bet · GQ01JUU17 · 2003-05-22 00:00:00 — Enligt 24 kap. 1 § första stycketrättegångsbalken får - under vissa närmare angivna förutsättningar,bl.a. vid risk för återfall i brott - den häktas som är på sannolikaskäl misstänkt för ett brott för vilket är föreskrivet fängelse ett åreller däröver.I samband med införande av lagen om besöksförbud anfördedepartementschefen som skäl för att inte straffbelägga ringaöverträdelser av besöksförbud att ett sådant undantag är nödvändigtför att undvika resultat av tillämpningen av lagen som framstår somstötande. överträdelser angavs av departementschefen utgöras avkontakttaganden som visserligen inte framstår som uppenbart befogademen som ändå får anses ursäktliga (se prop. 1987/88:137 s. 34 f).Genom en lagändring höjdes straffmaximum för överträdelse avbesöksförbud från till fängelse. I detlagstiftningsärendet - som kom till stånd på initiativ avjustitieutskottet - uttalade utskottet att straffet för överträdelseav besöksförbud i normalfallet bör bli böter men att det underbestämmelsen även faller mycket allvarliga överträdelser varsstraffvärde ligger över fängelse , t.ex. oftaförekommande överträdelser med starka inslag av passivt hot som pågåttunder . Vidare pekade utskottet på betydelsen av att kunnaavbryta en pågående serie allvarliga överträdelser av besöksförbudgenom att häkta den som överträder förbudet (se bet. 1989/90:JuU5 s.16 f).Regeringen anför i den i detta betänkande behandlade propositionen attdet är tveksamt om en skärpning av straffskalan skulle öka trygghetenför dem som skyddas av besöksförbud. Besöksförbudslagen är avsedd attutgöra ett komplement till de straffrättsliga och straffprocessuellareglerna och kan aldrig ensam täcka det skyddsbehov som kan föreliggai det enskilda fallet. Lagens straffbestämmelse har främst betydelseför sådana handlingar som inte är straffbelagda enligt andra lagrum.Regeringen vill inte helt utesluta att det kan finnas skäl att införaen särskild straffskala för normalbrottet med enbart fängelse och ensärskild straffskala för ringa brott bestående av enbart böter.Regeringen avser att återkomma till denna fråga när effekterna av dennu föreslagna reformen har utvärderats (prop. 2002/03:70 s. 53).Utskottet delar regeringens bedömning i fråga om straffskalan föröverträdelser av besöksförbud. Vid så allvarliga överträdelser avbesöksförbudet att straffskalan skulle kunna anses otillräcklig tordegärningsmannen i regel även ha gjort sig skyldig till andra brottsligahandlingar med ett relativt högt straffvärde.Utskottet har inte någon annan uppfattning vad gäller ringaöverträdelser av besöksförbud. För att kunna undvika stötande följderav tillämpningen av lagen bör ansvar inte ådömas i ringa fall avöverträdelser. bör avslå motionerna Ju7, Ju234 och Ju250 inu behandlade delar.När det gäller yrkandena i motionerna Ju8 och Ju249 om häktning förupprepade överträdelser av besöksförbud kan utskottet konstatera attöverträdelse av besöksförbud utgör ett s.k. häktningsgrundande brott.Just det förhållandet att gärningsmannen återfaller i likartadbrottslighet utgör en sådan omständighet som kan ha särskild betydelsevid bedömningen av om skäl för häktning föreligger. Motionsyrkandenahärom är alltså tillgodosedda genom gällande lagstiftning. Riksdagenbör avslå motionerna Ju8 och Ju249 i dessa delar.Övriga frågorUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslår ett antal motioner rörandebl.a. insatser mot brott mot kvinnor och barn samt skydd för hotadeoch misshandlade kvinnor som hämtar personliga tillhörigheter i dengemensamma bostaden.I motion Ju8 (c) anförs att barn som upplever våld inom familjen börbetraktas som brottsoffer (yrkande 1), att en nollvision vad gällervåld mot kvinnor och barn bör antas (yrkande 2) och att polisensrutiner och attityder beträffande brott mot kvinnor och barn börförbättras (yrkande 6).Motsvarande motionsyrkanden behandlades av utskottet senast i mars2003 i ett betänkande med behandling av ett antal motionsyrkanden omvåldsbrott och brottsoffer (bet. 2002/03:JuU11).Beträffande barn som brottsoffer delade utskottet därvid motionärernasuppfattning att barns utsatta situation i familjer där våld förekommerpå alla sätt måste uppmärksammas. Utskottet anförde vidare bl.a. attsamhällets insatser för dessa barn måste prioriteras på olika sätt.Många av barnen är t.ex. i behov av barnpsykiatrisk behandling. Barnenoch deras mödrar har också ofta ett behov av hjälp och stöd på olikasätt från bl.a. de sociala myndigheterna, såväl i en akut fas som merlångsiktigt. Utskottet ansåg att den reglering som finns fördetta stöd framstår som i huvudsak ändamålsenligt utformad. Härtillkom enligt utskottet regeringens då liggande förslag i propositionenStärkt skydd för barn i utsatta situationer (prop. 2002/03:53).Utskottet var emellertid inte berett att förespråka någon ändring avden nuvarande processrättsliga systematiken där i princip endast densom utsatts för brott är målsägande och kan inträda ibrottmålsprocessen (bet. 2002/03:JuU11 s. 38 f).Beträffande motionsyrkanden om en nollvision vad gäller våld motkvinnor och barn anförde utskottet att i olika sammanhang,bl.a. i samband med behandlingen av statsbudgeten för (bet.2002/03:JuU1 s. 34 f och s. 57), har klargjort att det är viktigt attfler brott upp och leder till lagföring och att detta ärprioriterade uppgifter för polisen respektive åklagarväsendet samt attpolisen skall utveckla sin förmåga att förebygga och bekämpavåldsbrott, bl.a. våld mot kvinnor och barn (bet. 2002/03:JuU11 s. 11f).Beträffande polisens rutiner och attityder underströk utskottet hurviktigt polisens arbete med att bekämpa våld mot kvinnor och barn är.Utskottet hänvisade till att omfattande åtgärder har vidtagits och attett omfattande arbete alltjämt pågår inom polisen vad gällerinsatserna för att bekämpa våld mot kvinnor och barn. Vidare hänvisadeutskottet till att regeringen i regleringsbrevet för ålagtRikspolisstyrelsen att redovisa det brottsbekämpande arbete som underåret har bedrivits på detta område. Utskottet underströk betydelsen avatt detta goda arbete fortsätter och intensifieras inom polisen menansåg att det inte var påkallat med något tillkännagivande frånriksdagen i denna fråga (bet. 2002/03:JuU11 s. 23 f).Utskottet har inte ändrat sin uppfattning i dessa frågor sedan desenast behandlades av utskottet. bör avslå motion Ju8 i nubehandlade delar.I motionerna Ju314 (s), Ju335 (s), Ju354 (s) yrkande 2 och A 242 (kd)yrkande 42 anförs att kvinnor som tvingats lämna det gemensamma hemmetpå grund av att de blivit utsatta för hot och våld från den de levertillsammans med bör ges polisbeskydd för att kunna hämta personligatillhörigheter i bostaden.Motsvarande yrkanden som de nu aktuella behandlades av utskottetsenast (bet. 2001/02:JuU11 s. 16 f).De nu behandlade motionsyrkandena - som alla väcktes under denallmänna motionstiden - utgår från förutsättningen att detinte är möjligt att skilja den som begått brott mot en närstående frånden gemensamma bostaden, annat än genom ett frihetsberövande, och attdet därför i stället är offret som har anledning att lämna bostaden.Genom den av regeringen i detta ärende föreslagna bestämmelsen ombesöksförbud avseende den gemensamma bostaden blir det emellertidmöjligt att i sådana situationer meddela besöksförbud för den somt.ex. har hotat och trakasserat en make eller sambo. Därigenom kanförövaren skiljas från bostaden och det möjliggörs för offret att bokvar. Med en sådan ordning uppstår inte det av motionärerna påtaladebehovet av polisbeskydd.Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att avslårmotionerna Ju314, Ju335, Ju354 och A242 i nu behandlade delar.Reservationer1. Lagmotiv beträffande besöksförbud avseende gemensam bostad,punkt 2 (fp) av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde haföljande lydelse:Riksdagen godkänner vad som anförs i reservation 1. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju9 yrkande 3.StällningstagandeEnligt den föreslagna 1 a § andra stycket 1 i besöksförbudslagen fårett besöksförbud avseende gemensam bostad meddelas endast om skälenför ett sådant förbud väger väsentligt tyngre än det intrång eller meni övrigt som förbudet innebär för den som förbudet avses gälla.I propositionen (s. 71) anges att det vid dennaproportionalitetsbedömning skall tas hänsyn bl.a. till huruvida denperson som förbudet avses gälla är ensam ägare till bostaden. Vi anseratt den omständigheten inte bör beaktas vidproportionalitetsbedömningen. Ett besöksförbud avseende gemensambostad är avsedd att vara under endast och syftar endasttill att avvärja en omedelbar fara respektive till att möjliggöra förden som besöksförbudet avser att skydda att vidta nödvändiga åtgärder,t.ex. ta första steget mot en separation. Under denna korta tid saknardet relevans om ägaren kan disponera den bostad han eller hon äger.Riksdagen bör godkänna vad vi nu har anfört.2. Besöksförbud avseende gemensam bostad, punkt 3 (m, fp, c) av (), (), (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde haföljande lydelse:Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1988:688) om besöksförbud såvitt avser 1 a §, 4 §, 6 §, 6 a §, 7 a §,13 a §, 14 §, 15 § och 19 §. tillkännager vidare förregeringen som sin mening vad som anförs i reservation 2. Därmedbifaller proposition 2002/03:70 i denna del och motion2002/03:Ju9 yrkandena 1, 2 och 6 och avslår motionerna 2002/03:Ju249yrkande 14, 2002/03:Ju250 yrkande 1, 2002/03:Ju317, 2002/03:Ju354yrkande 1, 2002/03:Ju363 yrkande 4 och 2002/03:Ju387.StällningstagandeVi anser att det i den föreslagna lagen bör införas en bestämmelse sominnebär att den som har ålagts ett besöksförbud till en gemensambostad skall fråntas nycklarna under den begränsade tid sombesöksförbudet gäller. Nycklarna kan därvid deponeras hos lämpligmyndighet.Vidare anser vi att det saknas ett tillräckligt barnperspektiv iregeringens förslag. Enligt vår mening bör det vidproportionalitetsbedömningen enligt 1 a § andra stycket 1besöksförbudslagen särskilt beaktas om det finns hemmavarande barn.Vidare bör åklagaren alltid när det är fråga om att utfärdabesöksförbud till en gemensam bostad ta ställning till omett besöksförbud även skall meddelas avseende hemmavarande barn. Dettabör komma till uttryck i lagtexten.Vi anser också att det i 1 a § andra stycket 2 om tillgång tillpersonliga tillhörigheter i den gemensamma bostaden uttryckligen börframgå att skall bistå parterna i enlighet med 3 kap. 6§ och 5 kap. 11 § socialtjänstlagen (2001:453).Mot bakgrund av att den föreslagna reformen är angelägen väljer vi attnu ändå godta regeringens förslag till bestämmelser om besöksförbudavseende gemensam bostad. Det får dock ankomma på regeringen attskyndsamt återkomma till med förslag till ändringar ibesöksförbudslagen i enlighet med vad vi nu har anfört.3. Särskilt utvidgat besöksförbud, punkt 4 (fp) av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde haföljande lydelse:Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1988:688) om besöksförbud såvitt avser 2 §. tillkännagervidare för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 3.Därmed bifaller proposition 2002/03:70 i denna del ochmotionerna 2002/03:Ju234 yrkande 3 och 2002/03:Ju364 yrkande 25 idenna del och avslår motionerna 2002/03:Ju8 yrkande 3 och2002/03:Ju249 yrkande 15 i denna del.StällningstagandeI de fall då det kan bli aktuellt med ett särskilt utvidgatbesöksförbud rör det sig om fall där det utvidgade besöksförbudetvisat sig otillräckligt. I de aktuella fallen har den som ålagtsbesöksförbud visat på en enastående oförmåga att respektera debegränsningar som ålagts honom eller henne. Ett särskilt utvidgatbesökförbud måste således i förekommande fall kunna inbegripa ettbetydande område. Den person som lever under hot och trakasseriermåste ges en chans till ett normalt liv och kunna röra sig fritt isamhället. Vid proportionalitetsbedömningen är det den hotades rätttill ett liv med någorlunda naturlig rörlighet som måste sättasfrämst. Området för besöksförbudet måste i varje enskilt fallavgränsas efter brottsoffrets perspektiv. Likaväl som ett område intefår vara större än vad som är nödvändigt så får det inte heller varamindre än nödvändigt. Detta borde tydligt framgå av 2 §.Eftersom det är angeläget att bestämmelser om särskilt utvidgatbesöksförbud antas redan nu är vi beredda att i detta ärende ställaoss bakom regeringens förslag även i denna del. Det får dock ankommapå regeringen att skyndsamt återkomma till med ett förslagtill ny lydelse av 2 § besöksförbudslagen i enlighet med vad vi nu haranfört.4. Särskilt utvidgat besöksförbud, punkt 4 (c) av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde haföljande lydelse:Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1988:688) om besöksförbud såvitt avser 2 §. tillkännagervidare för regeringen som sin mening vad som anförs i reservation 4.Därmed bifaller proposition 2002/03:70 i denna del ochmotionerna 2002/03:Ju8 yrkande 3 och 2002/03:Ju249 yrkande 15 i dennadel och avslår motionerna 2002/03:Ju234 yrkande 3 och 2002/03:Ju364yrkande 25 i denna del.StällningstagandeJag ser positivt på regeringens förslag att den som har överträtt ettså kallat utvidgat besöksförbud skall kunna förbjudas att uppehållasig inom ett större område än vad som följer av ett vanligt utvidgatbesöksförbud. Jag vill dock gå ett steg längre och möjliggöra att ettsärskilt utvidgat besöksförbud i vissa fall även skall kunna avse enkommun, ett område inom en kommun eller flera angränsande kommuner.Detta bör vara möjligt då hotbilden är ytterst allvarlig.Eftersom den reform som regeringen föreslår är angelägen är jag dockberedd att ställa mig bakom propositionen även i denna del. Det fårdock ankomma på regeringen att skyndsamt återkomma till medett förslag till ny lydelse av 2 § besöksförbudslagen i enlighet medvad jag nu har anfört.5. Utvärdering av de nya besöksförbudsreglerna, punkt 7 (m,fp, kd) av (), (), (), (), () och CeciliaMagnusson (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservation 5. Därmed bifaller delvis motionerna 2002/03:Ju7yrkande 1 och 2002/03:Ju9 yrkande 7.StällningstagandeMot bakgrund bl.a. av att besöksförbudslagen innebär ingrepp ienskilda människors rörelsefrihet och äganderätt samt att sådanaingrepp endast får ske med beaktande av proportionalitetsprincipen ochför att tillgodose ett allmänt intresse är det viktigt att regeringenutifrån denna aspekt utvärderar tillämpningen av de nya bestämmelsernai lagen. Det är också viktigt att utvärdera hur effektiva de nyabestämmelserna blir för att motverka våld i nära relationer.Utvärderingen bör enligt vår mening inte utföras av BRÅ.Utvärderingen bör genomföras efter att lagändringarna varit i kraft entid, förslagsvis efter två år.Det får ankomma på regeringen att vidta lämpliga åtgärder medanledning av vad vi nu har anfört.6. Elektronisk övervakning av besöksförbud, punkt 8 (m, fp,kd, c) av (), (), (), (), (), ()och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservation 6. Därmed bifaller delvis motionerna 2002/03:Ju7yrkande 2, 2002/03:Ju8 yrkande 5, 2002/03:Ju9 yrkande 4, 2002/03:Ju234yrkande 7, 2002/03:Ju249 yrkande 15 i denna del, 2002/03:Ju289,2002/03:Ju294, 2002/03:Ju363 yrkande 5, 2002/03:Ju364 yrkande 25 idenna del, 2002/03:Ju369 yrkande 5, 2002/03:Ju371 och 2002/03:A315yrkande 10.StällningstagandeTryggheten för dem som skall skyddas av ett besöksförbud skulle ökaavsevärt om det fanns ett sätt att kontrollera att den beslutet avserfaktiskt inte närmar sig den hotade personen. Ett sätt som prövats ochbefunnits effektivt i är elektronisk övervakning avbesöksförbudet. Tekniken som används i anses enligt BRÅ myckettillförlitlig och skulle kunna bidra till att öka antalet uppklaradeöverträdelser av besöksförbud genom att bevisningen skulle förenklas.Vidare skulle en ökad upptäcktsrisk verka avskräckande för många mänsom i annat fall skulle bryta mot besöksförbudet. Härigenom skulle denskyddade personens trygghet öka.Vi anser att ett system med övervakning av besöksförbud bör införas iSverige. Det bör ankomma på regeringen att ta initiativ till en nyutredning i syfte att förverkliga detta system och att därefteråterkomma till med förslag på erforderliga lagändringar föratt möjliggöra elektronisk övervakning av besöksförbud.7. Straff för överträdelse av besöksförbud, punkt 9 (m, kd, c) av (), (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservation 7. Därmed bifaller motionerna 2002/03:Ju7yrkande 3 och 2002/03:Ju250 yrkande 10 och avslår motion 2002/03:Ju234yrkande 4.StällningstagandeVi anser att påföljden för överträdelse av besöksförbud inte ärtillräckligt ingripande. För att ytterligare inskärpa vikten av attbesöksförbudet respekteras och följs anser vi att även ringaöverträdelser skall straffbeläggas. Det finns också skäl att övervägaen särskild straffskala för normalbrottet med enbart fängelse och ensärskild straffskala för ringa brott bestående av enbart böter.Det får ankomma på regeringen att återkomma med förslag på lagtext somtillgodoser vad vi nu anfört. Detta innebär att vi ställer oss bakommotionerna Ju7 och Ju250 i nu behandlade delar. Motion Ju234 bör på avmajoriteten anförda skäl avslås.8. Straff för överträdelse av besöksförbud, punkt 9 (fp) av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservation 8. Därmed bifaller motion 2002/03:Ju234 yrkande4 och avslår motionerna 2002/03:Ju7 yrkande 3 och 2002/03:Ju250yrkande 10.StällningstagandeEftersom antalet överträdelser av besöksförbud ökar riskerarbesöksförbudets syfte, att värna kvinnors frihet och säkerhet, attundergrävas. Förutom att utöka möjligheterna att meddela besöksförbudbör straffen för överträdelse skärpas. Straffskalan för besöksförbudbör utformas så att det framgår att fängelse skall vara normalpåföljdför gärningen.Det får ankomma på regeringen att återkomma med ett förslag till nystraffbestämmelse som tillgodoser vad vi nu anfört.9. Frihetsberövande vid upprepad överträdelse av besöksförbud,punkt 10 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), ()och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservation 9. Därmed bifaller motionerna 2002/03:Ju8yrkande 4 och 2002/03:Ju249 yrkande 13.StällningstagandeSamhället måste reagera kraftfullt på överträdelser av besöksförbud.Vid återfall i sådant brott bör gärningsmannen i större utsträckningän kunna anhållas och häktas. för att den misstänkteåterfaller i brottslighet, som är en av häktningsgrunderna, är ju idessa fall dokumenterad. Enligt vår mening bör dessutom påföljden idessa fall inte stanna vid böter, vilket också utgör en förutsättningför att gärningsmannen skall kunna häktas.Det får ankomma på regeringen att se över och föreslå erforderligaändringar i och besöksförbudslagen för att tillgodosevad vi nu har anfört.Särskilt yttrandeBesöksförbudsreglernas betydelse för praxis rörande frihetsberövandem.m. (m)(), () och () anför:Vi anser att de utökade möjligheter att meddela beslut om besöksförbudsom föreslås i propositionen medför en risk för att åklagare ochdomstolar, vid hot om våld inom familjen, i mindre utsträckning änidag kommer att besluta om anhållande och häktning, eftersom de idessa fall torde sträva efter en användning av besöksförbud i stället.Besöksförbud avseende gemensam bostad får enligt vår mening inteersätta eller konkurrera med tvångsmedel enligt 24 kap.rättegångsbalken, utan skall ses som en mellannivå som kompletterarnuvarande regelverk. Tryggheten för den utsatta personen är de factostörre då den som hotar är frihetsberövad. Vi vill således framhållavikten av att ändringarna i lagen om besöksförbud inte leder till enuppluckring av praxis beträffande frihetsberövande.Lagen om besöksförbud är inte starkare än möjligheterna att följa uppbesluten. Utfärdade besöksförbud måste följas upp för att den personsom beslutet avser att skydda skall känna förtroende för rättssystemetoch trygghet i den egna situationen. Det är också viktigt attsignalera för den som ålagts besöksförbud att beslutet inte endast ären pappersprodukt.Konkret uppföljning av beslut om besöksförbud kräver polisiäraresurser. har mer än hälften av närpolisstationer lagtsned på grund av resursbrist. Det är därför inte alltid möjligt förpolisen att följa upp meddelade beslut om besöksförbud i denutsträckning som krävs för att reformen skall få reell effekt.Tillräckliga resurser måste anslås till polisväsendet för att de lagarsom stiftas skall kunna implementeras i verkligheten. Så är intefallet . Vi vill alltså poängtera behovet av kraftigt ökaderesurser till polisen och av en moderniserad arbetsorganisation föratt skyddet för utsatta kvinnor skall kunna förbättras.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenProposition 2002/03:70 Ytterligare åtgärder för att motverka våld inära relationer:Regeringen föreslår att antar regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1988:688) om besöksförbud,lag om ändring i , ochlag om ändring i sambolagen (2003:000).Följdmotioner2002/03:Ju7 av m.fl. (m):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om att den utvidgade lagen om besöksförbud skallutvärderas efter två år.2. begär att regeringen skyndsamt tillsätter enutredning i syfte att införa övervakning av besöksförbud medelstelektronisk fotboja.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om straff för överträdelse av besöksförbud även i detringa fallet.2002/03:Ju8 av m.fl. (c):1. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om att barn som upplever våld inom familjen skallbetraktas som brottsoffer.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om en nollvision för våld mot kvinnor och barn.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om att besöksförbudet skall kunna omfatta förbud motatt vistas i en särskild kommun.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om förändringar av lagen om besöksförbud.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om att besöksförbudet skall kunna kombineras medfotboja.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om förnyade rutiner och attityder inom polisen när detgäller våld mot kvinnor och barn.2002/03:Ju9 av m.fl. (fp):1. godkänner vad i motionen anförs om att det i denföreslagna 1 a § andra stycket 2 skall framgå att skallbistå parterna i enlighet med 5 kap. 6 § och 5 kap. 11 §socialtjänstlagen (2001:453). Det får ankomma på utskottet attformulera erforderlig lagtext.2. godkänner vad i motionen anförs om fråntagande avnycklar under den begränsade tid som besöksförbudet gäller. Det fårankomma på utskottet att formulera erforderlig lagtext.3. godkänner vad i motionen anförs om ändring i denföreslagna författningskommentaren på s. 71, genom ett borttagande avsatsen "huruvida den person som förbudet avses gälla är ensam ägaretill bostaden".4. begär att regeringen återkommer med ettlagförslag gällande försöksverksamhet med intensivövervakning medelektronisk kontroll av den som inte kan förmås respektera ettutfärdat besöksförbud.5.