bet · GQ01SFU10 · 2003-05-20 00:00:00 — Förändringar inom sjukförsäkringen för ökad hälsai arbetslivet SammanfattningUtskottet behandlar i detta betänkande regeringensoch samarbetspartiernas (ochMiljöpartiet de gröna) proposition Förändringar inomsjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet (prop.2002/03:89) jämte fem motioner som väckts medanledning av propositionen.I propositionen lämnar regeringen förslag tillolika förändringar inom sjukförsäkringen som syftartill att öka hälsan i arbetslivet. Flertalet avförslagen avser åtgärder för att öka precisionen vidsjukskrivning.Deltidssjukskrivning bör enligt regeringensbedömning användas i ökad utsträckning.Uppmärksamheten bör vara riktad främst mot denarbetsförmåga en försäkrad har intearbetsoförmågan. Vidare bör de medicinska skälen försjukskrivning preciseras och tydliggöras ochpassiviseringens negativa verkningar vid längresjukskrivning uppmärksammas mer.Regeringen anser att väsentligt fler s.k.avstämningsmöten bör komma till stånd. Vid sådanamöten deltar förutom den försäkrade ochförsäkringskassan t.ex. den intygsskrivande läkaren,arbetsgivaren och företagshälsovården. Vid mötenabör klarläggas det medicinska tillståndet,arbetsförmågan samt behovet av och möjligheternatill rehabilitering. Regeringen föreslår attförsäkringskassan vid behov skall kunna inhämta ettsärskilt läkarutlåtande för att kunna bedöma ivilken utsträckning den försäkrades arbetsförmågafortfarande är nedsatt.Regeringen föreslår att skyldigheten för enförsäkrad att inkomma med enskriftlig särskild försäkran skall upphöra attgälla. I stället skall en sådan försäkran ges in omförsäkringskassan begär det.De intygsskrivande läkarnas utbildning iförsäkringsmedicin bör enligt regeringens bedömningförstärkas. Vidare bör försäkringsläkarnasarbetsuppgifter preciseras ytterligare. Uppgifternabör i ökad utsträckning inriktas mot mer direktainsatser för att minska sjukfrånvaron.Försäkringsläkarna bör också ha en nyckelroll iutbildningen i försäkringsmedicin. Dessutom bör flerförsäkringsläkare anställas hos försäkringskassornaför att öka kvaliteten vid den medicinskabedömningen.Förutom åtgärder för att öka precisionen vidsjukskrivning föreslår regeringen en skärpning avreglerna om arbetsgivarens skyldighet att görarehabiliteringsutredningar. Det föreslås även attförsäkringskassan senast eftersjukanmälningsdagen skall ha utrett om det finnsförutsättningar för att ge den försäkrade sjuk-eller aktivitetsersättning i stället försjukpenning.I propositionen lämnas vidare förslag som rörförsäkrade som uppbär sjukersättning. Den tid dessaförsäkrade skall kunna ha förmånen vilande för attpröva att arbeta utan att förmånen får dras in ellerminskas föreslås bli utsträckt från längst 12 tilllängst 24 kalendermånader. Det innebär attmöjligheten att få bostadstillägg (BTP) kommer attfinnas under hela den tid som sjukersättningen ärvilande.Åtgärderna och förändringarna inomsjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivetföreslås bli införda respektive träda i kraft den 1juli 2003.Utskottet tillstyrker regeringens lagförslag ochavstyrker samtliga motionsyrkanden.I ärendet finns 31 reservationer och 3 särskildayttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Orsakerna till den ökade sjukfrånvaronm.m.Riksdagen avslår motionerna 2002/03:Sf9 yrkande1, 2002/03:Sf10 yrkandena 1 och 10 och2002/03:Sf12 yrkandena 1 och 2.Reservation 1 (m)Reservation 2 (kd)2. Mål för ökad hälsa i arbetslivetRiksdagen avslår motion 2002/03:Sf13 yrkande1.Reservation 3 (fp)3. Incitament för arbetsgivare att minskasjukfrånvaronRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Sf10yrkande 19 och 2002/03:Sf11 yrkande 2.Reservation 4 (m)Reservation 5 (c)4. Åtgärder i övrigt för ökad hälsa iarbetslivetRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Sf9 yrkande6, 2002/03:Sf10 yrkandena 11, 18, 20 och 21 och2002/03:Sf11 yrkande 6.Reservation 6 (m)Reservation 7 (c)5. Nationell vårdgarantiRiksdagen avslår motion 2002/03:Sf10yrkande 12.Reservation 8 (m, fp, kd, c)6. DeltidssjukskrivningRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Sf9yrkandena 2 och 3, 2002/03:Sf10 yrkande 13 och2002/03:Sf11 yrkande 4.Reservation 9 (m)Reservation 10 (c)7. Steglös sjukpenningRiksdagen avslår motion 2002/03:Sf12yrkande 3.Reservation 11 (kd)8. AvstämningsmöteRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringsåvitt avser 3 kap. 8 och 8 a §§ och 20 kap. 3 §.Därmed avslår motionerna 2002/03:Sf9yrkande 5, 2002/03:Sf10 yrkandena 2 och 3 och2002/03:Sf12 yrkande 4.Reservation 12 (m)Reservation 13 (kd)9. Lagreglering av kraven på läkarintygm.m.Riksdagen avslår motionerna 2002/03:Sf11yrkande 3 och 2002/03:Sf13 yrkande 3.Reservation 14 (fp)Reservation 15 (c)10. Förstärkt utbildning iförsäkringsmedicinRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Sf12yrkande 7 och2002/03:Sf13 yrkande 6 i denna del.Reservation 16 (m, fp, kd, c)11. Utbildning i försäkringsmedicin somvillkor för läkarintyg för sjukskrivningm.m.Riksdagen avslår motionerna 2002/03:Sf12yrkande 8 och 2002/03:Sf13 yrkandena 6 i dennadel och 7.Reservation 17 (fp, c)Reservation 18 (kd)12. FörsäkringsläkareRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Sf9 yrkande4, 2002/03:Sf10 yrkandena 15 och 16, 2002/03:Sf12yrkandena 911 och 2002/03:Sf13 yrkande 8.Reservation 19 (m)Reservation 20 (fp)Reservation 21 (kd)13. Rehabiliteringsgaranti m.m.Riksdagen avslår motionerna 2002/03:Sf10 yrkande14, 2002/03:Sf11 yrkande 1, 2002/03:Sf12 yrkande 5och 2002/03:Sf13 yrkande 4.Reservation 22 (m)Reservation 23 (fp)Reservation 24 (kd)Reservation 25 (c)14. Obligatorisk rehabiliteringsutredningRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringsåvitt avser 22 kap. 3 §. Därmed avslår riksdagenmotionerna 2002/03:Sf10 yrkande 4, 2002/03:Sf11yrkande 5, 2002/03:Sf12 yrkande 6 och 2002/03:Sf13yrkande 5.Reservation 26 (m, fp, kd, c)15. Utbyte av sjukpenning mot sjuk- elleraktivitetsersättning m.m.Riksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringsåvitt avser 16 kap. 1 § ochövergångsbestämmelserna punkt 3. Därmed avslårriksdagen motionerna 2002/03:Sf10 yrkandena 58och 17, 2002/03:Sf12 yrkande 12 och 2002/03:Sf13yrkande 2.Reservation 27 (m)Reservation 28 (fp)Reservation 29 (kd)16. Förlängd tid med vilandesjukersättningRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringsåvitt avser 16 kap. 16 §. Därmed av-slår motion 2002/03:Sf12 yrkandena 13och 15.Reservation 30 (kd)17. Vilande sjuk- elleraktivitetsersättning vid studierRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Sf10yrkande 9 och 2002/03:Sf12 yrkande 14.Reservation 31(m, kd)18. Lagförslaget i övrigtRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring tillden del det inte omfattas av vad utskottetföreslagit ovan.Stockholm den 20 maj 2003På socialförsäkringsutskottets vägnarTomas EnerothFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: TomasEneroth (s), (), (), StenTolgfors (m), (), (), (), (), LennartKlockare (s), (), (), (), GöteWahlström (s), (), (), () och ().2002/03SfU10Redogörelse för ärendetUtskottet behandlar i detta betänkande regeringensproposition /03:89 Förändringar inomsjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet jämtefem motioner som väckts med anledning avpropositionen. Propositionen bygger på enöverenskommelse mellan regeringen och desssamarbetspartier (och degröna). Propositionens lagförslag återfinns i bilaga2 och motionsförslagen i bilaga 1.Utskottet har under beredningen av ärendet den 29april 2003 hållit en offentlig utfrågning omorsakerna till den ökade sjukfrånvaron medföreträdare för , samt forskare från KarolinskaInstitutet, och Statensberedning för medicinsk utvärdering (SBU). Iutfrågningen deltog företrädare för ett flertalmyndigheter och organisationer. Till utfrågningenhade även inbjudits ledamöter i social- ocharbetsmarknadsutskotten. En utskrift frånutfrågningen återfinns i bilaga 3.BakgrundUtvecklingen av sjukfrånvaronSom framgår av propositionen har sjukfrånvaron ökatkraftigt . Antaletsjukpenningdagar (netto) uppgick till ca 45miljoner. Motsvarande antal var i december 2002knappt 100 miljoner. Kvinnor har en väsentligt högresjukfrånvaro än män.Av () månadsstatistikden framgår att 352 000 personer fickersättning från sjukförsäkringen i form avsjukpenning, rehabiliteringspenning ellerarbetsskadeersättning , vilket är enminskning jämfört med . Mellanmars 2001 och ökade däremot antaletpersoner med sådan ersättning . Antaletpersoner som varit sjukskrivna än etthalvår minskade mellan ochjanuari 2003. Av de som var sjukskrivna i slutet avjanuari 2003 hade emellertid 132 300 varitsjukskrivna , vilket är en ökning med14 % jämfört med . För t.o.m. var dockökningstakten 21 %.Av RFV:s månadsstatistik framgår också att andelendagar med hel sjukskrivning har minskat från 73,4 %i mars 2002 till . EnligtRFV tyder detta på att sjukskrivning på deltid istället för på heltid börjar få genomslag.Antalet nybeviljade förtidspensioner ochsjukbidrag har ökat kontinuerligt sedan slutet av1997 och uppgick till ca 67 000, vilketinnebär en ökning jämfört med . Antaletpersoner som uppbar förtidspensionuppgick till närmare 488 000, vilket kan jämförasmed då antalet var ca 417 000. Dettainnebär en ökning med . Enligtpropositionen kommer antalet personer som uppbärsjuk- eller aktivitetsersättning att passera 500 000under 2003.Förtidspension och sjukbidrag utges sedan den 1januari 2003 i form av aktivitetsersättning förpersoner i åldern eller sjukersättningalternativt tidsbegränsad sjukersättning till densom fyllt . På grund av omläggningen saknas förnärvarande uppgift om antalet nybeviljade sjuk- ochaktivitetsersättningar.Regeringens program för ökad hälsa iarbetslivetFör att möta den kraftiga ökningen av antaletsjukskrivna och förtidspensionerade presenteraderegeringen i budgetpropositionen ettåtgärdsprogram i elva punkter för ökad hälsa iarbetslivet. Programmet innefattar bl.a. mål förökad hälsa i arbetslivet, ekonomiska drivkrafter förarbetsgivare att förebygga ohälsa, trepartssamtalmellan regeringen och arbetsmarkandens parter samtformerna för sjukskrivningsprocessen.I budgetpropositionen redovisades denfortsatta strategin för ökad hälsa i arbetslivet.Regeringen och samarbetspartierna (Vänsterpartietoch de gröna) föreslog bl.a. ettnationellt mål som innebär att frånvaron frånarbetslivet på grund av sjukskrivningar skallhalveras . Parallellt skall antaletnya aktivitets- och sjukersättningar minska.Den fortsatta strategin omfattar även en satsningpå ca och2004. I strategin ingår bl.a. förstärkta ekonomiskadrivkrafter för arbetsgivare, ökade resurser försocialförsäkringsadministrationen, rätt till en egenkontaktperson för långtidssjukskrivna, flerförsäkringsläkare hos försäkringskassorna, förstärktutbildning för läkare i försäkringsmedicin,obligatorisk rehabiliteringsutredning och i vissafall inhämtande av läkarintyg från annan läkareefter åtta veckors sjukskrivning samt beviljande avsjukersättning (tidigare förtidspension) i taget. Enligt budgetpropositionen (volym 1) antas förslagen medföra att antaletsjukdagar minskar ,vilket minskar utgifterna med ca 5 miljarder kronor.Under 2004 antas antalet sjukdagar minska medytterligare ca 5 %.Riksdagen godkände det föreslagnamålet liksom regeringens förslag tillmedelsanvisning , inklusive bl.a. ökaderesurser för socialförsäkringsadministrationen (bet.2002/03:SfU1, rskr. 2002/03:72).I den nu aktuella propositionen lämnas förslagtill åtgärder i huvudsak med inriktning påsjukskrivningsprocessen.Utskottets beredning av ärendetUtskottet har som ett led i beredningen av ärendetden hållit en offentlig utfrågning avföreträdare för och och avolika forskare om orsakerna till den ökadesjukfrånvaron (en utskrift från utfrågningenåterfinns i bilaga 3).Vid utfrågningen framhöll , RFV:sgeneraldirektör, bl.a. följande. Sjukfrånvaron haraldrig varit högre och det är kvinnorna som står förden största frånvaron och som har den störstaökningen. Det är också från arbete som de allraflesta är sjukfrånvarande.Det är inte bara antalet sjukskrivna personer somökat kraftigt. Också det antal dagar som individernaär sjukskrivna har ökat mycket kraftigt, frånomkring 1998 till omkring 2002.De korta sjukfallen har dock blivit färre. Deriktigt långa däremot, , fortsätter attöka.När det gäller antalet sjukpenningdagar förefallerdet dock som om det skett en vändning i den meningen att ökningen harmattats av. En viss antydan till minskning kan ocksåkonstateras.Sjukfrånvaron är mycket olika fördelad överlandet. Skillnaderna vad gäller utvecklingen av bådesjukfrånvaro och sjukersättning (tidigareförtidspension/sjukbidrag) mellan länen utgör nästan20 dagar mellan de län som har högst respektivelägst sjukfrånvaro. Oavsett vilken sektor kommun,landsting, stat eller privat sektor ärsjukfrånvaron högre i de nordliga länen änsöderöver.Att nå målet att halvera sjukfrånvaron kommer attbli svårt, men det är inte omöjligt. Det handlar omatt få ner sjuktalen till den nivå som gällde såsent som 1998 men också om att minska antaletsjukdagar med 50 miljoner. Det behövs därförkraftfulla insatser, både för att minska inflödet isjukförsäkringen och för att förkorta i stort settvarje sjukfall, eftersom förlängningen är enpåtaglig del av de ökade kostnaderna.Ganska säkert kommer sjukersättningarna attfortsätta att öka. Det som bl.a. talar för det är,förutom åldersutvecklingen, de mycket långasjukfallen. Ju längre sjukfallen varar, desto mindreblir sannolikheten för att den sjukskrivne skallåtergå i arbete.Därtill kommer att 25 000 personer är kvar isjukpenningförsäkringen för att försäkringskassornainte har hunnit pröva sjukfallen men också för attdepressioner och andra psykiska diagnoser ärlångvariga sjukdomstillstånd.Slutsatsen är att det blir värre innan det blirbättre och att vi har att förvänta oss ett par årav ganska höga tal av sjukersättningar innan antaletgår att få ned.Eva , ,anförde bl.a. följande. Läkaren har en stor roll isjukskrivningsprocessen, då det bakom praktiskttaget varje sjukskrivning finns åtminstone enläkare, oftast flera. är de ökadesjukskrivningarna något av en medicinsk paradoxeftersom den medicinska forskningen har gått väldigtsnabbt med nya behandlingsmetoder och nya läkemedel.Därtill kommer en ökande medellivslängd och envälutbyggd hälso- och sjukvård.Den senaste fem årens ökning av sjukfrånvaronberor på många olika faktorer t.ex. en åldrandearbetskraft och slimmade organisationer i denoffentliga sektorn. Men det handlar också om ennormförskjutning i samhället som också inbegriperläkarna.Inom läkarkåren är man överens om att läkarenbehöver mer tid för varje enskild patient. Läkarensträvar vid varje patientmöte efter att försökakomma fram till en diagnos och en behandling. Ivissa fall är det enkelt men i många fall är detsvårt att hitta en objektiv diagnos. När man välkommit fram till en diagnos skall läkaren bedöma omdet finns en funktionsnedsättning i relation tilldiagnosen. Om patienten t.ex. har smärta i axlarnaär det mycket svårt att bedöma den reellafunktionen. Nästa steg är att bedöma arbetsförmågani relation till den aktuella funktionsnedsättningen.Även här är det svårare utan en given diagnos.Läkaren skall därefter bedöma arbetsförmågan irelation till det aktuella arbetet men också tillarbetsmarknaden i stort, vilket är en kompliceradfråga. Därefter gäller det att komma fram till omsjukskrivning är den bästa lösningen på patientensproblem.Om patienten och läkaren inte är överens om attsjukskrivning är det bästa för patienten kan detibland vara enklare att gå med på patientensönskemål än att ta en omfattande diskussion omalternativen till sjukskrivning, särskilt omläkarens arbetsförhållanden är ansträngda. Detläkaren behöver är därför tillräcklig tid för endiskussion med patienten. Det behövs också tid föratt ta kontakt med ocharbetsgivaren för att nå de optimala lösningarna.Läkare behöver också bättre kunskap omsjukskrivningens effekter för patienten. Dessvärrevet man för lite, vilket inte beror på denenskilda läkaren utan på att kunskapen inte finns.Det behövs även ökade utbildningsinsatser vad gällerförsäkringsmedicin både i grundutbildningen ochfortlöpande under läkarens hela yrkesgärning.Propositionens förslag om avstämningsmöte ärpositivt framför allt för patienten som annarsriskerar att hamna mellan stolarna. Förslaget germöjlighet att fånga upp och att hjälpa patienten.Det krävs dock att de berörda parterna får tid attdiskutera och tillsammans med patienten göra envettig bedömning av vilka resurser individen har ochvilka resurser arbetsgivaren har för att kunnaerbjuda ett anpassat arbete. Om man tar sig dentiden kommer man att tjäna in den i slutändan. Harman hjälpt patienten på ett tidigt stadium ochsamordnat resurserna kommer det att leda tillkortare sjukskrivningar och även insparadeläkarbesök i syfte enbart att förlänga sjukintyg.Leif , RFV:s programchef för ohälsa,delade uppfattningen att ett bra avstämningsmöte kanspara tid eftersom det kan ersätta mycket av detintygs- och utlåtandeskrivande som annarsförekommer.Professor , ,anförde bl.a. följande. Det har skett en markantökning av de psykosociala kraven i det svenskaarbetslivet. Ökningen är dock ganska ojämn och harframför allt skett inom vissa sektorer, vissabranscher och vissa yrken.Under 1990-talet är det tydligt att det framförallt inom landstings- och kommunsektorn har skettkraftiga ökningar när det gäller andelen kvinnor somhar s.k. höga anspänningsarbeten, dvs. att de haralltför höga krav på sig och för liten kontroll. Dehar väldigt mycket att göra, men de kan inte påverkanär, var eller hur det här arbetet ska utföras. Detbör också noteras att staten inte har samma ökning.Inte heller den privata sektorn.Det finns två konkurrerande faktorer som är välbelagda. Den ena är åldersfaktorn.Åldersförändringen hos arbetskraften har en distinkteffekt på ökningen av sjukfrånvaron efter 1997. Detandra typen av faktorer som man är rätt övertygad omspelar roll är belastningar i privatlivet,fritidsaktiviteter och liknande. Vid en summering avalla mätbara faktorer kan arbetslivet förklaraungefär av variationen. Ytterligare entredjedel kan förklaras med balansen mellan detprivata och arbetslivet. Men en tredjedel är slumpdär man inte vet något alls.När det gäller faktorer i privatlivet har man gåttefter två spår. Det ena är det s.k.belastningsspåret. Människor som har storabelastningar i privatlivet t.ex. mycket små barn,vårdnadsansvar för äldre anhöriga osv. borderimligen bli mer utmattade än de som inte har det.Men så ser det inte riktigt ut eftersom kvinnor medmånga barn är friskare än andra. Det tycks som om endel av dessa belastningar också är friskfaktorer.Det finns studier som visar att om individerna angeratt det är problem i balansen mellan privatliv ocharbetsliv får man utfall för risken för sjuklighet.Det innebär att de som har svårt att hanterasituationen när antingen arbetet inkräktar påprivatlivet eller tvärtom är sjukligare. Det andraspåret har att göra med traumatiska händelser iprivatlivet, t.ex. skilsmässor, dödsfall ochsjuklighet. Människor som är med om svåra händelserlöper större risk för sjuklighet. Men det har inteförändrats särskilt mycket och kan såledesinte förklara den aktuella ökningen avsjukfrånvaron.De individer som utsätts för mycket höga psykiskakrav men har låg kontroll har en överrisk försjukskrivning på nästan . Detär ett kraftigt utfall. Men även de som har högakrav och hög kontroll har en överrisk. Så har detinte sett ut tidigare. Särskilt för kvinnor finnsdet en överrisk i den här gruppen.Diagnosen utbrändhet är väldigt ovanlig i ,av de faktiska diagnoserna. Men om man vidgarman det till frågor om utmattningsdepressioner ochliknande är det en väldigt tydlig ökning av dentypen av sjuklighet. Men det är också viktigt attkomma ihåg att det fortfarande finns en stor gruppmed besvär i rörelseorganen. Det är fortfarande denstörsta gruppen och den ökar.Dessutom ökar sjukdomar som i allmänhet inte harmed arbetslivet att göra. Där kan man fundera överom en del av ökningen visserligen inte orsakats avarbetslivet men ändå har med arbetslivet att göra pådet sättet att det är svårare att arbeta ochsamtidigt vara lite sjuk än vad det var sedan.Det finns ganska bra belägg i och i någraandra länder för en tydlig ökning av de psykosocialaproblemen i arbetslivet och för att de hänger sammanmed ökad sjukfrånvaro.En del forskning finns om det som kallassjukdomstolerans, dvs. att man tillåter denanställde att vara på arbetet även om han eller honhar lite krämpor. En forskare vid Karolinskasjukhuset, , har presenterat en studiedär hon visar på ett helt linjärt samband mellan höggrad av sjukdomstolerans i yrket och låg grad avsjukfrånvaro allt annat lika.Professor , ,anförde bl.a. följande. Inom institutetpågår forskning om stress och ohälsa på olikaarbetsplatser. En studie har gjorts på sjukfall, 90dagar eller längre avseende landstingsanställda medmental diagnos. Det handlar till ganska stor del omdet som populärt kallas för utbrändhet men somrätteligen bör benämnas utmattningsdepression ellerutmattningssyndrom.Som bekant har det gjortsneddragningar inom landstings- sektorn. I ,där sjukfrånvaron fördubblades mellan 1999 och 2000för att sedan gå ned, var det under det här året enkraftig turbulens med omorganisationer, nedläggningav sjukhus osv. som kan förklara ökningen. ärdäremot ett landsting som har mycket lite av den härproblematiken, vilket kan förklaras av att man därinte haft så mycket neddragningar.En annan intressant fråga är hur det ser ut om manjämför diagnoserna mentala och muskuloskelettalasjukdomar, sjukdomar i luftvägarna och hjärt-kärlsjukdomar i kommuner och landsting och inom LO-kollektivet. Dessa diagnoser utgör tillsammans 80 %av sjukskrivningsproblematiken.LO-kollektivet har ganska lite avutmattningsdepression. Där dominerar fortfarande demuskuloskelettala problemen. I kommuner ochlandsting är det fler, ungefär en tredjedel, som harutmattningsproblem. En jämförelse mellan olika yrkenpå samma arbetsplats inom sjukvården städare,undersköterskor, sjuksköterskor och läkare visaratt den grupp som har mest avutmattningsproblematiken är läkarna, . Den endagrupp som slår läkarna är präster, som har avden här problematiken. Städare och undersköterskorhar mer av muskuloskelettala problem.Gemensamt för de fyra diagnoserna är stress. Detgäller även utmattning och depression. Stress ärsåledes den gemensamma nämnaren.Undersökningen omfattar 350 personer och i avfallen finns ingen annan utlösande faktor änarbetet. I resten av fallen handlar det om familjoch privatlivet i övrigt. När det gäller familjhandlar det till övervägande delen om kvinnor, ochnär det gäller arbetet är det ganska lika mellankvinnor och män.De flesta anger orsaker som har att göra medomorganisationer. Då gäller det inte den förstaomorganisationen, utan det handlar om när det blirtre fyra omorganisationer en ganska . betyder ofta att det blir färre somska göra samma arbete, och att det leder till en förstor arbetsbörda.Den här processen har i regel pågått . Det börjar ofta med värk i kroppen.Sedan tillkommer andra besvär, t.ex. sömnbesvär,energilöshet och minnesproblem. Glädjelöshet ochnedstämdhet följer av det, och sedan ärutmattningssyndromet ett faktum.I samtliga fall minskar sjukskrivningarna om mangår in och kartlägger och åtgärdarriskpatienterna med avseende på bådearbetsorganisation och personliga problem. Personermed utmattningsproblematik bör behandlas i grupp,s.k. Det behövs ocksåbehandlingsmetoder för dem som är i riskzonen. Om10 % i snitt är sjukskrivna hos de företag somstuderats så är i riskzonen.Kristina , professor isocialförsäkring och projektledare, anförde bl.a.följande.