bet · GQ01UMJU1 · 2003-04-29 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlas regeringens skrivelse2002/03:29 - omhållbar utveckling samt sex följdmotioner med 59yrkanden. I betänkandet behandlas också 52 yrkandenfrån allmänna motionstiden . I skrivelsenredovisar och värderar regeringen besluten vidvärldstoppmötet i den 26 augusti-4september 2002. Regeringen redogör för pågåendeinsatser i syfte att nå de mål som ingår igenomförandeplanen och pekar på vissa utmaningar somförestår. Dessa gäller såväl arbetet i somsamarbetet inom EU, FN och andra internationellasamarbetsorgan.Betänkandet följer den disposition som återfinns iskrivelsen och behandlar avsnittsvis frågor som rörglobalisering, institutionellt ramverk för hållbarutveckling, förändrade konsumtions- ochproduktionsmönster, stöd till fattigdomsbekämpning,vatten, energi, hälsa, jordbruk, biologisk mångfaldsamt kunskap och information om hållbar utveckling.Samtliga motionsyrkanden avstyrks. I betänkandetfinns 32 reservationer och 5 särskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. GlobaliseringRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ7yrkandena 2 och 9, 2002/03:MJ8 yrkande 6,2002/03:MJ9 yrkande 1, 2002/03:MJ10 yrkandena 2och 7, 2002/03:U293 yrkande 3, 2002/03:U294yrkande 19, 2002/03:U298 yrkandena 11 och 12,2002/03:U310 yrkandena 2, 11 och 15 samt2002/03:MJ315 yrkande 17.Reservation 1 (m)Reservation 2 (fp)Reservation 3 (c)Reservation 4 (mp)2. Institutionellt ramverkRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ7yrkandena 1 och 3, 2002/03:MJ10 yrkandena 9 och25, 2002/03:MJ11 yrkande 1, 2002/03:U239 yrkande3, 2002/03:U263 yrkande 10, 2002/03:U310yrkandena 10, 13 och 16, 2002/03:U324 yrkande 9och 2002/03:MJ428 yrkande 48.Reservation 5 (kd)Reservation 6 (fp, c)Reservation 7 (mp)3. HållbarhetskommissionRiksdagen avslår motion 2002/03:MJ8 yrkande 1.Reservation 8 (fp, kd, c, mp)4. Förändrade konsumtions- ochproduktionsmönsterRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ8 yrkande2, 2002/03:MJ9 yrkande 6, 2002/03:MJ10 yrkandena12-15, 2002/03:MJ11 yrkande 2, 2002/03:K432yrkande 17 och 2002/03:U293 yrkande 1.Reservation 9 (m)Reservation 10 (fp)Reservation 11 (kd)Reservation 12 (mp)5. Förbud mot HA-oljorRiksdagen avslår motion 2002/03:MJ10 yrkande10.Reservation 13 (kd)6. PrivatbilismRiksdagen avslår motion 2002/03:MJ9 yrkande 9.Reservation 14 (m)7. FattigdomsbekämpningRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ8 yrkande7, 2002/03:MJ9 yrkandena 4, 5 och 8, 2002/03:MJ10yrkandena 3-6 och 17, 2002/03:U239 yrkande 2,2002/03:U310 yrkandena 12 och 14 samt2002/03:U313 yrkandena 3 och 4.Reservation 15 (m)Reservation 16 (fp)Reservation 17 (kd)Reservation 18 (mp)8. Skuldavskrivningar och demokratiskarespektive ekonomiska reformerRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ7 yrkande8, 2002/03:MJ8 yrkande 5 och 2002/03:MJ10 yrkande8.Reservation 19 (fp, kd, c)9. Flyktingars och asylsökandes situationRiksdagen avslår motion 2002/03:MJ10 yrkande16.10. VattenRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ11yrkande 3, 2002/03:U284 yrkande 26, 2002/03:U290yrkande 17, 2002/03:U306 yrkandena 2-4,2002/03:U310 yrkande 5 och 2002/03:MJ432 yrkande3.11. Vatten som mänsklig rättighetRiksdagen avslår motion 2002/03:U306 yrkande 1.Reservation 20 (mp)12. Effektivare vattenanvändningRiksdagen avslår motion 2002/03:MJ10 yrkande19.Reservation 21 (kd)13. EnergiRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ7yrkandena 5 och 6, 2002/03:MJ8 yrkandena 3 och 4, 2002/03:MJ9 yrkande 10,2002/03:MJ10 yrkandena 11, 20 och 21,2002/03:MJ11 yrkande 4, 2002/03:U239 yrkande 5,2002/03:U284 yrkande 18, 2002/03:U288 yrkandena1-3, 2002/03:U310 yrkande 7, 2002/03:U313 yrkande10, 2002/03:U322 yrkande 23, 2002/03:U326 yrkande11, 2002/03:MJ315 yrkande 2, 2002/03:MJ418yrkande 1 och 2002/03:MJ428 yrkande 7.Reservation 22 (m)Reservation 23 (fp)Reservation 24 (kd)Reservation 25 (c)Reservation 26 (mp)14. HälsaRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ7 yrkande7, 2002/03:MJ9 yrkande 7, 2002/03:MJ10 yrkandena18 och 22, 2002/03:MJ11 yrkande 5 och2002/03:U310 yrkande 8.Reservation 27 (m)Reservation 28 (kd)15. JordbrukRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ9yrkandena 2 och 3, 2002/03:MJ10 yrkande 23, 2002/03:U298 yrkandena 9, 13 och14 samt 2002/03:U310 yrkande 6.16. Biologisk mångfaldRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ9yrkandena 11 och 12 samt 2002/03:MJ10 yrkande 24.Reservation 29 (m)17. Kunskap och information om hållbarutvecklingRiksdagen avslår motionerna 2002/03:MJ7 yrkande4, 2002/03:MJ9 yrkande 13, 2002/03:MJ10 yrkande1, 2002/03:U293 yrkande 6 samt 2002/03:U310yrkandena 1, 3, 4 och 9.Reservation 30 (m)Reservation 31 (kd)Reservation 32 (mp)18. SkrivelsenRiksdagen lägger skrivelsen 2002/03:29 tillhandlingarna.Stockholm den 29 april 2003På sammansatta utrikes-, miljö- ochjordbruksutskottets vägnarCatharina Elmsäter-SvärdFöljande ledamöter har deltagit i beslutet:Catharina (), (),(), (), (), (), (), (), (), BirgittaOhlsson (fp), (), (),() (), (), () och KajNordquist (s).2002/03UMJU1Redogörelse för ärendetBakgrundVärldstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburgden 2002 samlade 20 000deltagare från 189 medlemsländer samt från mellan-och icke-statliga organisationer. En politiskdeklaration och en genomförandeplan för hållbarutveckling antogs. Toppmötet bidrog till attdefinitivt erkänna begreppet hållbar utveckling somen överordnad princip för FN:s arbete och att allutveckling skall vara hållbar i ekonomisk, socialoch miljömässig bemärkelse.Skrivelsens huvudsakliga innehållI skrivelsen redovisar och värderar regeringenbesluten vid världstoppmötet. Regeringen redogör förpågående insatser i syfte att nå de mål som ingår igenomförandeplanen och pekar på vissa utmaningar somförestår. Dessa gäller såväl i vårt eget land som isamarbetet inom EU, FN och andra internationellasamarbetsorgan.Globalisering, på rättvisa villkor som främjarhållbar utveckling, utgör en av de störstautmaningarna i ansträngningarna att nå målen igenom-förandeplanen. God samhällsstyrning, inklusiveinstitutioner för hållbar utveckling, behövs på allanivåer - nationellt, regionalt och globalt.För svenskt vidkommande är genomförandeplanens målom förändrade konsumtions- och produktionsmönstertillsammans med fattigdomsbe-kämpande åtgärder demest angelägna uppgifterna i uppföljningsarbetet.Att åstadkomma ekonomisk tillväxt med social välfärdutan negativ miljöpåverkan kommer att ställa nyakrav på politiken, men också på samverkan mellanolika aktörer. Stöd till fattigdomsbekämpning i alladelar av världen skall ge ökade möjligheter ochresurser för utsatta grupper och individer.Inför världstoppmötet angav FN:sgeneralsekreterare fem områden av särskild betydelseför hållbar utveckling: vatten, energi, hälsa,jordbruk och biologisk mångfald. Från svensk sidagörs redan insatser inom dessa områden, vilkaredovisas i skrivelsen, som mycketåterstår att göra. Ett kraftfullt arbete kanunderstödjas av ökad kunskap och information omhållbar utveckling.I slutet av november 2002 var enav arrangörerna bakom en nationell konferens,Envisions, för att diskutera uppföljningen avvärldstoppmötet. I skrivelsen sammanfattasslutsatserna från konferensen. Avslutningsvisåterges ett urval av målen i genomförandeplanen,pågående svenska åtgärder för dessas uppfyllelsesamt utmaningar som regeringen avser att ta itu med.Skrivelsen är avsedd att underlätta för riksdagenatt följa vad som sker i uppföljningen avvärldstoppmötet.Offentligt seminariumUtskottet anordnade ettoffentligt seminarium om uppföljningen av toppmöteti med bl.a. miljökommissionären , statssekreteraren på MiljödepartementetKrister , företrädare förintresseorganisationer och forskning (se bilaga 2).Utskottets övervägandenInledningFN:s miljökonferens i kan ses somden första milstolpen i arbetet med hållbarutveckling. Genom placeradesmiljöfrågorna högt på såväl den nationella och somden internationella politiska dagordningen.Konferensen utmynnande bl.a. i en deklaration samtett handlingsprogram och att FN:s miljöprogram(, United Nations Environment Programme)inrättades. Genom konferensen stimuleradesmiljöarbete på alla nivåer: globalt, nationellt ochlokalt. ställde världens utvecklingsländerkravet att miljöåtgärderna måste kombineras medverkliga möjligheter till utveckling. Den andramilstolpen var om miljö ochutveckling i . Begreppethållbar utveckling diskuterades vid Riokonferensenmen förhandlingarna gällde integration avmiljöaspekter i utvecklingsarbetet. initierades en radandra viktiga globala FN-konferenser och toppmöten.Dessa behandlade bl.a. frågor som rörbefolkningsutveckling (, ),social och ekonomisk utveckling (, mars1995), kvinnors situation (, ),boende samt stads- och bebyggelseutveckling(, ) och livsmedelssäkerhet (,). Vid FN:s generalförsamlings toppmötei antogs millenniemålen.Vid det därpå följande i , , inovember 2001 gjordes ett politiskt genombrott förmiljöfrågorna i WTO. Därefter följde deninternationella konferensen omutvecklingsfinansiering i , , i mars2002 och slutligen toppmötet i ,, . Dessa konferenser ochtoppmöten har var och en utifrån sinafrågeställningar och utgångspunkter utgjort delar iden pågående processen för att kunna nå detövergripande globala målet om hållbar utveckling.Enligt utskottet var det ett framsteg i denpågående processen att toppmötet i slogfast att hållbar utveckling är en överordnad principför FN:s arbete och att all utveckling skall varahållbar i ekonomisk, social och miljömässigbemärkelse. Resultatet från världstoppmötet ärpolitiskt och moraliskt förpliktande. Investeringari människor och miljö har givits samma dignitet somhandel, ekonomisk tillväxt och territoriellsäkerhet. Genom de ovan nämnda konferenserna har englobal agenda för hållbar utveckling slagits fastmed ett antal konkreta mål som påverkar såväl denlokala, regionala som globala utvecklingen. Motdenna bakgrund måste toppmötet i sessom en slutpunkt på den fas i det internationellaarbetet som har präglats av att sätta den globalaagendan för hållbar utveckling. Med denna agenda börarbetet nu koncentreras på genomförande och pååtgärder globalt, nationellt, regionalt och lokalt.Enligt utskottets mening bör det i och medJohannesburg kunna sättas punkt för en relativt långtid framåt för ytterligare toppmöten.När det gäller det konkreta resultatet fråntoppmötet i välkomnar utskottet deframgångar som uppnåddes vad gäller tydliga,tidsbundna målsättningar och konkreta åtgärdsplanerför genomförande. I det sammanhanget kan bl.a.nämnas den globala kemikaliestrategin som skallfinnas på plats , säkerställandet avatt kemikalier används och produceras på ett sättsom minimerar betydande negativa miljö- ochhälsoeffekter , att kraftigt reduceraförlusten av biologisk mångfald till 2010,utvecklandet av integrerade vattenhushållningsplaneroch planer för effektivare vattenanvändning senastår 2005 och halveringen av andelen människor somsaknar tillgång till grundläggande sanitet till år2015. Enligt utskottets mening hade det dock varitönskvärt med mer långtgående överenskommelser bl.a.när det gäller utfasning av miljöskadliga ochhandelssnedvridande subventioner. Vidare hade detvarit önskvärt om toppmötet hade kunnat enas ommätbara mål för introduktionen av förnybar energisamt att jämställdhetsperspektivet hade kommit tillstarkare uttryck. Utskottet anser att det är enbrist att flera områden i genomförandeplanenfortfarande saknar konkreta och förpliktandeformuleringar.Som konstaterats ovan innebär världstoppmötet iJohannesburg på flera områden betydelsefullaframsteg i arbetet med hållbar utveckling. Utskottetvill betona att det viktigaste arbetet nu ligger iatt ta till vara dessa framgångar och säkerställaatt de genomförs. vill utskottet lyftafram de krav som ställdes av utvecklingsländer redanvid . En förutsättning föratt dessa länder skall kunna genomföra de åtgärdersom krävs är att de kombineras med verkligamöjligheter till utveckling. I-länderna har ettsärskilt ansvar att ge stöd både till genomförandeoch utveckling. Detta gäller inte enbart ekonomisktbistånd utan också att möjliggöra handel, överförakunskap och teknik samt att ingå partnerskap påolika nivåer.I de delar där toppmötets resultat ärotillräckligt för att lösa växande globalamiljöproblem och utrota den utbredda fattigdomenmåste fortsatt arbeta för att länder,enskilt eller gemensamt med andra, tar initiativ föratt gå väsentligen längre än de målsättningar somtoppmötet satt upp. Som ett positivt exempel villutskottet nämna EU:s initiativ att tillsammans meden grupp andra länder arbeta för att ytterligareutveckla och främja förnybar energiteknik genom attsätta och uppnå tydliga och ambitiösa, tidsbundnamål på nationell och regional nivå och att dettaförhoppningsvis också kommer att ha genomslag påglobal nivå. bör även fortsättningsvis varaen föregångare i detta arbete. I en utvärderinggenomförd av utrikesutskott (1998/99:URD3) konstateras att den svenska uppföljningen efterkonferensen i varit framgångsrikäven om de konkreta resultaten i form av nationellimplementering har varierat. Utskottet kankonstatera att åtskilligt har gjorts på detnationella planet sedan utvärderingen genomfördes,inte minst vad gäller arbete med de nationellamiljökvalitetsmålen, som åtskilligtkvarstår. Med genomförande av hållbar utveckling somdet övergripande målet står inför fortsattautmaningar på detta område. Arbetet medgenomförandet måste fortsätta på såväl nationell somlokal nivå, och alla delar av samhället måsteinvolveras i detta arbete.I detta sammanhang vill utskottet peka påfolkvalda parlamentarikers roll i arbetet medhållbar utveckling. Direkt folkvalda parlamentarikerskall vara representativa för väljarna och hardärigenom en särskild legitimitet. Detparlamentariska uppdraget lämpar sig väl föropinionsbildning samt kunskaps- ochinformationsspridning om den viktiga och pågåendeprocessen kring hållbar utveckling. Samtidigterbjuder det parlamentariska uppdraget möjligheteratt föra vidare medborgarnas synpunkter, idéer ochförslag till ansvariga för genomförandeprocessen.Nationella parlamentariker utgör således den direktalänken mellan väljarna och dem som på olika nivåer -lokalt, regionalt, nationellt och internationellt -har att svara för genomförandearbetet. Nationellaparlamentariker har därför en central roll igenomförandet och uppföljningen av redan beslutadeåtaganden av världssamfundet. Deltagandet avdirektvalda parlamentariker stärker därmedlegitimiteten och handlingskraften i helaimplementeringsprocessen.GlobaliseringUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker ett motionsyrkande (v) omglobalisering av politiken, två yrkanden (fp)om miljösamverkan och miljöfrämjandeinsatser, två yrkanden (fp, c) om frihandeloch ökad liberalisering av u-ländernashandelspolitik samt nio yrkanden (m, kd, c,mp) om internationella handelsavtal, WTO ochglobalt företagsansvar.SkrivelsenGlobaliseringen och dess effekter påförutsättningarna för hållbar utveckling behandladesi . gjordes ett försökatt ta ett samlat grepp av världssamfundet. Denorättvisa resursfördelningen i världen utgör etthinder mot global hållbar utveckling. Mångamänniskor har inte fått ta del av globaliseringensfördelar. De minst utvecklade ländernamarginaliseras alltmer i den globala ekonomin. Defattigaste människorna har en särskilt sårbarsituation. Regeringen skriver att globaliseringenmåste påverkas så att den sker på rättvisa villkor.Globaliseringen innebär också ständiga och snabbaförändringar som ytterst berör enskilda människorslivsvillkor. I samma processer ryms både möjligheteroch problem. Välfärd, rättvisa och jämlikhet skallvara hörnstenar i en globaliserad ekonomi.Regeringen anser att är välintegrerat i världsekonomin och att genomden generella välfärden står starkt iglobaliseringsprocessen. Det krävs emellertid enaktiv politik som drar nytta av globaliseringensfördelar och bemöter dess utmaningar. Regeringenhänvisar till den arbetsgrupp förglobaliseringsfrågor som inrättats i syftet attformulera en samlad svensk globaliseringspolitik.Regeringen påpekar vidare i skrivelsen att EU ärdrivande i det internationellaglobaliseringsarbetet, från Bonnmötet omratificering av Kyotoprotokollet, WTO:s ministermötei och den internationella konferensen omutvecklingsfinansiering i tillvärldstoppmötet i . Regeringen anser attEU:s politik, på vissa områden, ärmotstridig och hänvisar till EU:s jordbrukspolitiksom kan kritiseras för att försvåra fattiga ländersmöjligheter att utvecklas.I skrivelsen anger regeringen att Sverigesambition inom ramen för de pågående WTO-förhandlingarna, den s.k. utvecklingsagendan frånDoha, är att anpassa och reformera dehandelspolitiska spelreglerna så att de uppfyller dekrav som ställs i en världsekonomi som präglas avökad integration. behöver utvecklasså att det underlättar för medlemsländerna att tatill vara globaliseringens möjligheter och begränsadess risker. Då behöver särskild hänsyn tas tillutvecklingsländers kapacitet och utvecklingsbehov.Sverige fäster stor vikt vid att framtidenshandelsregler utformas så att de bidrar till enbättre miljö och respekt för mänskliga rättigheter,något som kan sammanfattas i en handel för hållbarutveckling.När det gäller relationen mellan ochandra internationella avtal skriver regeringen attdet måste finnas en ömsesidigt stödjande relationmellan och de multilateralakonventionerna på miljöområdet och på det socialaområdet. Internationellt överenskomna miljöreglerskall inte få undergrävas av handelsavtal. För attuppnå detta behöver bl.a. den internationellamiljöförvaltningen stärkas och det bitvisfragmenterade internationella miljöarbeteteffektiviseras genom högre grad av samverkan mellanolika konventioner. Det är också viktigt att stärkade olika konventionernas sekretariats ställning iWTO.Regeringen arbetar aktivt för att EU:s politikskall bli samstämmig. EU måste ta den politiskaledningen globalt och agera på ett sätt som skaparförtroende i utvecklingsländerna, som detgynnar konsumenterna i genom större utbud,lägre priser samt skydd för hälsa, miljö ochsäkerhet. Detta gäller inte minst EU:sjordbrukspolitik. I enlighet med genomförandeplanenfrån bör EU uppmuntra ekologiskproduktion i världen genom att bl.a. främja importav ekologiska produkter från . Ett viktigtsteg i denna riktning är att inom EU arbetarför en revidering av förordningen 2092/91 omekologisk produktion av jordbruksprodukter, vilkenkan utgöra hinder för att komma in på EU:smarknad. Regeringen verkar också för att EU skallinrätta en ombudsmannafunktion dit u-ländernasexportörer kan vända sig när de stöter påadministrativa och byråkratiska problem.Genomförandeplanen från tar uppfrågan om ett öppet och rättvist handelssystem somen förutsättning för hållbar utveckling.Förutsägbara spelregler krävs, enligt regeringen,för att främja internationella handels- ochinvesteringsflöden. kan tydliga regleraldrig kompensera ett ogynnsamt nationelltinvesterings- och företagsklimat. verkardärför för att det internationella samarbetet skallsätta god samhällsstyrning i fokus.Av skrivelsen framgår att regeringen anser att EUbör utnyttja den position unionen har i detinternationella samfundet för att förmå andraaktörer, särskilt den privata sektorn, att ta ettstörre gemensamt ansvar för den globalautvecklingen. EU-samarbetet måste få en stark socialoch miljömässig dimension.Enligt regeringen handlar internationellsolidaritet i en globaliserad värld om mycket mer änhandel och utvecklingssamarbete. Det handlar t.ex.om att ta ett gemensamt ansvar för alla människorsrätt till trygghet och grundläggandebehovstillfredsställelse och om att värna människorsrätt till sina traditioner och till sitt kulturarv.Det är, enligt skrivelsen, skälet till att globalanyttigheter blivit ett prioriterat område förregeringen. I tog , tillsammansmed , initiativ till att inrätta eninternationell arbetsgrupp för globala nyttigheter,Task Force for Global Public Goods, med sekretariati . Globala nyttigheter omfattar frågoralltifrån finansiell stabilitet till tillgång tillvatten, sanitet, ren miljö och hälsa.MotionernaI motion 2002/03:U293 (v) yrkande 3 framhävs behovetav allianser av progressiva länder som gemensamtslår fast mer långtgående mål för att vi också skallfå en globalisering av politiken och demokratin ochinte bara av ekonomin. Det finns ett starkt behov avsådana allianser för att stärka det internationellasamarbetet.Vikten av miljösamverkan och miljöfrämjandeinsatser betonas i två folkpartimotioner. Imotionerna 2002/03:MJ315 (fp) yrkande 17 och2002/03:U294 (fp) yrkande 19 anförs att det i miljöpolitikenoch i vårt eget miljömedvetande krävs mersolidaritet med människor i fattiga länder.Motionärerna anser att vi måste sträva efter enmiljöutveckling som gynnar hela världen ochvidareutveckla bindande globala överenskommelser,liksom kunskaps- och tekniköverföring. I båda dessamotioner, och i motion 2002/03:MJ8 (fp) yrkande 6,argumenterar för att frihandel ökarmöjligheterna att lösa många stora miljöproblem ochskapar möjligheter för utvecklingsländerna att brytafattigdomen. Frihandel är central i alladiskussioner om globalisering och utveckling, ävenom den ingalunda är den enda frågan. måste,enligt motionärerna, driva på så att EU avskaffarkvoterna inom textilområdet och skyndar på arbetetför att världens textil- och konfektionshandel blirfri. En avreglering av EU:s jordbruksmarknad måstesnarast påbörjas. Skyddstullar måste slopas,exportörer från fattiga länder måste ges frittmarknadstillträde och jordbrukssubventionerna måsteminskas. Också i motion 2002/03:U298 (c) yrkande 11framförs att bör verka för en fortsatt ochökad liberalisering av egenhandelspolitik genom minskade importhinder, internavreglering i form av minskade subventioner,avskaffad priskontroll, privatisering av statsägdaföretag och devalvering av valutor.Moderaterna anser i motion 2002/03:MJ9 (m) yrkande1 att det är märkligt att regeringen ensidigtuppmuntrar ekologisk produktion, i synnerhet somdenna uppmuntran tar sig uttryck i främjande avimport av ekoprodukter från . Enligtmotionärerna finns det risker förenade med detekologiska jordbruk i som regeringenförordar. Ett visst bruk av bekämpningsmedel är oftanödvändigt i denna biotop. Regeringens främjande fårdessutom imperialistiska drag. Enligt motionen börEU varken favorisera ekologiskt eller konventionelltjordbruk; sådana beslut bör i stället fattas på enfri marknad.Handel för hållbar utveckling uppmärksammas iKristdemokraternas motion 2002/03:MJ10 (kd) yrkande2, vari hävdas att WTO-systemet som helhet iframtiden måste genomsyras av etthållbarhetstänkande och att försiktighetsprincipenmåste få ett bättre genomslag. I framtida WTO-rundorbör man också eftersträva en dialog om de stödsysteminom t.ex. jordbruk, fiske och energiområdet sommotverkar en hållbar utveckling.Flera motioner berör specifikt förhållandet mellanmiljöavtal och handelsavtal. Motionärerna bakommotion 2002/03:U298 (c) yrkande 12 anser att detbehövs klara regler för hur brott mot miljöavtalskall hanteras i handeln. Hållbar utveckling kräveratt miljö- och handelsfrågor går hand i hand; detena skall inte överordnas det andra. Miljöpartietställer sig i motion 2002/03:U310 (mp) yrkande 11däremot positivt till att skall driva på föratt FN:s konventioner om miljö och mänskligarättigheter rättsligen skall överställasinternationella handelsavtal.