bet · GR01KUU1 · 2003-11-12 00:00:00 — Utskottet finner detta vara en mer adekvatbeskrivning än olika skrivningar om federalismensprinciper, som erfarenhetsmässigt tolkas mycketolika av olika personer.Motion K2 (c) yrkande 1 avstyrks således.Utskottet ser begränsade fördelar med konventetsförslag att nämna unionens symboler i fördraget.Frågan är dock endast av symbolisk betydelse, ochutskottet ser ingen anledning att uppmana regeringenatt driva att symbolerna inte ska nämnas ifördraget. Även andra mellanstatliga samarbeten harsymboler, och symbolernas omnämnande förändrar inteEU:s grundläggande karaktär.Motionerna K9 (v) yrkande 1 och K13 (mp) yrkande27 avstyrks därmed.När det gäller öppenheten vill utskottet betona attkonventets förslag sammantaget innebär framsteg.Unionens institutioner, organ och myndigheter skautföra sitt arbete så öppet som möjligt. Unionensinstitutioner ska föra en öppen och regelbundendialog med det civila samhället. För att unionensåtgärder ska vara så enhetliga och öppna som möjligtföreslår konventet att kommissionen ska samråda medberörda parter innan förslag läggs fram. Dettapåminner om det svenska remissförfarandet.Rådets möten ska vara öppna närlagstiftningsförslag diskuteras och antas. Rättenatt få tillgång till , rådets ochkommissionens handlingar som finns i nuvarandefördrag ska i fortsättningen gälla unionens samtligainstitutioner, myndigheter och organ och inte baraEuropaparlamentet, rådet och kommissionen.Europeiska () och domstolenföreslås omfattas av handlingsoffentlighetenbeträffande deras administrativa verksamhet.Bestämmelsen om att besluten ska fattas så öppetoch nära medborgarna som möjligt, som finns iartikel 1 i , återfinns i den särskildaavdelningen om unionens demokratiska liv i del I avdet konstitutionella fördraget.Utskottet gör helhetsbedömningen, mot bakgrund avdet anförda, att konventets förslag innebär attöppenheten stärks i det konstitutionella fördragetjämfört med gällande fördrag. Det hindrar inte attregeringen bör bevaka om öppenheten kan stärkasytterligare under regeringskonferensen. En möjlighetvore i så fall att verka för att principen omöppenhet nämns tidigare i fördraget.Med hänvisning till det anförda avstyrks motionK13 (mp) yrkande 23.Beträffande önskemålet att den kristnaidétraditionens betydelse för ska omnämnas iingressen till fördraget vill utskottet erinra omatt ingressen redan hänvisar till Europaskulturella, religiösa och humanistiska arv.Med hänvisning till det anförda avstyrksmotionerna K8 (kd) yrkande 1 och K416 (kd) yrkande7.Utskottet välkomnar att jämställdhet återfinns blandde värden som lyfts fram i artikel I-2. Utskottetvälkomnar den tydliga utredning somarbetsmarknadsutskottet gjort av förhållandet mellanbegreppen jämlikhet och jämställdhet. Utskottet villunderstryka vikten av att det tydligt framgår attjämställdhet mellan kvinnor och män är inkluderat idenna och andra relevanta artiklar. I olikaspråkversioner kan det råda viss oklarhet om vad somavses. Utskottet anser att regeringen ska drivafrågan så att det i samtliga språkversioner framgåratt jämställdhet mellan kvinnor och män ärinkluderat i det som avses.Utskottet välkomnar det ändringsförslag somlämnades in till regeringskonferensen från svensksida . Där föreslogs följandelydelse i berörd del av artikel 2 (föreslagettillägg i kursiv):equality, including equality between men andwomen,Motionerna K9 (v) yrkande 28, K13 (mp) yrkande 25samt K3 av m.fl. (s) kan medhänvisning till vad utskottet anfört i varierandegrad anses tillgodosedda och avstyrks därmed.Utskottet förutsätter att regeringen driver fråganom folkhälsa i arbetet med det nya fördraget. Dagensbestämmelse i EG-fördraget om folkhälsa (artikel152) föreslås av konventet i sak förbli oförändrad.Utskottet kan dela motionärernas strävan efter attstärka folkhälsopolitiken men vill framhålla attfolkhälsopolitiken är ett nationellt ansvar.Särskilt för , som vill behålla en restriktivnationell narkotika- och alkoholpolitik, är dettaviktigt.Utskottet noterar med tillfredsställelse attregeringen under regeringskonferensen har fört framatt artikel III-179 i konventets förslag skakompletteras med en möjlighet att besluta omåtgärder rörande tobaks och alkohols påverkan påfolkhälsan. Medlemsstaterna ska kunna ha strängareåtgärder nationellt, enligt förslaget. Utskottetförutsätter att regeringen verkar för att stärkapolitiken på folkhälsoområdet även fortsättningsvisi regeringskonferensen. Dock måste en sådan strävanbeakta att folkhälsopolitikens utformning är ettnationellt ansvar. Det kan finnas en risk att detsker en kompetensförskjutning bort från detnationella om motionärernas krav om målformuleringfår genomslag. Utskottet förutsätter att regeringennoga beaktar den mest lämpliga utformningen avfördraget utifrån här angivna utgångspunkter.Med hänvisning till det anförda avstyrksmotionerna K12 (fp) yrkande 20, K7 av Nils-ErikSöderqvist och () samt K6 (delvis)av m.fl. (fp, kd, c, mp, v).Utskottet återkommer till frågan om folkhälsa nedani avsnittet om unionens olika politikområden.Utskottet delar socialutskottets uppfattning att detär viktigt att barns rättigheter ges en framträdandeplats i fördraget. Motion K13 (mp) yrkande 26 kandärmed avstyrkas.Beträffande djurskydd delar utskottet miljö- ochjordbruksutskottets uppfattning och avstyrker motionK13 (mp) yrkande 24.Utskottet instämmer i vad miljö- ochjordbruksutskottet anför om att bör varapådrivande för att skärpa EU:s politik för hållbarutveckling och att regeringen bör verka för att densociala och ekologiska dimensionen av hållbarutveckling jämställs med den ekonomiska. I likhetmed miljö- och jordbruksutskottet avstyrkerutskottet motion K9 (v) yrkande 30 (delvis).Grundläggande rättigheterRespekt för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna är principer som EU bygger på. Konventet föreslår att EU:s stadga omde grundläggande rättigheterna fördragsfästs i sinhelhet. Stadgan utgör del II i det konstitutionellafördraget. Konventet föreslår också att unionen skaansöka om anslutning till europeiska konventionen omskydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna (). (artikel 7).Konventets förslagEU:s stadga om de grundläggande rättigheternaEU:s stadga om de grundläggande rättigheternautarbetades av ett tidigare konvent och antogs i som enpolitisk deklaration. Konventet föreslår attstadgan, med dess ingress, införlivas i sin helhet idel II i det konstitutionella fördraget.Konventet föreslår vissa justeringar ochtillägg i stadgan. De rör främst de avslutandeallmänna bestämmelserna i avdelning VII i stadganoch syftar till att ytterligare klargöra att stadganinte innebär att unionen får utvidgade befogenheter.Stadgan kan alltså inte utgöra rättslig grund föratt få till stånd en harmonisering avmedlemsstaternas lagstiftning. Tilläggen klargörockså att stadgans tillämpningsområde är begränsattill unionens institutioner och, förmedlemsstaterna, endast när de tillämparunionsrätten. De rättigheter i stadgan som motsvararrättigheter i har samma räckviddoch innebörd som anges i konventionen. Dettainbegriper bl.a. de detaljerade bestämmelser ikonventionen som medger att rättigheterna kanbegränsas.Vidare föreslås att det i stadgans ingress skaanges att de förklaringar som togs fram av dettidigare konvent som utarbetade Europeiska unionensstadga och som har uppdaterats av framtidskonventetspresidium ska beaktas. Även om förklaringarna inte isig har rättslig status utgör de ett viktigttolkningsverktyg.Anslutning av unionen till EuropakonventionenKonventet föreslår att det i det konstitutionellafördraget ska stå att unionen ska ansöka omanslutning till . Unionen fårdärigenom den rättsliga grund för anslutning somenligt saknas.Regeringens utgångspunkterStadgan om de grundläggande rättigheterna omvandlasfrån politiskt dokument till fördragstext. I likhetmed vissa remissinstanser har regeringen tidigareifrågasatt om stadgan varit tillräckligt tydlig föratt kunna inkorporeras i fördraget. För attoklarheter inte ska uppstå om stadgans inverkan påEU-rätten och på unionens befogenheter har det underkonventet arbetats in förtydligande skrivningar. Medingresstexten intakt, och med de klarareavgränsningar som tagits in i stadgans avslutandebestämmelser, bör sådana oklarheter kunna undvikas.Även hänvisningen till presidiets förklaringar kanunderlätta förståelsen av stadgans innebörd.Konventets förslag att unionen ska ansöka omanslutning till är välkommet. Enanslutning av unionen till , någotsom både regering och riksdag funnit angeläget,skulle ge ett överskådligt och enhetligt skydd förde grundläggande rättigheterna i medlemsstaterna ochinstitutionerna. Med en anslutning börEuropadomstolens ställning som praxisskapandeinstans stärkas vid tolkning av konventionen, vilketinnebär en större rättssäkerhet för den enskildemedborgaren.Införlivandet av stadgan i det konstitutionellafördraget och unionens anslutning tillEuropakonventionen bör betraktas som två åtgärdersom kompletterar varandra. Tillsammans säkerställerde att unionen fullt ut respekterar de grundlägganderättigheterna.MotionernaModerata samlingspartiet välkomnar i motion K10förslaget att EU ska ansöka om anslutning tillEuropakonventionen och att EU får ett grundlägganderättighetsskydd. I motionen uttrycks dock kritiktill att rättigheter som inte omfattas av EU-kompetens finns med i stadgan. De ger inte någoträttsskydd och har därför ingen funktion (yrkande9).I motion K271 av m.fl. (m) anförs attdet är positivt att det i förslaget till nyttkonstitutionellt fördrag föreslås att EU ska sökaanslutning till . börtillkännage för regeringen att den bör verka för attså sker (yrkande 7).Enligt motion K416 av m.fl. (kd) kanstadgan om grundläggande rättigheter bidra till attde gemensamma värderingarna i Europasamarbetetstärks. är dock stadgans juridiskafunktion något oklar. Därför bör rättigheternaskrivas in i och därmed blijuridiskt bindande (yrkande 3).Kristdemokraterna önskar vidare etttillkännagivande om att göra det möjligt för EU atttillträda om skydd för demänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna (yrkande 8).Vänsterpartiet anför i motion K9 att EU:s egenstadga för grundläggande rättigheter inte börinförlivas i fördraget utan förbli en icke juridisktbindande deklaration. Däremot är det viktigt attfördraget ändras så att EU kan anslutas tillEuropakonventionen om mänskliga rättigheter. Detskulle göra mer återhållsam att stödjasig på EU-stadgan i sina beslut. Detta bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna (yrkande 4).Miljöpartiet påpekar i motion K13 att det kanförefalla sympatiskt att stadgan förs in ifördraget, men motionärerna vill ifrågasätta detstarkt, då de rättigheter som stadgan föreskriverredan finns nedtecknade i varje enskilt medlemslandsnationella konstitution. Detta senare gör inte baraatt stadgan är onödig i sig, utan väcker ocksåfrågan om vilken juridisk status EU:s stadga kommeratt få efter ett eventuellt införlivande i fördrageti förhållande till medlemsländernas, ofta hårdare,grundlagsskrivningar. Denna fråga är ännu intetillräckligt utredd (yrkande 28).Motion K3 (s) om jämställdhet har behandlats ovan iavsnittet om värden och mål.Justitieutskottets yttrandeJustitieutskottet erinrar i sitt yttrande (JuU1y) omatt i sitt remissyttrande harframfört synpunkter rörande bl.a. behovet avförtydliganden av vissa hierarki- ochkompetensfrågor kopplade till artikel 7 i förslageti frågan om unionens anslutning till europeiskakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna. Enligt utskottetsmening bör dessa frågeställningar övervägasytterligare i det fortsatta förhandlingsarbetet.Utskottets ställningstagandeEn av fyra frågor som framhöll iNiceförklaringen om unionens framtid i december 2000var vilken ställning stadgan om grundlägganderättigheter skulle ha. Under konventets gång harockså frågan om EU:s relation tillEuropakonventionen behandlats.Utskottet vill erinra om att vid fleratillfällen har förordat att EU ansluter sig tilleuropeiska konventionen om skydd för mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna (t.ex.bet. 2002/03:KUU1). Utskottet välkomnar attkonventet föreslår att det ska anges i fördraget attunionen ska ansöka om en sådan anslutning. Utskottetförutsätter att regeringen verkar för att nödvändigaförberedelser för en sådan ansökan faktiskt vidtas.Motionerna K271 (m) yrkande 7 och K416 (kd)yrkande 8 kan därmed avstyrkas.Utskottet kan, särskilt mot bakgrund av att EU skaansöka om anslutning till och deförtydliganden av stadgan som gjorts underkonventets gång, ställa sig bakom konventets förslagom införlivande av EU:s stadga om de grundlägganderättigheterna. Stadgan riktar sig till unionensinstitutioner och till medlemsstaterna endast närdessa tillämpar unionsrätten (artikel II-51.1).Vidare innebär stadgan inte någon utvidgning avtillämpningsområdet för unionsrätten utanförunionens befogenheter och medför varken någon nybefogenhet eller någon ny uppgift för unionen(artikel II-51.2). Det kan påpekas att en anslutningtill inte heller ändrar unionensbefogenheter såsom de definieras i konstitutionen(artikel I-7.2).Införlivandet av stadgan och en framtidaanslutning till innebär ettstärkt rättsskydd för enskilda gentemot EU:sinstitutioner eller beslutsfattande grundat på EU-bestämmelser.När det gäller förhållandet mellan stadgan ochEuropakonventionen vill utskottet framhålla att deti stadgan anförs att i den mån som stadgan omfattarrättigheter som motsvarar sådana som garanteras avEuropakonventionen ska de ha samma innebörd ochräckvidd som i konventionen. Bestämmelsen hindrarinte unionsrätten från att tillförsäkra ett merlångtgående skydd (artikel II-52.3). Vidare sägs istadgan att i den mån som grundläggande rättigheterenligt medlemsstaternas gemensamma konstitutionellatraditioner erkänns i stadgan, ska rättigheternatolkas i samstämmighet med dessa traditioner.Utskottet vill understryka vikten av kopplingenmellan stadgan och anslutningen tillEuropakonventionen. Genom att EU ansluter sig tillEuropakonvention kommer i hantera mål när EU anklagas för brott motEuropakonventionen. kan sägasvara basen för nivån på skyddet för rättigheterna.Det är som tolkarEuropakonventionen.Redan i dagens artikel 6 anges attunionen ska som allmänna principer förgemenskapsrätten respektera de grundlägganderättigheterna såsom de garanteras iEuropakonventionen och såsom de följer avmedlemsstaternas gemensamma konstitutionellatraditioner. Enligt konventets förslag ska degrundläggande rättigheterna såsom de garanteras iEuropakonventionen och såsom de följer avmedlemsstaternas gemensamma konstitutionellatraditioner ingå i unionsrätten som allmännaprinciper.I bedömningen av hur dessa frågor bör hanterasmåste beaktas att stadgan om grundlägganderättigheter existerar . Även om den förnärvarande är en politisk deklaration kan välja att i sin praxis hänvisa till den.Inte minst mot denna bakgrund är det viktigt attfinna en lösning som ger en starkställning. Den koppling som konventets förslaginnebär är en godtagbar lösning.Justitieutskottet pekar i sitt yttrande på attvissa frågeställningar kan behöva övervägasytterligare. Sammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet förutsätter att regeringen beaktarjustitieutskottets synpunkter.Med hänvisning till det anförda avstyrksmotionerna K10 (m) yrkande 9, K416 (kd) yrkande 3,K9 (v) yrkande 4 och K13 (mp) yrkande 28.Unionens befogenheterNuvarande fördrag innehåller en mängd bestämmelsersom avgränsar unionens befogenheter, men de ärsvåröverskådliga då de anges på flera ställen ifördragen.Konventet förtydligar i del I i detkonstitutionella fördraget de grundläggandeprinciperna för fördelningen av unionensbefogenheter. Konventet definierar även dehuvudsakliga befogenhetskategorierna, dvs. på vilkaområden unionen har ensamrätt att fatta beslut, påvilka områden unionen och medlemsstaterna delar pådenna rätt och på vilka områden beslutanderättenligger hos medlemsstaterna med en möjlighet förunionen att anta stödjande åtgärder. De närmare villkoren för utövandet avbefogenheterna fastställs för varje område i delIII. )Grundläggande principer konventets förslagI förslaget till konstitutionellt fördrag anges ochdefinieras de grundläggande principer som styrunionens utövande av sina befogenheter samtavgränsningen av unionens och medlemsstaternasbefogenheter.Principen om tilldelade befogenheterDet är medlemsstaterna som tilldelar unionenbefogenheter. Principen om tilldelade befogenheterär av grundläggande betydelse för såväl denpolitiska som den rättsliga kontrollen av hurunionen utövar sin makt. Till skillnad frånnuvarande fördrag anges uttryckligen i detkonstitutionella fördraget att de befogenheter sominte har tilldelats unionen i fördraget tillhörmedlemsstaterna.SubsidiaritetsprincipenEnligt subsidiaritetsprincipen bör unionen vidta enåtgärd endast om målet som ska uppnås inte itillräcklig utsträckning kan uppnås avmedlemsstaterna själva (och därför bättre kan uppnåspå unionsnivå). Konventet föreslår att de nationellaparlamenten ges möjlighet att pröva hursubsidiaritetsprincipen tillämpas redan närkommissionen lägger sina lagstiftningsförslag.Principen om unionsrättens företrädePrincipen om gemenskapsrättens företräde har vuxitfram genom rättspraxis och gäller endast samarbetet i första pelaren (EG-rätten).Konventet föreslår att principen om unionsrättensföreträde fördragsfästs. Det konstitutionellafördraget och den rätt som antagits av unionensinstitutioner när de utövar de befogenheter somunionen har tilldelats ska ha företräde framförmedlemsstaternas rätt.Regeringens utgångspunkterKonventet utvecklar och presenterar de grundläggandeprinciper som styr befogenhetsfördelningen på ettsätt som nära ansluter till vad som redan gäller . Det bör välkomnas att konventet presenterardessa principer på ett mer enhetligt sätt. Förslagetbör kunna accepteras. Av den grundläggande principenom tilldelade befogenheter följer att principen omunionsrättens företräde framför nationell rätt barakan göras gällande på områden där medlemsstaternahar överfört lagstiftningskompetens till unionen.Den exakta avgränsningen av dessa områden harmedlemsstaterna uppdragit åt domstolen att bestämma.MotionernaModerata samlingspartiet välkomnar i motion K10 attförslaget ger EU en tydligare kompetensfördelningsamtidigt som det slås fast i fördraget att EU intesjälvt kan utöka sin kompetens utan endast kan agerapå de områden där medlemsstaterna uttryckligen ifördraget har överlåtit kompetens (principen omtilldelade befogenheter) (yrkande 5).Kristdemokraterna framhåller i motion K8 att EU tillsin konstruktion är en maktpolitisk hybrid. Unionensmakt och kompetens bygger på befogenheter tilldeladeav unionens medlemsstater. Medlemsstaterna är sedanunderkastade de beslut vars kompetens tilldelatsunionen. Unionen har alltså ingen autonomrättskompetens; det som man ibland kallarkompetenskompetens. All makt som EU har är alltsåöverlåten av medlemsstaterna, och unionen kan alltsåinte själv utöka sin egen makt. Så bör det förbli(yrkande 4).Centerpartiet anför i motion K2 attregeringskonferensen bör reda ut på vilket sättmedlemsstaterna kan återta makt från unionen i defall unionen missbrukat sina befogenheter. Enskildaländer ska inte kunna kräva att få återta delegeradmakt, utan detta bör gälla samtliga medlemsstatersamtidigt. Detta bör rimligtvis ske genom en nyratificering av fördraget (yrkande 22).Utskottets ställningstagandeUtskottet har redan tidigare i detta betänkandebetonat att EU styrs av principen om tilldeladebefogenheter. De befogenheter som inte hartilldelats unionen i fördraget tillhörmedlemsstaterna. Unionen kan inte utöka sin egenkompetens.Någon åtgärd är inte påkallad med anledning avmotionerna K10 (m) yrkande 5 och K8 (kd) yrkande 4,som därmed avstyrks.Utskottet vill erinra om att kontrollen avsubsidiaritetsprincipen stärks genom den nyamekanismen som involverar de nationella parlamenten.Parlamenten får både en möjlighet och ett ansvar attkontrollera att kommissionens förslag inte gårutöver unionens befogenheter.När fördraget väl har trätt i kraft krävs det ienlighet med bestämmelserna i fördraget att allamedlemsstater godkänner ändringar i enlighet medsina konstitutionella bestämmelser. Således kanenskilda länder inte återta enskilda frågor.Konventet har föreslagit att turism, som nämnsi artikel 3 u) i EG-fördraget, inte längre skafinnas med i fördraget. Det finns således ingethinder för medlemsstaterna att låta områden somfinns med i dagens fördrag utgå ur detkonstitutionella fördraget.Motion K2 (c) yrkande 22 avstyrks därmed.BefogenhetskategorierEnligt konventets förslag ska unionens befogenheterindelas i tre kategorier. Indelningen har gjortsutifrån den befogenhet att lagstifta som unionen hartilldelats och beroende på om denna befogenhettilldelats unionen ensam (exklusiv befogenhet),tillsammans med medlemsstaterna (delad befogenhet)eller om den i huvudsak omfattas av medlemsstaternasbefogenhet (områden för stödjande åtgärder).Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikensamt samordningen av medlemsstaternas ekonomiskapolitik och sysselsättningspolitik behandlas isärskilda bestämmelser i det konstitutionellafördraget. Konventet har bedömt det svårt attklassificera dessa områden som antingen deladbehörighet eller områden för stödjande åtgärder.Exklusiva befogenheterUnionen ska ensam ha befogenhet på följande områden:1. fastställande av konkurrensregler inom den inremarknaden,2.3. den monetära politiken för de medlemsstater somhar infört euron,4.5. den gemensamma handelspolitiken,6.7. frågor som rör tullunionen,8.9. bevarandet av havets biologiska resurser inomramen för den gemensamma fiskeripolitiken.10.Förteckningen över områdena med exklusiv befogenhetär uttömmande. På de områden där unionen harexklusiva befogenheter tillämpas intesubsidiaritetsprincipen.Unionen ska ensam ha befogenhet att ingå ettinternationellt avtal om ingående av avtaletfastställs i en unionsrättsakt eller om det ärnödvändigt för att den ska kunna utöva sinbefogenhet internt eller om det inverkar på enintern rättsakt.Delade befogenheterUnionen och medlemsstaterna ska ha deladebefogenheter på följande huvudområden:1. inre marknaden,2.3. området med frihet, säkerhet och rättvisa,4.5. jordbruk och fiske, med undantag av bevarandet avhavets biologiska resurser,6.7. transport och transeuropeiska nät,8.9. energi,10.11. socialpolitik, avseende aspekter som fastställsi del III,12.13. ekonomisk, social och territoriellsammanhållning,14.15. miljö,16.17. konsumentskydd,18.gemensamma angelägenheter avseende säkerhet i frågaom folkhälsa.Områden med delad befogenhet är områden där såvälunionen som medlemsstaterna har befogenhet attlagstifta och anta juridiskt bindande akter. Unionenska, enligt subsidiaritetsprincipen, endast utnyttjasin befogenhet om målen för den planerade åtgärdenuppnås bättre på unionsnivå.De områden som omfattas av delad befogenhet ikonstitutionen är sådana som inte anges underexklusiv befogenhet eller är områden för stödjandeåtgärder. Genom att hänvisa till huvudområden iförteckningen över områden med delad befogenhetundviker man att närmare behöva fastställa varjeområde. Den exakta definitionen och räckvidden förvarje område med delade befogenheter fastställsgenom de relevanta bestämmelserna i del III i detkonstitutionella fördraget.Uppräkningen av delade befogenheter i konventetsförslag omfattar hela området med frihet, säkerhetoch rättvisa. Det innebär bl.a. att unionen fårbefogenhet inom området för polissamarbete ochstraffrättsligt samarbete i enlighet med vad somanges i del III i konventets förslag.Vidare omfattas energi av uppräkningen överområden med delade befogenheter.