bet · GR01UU3 · 2003-12-02 00:00:00 — Även på andra sätt, t.ex. vid möten mellan migranteroch myndigheter vid frågor om återuppbyggnad av konflikthärjade länder,konferenser och seminarier, uppmärksammas frågan om kopplingar mellanmigration och utveckling.Utskottet konstaterar också att aktivt verkat för att den avFN:s generalsekreterare föreslagna oberoende kommissionenför global migration etableras. Komissionen skulle bl.a. kunna diskuteraförutsättningarna för ett relevant regelverk för global migration,kopplingar mellan migration och utveckling samt hur global migrationskulle kunna föras upp på den internationella globala dagordningen.Utskottet har också kunnat inhämta att regeringen, i enlighet med detav gjorda tillkännagivandet om arbetskraftsinvandring, inomkort kommer att tillsätta en parlamentarisk kommitté som skall se överdet regelverk som styr möjligheterna till arbetskraftsinvandring medsyfte att ta fram ett regelverk som medger vidgad arbetskraftsinvandringfrån länder utanför EU och EES-området. Avsikten är att kommittén skalllämna förslag till de författningsändringar som bedöms nödvändiga.Sambandet mellan regelverket för arbetskraftsinvandring och asyllagstiftningenskall studeras med utgångspunkten att asylrätten inte skallurholkas.Utskottet kan vidare konstatera att stöder EU:s arbete med attutforma en politik rörande arbetskraftsinvandring. I det arbetet är detviktigt att särskilt lyfta fram utvecklingsländernas intressen. Utvandringkan leda till en förlust av mänskliga resurser och ursprungslandetsinvesteringar i utbildning, s.k. brain drain. Utskottet menar att dettabör kunna motverkas genom utvecklingsinsatser som ökar möjligheternaoch gör det mer attraktivt för människor att studera och arbeta i sittursprungsland. Utskottet vill framhålla att mer måste göras för attförbättra möjligheten för människor i utvecklingsländer att studerautomlands och sedan återvända hem med utbildning och yrkeskunskaper.Åtgärder måste vidtas för att förstärka migranternas bidrag tillutvecklingen i sina gamla hemländer i form av utbildning, affärskontakteroch erfarenheter av andra samhällskick och kulturer. De pengar sommigranterna skickar hem omfattar totalt belopp som vida överstiger detsamlade internationella biståndet. Utskottet instämmer i regeringensbedömning att det är en angelägen uppgift för att verka för attsänka transaktionskostnaderna och stärka utvecklingseffekterna av dessaresurser.KonsumentpolitikenKonsumentpolitiken är ett viktigt verktyg i arbetet för att uppnå enrättvis och hållbar global utveckling. Konsumentpolitiken bör, enligtutskottets mening, såväl på nationell som internationell nivå verka förhållbara konsumtions- och produktionsmönster, vilket utöver den ekologiskadimensionen även innefattar den sociala och ekonomiska dimensionen.Konsumtion och produktion i såväl den industrialiserade världen som iutvecklingsländerna är en viktig orsak till fortsatt negativ påverkanpå den globala miljön. För att komma till rätta med denna negativapåverkan och uppnå hållbara konsumtionsmönster, måste en politik utformassom tar hänsyn till människors vanor, påverkan från reklam, pris, kunskapoch kulturella respektive sociala mönster.För konsumenter i och andra rika länder är världshandeln avstor betydelse. Ökad inströmning av varor från andra länder bidrar tillatt sänka priserna på konsumentprodukter. är det viktigt attuppmärksamma att den icke hållbara konsumtionen i de industrialiseradeländerna är en av de enskilt största orsakerna till fortsatt negativinverkan på den globala miljön. En friare handel måste kombineras medförstärkt global miljöpolitik.Under senare år har det på frivillig grundval vuxit fram ett antalmärkningssystem som syftar till att visa att vissa produkter ellertjänster uppfyller särskilda kriterier, exempelvis vad gäller miljöbelastningeller produktionsförhållanden. Utskottet anser att det är ett sätt attge konsumenter en möjlighet att genom ett aktivt och medvetet val avprodukt eller tjänst göra ett ställningstagande, exempelvis i en vissetisk fråga, och att det är ett led - om än med begränsad effekt - iarbetet för rättvisa och hållbar global utveckling. Som exempel på sådanmärkning kan nämnas frivillig rättvisemärkning, positiv miljömärkningoch jämställdhetsmärkning. Det är, menar utskottet, viktigt att ävenfrivilliga märkningssystem utformas på ett sådant sätt att producenteri utvecklingsländerna har rimliga möjligheter att visa att deras produkterär miljövänliga.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2002/03:U284 (kd)yrkande 15, 2002/03:U294 (fp) yrkande 14 och 20, 2002/03:U296 (kd)yrkande 9, 2002/03:U313 (c) yrkande 26, 2003/04:U10 (fp) yrkande 18 samt2003/04:U213 (fp) yrkande 2.Samstämmighet i svensk politik och i EU:s politikPropositionenSamstämmigheten mellan olika svenska politikområden bör, enligt regeringen,stärkas i syfte att göra den samlade politiken mer utvecklingsfrämjande.Målkonflikter bör tydliggöras och bli föremål för medvetna och övervägdaval. Regeringen bör stödja det pågående arbetet med utvecklingen av ettinternationellt "samstämmighetsindex" som kan användas som verktyg försvenska och internationella strävanden mot en effektivare politik.Regeringen hänvisar vidare till att millennieutvecklingsmålen slår fastatt det globala samarbetet för utveckling skall stärkas. spännerpolitiska frågor ofta över flera politikområden och är gränsöverskridandetill sin karaktär. Utvecklingen ställer krav på ökad samstämmighet iden politik som förs på nationell, regional och global nivå. För svenskdel måste, enligt propositionen, samstämmighet prägla både den nationellapolitiken och den som formuleras och drivs inom EU. Kopplingar måstegöras mellan exempelvis säkerhets-, handels-, jordbruks-, folkhälso-och migrationspolitiken och global utveckling respektive politiken förutvecklingssamarbete.Enligt regeringens uppfattning har EU möjlighet att vara en viktig kraftför en rättvis och hållbar utveckling i världen. Avgörande för effektiviteteni EU:s agerande är, liksom för politik, att mer görs så attbättre samstämmighet uppnås mellan olika politikområden. Mycket hargjorts av EU för att åstadkomma ökad samstämmighet i unionens politik,inte minst genom och inom ramen för den s.k. Lissabonprocessen.Resultaten från i , konferensen omfinansiering för utveckling i och om hållbarutveckling i är andra exempel på ansträngningar föratt stärka samstämmigheten på global nivå.MotionernaI motion 2002/03:U262 (kd) yrkande 7 krävs att EU-länderna samordnarsitt handelsfrämjande samarbete med utvecklingsländerna.I motion 2002/03:U294 (fp) yrkande 22 krävs att måste EU:sinstitutioner fokusera mer på demokrati och mänskliga rättigheter. Dettabör ske inom ramen för en sammanhållen, konsekvent och tydlig strategioch motionärerna menar att EU-samarbetet erbjuder stora möjligheter atttillsammans med de andra länderna åstadkomma konkreta resultat vad gällerglobalt utvecklingssamarbete.I motion 2003/04:U6 (kd) yrkande 20 framhålls att grunden för deteuropeiska samarbetet är ett internationellt engagemang byggt på gemenskapoch ansvarstagande. bör vara pådrivande för att utarbeta strategierför bättre samarbete mellan EU och internationella organisationer.I yrkande 21 krävs att aktivt verkar för att utvecklingsaspekternabeaktas inom alla EU:s politikområden.I motion 2003/04:U7 (v) yrkande 11 krävs en precisering av vilkapolitikområden som skall ha företräde framför andra när det gäller kampenmot fattigdom och för de mänskliga rättigheterna. Vidare krävs i yrkande12 att mål- eller perspektivkonflikterna mellan krigsmaterielexportenoch utvecklingspolitiken samt mellan och hälsopolitikenmåste hanteras konkret när det gäller vad som är överordnat och underordnati den svenska politiken för global utveckling.I motion 2003/04:U9 (c) yrkande 32 framhålls att för att kunna uppnåsina mål bör unionen ta krafttag för att få till stånd en bättre samordningmellan olika politikområden, högre effektivitet och en bättre måluppfyllelse.I motion 2003/04:U10 (fp) yrkande 6 krävs en sammanhållen utvecklingspolitikgenom att utredningar, myndigheter och EU-politikansvariga i förväganalyserar och beaktar konsekvenserna av sina rekommendationer och beslutför den globala utvecklingen.I motion 2003/04:U12 (mp) yrkande 3 framhålls att de olika målen iSveriges politik för global utveckling måste formas för att samverka ochinte motarbeta varandra. Motionärerna menar att det är viktigt att lyftafram och erkänna målkonflikterna inom de olika politikområdena för attbättre kunna göra något åt problemen.I motion 2003/04:U348 (kd) yrkande 6 framhålls att för att få svenskoch europeisk utvecklingspolitik att bli än mer effektiv och samordnadkrävs införandet av konsekvensbeskrivningar, eller s.k. solidariskanyckeltal. Motionärerna begär att det på nationell nivå och EU-nivåinförs ett system med konsekvensbeskrivningar av hur politiska beslutpåverkar utvecklingsländerna. I yrkande 32 krävs att verkar föratt EU främjar ökad regional integration mellan utvecklingsländerna.Utskottets övervägandenPolitiska frågor spänner ofta över flera politikområden och departementsgränser.Till en del har detta att göra med en ökad påverkan mellan olikasakområden och en ökad insikt om att frågor hänger ihop. Men det berorockså på att nationella, regionala och globala perspektiv sammanflätasalltmer. Nationell politik handlar i ökande utsträckning om gränsöverskridandefrågor, och nationella beslut har i växande omfattning internationellaeffekter.Regeringens förslag till politik för global utveckling präglas starktav behovet av en förbättrad samstämmighet och samordning mellan olikapolitikområden. Utvecklingsansträngningarna, och deras mål att bidratill en rättvis och hållbar global utveckling, behöver genomsyra allpolitik på alla nivåer. Arbetet måste bedrivas lokalt, nationellt ochinternationellt. En ökad samordning och samstämmighet behövs såväl isvensk politik som i EU:s politik. Förslagen i propositionen anger attett framgångsrikt arbete för rättvisa och hållbar global utvecklingendast uppnås genom ökad samstämmighet, samordning och samarbete mellanolika politikområden och mellan olika institutionella nivåer lokalt,nationellt och internationellt.Utskottet menar att utvecklingen ställer krav på ökad samstämmighet iden politik som förs på nationell, regional och global nivå. Kopplingarmåste göras mellan t.ex. säkerhets-, handels-, jordbruks-, folkhälso-och migrationspolitiken och global utveckling respektive politiken förutvecklingssamarbete. Det säger och gör i ett sammanhang måstestämma med svenskt agerande i ett annat. Den internationella diskussionenom samstämmighet måste drivas vidare. Fattiga länders politik har imånga år granskats av det internationella samfundet. Även de rikaländerna behöver utsättas för öppen internationell granskning när detgäller politikval och genomförande av åtaganden. Internationell forskningkring ökad samstämmighet håller på att utvecklas.Ett internationellt arbete pågår med att ta fram ett index för gradenav samstämmighet i den politik som förs av olika påutvecklingsområdet (- ochutveckling). Det finns flera tekniska och metodologiska utmaningar. Enmöjlighet finns att ett instrument kan finnas till hands,liknande FN:s "Human Development Index" och det korruptionsindex(Corruption Perception Index) som utvecklats av organisationen . Dessa kan bli viktiga verktyg för internationell debattoch opinionsbildning, och medverkar aktivt i utvecklingen avett sådant index och verkar för att det sedan används som verktyg försvenska och internationella strävanden mot ökad samstämmighet.Utskottet anser att propositionen innebär att en mer aktiv och medvetenavvägning kommer att göras mellan olika politikområden för en bättresamstämmighet. Den sammanhållna politiken för global utveckling bidrartill att målsättningar för olika politikområden harmoniseras i störstamöjliga mån. Det som görs på ett politikområde skall helst även bidrapå andra områden. Utskottet menar att syftet måste vara att föra eneffektiv och trovärdig samlad politik.Politiken måste samstämmas utifrån den presentation av mål, perspektivoch huvuddrag som utskottet tidigare redovisat. Utskottet vill särskiltunderstryka den vikt som tillmäts de grundläggande värdena demokrati,mänskliga rättigheter och jämställdhet. Utskottet vill också markeraden vikt som tillmäts genomslag på politikområdena ekonomi, näring,handel, jordbruk och fiske samt miljö. Politikens utformning på dessaområden har en avgörande betydelse för att fattigdomen skall kunnaavskaffas. delar utskottet propositionens ståndpunkt att detinte är möjligt att för alla de olika typer av målkonflikter som kantänkas uppstå formulera generella riktlinjer för deras lösning.Utskottet förutsätter att regeringen vad i dessa delar sagts omsamstämmighet verkar för att även Europeiska unionen arbetar utifrån dettasynsätt. Utskottet delar regeringens uppfattning att Europeiska unionenhar möjlighet att vara en viktig kraft för en rättvis och hållbarutveckling i världen, inte minst i kraft av att EU:s medlemsländertillsammans står för över hälften av allt internationellt utvecklingssamarbete.Det är enligt utskottets mening viktigt att EU utnyttjar denna potentialoch möjlighet. bör därför inom EU aktivt arbeta för attsamstämmigheten också i EU:s politik i relation till utvecklingsländernaförbättras och att utvecklingsaspekterna beaktas inom . Utskottet ser det som nödvändigt för att ambitionernai den svenska politiken skall få genomslag.Utskottet återkommer till frågor om olika metoder och verktyg för attutforma och genomföra en samstämd politik, bl.a. resultatskrivelse ochkoordinering i betänkandets avslutande avsnitt Förvaltning och uppföljning.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2002/03:U262 (kd)yrkande 7, 2002/03:U294 (fp) yrkande 22, 2003/04:U6 (kd) yrkandena 20och 21, 2003/04:U7 (v) yrkandena 11 och 12, 2003/04:U9 (c) yrkande 32,2003/04:U10 (fp) yrkande 6, 2003/04:U12 (mp) yrkande 3 samt 2003/04:U348(kd) yrkandena 6 och 32.C. Internationellt utvecklingssamarbeteI detta avsnitt redovisas propositionens och motionernas förslag samtutskottets överväganden avseende det internationella utvecklingssamarbetet,dvs. biståndet och stödet till . Indelningenföljer inte helt propositionen då dessa frågor i större utsträckningkoncentrerats till detta avsnitt än vad som är fallet i propositionen.PropositionenUtvecklingssamarbetet är ett instrument bland många inom den samladepolitiken för global utveckling och dess mål är en del av det övergripandemålet om en rättvis och hållbar global utveckling. De huvuddrag somgäller för politiken för global utveckling skall även vara styrande förverksamheten inom politikområdet för internationellt utvecklingssamarbete.Denna verksamhet skall således främja och präglas av respekt för demänskliga rättigheterna, demokrati och god samhällsstyrning, jämställdhetmellan kvinnor och män, hållbart nyttjande av naturresurserna och omsorgom miljön, ekonomisk tillväxt och social utveckling och trygghet.Särskilda ansträngningar skall dessutom göras i utvecklingssamarbetet föratt stärka insatser vad gäller konflikthantering och globala gemensammanyttigheter.Målet för det svenska utvecklingssamarbetet skall vara att bidra tillatt skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sinalevnadsvillkor. Denna formulering avser att lyfta fram situationen författiga kvinnor, män, flickor och pojkar som aktiva subjekt snarare änpassiva objekt. Utvecklingssamarbetet skall vara ett stöd och komplementtill de ansträngningar som görs av fattiga människor och länder för attta sig ur sin fattigdom.Utvecklingsländerna har åtagit sig att ta ett ökat ansvar för sin egenutveckling, genomföra reformer och skapa gynnsamma inhemska villkor förutvecklingen. har de rika länderna åtagit sig att främjaresursflöden, investeringar och handel till förmån för utvecklingsländerna.Utvecklingssamarbetet kommer att vara av fortsatt stor betydelse förmånga utvecklingsländer framöver, och dettagäller särskilt de allra fattigaste länderna som marginaliseratsytterligare under det senaste decenniet.Ett väl utformat utvecklingssamarbete kan utgöra en katalysator förutveckling och fattigdomsminskning. Kärnan i utvecklingssamarbetet äratt bidra till ökad kunskap och att bygga upp varaktiga institutioner.Syftet är att fattiga människor och länder skall kunna ta makt översin egen utveckling. Som framgått i tidigare avsnitt kan medverkatill att detta sker inom en rad olika samhällsområden. stårbakom det internationella målet att halvera andelenfattiga människor i världen. För att uppnå detta mål skall isamverkan och samarbete med andra länder bidra till att främja fattigamänniskors möjligheter att förbättra sin egen situation och därmed tasig ur fattigdomen.Utvecklingssamarbetets utformning1. Samarbetsländer och planeringsinstrumentPropositionenUtvecklingsländernas egna strategier för fattigdomsbekämpning ochprioriteringar bör vara utgångspunkten för alla internationella insatser,och fortsatt stöd bör ges för att stärka utvecklingsländernas kapacitetatt vidareutveckla och förbättra strategierna. Svenskt långsiktigtsamarbete skall grundas på en samsyn med samarbetsländerna vad gällerhuvuddragen i en effektiv politik för fattigdomsbekämpning och tyngdpunktenbör ligga på de fattigaste länderna. totala utvecklingssamarbetebreddas och blir mer flexibelt. Fler insatser görs tillsammans med andraoch är kompletterande. Sådan samverkan innebär att insatser iett utvecklingsland kan koncentreras till färre områden och sektorer.Samtidigt ger det nära samarbetet med andra aktörer kunskap om ochmöjlighet att påverka den samlade utvecklingsverksamheten i landet.De planeringsinstrument som utarbetas för samarbete med enskilda länderskall ge en helhetsbild av svensk politik och svenskt samarbete medlandet i fråga och skall återspegla åtgärder som avser vidta påolika politikområden.MotionernaI motion 2002/03:U295 (m) yrkande 8 kräver motionärerna att systemetmed landramar avskaffas till förmån för avtal, med strikta villkor vadgäller korruption, effektivitet och demokratiutveckling. I yrkande15 framhålls att det finns all anledning att medvetet koncentrera detsvenska biståndssamarbetet till de länder där vi mest effektivt kanbidra till att utrota fattigdomen. Motionärerna menar att svenskabiståndsinsatser bör fokusera på söder om och att s.k. godsamhällsstyrning (Good Governance) bör vara en förutsättning för direktbudgetstöd till dessa stater.I motion 2003/04:U6 (kd) yrkande 30 framhålls att det inte är rimligtatt skall bedriva bistånd överallt där det finns behov.Motionärerna menar att för att inte förlora effektiviteten iutvecklingssamarbetet och biståndet inom ramen för det breddade synsättetmåste prioritera ett antal samarbetsländer. En lämplig begränsning ärca 20 länder. Övriga länder som inte ingår i den prioriterade gruppenkan stödja genom ett mer kunskapsinriktat bistånd inom ramenför internationellt samarbete.I motion 2003/04:U9 (c) yrkande 29 framhålls att kriterierna för vilkaländer som ska ta emot svenskt bistånd måste ses över. Genom att begränsahuvudbiståndet till ett antal utvalda länder nås större fokusering påmottagarländernas behov och att detta ger möjlighet till ökad dialog,bättre utvärdering och mer långsiktig närvaro.I motion 2003/04:U10 (fp) yrkande 4 framhålls att biståndet måste blilångsiktigt för att nå framgång i form av en demokratisk utveckling ochminskad fattigdom. Motionärerna menar att det är en fördel om Sverigeäven fortsättningsvis koncentrerar sina insatser till ett mindre antalländer och fokuserar på bättre måluppfyllelse. Även om svenskabiståndsinsatser skall koncentreras till vissa länder så finns möjlighet attfortsätta med humanitärt bistånd där det kan komma att behövas.I motion 2003/04:U12 (mp) yrkande 8 framhålls att mottagarländernasdelaktighet i utvecklingen av biståndet på civil nivå måste säkerställaspå ett mer uttalat och konkret sätt. Specifika strategier för en sådandialog bör utarbetas och Poverty Reduction Strategy Papers bör vara ettvillkor vid utvecklingen av gemensamma biståndsprogram.I motion 2003/04:U348 (kd) yrkande 3 krävs att inleder ett systemmed ett begränsat antal mottagarländer (s.k. programländer) med vilkautförliga nationella handlingsplaner och program utarbetas.Utskottets övervägandenUtskottet välkomnar att ländersamarbetet breddas och görs mer flexibeltoch konstaterar att skall kunna samarbeta med alla länder därdet är meningsfullt och att formerna för samarbetet kan variera. I vissautvecklingsländer kan utvecklingssamarbete var långsiktigt och i andraländer kan samarbetet ha ett kortare perspektiv och främst kanaliserasgenom enskilda organisationer. Utskottet menar att alltfler insatserskall göras tillsammans med andra givare. Därmed kan de svenska insatsernakoncentreras till färre områden och sektorer. Gränserna mellan olikaformer av samarbete kommer alltmer att suddas ut. Det bilaterala samarbetetsom har stor bredd, omfattande flera olika insatsområden i ett och sammaland, bör vara begränsat till färre länder av praktiska skäl, t.ex.resurstillgång och organisation, än vad som varit fallet hittills.Utvecklingssamarbetet är ett uttryck för solidaritet med fattiga ochutsatta människor i andra länder. Utskottet menar att det finns länderdär förutsättningar saknas för ett långsiktigt och brett samarbete, mendär olika typer av riktade insatser för att stödja positiva processerkan vara möjliga. Detta gäller även för länder där förutsättningarnaför samarbete på ytan kan tyckas vara begränsade, t.ex. i diktaturer.Insatser i dessa länder kan då göras genom enskilda organisationer, t.ex. inom demokratifrämjande eller främjande och skydd av de mänskligarättigheterna. Insatserna måste avgöras från fall till fall och medbeaktande av ett helhetsperspektiv. Utskottet menar att ett val avsamarbetskanaler och samarbetsformer skall göras efter en bred analys avsituationen i samarbetslandet.Vad gäller landstrategier med tillhörande landramar kommer utformningenav dessa planeringsinsatser, som följd av den nya politiken för globalutveckling, att ses över enligt vad utskottet har erfarit. Utskottetförutsätter att så sker.Utskottet understryker att i propositionen lyfts de fattigas perspektivfram tydligt och detta innebär att de fattigas egna perspektiv, behov,intressen och förutsättningar skall vara styrande. Det civila samhälletsfolkliga organisationer med god förankring bland de fattiga kan varaviktiga partner för att få genomslag för de fattigas perspektiv.Mottagarländernas regeringar måste skapa förutsättningar för de fattigaatt delta aktivt i beslutsprocesserna och vara deras legitima företrädare.Sverige skall i nära dialog med samarbetsländerna granska och följaupp i vilken mån fattigdomsanalyser görs och om de fattigas intressenoch behov beaktas. Mottagarländernas delaktighet på civil nivå skallsäkerställs på ett uttalat och konkret sätt genom att specifika strategierför sådan dialog utarbetas. Bland annat skall Poverty Reduction StrategyPaper förtecknas och villkoras som föremål för åtgärd vid framtagningav biståndsprogram. I alltfler utvecklingsländer utarbetas nationellafattigdomsstrategier, som skall utgöra utgångspunkten för det bilateralasvenska utvecklingssamarbetet, och som därmed kan utvecklas under nyaförutsättningar med bl.a. nationellt ägarskap och samordning avstöd.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2002/03:U295 (m)yrkandena 8 och 15, 2003/04:U6 (kd) yrkande 30, 2003/04:U9 (c) yrkande29, 2003/04:U10 (fp) yrkande 4, 2003/04:U12 (mp) yrkande 8 samt2003/04:U348 (kd) yrkande 3.2. Demokrati, mänskliga rättigheter och god samhällsstyrningPropositionenDet svenska utvecklingssamarbetet skall ta sin utgångspunkt i de fattigasperspektiv på utveckling.