna på statsbudgeten exklusivestatsskuldsräntorna, dels utgifterna förålderspensionssystemet vid sidan avstatsbudgeten. Utgiftstaket fastställsalltid med viss marginal, och skillnadenmellan de takbegränsade utgifterna ochutgiftstaket benämnsbudgeteringsmarginalen. Om belastningenpå de takbegränsade utgifterna ökarkommer budgeteringsmarginalen att minska,och i princip försvagas då ocksåbudgetsaldot eller saldot förålderspensionssystemet med ett lika stortbelopp.Enligt tidigare riksdagsbeslut skautgiftstaket för staten uppgå till 819miljarder kronor 2003 samt till 853miljarder kronor för 2004.VårpropositionenRegeringen erinrar om sin bedömning ibudgetpropositionen där detsades att ett då beräknat överskott på1,av BNP var förenligt medöverskottsmålet mot bakgrund avkonjunkturläget och resursutnyttjandet iekonomin. Om konjunkturen utveckladessämre än väntat, skulle dock ett lägreöverskott accepteras. Jämfört medprognosen i budgetpropositionen hartillväxten reviderats ned medmer än 1 procentenhet.Sedan målet om överskott över enkonjunkturcykel började gälla 2000 hardet årliga överskottet i de offentligafinanserna motsvarat i genomsnitt avBNP. Överskottet 2003 beräknas nu till0,av BNP. Med de åtgärder somföreslås i denna proposition bedömeremellertid regeringen att detgenomsnittliga överskottet under perioden2000-2006 ska uppgå till . Därmedligger, framhåller regeringen, detoffentliga sparandet i linje med detövergripande målet om ett överskott på2 % över en konjunkturcykel.För att bedöma om överskottens nivå förenskilda år är förenliga med detmedelfristiga målet analyserar regeringenden strukturella nivån på överskotten.Vid denna beräkning justeras det faktiskaöverskottet med hänsyn till två faktorer,nämligen förskjutningar i skatteuppbördenoch den inverkan som en hög- ellerlågkonjunktur har på de offentligafinanserna ett visst år. Med dessa bådafaktorer bortrensade får man fram ettstrukturellt finansiellt sparande. Vidett givet långtsiktigt överskottsmål på igenomsnitt av BNP bör detstrukturella sparandet varje enskilt årmotsvara, eller ligga nära, denna nivå.Avviker det kan avvikelsen sägas spegla ivilken omfattning automatiskastabilisatorer tillåts verka vid enkonjunkturavmattning.Utvecklingen i de offentliga finansernauttryckt som strukturellt sparandeframgår av följande sammanställning.Tabell 9. Finansiellt sparande i denoffentliga sektorn 2000-2006Miljarder kronor12I vårpropositionen erinrar regeringen omde budgetförstärkande åtgärder somföreslås i propositionen och somtillkommit för att klara utgiftstaket ochsäkerställa ett överskott på av BNP igenomsnitt över en konjunkturcykel. Enalltför snabb åtstramning avfinanspolitiken kan enligt regeringenpåverka den ekonomiska återhämtningennegativt. Förstärkningen av de offentligafinanserna genomförs därför gradvis men isådan takt att det redovisade överskottet2006 uppgår till av BNP då ocksåBNP-gapet sluts. Enligt regeringensberäkningar kommer då också överskottetunder den långa perioden 2000-2006att i genomsnitt ha motsvarat av BNP.Regeringen bedömer därför att deberäknade överskotten framöverär förenliga med det långsiktigaöverskottsmålet.Erfarenheterna av att sätta upp ettårligt mål för överskottet för denoffentliga sektorn (saldomålet) iförväg är enligt regeringen inte entydigtgoda. Överskottsmål som sträcker sig sålångt fram i tiden är vanskligt atthantera eftersom det är svårt att göraträffsäkra konjunkturprognoser med entidshorisont . Regeringen hardärför för avsikt att fortsättningsvis ibudgetpropositionen föreslå ettpreciserat mål för det offentligasparandet enbart för det kommandebudgetåret. Det övergripandeöverskottsmålet på av BNP över enkonjunkturcykel ligger dock fast, betonarregeringen.Regeringen föreslår att de tidigarefastställda utgiftstaken för staten 2003och 2004 ska höjas med 3 miljarder kronorvartdera året på grund av högreomslutning i det kommunalautjämningssystemet. I propositionenredovisas också en beräkningstekniskframskrivning av utgiftstaket för 2005och 2006 som grundas på antagandet atttaket ska vara oförändrat som andel avBNP. Utgiftstaket för staten förinnevarande och de tre efterföljande årenuppgår därmed till 822 miljarder kronor2003, 2004, 890miljarder kronor 2005 och 927 miljarderkronor 2006.MotionernaModerata samlingspartiet anser i motionFi14 att budgetpolitiken ska inriktas påett långsiktigt mål för den offentligasektorns skuldsättning. Enbruttoskuldsättning motsvarande ungefär40 % av BNP för den konsolideradeoffentliga sektorn bedöms varalångsiktigt uthållig. När denna nivåuppnåtts bör enligt motionärernaöverskottsmålen för det finansiellasparandet fastställas så attbruttoskulden som andel av BNP ärkonstant över konjunkturcykeln. Förslagetredovisas som ett inslag i partietsförslag till riktlinjer förbudgetpolitiken (yrkande 2 i denna del).För de båda närmaste åren börsaldomålet enligt Moderatasamlingspartiet vara stramare än vad somframkommer i regeringensbudgetalternativ. Partiets egetbudgetalternativ uppges leda till ettfinansiellt sparande i den offentligasektorn på 2004, 2005 och2,2006, vilket är0,mer än i regeringensalternativ. Om man dessutom beaktar attpartiet vill privatisera statliga bolagför sammanlagt underde närmaste tre åren räknar motionärernasjälva med att den offentliga sektornsbruttoskuldsättning ska komma att närmasig av BNP under nästa mandatperiod.Moderata samlingspartiet föreslår attutgiftstaket för staten börfastställas till ,vilket överstiger regeringens förslag församma år med 28 miljarder kronor.Folkpartiet liberalerna föreslår i motionFi15 att nuvarande överskottsmål för deoffentliga finanserna kompletteras medett nytt mål för statens finansiellasparande. Det bör formuleras som attstatens finansiella sparande ska vara ibalans över en konjunkturcykel (yrkande4).I motionen framhålls att Folkpartietfrån början har ställt upp på regeringensvverskottsmål för de offentligafinanserna. Förutsättningarna för atttillämpa detta mål har dock ändrats. Detautonoma pensionssystemet har börjatverka och kommer under resten av dettadecennium att ha ett överskott på mer än2 % av BNP. Kommunerna har dessutomålagts ett balanskrav. Det är, enligtmotionärernas mening, inte rimligt ochförsvarbart att med långsiktiga statligaunderskott vältra över problem påkommande generationer. Därför är det,anser de, rimligt att lägga fast ett nyttbalansmål för enbart statens finanser.Folkpartiets förslag till utgiftstakför understiger regeringens med 4miljarder kronor.Kristdemokraterna anser i motion Fi16 attregeringens förslag till budgetpolitisktöverskottsmål för de offentligafinanserna bör kompletteras och senareeventuellt ersättas med ett mål om balansi statens finansiella sparande. En sådanrestriktion innebär att skatteuttagetvarken blir större eller mindre ännödvändigt. Ett balansmål för statensfinansiella sparande måste på grund av destora underskotten fasas in successivt,påpekar motionärerna. De föreslår attregeringen ska lägga fram förslag om ettsådant kompletterande budgetmål med kravpå balans i statens finansiella sparandeöver en konjunkturcykel (yrkande 10).Ett etappmål för ärvidare att statsskulden mätt som andel avBNP ska understiga senast 2006.Skuldkvoten bör därefter fortsätta attsjunka (yrkande 6). Motionärerna uppgeratt de för att få ner statsskulden väljeratt både spara och att sälja ut statligaföretag i en större omfattning änregeringen. På detta sätt kanavbetalningstakten av statsskulden öka,som skattetrycket kan sänkas.Redan under nästa år räknar motionärernamed att kunna sälja statliga företag försammanlagt 45 miljarder kronor.Motionärerna anser också att regeringenbör fullfölja arbetet med att presenteraen långsiktig inkomst- ochutgiftsstrategi, (yrkande 9). Deerinrar om att den tidigarefinansministern toginitiativ till att utforma en sådanstrategi men aldrig gavs tillfälle attslutföra detta arbete. En sådan strategibehövs enligt deras mening om skaklara den dubbla utmaning som följer aven ökad internationalisering med desskrav på sänkt skattetryck somden demografiska utvecklingen med alltfler äldre snarare ställer krav påmotsatsen.Kristdemokraternas förslag tillutgiftstak understigerregeringens med 3 miljarder kronor.Centerpartiet framhåller i motion Fi17att överskottsmålet på över enkonjunkturcykel ska upprätthållas. Enligtmotionärerna har regeringen och dessstödpartier utnyttjat det samladeöverskottet i den offentliga sektorn föratt medvetet budgetera för underskott istatens finanser också i enhögkonjunktur. De finner det märkligt attstaten genom balanskravet ställer högrekrav på kommuner och landsting, därfolkvalda bär ansvaret, än på sin egenbudgetprocess. Regeringen bör därförskyndsamt låta utreda och återkomma tillriksdagen med förslag om hur ettbalanskrav, i huvudsak motsvarande detsom gäller kommuner och landsting, skakunna utformas för statens budget(yrkande 2).Centerpartiets förslag till utgiftstakför understiger denivåer som redovisas i vårpropositionenmed 38, 50 och 57miljarder kronor.Finansutskottets ställningstagandeBudgetpolitiken har under senare årinriktats mot två fleråriga mål -saldomålet och utgiftstaket - som lagtgrund för en sund och stabil utvecklingav de offentliga finanserna. Dennaomständighet har bidragit till attSverige har internationellt settstarka finanser. Vi och våra grannländerFinland och kan uppvisa överskotti de offentliga finanserna medan övriga12 EU-länder har underskott. Bland dessaär underskotten betydande hos några av destörre medlemsländerna som (-3,), (-2,) och (-2,). Stora underskott har ocksåFörenta staterna (-3,) och inte minstJapan (-7,). kommer även nästaår att ha överskott medan det finansiellasparandet i EU-länderna som helhet kommeratt vara negativt.Nuvarande överskottsmål på i genomsnitt2 % av BNP över en konjunkturcykel hargällt . Under de två förstaåren motsvarade det finansiella sparandeti den offentliga sektorn 3,4 respektive4,av BNP, dvs. överskotten överstegmed bred marginal den målsattagenomsnittsnivån. I nuvarandekonjunkturavmattning uppvisar staten ettnegativt finansiellt sparande på avBNP, medan sparandet i pensionssystemetär positivt och motsvarar av BNP.Med ett marginellt överskott ikommunsektorn ger detta ett samlatoffentligt sparande på av BNP.Tabell 10. Fördelningen av finansielltsparande i den offentliga sektornMiljarder kronorFolkpartiet, ochCenterpartiet vill komplettera nuvarandeöverskottsmål med krav på att statensfinansiella sparande ska vara i balansöver en konjunkturcykel. I Centerpartietsfall ska balanskravet i huvudsak motsvaravad som gäller för kommuner ochlandsting, dvs. balansen ska i principvara återställd senast efter detatt ett underskott uppkommit.Utskottet vill med anledning av dettaframhålla följande. Med nuvarandebalanskrav för kommunsektorn och deprognostiserade överskotten iålderspensionssystemet ,skulle ett kompletterande balansmål förstaten inte tillföra något nytt. En sådanrestriktion skulle ha samma effekt somnuvarande överskottsmål på för heladen offentliga sektorn i och med attpensionssystemet och kommunsektorntillsammans har ett finansiellt sparandepå av BNP. Oavsett om man serframåt eller bakåt blir bilden densamma.För motsvarar nämligendet finansiella sparandet i staten igenomsnitt ett överskott på . Tillsaken hör dock att nivån på detfinansiella sparandet i staten påverkasav de överföringar som gjordes från AP-fonden till staten 2001, men ävenjusterat för detta framträder ettstatligt finansiellt sparande i balans.Under den långa perioden 2000-2006begränsar sig statens samlade finansiellaunderskott till . Detmotsvarar ett genomsnittligt underskottpå av BNP. Utskottet kan för egendel inte finna annat än att en avvikelseav denna omfattning får anses varagodtagbar.Väljer man att ersätta målet för deoffentliga finanserna med ett balansmålför staten kan i ett längre perspektivföljden bli att finanspolitikenförsvagas. Om balanskravet för kommunernaupprätthålls och målet för statensfinansiella sparande sätts tillexempelvis noll, kommer det samladeoffentliga sparandet att följa sparandeti pensionssystemet. När de demografiskapåfrestningarna sänker överskotten ipensionssystemet, och kanske vänder demtill underskott, minskar det samladeoffentliga sparandet i motsvarande grad.Säkerhetsmarginalen mot stabilitets- ochtillväxtpaktens underskottsgräns på 3 %av BNP kommer då att krympa. Med ett målför hela den offentliga sektorn måstestigande underskott i pensionssystemetbalanseras av stigande överskott i någonannan sektor. Så är inte fallet om måletendast avser staten.Utskottet anser med hänsyn härtill attdet inte finns anledning att införa någotkompletterande mål för statensfinansiella sparande.Centerpartiets förslag om ett balansmålför staten motsvarande det som gäller förkommunerna anser utskottet vara direktolämpligt. Krav på återställd balansredan efter två år skulle nämligenkraftigt begränsa statsmakternasmöjligheter att föra en aktivstabiliseringspolitik.Moderata samlingspartiet ochKristdemokraterna vill fastställa mål förden offentliga respektive den statligaskuldsättningen. Enligt börden offentliga sektorns konsolideradebruttoskuld begränsas till av BNP,och den bör därefter hållas på dennanivå. anser attstatsskulden ska understiga av BNPsenast 2006 och att skuldkvoten därefterska fortsätta att minska.Under perioden 2002-2006 beräknas denkonsoliderade bruttoskulden öka mednominellt ca . Ställdi relation till BNP motsvarar det enskuldminskning tillnivån av BNP vid utgången av 2006.Under samma period ökar statsskuldenmed , men mätt somandel av BNP minskar den med 6,5procentenheter. Statsskulden beräknas vidutgången av 2006 uppgå till avBNP.Båda partierna förespråkar enomfattande försäljning av statliga bolagoch avser att användaförsäljningsinkomsterna till i förstahand amortering av statsskulden för attpå så sätt snabbare uppnå de föreslagnamålen. För de närmaste tre årentillgodoräknar de sig inkomster av dettaslag på sammanlagt ienlighet med de fyra borgerligapartiernas gemensamma förslag omföretagsförsäljningar.Utskottet vill för egen del framhållaföljande i denna fråga. Saneringen avstatsfinanserna har inneburit att denoffentliga sektorns konsolideradebruttoskuld har kunnat minskafrån av BNP 1994 till dagensnivå på av BNP. Under de trenärmaste följande åren beräknasbruttoskulden mätt som andel av BNPsjunka med ytterligare ca 5procentenheter. Det helt dominerandeinslaget i den offentliga bruttoskuldenär statsskulden.Nivån på den offentliga sektornskonsoliderade bruttoskuld har tidigarehaft sitt speciella intresse just pågrund av att den varit en del av EU:skonvergenskriterier. tillgodoservi med bred marginal Maastrichtfördragetsskuldkriterium som föreskriver att denoffentliga sektorns konsolideradebruttoskuld får uppgå till högst avBNP. Bruttoskuldens storlek är därmedinte längre av samma intresse, förutsattatt den offentliga skulden inte återigenväxer.Mot bruttoskulden kan ställas denoffentliga sektorns tillgångar i bl.a. AP-fonden och bolag, och sammantagna visardessa den offentliga sektorns finansiellaställning. Undantaget omkring1990 samt 2001 har denna under lång tidvarit negativ. Nettoskulden var somstörst 1996 då den uppgick till 467miljarder kronor men övergick redan 2001i en positiv förmögenhet. Efter kraftigavärdeminskningar på den offentligasektorns innehav av aktier under 2002vändes emellertid uppgången på nytt i ennettoskuld som väntas vara undanröjdförst 2005.Enligt utskottet är det inte motiveratatt införa ett särskilt skuldmål, isynnerhet inte om måluppfyllelsenförutsätter att statliga tillgångar säljsi stor omfattning. Börskurserna harfallit kraftigt, men varken Moderatasamlingspartiet eller Kristdemokraternadiskuterar om det är rimligt eller ensmöjligt att i rådande börsläge avyttrastatlig verksamhet i denna omfattning.Att man frånhänder sig räntablatillgångar som ingår i den statligaförmögenhetsmassan till kraftigtunderpris främjar knappast tilltron tillde båda partiernas förslag. Utskottetåterkommer längre fram i betänkandet tillde föreslagna företagsförsäljningarna.Ett skuldmål kan dessutom lätt komma ikonflikt med överskottsmålet, vilketskapar oklarhet om hur de båda målen skaförhålla sig till varandra. Det kan ocksålägga hinder i vägen för en rationelltförd budgetpolitik, eftersom politiken dåkan behöva anpassas till fluktuationer ivalutakurser. Nivån på statsskulden ochdärmed också på den offentligabruttoskulden påverkas nämligen avkursförändringar för de valutor som ingåri valutaskulden.Kristdemokraterna föreslår också attriksdagen ska ålägga regeringen attfullfölja ett tidigare påbörjat arbetemed att presentera en långsiktig inkomst-och utgiftsstrategi. Utskottet kan intebiträda detta förslag.