bet · GQ01LU14 · 2003-04-01 00:00:00 — Att räkna notiseri Råd & Rön och på innebär,enligt motionärerna, ett ingrepp i den redaktionellabedömningen på tidningen respektive webbsidan ochkan leda till ett tryck på redaktionerna attleverera notiser. Ett sådant förfaringssätt äröver huvud taget ett trubbigt instrument. Dettagäller även förekomsten av exempel i butik. Imotionen begärs ett tillkännagivande om attindikatorerna för delmål 2 inte är acceptabla ochatt detta delmål över huvud taget inte bör gällaförrän mer hållbara indikatorer har presenterats förriksdagen (yrkande 4).Utskottets ställningstagandeUtskottet har ingen annan uppfattning än regeringennär det gäller vikten av att det finns incitamentsom stimulerar till ett förändrat beteende och atten ökad tillgång på konkreta exempel på de positivamiljöeffekter som ett ändrat beteende kan ha på denglobala och lokala miljön kan fungera som sådanaincitament. Utskottet har således inget att erinramot utformningen av delmål 2.När det gäller kritiken mot indikatorerna som försfram i motion L4 yrkande 4 kan utskottet konstateraatt motionärerna inte har något eget förslag tillvilka indikatorer som bör gälla i stället. Sompåpekats i föregående avsnitt är de i skrivelsenangivna indikatorerna ett första steg i enkontinuerlig utvecklingsprocess. Det kan givetvisinte uteslutas att det visar sig attindikatorerna för delmål 2 kan förbättras ochutvecklas. Enligt utskottets mening är det dock förtidigt att göra ställningstaganden om hurdetta bör ske. I stället bör resultatet av detnyligen påbörjade arbetet inom medatt utveckla indikatorerna avvaktas.Med det anförda föreslår utskottet att riksdagenavslår motion L4 yrkande 4.Delmål 3 Miljömärkningen och den etiskamärkningen skall ha en stor spridningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden som rörutformningen av delmål 3 och olika spörsmålrörande etisk märkning och miljömärkning.Utskottet hänvisar i huvudsak till tidigareställningstaganden från sida samtpågående och aviserat utredningsarbete.Jämför reservationerna 4 (fp), 5 (m) och 6(v).SkrivelsenI skrivelsen anförs att en förutsättning för attkonsumenterna skall kunna agera miljöanpassat är attde har tillgång till relevanta verktyg som syftartill att hjälpa och underlätta för dem att ageramiljöanpassat. Miljömärkningen är således ettviktigt verktyg för att uppnå miljömålet inomkonsumentpolitiken, eftersom den ger konsumenternamöjlighet att aktivt välja produkter som urmiljöhänseende utgör bättre alternativ. Därigenomkan produktutvecklingen påverkas i en mermiljöanpassad riktning. Även etisk märkning är,enligt regeringens uppfattning, ett viktigt verktygför att konsumenter som vill göra val utifrån etiskaaspekter skall kunna göra det. Eftersomkonsumentpolitikens mål om hållbara konsumtions- ochproduktionsmönster numera inte endast innefattar denekologiska dimensionen, utan även den sociala ochekonomiska dimensionen är det, menar regeringen,relevant att under detta mål formulera ett delmålsom återspeglar en sådan tolkning av begreppethållbar utveckling.Regeringen anser att det tredje delmålet förmiljöarbetet inom konsumentpolitiken bör vara attmiljömärkningen och den etiska märkningen skall haen stor spridning. Som indikator bör gälla inköp avmiljömärkta varor och tjänster uttryckt i procent avtotal privat konsumtion.MotionernaI motion L4 av m.fl. (fp) anförsatt delmål 3 är alltför snävt formulerat och attregeringen blandar ihop mål och medel. Enligtmotionärerna kan det inte vara ett mål i sig att detförekommer miljömärkta varor och tjänster. Däremotär det ett medel för att miljöpåverkan avkonsumtionen skall minska till en hållbar nivå.Regeringens fokusering på de miljömärkta varornainnebär också en risk för att man förlorarhelhetsperspektivet. Delmål 3 bör därför definierasbredare och även beakta den tekniska ochmetodmässiga utvecklingen inom konventionellproduktion. I motionen begärs ett tillkännagivandeom en utvidgning av delmål 3 (yrkande 5).I samma motion pekas på risken för att en alltförymnig flora av olika märkningar skapar förvirring påmarknaden i stället för upplysning, vilket måstebeaktas noga innan staten aktivt främjar en viss typav märkning. En sådan analys saknas i skrivelsen. Enannan nackdel med olika märkningssystem är, anförsdet, att de medför administrativa kostnader som ärlångt ifrån försumbara för företagen. I motionenbegärs ett tillkännagivande om vikten av attuppmärksamma risken för målkonflikter mellanmiljömärkning och annan märkning inom ramen fördelmål 3 (yrkande 6).I motion L247 av m.fl. (m) framhållsatt märkning av varor, dvs. etisk märkning,jämställdhetsmärkning, miljömärkning och liknande,bör tillåtas att vara ett konkurrensverktyg snarareän ett statligt kontrollmedel. Lagstadgad märkninginnebär merkostnader för konsumenterna someffekterna är svårkontrollerade på mikronivå.Medvetna konsumenter väljer bäst själva vilkaföretag som producerar sina varor på ett sätt sompassar deras intressen och val. I motionen begärsett tillkännagivande i enlighet med vad som anförtsom frivillig märkning (yrkande 9).Kjell-Erik m.fl. (v) anser i motion L251att det är viktigt att staten bidrar till de ideellaorganisationernas arbete för ökad kunskap ochefterfrågan av rättvisemärkta varor med ekonomisktstöd. Motionärerna begär ett tillkännagivande om attregeringen skall ges i uppdrag att tillkalla enutredning med uppdrag att se över möjligheterna attinföra ett permanent statligt stöd tillorganisationer som arbetar med etisk märkning avprodukter.I motion L302 av m.fl. (mp)begärs ett tillkännagivande som går ut på attregeringen skall tillkalla en utredning med uppdragatt ge en helhetssyn över gällande regler och vilkaalternativa vägar man kan använda för att göraekologiska och rättvisemärkta varor billigare förkonsumenten (yrkande 1). Motionärerna framhåller isamma motion att transporter är en viktigmiljöaspekt som konsumenterna inte har möjlighet attväga in vid sina köp. Genom märkning av varor meduppgift om hur långt en vara transporterats, påvilket sätt och hur mycket koldioxid som därvidsläppts ut skulle konsumentmakten öka och högre kravställas på producenter och transportörer.Motionärerna begär ett tillkännagivande i enlighetmed det anförda (yrkande 2).Kerstin-Maria m.fl. (mp) begär i motionSf292 ett tillkännagivande som går ut på att allapensionsfonder skall åläggas att redovisa vilkasociala, etiska och miljömässiga ställningstagandenoch riktlinjer som gäller i verksamheten somkonsumentupplysning (yrkande 4).Utskottets ställningstagandeVad först gäller de synpunkter på delmål 3 som försfram i motion L4 yrkandena 5 och 6 bör erinras omatt ett liknande delmål bestämdes i samband med 2001års konsumentpolitiska beslut, nämligen attmiljömärkningen och den etiska märkningen skall fåstörre spridning. Utskottet hade då inget att erinramot delmålet och uttalade för sin del attmiljömärkning och etisk märkning är viktiga verktygför att konsumenterna skall kunna göra väl avvägdaval på marknaden.Utskottet finner inte skäl att göra någonannan bedömning och ställer sig därmed bakom delmål3 och dess utformning. Som framgår av skrivelsen äravsikten att nu aktuella delmål skall gälla förtiden fram t.o.m. . Inför ett förnyatkonsumentpolitiskt ställningstagande till delmålenför tiden förutsätter utskottet attregeringen överväger de synpunkter och önskemål somförs fram i motion L4 yrkandena 5 och 6.Med det anförda föreslår utskottet att riksdagenavslår motion L4 yrkandena 5 och 6.När det sedan gäller motion L247 yrkande 9 kankonstateras att motsvarande motionsyrkanden haravstyrkts tidigare av utskottet, bl.a. i de avriksdagen godkända betänkandena /02:LU2,2001/02:LU18 och 2001/02:LU28. Utskottet har därvidi huvudsak hänvisat till att varken miljömärkningeller etisk märkning är obligatorisk, varför ettbifall till motionsyrkandet inte skulle tjäna någotsyfte. Utskottet har alltjämt samma inställning ochföreslår att motionsyrkandet skall avslås.I fråga om de önskemål om olika åtgärder för attfrämja etisk märkning och redovisning som tas upp imotionerna L251, L302 yrkande 1 och Sf292 yrkande 4bör erinras om att regeringen, i enlighet med vadsom aviserats i skrivelsen, givitKonsumentverket i uppdrag att kartlägga vad somomfattas av begreppet etisk märkning och att göra enanalys av hur det framtida arbetet med den etiskamärkningen bör bedrivas inom ramen förkonsumentpolitiken. Uppdraget skall redovisas senastden 29 augusti 2003.Enligt vad utskottet erfarit pågår också arbeteinom med att utforma direktiv tillden i skrivelsen redovisade utredningen om hållbarkonsumtion. I uppdraget kommer, enligt vad somnärmare anges i skrivelsen, att ingå att preciserabegreppen hållbar konsumtion och hållbarakonsumtionsmönster och hur dessa kan integreras medåtgärder för hållbar produktion, att vidga synen påvad hållbar konsumtion kan komma att innebäraglobalt, nationellt och på individuell nivå, attredogöra för vilka aktörer som berörs och vilka somhar ett särskilt ansvar samt undersöka på vilketsätt de kan involveras, att särskilt belysa statensroll för att skapa förutsättningar för hållbarkonsumtion och att föreslå strategiska områden ochåtgärder på området. Utskottet utgår från attmotionsspörsmålen kommer att aktualiseras såväl inomramen för det påbörjade kartläggningsarbetetsom inom det aviserade arbetet inomRegeringskansliet.I sammanhanget bör framhållas att spörsmål kringetisk märkning och redovisning ocksårönt uppmärksamhet på EU-nivå, bl.a. i den grönbokom främjande av en europeisk ram för företagenssociala ansvar som kommissionen överlämnade i juli2001, KOM(2001) 366. Syftet med grönboken var delsatt påbörja en debatt om företagens sociala ansvarsom begrepp, dels att fastställa hur man kan inrättaett partnerskap för utarbetande av en europeisk ramför främjande av företagens sociala ansvar. togs upp bl.a. frågor kring etiskmärkning, miljömärkning och redovisning av etiskaoch sociala ställningstaganden. Europaparlamentetyttrade sig över grönboken i ett betänkande somantogs och förde därvid fram en rad olikaförslag och synpunkter på området. Bland annatuppmanades samtliga privata och kollektivapensionsfonder inom EU att uppge etiska kriterierför sina investeringar. och de synpunktersom framförts med anledning av denna följdes upp iett meddelande från kommissionen som överlämnades ijuli 2002, KOM(2002) 347.Vad slutligen gäller frågan om märkning av varormed information om transportsätt, transportväg ochkoldixoidutsläpp, som tas upp i motion L302 yrkande2 torde, såvitt utskottet kan bedöma, framtagandetav ett sådant märkningssystem inte vara heltproblemfritt. I likhet med vad utskottet fann våren2002 vid behandlingen av ett liknande motionsyrkandei det av godkända betänkande 2002/03:LU18utgår dock utskottet från att spörsmålet kommer attblir föremål för överväganden inom ramen för arbetetmed att utveckla miljömärkningsarbetet.Mot bakgrund av vad som har anförts finnerutskottet inte skäl att ta initiativ till någonåtgärd från sida med anledning avmotionerna L251, L302 och Sf292 yrkande 4, somdärför bör avslås.Handlingsplan för hållbar konsumtionUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande medkrav på tillsättande av enhållbarhetskommission för aviserat arbete meden handlingsplan. Jämför reservation 7 (fp).BakgrundVid om hållbar utveckling iJohannesburg antogs enpolitisk deklaration och en genomförandeplan förhållbar utveckling, vilka innebär att all utvecklingskall vara hållbar med en integrerad behandling avekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter. Ennyckelfråga för världstoppmötet var hur arbetet förhållbar utveckling fortsättningsvis skall hanterasinom det internationella systemet. Enligtgenomförandeplanen skall ett tioårigt ramverk avprogram till stöd för initiativ som påskyndar enövergång till hållbar konsumtion och produktionutvecklas. De åtaganden som gjordes i Johannesburgkompletterar den s.k. Millenniedeklarationen, somantogs vid i september 2000.Även inom EU har frågor rörande hållbar konsumtionuppmärksammats . Sålunda överlämnadekommissionen en grönbok omintegrerad produktpolicy, KOM(2001) 68. I grönbokentas upp en rad frågor med anknytning till hållbarkonsumtion, bl.a. miljöledning, miljörevision,forskning och offentlig upphandling.SkrivelsenSom framgår av föregående avsnitt avser regeringenatt tillkalla en särskild utredare med uppgift attföreslå en handlingsplan för hållbar konsumtion.Såväl sociala, ekologiska som ekonomiska aspekterbör, enligt regeringens bedömning, integreras ihandlingsplanen. I uppdraget bör ingå att preciserabegreppen hållbar konsumtion och hållbarakonsumtionsmönster och hur dessa kan integreras medåtgärder för hållbar produktion, att vidga synen påvad hållbar konsumtion kan komma att innebäraglobalt, nationellt och på individuell nivå, attredogöra för vilka aktörer som berörs och vilka somhar ett särskilt ansvar samt undersöka på vilketsätt de kan involveras, att särskilt belysa statensroll för att skapa förutsättningar och att föreslåstrategiska områden och åtgärder för hållbarkonsumtion.MotionenMartin m.fl. (fp) kritiserar i motion L4regeringens planer på att tillkalla en särskildutredare och utredningsuppdragets utformning. Enligtmotionärernas uppfattning hade det varit lämpligareatt tillkalla en hållbarhetskommission, som är ettbättre forum för ifrågavarande uppdrag än enensamutredare. Regeringen bör således ges i uppdragatt tillkalla en sådan kommission med uppgift attgöra en djupgående analys av vilka organisatoriska,ekonomiska och legala förutsättningar som behövs föratt samhället bättre skall kunna hantera hållbarutveckling. I arbetet bör, anförs det, särskiltbehoven av tvärdisciplinärt arbete över olikaområdes- och sektorsgränser beaktas. Analysen börvidare lämna förslag till vilka organisatoriskaförändringar i vid mening som bör genomföras för attskapa ett modernt effektivt och rationelltfungerande . I motionen begärs etttillkännagivande i enlighet med vad som anförts omen hållbarhetskommission (yrkande 7).Utskottets ställningstagandeUtskottet välkomnar den aviserade utredningen ochser med stort intresse fram emot resultatet av dessarbete. Enligt utskottets mening saknas förnärvarande skäl för att ta något initiativvad gäller den närmare utformningen av utredningenoch sättet på vilket utredningsarbetet bör bedrivas.Med det anförda föreslår utskottet att motion L4yrkande 7 skall avslås.Reservationer1. Miljömålet i konsumentpolitiken (punkt 1)av och (båda fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 1. bifallerdärmed motion 2002/03:L4 yrkande 1.StällningstagandeI skrivelsen anför regeringen att konsumenterna pålång sikt inte skall behöva välja mellanmiljöanpassade och miljöskadliga varor, eftersom demiljöskadliga varorna skall ha fasats ut. Enligt våruppfattning ger detta uttryck för en felaktig syn påmiljömålet. Målet bör i stället vara att underlättaför konsumenterna att kunna välja att agera på ettsätt som minskar belastningen på miljön. Vi menaratt miljömålet inom konsumentpolitiken framför alltborde inriktas på att ta hänsyn till miljöskadligafaktorer vid utformningen avkonsumentlagstiftningen, att undvika konfliktermellan miljö- och konsumentpolitiken samt att, inomramen för att stärka konsumenternas rättigheter ochställning, underlätta deras möjligheter att träffamiljöanpassade konsumtionsval. Det leder till enökad risk för konflikt mellan miljömålet och deandra målen att belasta konsumentpolitiken medalltför långtgående miljöpolitiska ambitioner. Itidigare sammanhang har vi framhållit att det förstamålet för konsumentpolitken bör vara att stärkakonsumenternas ställning. Det finns skäl att nu göraden markeringen att detta även bör gälla inommiljöområdet. Regeringen bör bedriva sitt arbete påområdet i enlighet med det nu sagda.Vad som sålunda anförts i reservationen börriksdagen, med bifall till motion L4 yrkande 1, somsin mening ge regeringen till känna.2. Delmål 1 (punkt 2)av och (båda fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 2. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:L4 yrkandena 2 och 3.StällningstagandeNär det gäller delmål 1 underskattar regeringen,enligt vår uppfattning, priset som faktor vidmiljöanpassade produktval. tyder vissaformuleringar i skrivelsen på att regeringen harlångtgående ambitioner att ändra pris-incitamentsstrukturen. Det råder således enambivalens i synen på priset som faktor.Formuleringen att miljöanpassade och konventionellaprodukter skall likställas skulle kunna medförastora ekonomiska ansträngningar för hushållen ochinnebär också ett felaktigt sätt att användamiljöinriktade ekonomiska styrmedel. Miljöavgifterbör i stället vara ett sätt att i producentledetinternalisera de externa kostnaderna förbelastningen på miljön. Därigenom uppnås ett ökatincitament för producenterna att effektiviseraexempelvis produktionsmetoderna. Sekundärt verkardetta fördyrande på varorna, vilket fårkonsumenterna att beakta de faktiskamiljökostnaderna vid sina konsumtionsval. Däremot ärdet inte rimligt eller önskvärt att staten försökerstyra priserna i konsumentledet. Hänsynen till mångahushålls ansträngda ekonomi bör verka avhållande påalla former av prishöjarpolitik. Det är angelägetatt regeringen beaktar detta i det fortsatta arbetetpå området.Vi anser vidare att den ena indikatorn för delmål1, närhet till källsortering, är alltför snävtformulerad. På många håll är källsorteringenorganiserad så att den närmast är ett privilegiumför den som inte är rörelsehindrad, har tillgångtill bil och har gott utrymme för att förvaraåtervinningskärl. Många återvinningsstationer kaninte användas av rörelsehindrade. Indikatorn börsåledes kompletteras med faktisk tillgänglighet förkonsumenterna. Regeringen bör därför omformuleraindikatorn i enlighet härmed.Vad som sålunda anförts i reservationen börriksdagen, med bifall till motion L4 yrkandena 2 och3, som sin mening ge regeringen till känna.3. Delmål 2 (punkt 3)av och (båda fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 3. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:L4 yrkande 4.StällningstagandeKritik kan, enligt vår uppfattning, riktas mot deindikatorer som regeringen angivit för delmål 2. Atträkna notiser i Råd & Rön och på Konsumentverketswebbsida på Internet leder till ett ingrepp i denredaktionella bedömningen som de ansvariga förtidningen och webbsidan har att göra. Eftersom såvälwebbsidan som Råd & Rön produceras av en avregeringen underställd myndighet, skaparindikatorerna också ett tryck på redaktionerna attleverera, dvs. att i värsta fall minska denkällkritiska granskningen för att kunna visa upp ettstörre antal positiva exempel. Mekaniskt räknande äröver huvud taget ett mycket trubbigt instrument.Samma kritik kan, menar vi, anföras när det gällerförekomsten av goda exempel i butik. Sammantaget ärdet mycket tveksamt i vilken mån en trovärdigstatistik blir så pass relevant att den kan görastill indikator för ett centralt delmål inomkonsumentpolitiken. Vi anser att delmål 2 inte börgälla innan regeringen kunnat presentera merhållbara indikatorer för riksdagen.Vad som sålunda anförts i reservationen börriksdagen, med bifall till motion L4 yrkande 4, somsin mening ge regeringen till känna.4. Delmål 3 (punkt 4)av och (båda fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 4. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:L4 yrkandena 5 och 6.StällningstagandeNär det gäller delmål 3 innebär detta, enligt våruppfattning, en sammanblandning av mål och medel.Målet kan rimligtvis inte vara att konsumenternaskall köpa miljömärkta varor utan att miljöpåverkanav konsumtion skall minska till hållbar nivå.Miljömärkningen är i många fall ett effektivt medelför att nå målet, dock inget mål i sig. Regeringensensidiga fokusering på miljömärkta varor leder uppenbar risk för att man tapparhelhetsperspektivet. Konsumtionens miljöeffekterpåverkas således även av utvecklingen av denkonventionella produktionen. Regeringen bör därförutvidga delmål 3 till att även omfatta sådanproduktion.Märkningssystemen har också vissa nackdelar sommåste vägas in i bedömningen. En alltför ymnig floraav olika märkningar skapar förvirring på marknaden istället för upplysning. Alla märkningssystem harvidare administrativa kostnader som är långt ifrånförsumbara, vilket kan upplevas som enkonkurrensnackdel, särskilt för små företag. Innandet statliga engagemanget i olika märkningssystemutökas bör dessa frågor noga övervägas. Regerigenbör omgående se till att sådana överväganden kommertill stånd.Vad som sålunda anförts i reservationen börriksdagen, med bifall till motion L4 yrkandena 5 och6, som sin mening ge regeringen till känna.5. Frivillig märkning (punkt 5)av , och vonSydow (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 5. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:L247 yrkande 9.StällningstagandeI skrivelsen finns formuleringar som tyder på attregeringen inte är främmande för att införalagstadgade märkningssystem. Enligt vår uppfattningär det därför angeläget att framhålla vikten av attmiljömärkning, jämställdhetsmärkning och annan etiskmärkning får fortsätta att vara konkurrensverktygsnarare än ett statligt kontrollmedel. Lagstadgadmärkning innebär merkostnader för konsumenternasamtidigt som effekterna är svårkontrollerade påmikronivå. Medvetna konsumenter väljer bäst självavilka företag som producerar sina varor på ett sättsom passar deras intressen och val.Vad som sålunda anförts i reservationen börriksdagen, med bifall till motion L247 yrkande 9,som sin mening ge regeringen till känna.6. Etisk märkning (punkt 6)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 6. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2002/03:L251, 2002/03: L302yrkande 2 och 2002/03:Sf292 yrkande 4 samt avslårmotion 2002/03: L302 yrkande 1.StällningstagandeI likhet med motionärerna bakom motion L251 anserjag att det är viktigt att det konkreta arbetet förrättvis handel stärks. Det är således intetillräckligt att arbetet bara bedrivs inom ramen förideella frivilligorganisationer med begränsaderesurser. På samma sätt som staten har bidragit tillatt stärka arbetet med ekologiskt odlade produkterär det viktigt att staten bidrar med ekonomiskt stödtill de idellea organisationernas arbete för kunskapom och efterfrågan av rättvisemärkta produkter. Ettstatligt stöd innebär också en ökad status förarbetet på området. Regeringen bör därför snarastlåta utreda möjligheterna att införa ett statligtpermanent stöd till frivilligorganisationer somarbetar med etisk märkning.Från konsumentsynpunkt är det inte bara viktigtatt konsumenterna genom märkning får information ompå vilket sätt varorna har producerats. Det ärenligt min uppfattning lika viktigt att företagenredovisar sina etiska och sociala ställningstagandeni olika avseenden. Inte minst gäller detta depensionsfonder som ingår i det allmännapensionssystemet. Jag anser att det, i likhet medvad som gjorts i , bör införasett krav på att alla pensionsfonder skall redovisade etiska, sociala och miljömässigaställningstaganden som ligger till grund förverksamheten, exempelvis huruvida en pensionsfondinvesterar pensionsspararnas pengar i företag somproducerar vapen. På så sätt skulle spararna ges ettbättre underlag inför sina val av fonder.