bet · GR01UU3 · 2003-12-02 00:00:00 — Vi överlever om vi är bra på nytänkande, om viär bra på genomförande av projekt. Om man kommer fram till att Sidafungerar som en god upphandlare innebär det i sig också en kunskapsöverföringtill som går långt förbi den process som den konkreta insatsensupphandling innebär.Vi kan alltså genom att vara goda upphandlare själva överföra denkunskapen till . Det gäller också i andra sammanhang.Sedan är det också så att vi som konsultföretag inte genomför dethär, om vi pratar om personalbistånd, enbart med svenska resurser. Vihar nästan i all upphandling - och det beror naturligtvis delvis på hurSida gör upphandlingsunderlagen - allianser med företag i mottagarländerna.Det innebär också en kunskapsöverföring i sig. Det är ett samarbetemed dessa företag. Det innebär också att vi i väldigt hög utsträckningdiskuterar med dem hur man ska driva företagande. Det finns även där enkunskapsöverföring som går långt utanför själva insatsen.Jag skulle vilja se en tydligare idé från svensk sida, att man har ettmål att öka upphandlingen när det gäller genomförande av biståndsinsatser.Det innebär naturligtvis också att vår svenska resursbas blir större omvi har mer upphandling. Det innebär att vi har en resursbas som vi kananvända även för rekrytering när vi ska ha folk ute i internationellaorganisationer, oavsett om det är i , EU eller annorstädes.Jag tror att det ger en legitimitet till biståndet och en effektivitettill biståndet.Ordföranden: för det! Därmed var vi klara med den omgången. Det innebär att vi slår ihop alla de frågeställare som är kvar.Jag erinrar om att ni ska ställa frågorna distinkt till någon som skasvara.Agne (): Jag vill rikta mig till . Min första frågaär: Vad är problem nummer ett i världen när det gäller biståndet?Vi har ju hållit på med utveckling och bistånd i . Nulägger vi om och har en annan syn på biståndspolitiken. Är det tillräckligt,eller fattas det något ytterligare? Jordbruksinriktningen har vi varitinne på tidigare. Det handlar om omvärldens behandling av ,export och import. Är det tillräckligt, eller fattas det ytterligarenågot? Det gäller jordbrukspolitikens inriktning i biståndsländerna.Vad kan komplettera propositionen med på den punkten?Rosita Runegrund (kd): Min fråga riktar sig till UD, till någon avregeringens representanter. Solidariteten nämns väldigt tydligt ipropositionen, men man tar inte upp den upplysta egennyttan som grund positiv utvecklingspolitik. Det har framförts kritik från vissaremissinstanser, men jag vill ändå höra UD:s syn på det här. Är inte detupplysta egenintresset i verkligheten en mycket viktig faktor även försvensk biståndspolitik? Varför tar man inte upp det i propositionen?Det är trots allt en gemensam värld vi lever i.Carl B (): Min fråga riktar sig till och möjligenAri Kokko. Vi har diskuterat här utifrån forskning om ochrelationerna mellan i- och , men det finns ett annat relativtnytt forskningsområde som rör aktörerna i bistånds- och utvecklingsprocessen,till exempel den roll som lobbyister och frivilligorganisationer spelar.Det finns alltså forskning om dem som är här, så att säga.Jag skulle vilja att ni kommenterar den kritik som brukar framföras omatt både lobbyister och frivilligorganisationer gör att det blir enbiasi fråga om popämnen i industriländerna och att trender som finns iindustriländerna ganska snabbt och effektivt överförs till biståndspolitikenoch när det gäller vad man ska göra i i allmänhet. Man ärmedietillvänd och har sin egen agenda för att överleva som en viktigaktör i de här processerna. Det är också en biasbeträffande ämnesinriktningenpå softa frågor. Det finns liksom inga frivilligorganisationer förstränga utgiftstak, om jag säger så, utan det är mera behjärtansvärdaändamål, i alla fall på kort sikt.Lotta N (): Jag hoppas att det finns någon representant förSHIA och någon representant för HomO. Jag är inte säker på det, men omså är fallet skulle jag vilja att de bägge hjälpte oss lite grann påtraven, så att vi i det betänkande vi ska göra bättre kan sätta ord påhurrespekten för de mänskliga rättigheterna ska implementeras. Sompropositionen nu är skriven handlar det mera om "att" i största välvilja,men jag skulle önska lite draghjälp när det gäller hur detta ska göras.Ordföranden: Jag har tre frågor. Den första riktar sig till Sida. Detär två aspekter som man stöter på. I de europeiska diskussionerna närdet gäller östbiståndet är det absorptionsförmågan. Hur mycket biståndkan man ge till ett land innan det slår över i inflation och korruption?Det skulle vara intressant att höra om Sida har några synpunkter pådetta. Det förs egentligen inget resonemang kring detta i vare sigGlobkom eller propositionen. Jag saknade faktiskt detta i Globkom, somjag ju själv var med i. Hur mycket bistånd kan man ge utan att man fårnegativa effekter av detta?Det andra hänger samman med detta - det här riktar sig också till Sida.Det är tidsperspektivet. Hur avvecklar man bistånd? I brukarde säga att den svåraste men viktigaste perioden var när man avveckladebistånd och de fick börja klara sig själva.Den andra frågan gäller UD. Den handlar om trepartssamarbete, så att viinte bara använder oss av den svenska resursbasen utan även av andraländer, framför allt länder som själva har varit lyckosamma, som nyligenhar genomfört fattigdomsavveckling.Den tredje och sista frågan är till Forum Syd. Det är frågan om justjordbruksavveckling. Det alldeles centrala i den svenska välståndsutvecklingenvar ju en snabb minskning av jordbruksbefolkningen. Så har det varitöverallt som vi känner till. När Globkom var i noterade viatt det fanns en del av befolkning som hade oerhört småjordplättar, mindre än en hektar. Försökte man tala om att de i framtidenkommer att ha mycket större jordbruk och alltså mycket färre som jobbari jordbruk så ville de inte lyssna.Måste vi ändå inte vara ganska tydliga på den punkten. Välståndsutvecklinghänger samman med en snabb minskning av andelen yrkesverksamma i jordbruket,inte att jordbruket producerar mindre. Det är ett ganska impopulärtbudskap på landsbygden i de flesta , men vi måste väl varatydliga och inte säga motsatsen, att vi ska skydda de små täpporna, medtanke på den fattigdom som det medför.Ewa (): Jag har flera frågor. Jag har bland annat en tillSida vad gäller uppföljning och utvärdering, som jag och Moderaternavill sätta större tryck på. Detta hade jag velat se betydligt merutförligt i propositionen. Hur blir vi bättre på uppföljning och utvärdering?Är det tillräckligt med den interna revision som vi har på Sida ?Behöver vi ha någon ny form av extern revision? Kan vi gå ut och tittahur andra länder har gjort?Jag har också en liten sidofråga till angående . Jagundrar om han kan nämna några viktiga positiva bitar som gör att vi nuser en bra utveckling där.Sedan måste jag få ställa en fråga angående ett av de åtta målen somnästan inte har berörts här . Det tycker jag är helt fascinerande.Vi har suttit här , och man har knappt nämnt hiv/aids.Jag skulle vilja ställa en fråga till Sidas hiv/aids-sekretariat, omnågon därifrån är kvar fortfarande. Hur ser arbetet ut vad gällerhivprevention, och vad kan vi fokusera på ytterligare? I många delarströmmar det nu in väldigt mycket pengar från olika håll i världen, mendet handlar också om att vara effektiv och göra rätt sak med de härpengarna.I och med detta kommer jag fram till min sista fråga, till . Vad är tanken bakom en hiv/aids-ambassadör? Vad är den härpersonens uppgifter? Varför ska man ha just detta när vi redan har massaandra organisationer som jobbar i den här riktningen?Sedan måste jag få kommentera en sak. När vi skulle kommentera budgetenavseende utgiftsområde 7 fanns det ingen landindelning. Det fannsfaktiskt bara en indelning för de olika FN-organen. Det tycker vi intebidrog till någon ökad transparens, tvärtom.Carina (): Jag har varit FN-delegat och kom hem från NewYork. Där gjorde jag en erfarenhet, och det var att man inte kom in iFN med små barn, inte ens som FN-delegat. Varför säger jag detta? Jo,det gör jag för att det är ett väldigt tydligt exempel på att det ärviktigt hur man skriver konventioner, propositioner och betänkanden föratt de ska bli de bästa redskapen för att man ska få genomslag i praktiken.Här fick inte barnperspektivet genomslag ens i det hus som främst skaförvalta en sådan viktig fråga. Därför vill jag ställa en fråga tillRädda Barnen. Hur upplever de att barnperspektivet genomsyrar propositionen,och har de något att sända med oss för att det ska bli ett bra utslagså fort som möjligt i praktiken?Jag vill även ställa en fråga till UD. Ni får väl välja vem som skasvara. Jag tror att det är viktigt att vi är ytterst tydliga när viskriver vårt betänkande, så att vi inte bara kan styra det bistånd somvi direkt och lättare kan ha en uppföljning av. Vi ska också hittametoder för att kunna styra och följa upp det bistånd som går via EU.Jag har själv misslyckats med att göra det när det gäller till exempeljämställdhetsfrågorna.Jag ser att det finns en del som är bra. Man har satt av pengar tillsådant som ligger helt i linje med svensk politik. Jag kan se andradelar som jag absolut inte kan få en genomlysning av. Då blir jag oroligför att man ger med den ena handen och tar med den andra handen, föratt det finns pengapotter som går till verksamheter som motverkarvarandra. Då kan man säkert göra jämförelser och dra paralleller med andraområden som inte är biståndsområdet. Så det är viktigt att man hittarinstrument här, men det gäller även bilateralt samarbete där de pengarsom vi sänder iväg går in i en korg.En delegation parlamentariker, inte minst de kvinnliga parlamentarikerna,från ett av våra samarbetsländer som var här på besök sadeatt man, när det kommer i en korg, på ett sätt är väldigt tacksam fördet därför att det är väldigt svårt att ha med många biståndspartneratt göra. Å andra sidan kommer kvinnorna, så länge kvinnor har mindremakt och inflytande, inte att ha tillräckligt inflytande över den härkorgen. Finns då länder som inte med lika tydligt, kommerkvinnorna att förlora när det gäller kampen om de här pengarna. Hurhanterar vi de här problemen?Ordföranden: för det! Därmed var det slut på frågandet. Då har vien dryg kvart på oss. Det är åtta som har blivit apostroferade. Jagtänkte räkna upp er i rask takt, så att ni vet var ni kommer på listan.Det är , , universitetsrepresentanten , professor ,SHIA, HomO, Sida, Forum Syd och Rädda Barnen.Diakonia, varsågod! Tänk på tidsaspekten, så att övriga också harmöjlighet att svara!Magnus , : Jag ska försöka fatta mig kort. Jag tror attrepresentanterna för har gått, så det kan hända att frågantill inte blir besvarad.Agne frågade vad som är problem nummer ett när det gällerbiståndet. Det är en väldigt svår fråga. Man kan titta på det i ett svensktperspektiv eller i ett EU-perspektiv eller i ett internationellt perspektiv.Jag tror att det finns en trend. Ett stort problem med biståndet äratt det fungerar som plåster på såren. Inriktningen på det kortsiktigatenderar att bli populär - vi hörde inte minst kommentar.En stor del av biståndet, inte minst i EU, går också till närområdetoch används för andra syften än fattigdomsbekämpning utan att främjaegenintresset på olika sätt.Som kommande från en organisation som jobbar långsiktigt med demokrati,MR och fattigdomsarbete kan jag säga att det inte alltid är lätt attfå rubriker när man jobbar med det långsiktiga. Det är svårare. Det kanjag verkligen hålla med om.Fråga nummer två var om omläggningen av biståndspolitiken är tillräcklig.Det gäller utvecklingspolitiken och jordbrukspolitiken, vill jag säga.Det finns en sak som jag tror att flera av oss har pekat på. Det ärjust bristen på nyansering i diskussionerna kring jordbrukspolitikennär det gäller livsmedelssäkerhet. I propositionen görs det för enkelt,som att borttagande av handelshinder automatiskt leder till att böndernafår det bättre och att man också får livsmedelssäkerhet. Det finns ingetresonemang kring livsmedelssäkerhet. Vi är överens om att EU:s subventioneroch exportstöd har väldigt negativa effekter, så det är ingentingatt prata om.Detta tror jag är en punkt som är viktig.Annika Söder, : Först frågade omdet upplysta egenintresset. "Gemensamt ansvar", som propositionen heter,är ju samma uttryck som "solidaritet". Jag tror kanske inte att vikommer så långt med en semantisk diskussion. Jag tror att bevarandetoch utvecklandet av världen i någon mening kan kallas för det upplystaegenintresset. Om det är det som menar tror jag att viär överens, men jag tror att det är viktigt att anknyta till det somMagnus sade. Det långsiktiga och det som kan te sig långtfrån vårt eget intresse i ett kortare perspektiv är oerhört viktigt.Därför har vi undvikit att använda just uttrycket "det upplystaegenintresset" och i stället valt "gemensamt ansvar" och "solidaritet".Själva tankegången är att man ska gå ifrån idylliseringen av biståndetsom enda utvecklingsfaktor, som kallade det för en stundsedan, och i stället nå ett brett perspektiv där alla olika samhällsfenomenfaktiskt påverkar vad som kan bli resultatet.I propositionen görs det inga anspråk på att tala om hur allt det härska gå till. Vi hoppas att den här texten ska stå sig ett tag och attalla aktörer, regeringen och och alla som är verksamma inomdet här området, ska bidra till att politiken i sak konkretiseras årefter år alltefter de behov som vi ser.I begreppet "gemensamt ansvar" ligger också ansvaret på de fattigaländerna själva. Vi vill sätta ett tydligare tryck på de ansvarigaregeringarna, väl medvetna om att de befinner sig i en globaliserad värld.Det måste bli tydligare att ansvaret för utvecklingen ligger hosregeringarna och att de i sin tur har att i det nationella ramverk som deagerar i förankra sin politik. Därmed blir biståndet bara en katalysator.Jag passar på att göra en liten utläggning om det.Nu ska jag prata om trepartssamarbete. Jag delar helt att det är viktigt. Sida gör en hel del inom trepartssamarbetet.Ett exempel är samarbetet i , som vi har med . Vi serockså stora möjligheter att ha trepartssamarbete med de nya medlemsländernai Europeiska unionen. De har just varit med om en övergång från totalitärtstyre till demokrati och har stora erfarenheter på det området. Vi trortill exempel att vi kan få till stånd ett samarbete med omutvecklingen i , som vi tror kan bli väldigt spännande. Det härvar bara några exempel.Ewa frågade om hiv/aids-ambassadören. Det viktiga som vi villslå fast både i utvecklingspropositionen och i årets budgetpropositionär att hiv/aids är ett allt överskuggande utvecklingshinder. Det är ensäkerhetsfråga, en hälsofråga och så vidare. Därför har vi föreslagitför att vi ska satsa mer pengar på hiv/aids multilateralt menockså bilateralt. Det handlar om hela kedjan, om det förebyggande, omatt se till att ledare i länder talar ett tydligare språk om hiv/aids,om bromsmediciner och om vaccin, som vi tror är en viktig faktor. Föratt det ska bli en bra samverkan mellan ochnär det gäller det multilaterala arbetet har vi valt att tillsätta enhiv/aids-ambassadör som ska samordna det här utan att ta ifrån någonaktör den särskilda funktion som den har.Slutligen gäller det styrning och utvärdering och inflytande i EU. Ja,det behövs fortsatt många reformer inom Europeiska unionen när detgäller biståndsarbetet - det är helt klart. Vi tycker att vi har utgjorten skillnad. Vi försöker att göra en skillnad också fortsättningsvis,tillsammans med många andra länder som tänker i liknande termer som vigör när det gäller utveckling, samstämmighetsfrågor och biståndsfrågor.När man ger ägarskapet till regeringarna i utvecklingsländerna och intestyr själv från givarsidan måste man naturligtvis vara väldigt vaksam,så att inte svaga grupper i de här länderna kommer sämre ut. Men vitror fast och fullt att det civila samhället, alla de aktörer som harnämnts här , kan spela en sådan roll i de samhällen som har att tasitt eget ansvar.Björn Hettne, universitetsrepresentant: Det gällde då frågan omfrivilligorganisationernas roll. Det är också en stor och komplicerad fråga.Man kan vara positiv och säga att de i viss mån utgör en sorts demokratiskutveckling, dels i länder med svag institutionell demokrati, dels i dettransnationella rummet där det egentligen saknas folkligt inflytande.Å andra sidan är det uppenbart att många av de här organisationernaanpassar sig till det externa resursflödet. De anpassar sig till aktuellafrågeställningar och avviker väldigt mycket från inhemska organisationergenom att de har bättre resurser, större bilar och så vidare. Det härär alltså ett problem som har konstaterats under de senaste åren.Samtidigt behövs de här organisationerna. I konfliktområden är de oftaett komplement till de officiella organen, som kanske inte kan agera iväldigt besvärliga konfliktsituationer. Det behövs alltså någon typ avdekonstruktion av hela begreppet, så att man kan komma ifrån det allmännarefererandet till NGO:er och kanske hitta mera specifika infallsvinklarpå det här fenomenet, där det alltså finns både positiva och negativaaspekter.Ari Kokko, : Om vi tittar på några av de faktorer som harbidragit till att utveckling har varit så positiv under desenaste 10-15 åren tror jag att det är tre saker som framstår som allramest viktiga.Jag tror att ett första steg som var viktigt, och som fortsätter attvara viktigt, var decentralisering av ekonomiskt beslutsfattande. Detskedde på ett väldigt extremt sätt tidigt i reformprocessen när mangick från jordbrukskollektiv till familjejordbruk och hushåll och privataaktörer. Och detta har fortsatt att vara viktigt, ibland på sätt somman inte hade väntat sig. Decentraliseringen av den statliga industrininnebar att många statliga företag började agera nästan som privataföretag . De bidrog kraftigt till en ökad industriproduktionfram till mitten av 90-talet då de började upptäcka att det kanske gåratt skapa monopol. Då tog konkurrensen mellan statliga företag slut,men decentraliseringen var väldigt viktig där.En annan faktor som har varit central är utvecklingen av den privatasektorn. Redan de första jordbruksreformerna skapade en privat sektorsom inte hade funnits tidigare. Men även , i synnerhetunder de senaste sex, sju åren, är det den privata sektorn som har dragitVietnams ekonomi. Den statliga sektorn har till exempel inte skapatnågra nya jobb , utan allt har skett antingeni den inhemska privata sektorn, formell såsom informell, eller i ensektor där utländska investerare har bidragit till utveckling.Ett tredje område - och det är ett politikområde - som jag tror harbidragit väldigt starkt till att cementera en del av de framgångar somVietnam har haft är handelspolitiken. har gjort mer på dethandelspolitiska området än på många andra områden. Man har förbunditsig att liberalisera sin handel och gett ganska klara signaler om vilkenväg man ska gå. Det finns ett bilateralt frihandelsavtal med . Detfinns en ansökan om medlemskap i . Och det är en utveckling avexporten som sedan reformernas början har överträffat planeroch förväntningar. Det är det som jag tror har skapat utrymmet ochtillväxten, som gör det möjligt att minska fattigdomen i så gott somalla befolkningslager i det landet.Ordföranden: Då var det , . De kanske inte är kvar. Då går vividare till Sida.Per Ronnås, Sida: Jag börjar med frågan om absorptionsförmågan. Problemetmed att mottagarländerna har svårt att absorbera biståndet finns förvisso,men jag tror inte att man ska överdriva det. Den totala internationellabiståndsvolymen är trots allt inte mer än . Det ärinte mer än hälften - det är kanske omkring en tredjedel - av de pengarsom migranter från sänder hem . Men problemen finns,och i enstaka fall är de uppenbara.Låt mig kort peka på fyra aspekter på absorptionsproblemet. Den förstaär makroekonomisk. Vi ser i vissa fall att det leder till en övervärderadvaluta. Inflödet av biståndsmedel kan leda till en övervärderad valuta,vilket försvårar näringslivets utveckling och export.Den andra aspekten handlar om att vi i vissa fall finner att man medden institutionella kapaciteten på mottagarsidan inte förmår att absorberabiståndet, men det har ofta mer att göra med bristande harmoniseringfrån givarsidan.En tredje viktig aspekt, som man ofta glömmer bort, handlar omägarskapsfrågan. Om biståndet blir alltför dominerande riskerar landets egetägarskap över sin utveckling att minska. Det finns en risk att givarnatar över utvecklingsagendan i landet, men det är, återigen, ett områdedär givarna har ansvar.Slutligen är det den fjärde aspekten. Ett dåligt utformat bistånd kansjälvfallet leda till att reformtrycket minskar i ett land där reformerbehövs. Givarnas agerande påverkar alltså absorptionsförmågan väldigtmycket. Kontinuitet och förutsägbarhet i biståndet ökar inte baraeffektiviteten utan också absorptionsförmågan. ser vi att deti fall då det är bristande förutsägbarhet i biståndet och ibland väldigtstora svängningar i biståndsvolymerna skapar problem i mottagarländerna.Det minskar också effektiviteten och absorptionen.Staffan , Sida: Jag tar frågan om tidsperspektiv. Jag får välsäga att vi, historiskt sett, inte har varit så bra på avveckling avbistånd i länder. Jag tror att en viktig faktor nu är att man till attbörja med bör bygga in ett tidsperspektiv tidigare och tydligare iplaneringen. För att man ska undvika biståndsberoende handlar det ocksåom sådana faktorer som vi talar om generellt och som regeringen betonari propositionen. Det handlar om ägarskap, lokalt ansvarstagande,kapacitetsutveckling och lokal resursmobilisering, att man faktisktmobiliserar egna budgetmedel, till att börja med i små mängder, i debiståndsinsatser som görs.Det handlar om den flexibilitet som finns i fördelningen av biståndmellan länder. Vi är nu snabbare och har lättare för att anpassa osstill förändrade verkligheter i länderna. När vi ser att utvecklingen ärväldigt negativ i lägger vi oss på en utfasning.Vi fasar faktiskt också ut stödet i flera länder . Det gäller blandannat de baltiska länderna. Vi har en utfasningsstrategi i Sydafrikaoch . Här handlar det mycket om att under slutfasen främja, medett utvecklingsfokus men ändå som en del av utvecklingssamarbetet, ettlångsiktigt relationsbyggande mellan och de här länderna.Sedan skulle jag vilja be Sidas utvärderingschef säga någotkort om uppföljning och utvärdering och chefen för hiv/aids-sekretariatetAnders att svara på fråga.Eva Lithman: Den första frågan som ställde var om det bordevara mer tryck i propositionen när det gäller frågor om uppföljning ochutvärdering. Vi tycker i och för sig att det är ganska bra tryck ipropositionen när det gäller just resultatorientering. Vi är glada lägger så stort fokus just på frågor om lärande. Vi tror att det ären av hörnstenarna här. Bistånd är en besvärlig verksamhet, och vibehöver lära oss allteftersom vi arbetar. Sida har därför byggt in iolika system och mekanismer, både i sitt regelsystem och i sin organisation,för att följa vad som händer med de olika insatserna.I det regelverk som Sida har finns det till exempel i projektcykelregleroch så vidare väldigt klart angivet att det ska ske utvärderingar vidslutet av en insats och att det ska vara avtalsbundet och så vidare.Det sker också ett mycket stort antal utvärderingar av olika insatserlöpande. Jag tror att vi hade 35 stycken som publicerades förra året.På listan hade vi 133.Det här en sida av saken. Det andra är att göra lite större tematiskautvärderingar. För att få det till stånd bildades sekretariatet förutvärdering och internrevision när nya Sida bildades . Det är enoberoende enhet som lyder direkt under för att garanteraett mått av oberoende.UTV genomför lite större tematiska utvärderingar. Vi har till exempeltittat på genomslaget av mainstreaming-strategin, vi har tittat påägarskap och hur man stöder utveckling av den privata sektorn, för attnämna några exempel.I det sammanhanget vill jag ta upp att man pratar om intern och externutvärdering. Det kan man göra. Men man kan också prata om oberoende ochtillförlitlighet.