bet · GR01KU10 · 2003-12-11 00:00:00 — Ansvaret förprogrammet har sedermera lagts uttill de personalansvariga pårespektive departement.Förutomkarriärplaneringsprogrammet harRegeringskansliet även ettchefsprogram, som riktar sig tillsamtliga chefskategorier ochinnehåller en chefsutbildning medjämställdhetsperspektiv.Utbildningen omfattar principer förrekrytering, lönesättning ochbefordran samt övrigtjämställdhetsarbete. Inom ramen förchefsprogrammet har under 2002-2003totalt 61 nya chefer - varav 33kvinnor - deltagit iRegeringskanslietsintroduktionsprogram som omfattargruppchefer, sektionschefer,biträdande enhetschefer ochenhetschefer. Programmet består aven lång utbildning sombl.a. innehåller teoretiskautbildningsinslag kring vikten avjämställdhet i Regeringskansliet.Under år 2003 har bl.a. huvudmändeltagit i en särskild utbildningom frågor rörande jämställdhet.Mentorprogram och förbättradeförutsättningar att kombineraförvärvsarbete och föräldraskapRegeringskansliet anför attmentorer skall särskilt erbjudas dekvinnor som arbetsgivaren bedömersom tänkbara blivande chefer.Mentorprogrammet kommer att startaunder år 2004.Därutöver har Regeringskanslietgenomfört en kvalitativundersökning med syfte att ökakunskapen och skapa bättreförutsättningar för medarbetarnaatt kunna förena förvärvsarbete ochföräldraskap. Den kvalitativaundersökningen kommer enligtuppgift från attföljas av en enkätundersökning ochdärefter redovisas i enslutrapport.2.4 enmyndighet - en analys aveffekter ochkonsekvenserUtskottet har under en rad av årföljt myndighetenRegeringskansliets skapande genomsammanslagningen avStatsrådsberedningen, departementenoch förvaltningsavdelningen år 1997och konsekvenserna för verksamhetengenom åren. Vid den senastegranskningen /03uppmärksammade utskottet attRegeringskansliet tillsatt enarbetsgrupp som skall analysera dekonsekvenser som sammanslagningenmedfört.Arbetsgruppen har sedermeraavlämnat sin rapportRegeringskansliet en myndighet - enanalys av effekter och konsekvenser(Ds 2003:44). Slutsatserna är bl.a.att sammanslagningen inte harinneburit någon drastisk förändringav verksamheten, även omarbetssättet har förändrats något iriktning mot effektivisering.Myndigheten harblivit mer flexibel och uppföljningav verksamheten har underlättats ioch med att verksamheten numera harett övergripande mål. ÄvenRegeringskansliets administrationhar kunnat effektiviseras genom attorganisatorisk och i vissa fallfysisk samling av stödfunktionerhar kunnat genomföras. Kvalitetenpå de administrativa tjänsterna hardärigenom kunnat höjas och andelenbaspersonal i kärnverksamhetenkunnat minskas.Rapporten visar också på behovetav en kontinuerlig utveckling avverksamheten för att tillgodosestörsta möjliga flexibilitet ocheffektivitet hos regeringens kansliäven för att kunna mötakommande behov.Utskottets ställningstagandeUtskottet noterar, i likhet medföregående år, att antalettjänstgörande i Regeringskanslietfortsätter att öka. Även antaletpolitiskt tillsatta tjänstemän harökat, från 155 tjänstemän år 1999till 167 tjänstemän år 2003.Ökningen har ägt rum somantalet regeringsärenden under enföljd av år minskats väsentligt ochRegeringskansliet omorganiserats.Den långsiktiga utvecklingen ifråga om Regeringskanslietspersonal är sådan att utskottet haranledning till skärpt uppmärksamhetoch närmare granskning avorsakerna.Utskottet anser det vara avstörsta vikt att kvinnors kompetenstas till vara även i de högretjänsterna inom ,vilket inom vissatjänstekategorier inte förefallerha blivit fallet. En utveckling somleder till fler kvinnor på högaposter skulle enligt utskottettydligt visa att kvinnors kompetensges lika värde som mäns.Utskottet har från konstitutionellautgångspunkter i granskningsärendetinte anledning att göra någravidare uttalanden. **FOOTNOTES**[3]: Ett effektivareregeringskansli - förslag tillåtgärder (SB2001/8259), januari2003, s. 183 Regeringsprotokollen3.1 InledningFör konstitutionsutskottetsgranskning av statsrådenstjänsteutövning ochregeringsärendenas handläggning harutskottet rätt att utfå protokollenöver beslut i regeringsärenden ochhandlingar som hör till dessaärenden. Inom utskottskansliet hargjorts en genomgång av samtligaregeringsprotokoll inomNäringsdepartementets ochKulturdepartementets områden samtkonseljprotokollen ochunderprotokollen i serie B. Motbakgrund av vissa iakttagelser somgjorts under granskningen avprotokollen har utskottet ställtfrågor till ombl.a. formerna för bestämmande avräntesatser och om villkor iregleringsbrev samt vissabidragsutbetalningar av . Frågorna besvarades den 23oktober respektive den 12 november2003, se bilagorna 3.1.1 samt 3.6.3.2 StatistikAntalet registrerade ärenden somavgjorts vid regeringssammanträdehar minskat från 10 2001till 9 2002. Som framgår avtabellen nedan är den långsiktigatrenden att antaletregeringsärenden minskar. Sedanslutet av har antaletärenden mer än halverats. Enväsentlig orsak till denna nedgångtorde vara det sedan lång tidpågående arbetet med att föra överärenden om överprövning avförvaltningsärenden från regeringentill allmän förvaltningsdomstol (sebet. 1999/2000:KU10). Den störstaminskningen av ärenden ägde rumunder . Till stor delförklaras den av inrättandet avUtlänningsnämnden det året, vilketmedförde att över 9 000 ärendenöverflyttades från regeringen tillden nya myndigheten.Av tabellen framgår även attantalet avgjorda regeringsärendenökade förhållandevis kraftigt underår 2001. Utvecklingen berodde på enökning av antalet dispensärenden iSocialdepartementet med anledningav att läkemedel för behandling avfetma och impotens lyftes ut urläkemedelsförmånerna. Sedan den 1oktober 2002 ansvarar en nymyndighet,, förbeslut rörande subventionering ochprisreglering i fråga om läkemedeloch andra varor som ingår iläkemedelsförmånerna. Inrättandetav den nya myndigheten bidrog tillatt antalet ärenden minskade underår 2002.Regeringskansliet hartillhandahållit statistik åtutskottet över antalet avgjordaregeringsärenden under år 2002fördelat på olika ärendegrupper (sebilaga 3.2.1). Totalt rör det sigom 10 ärendegrupper. I likhet med2001 var den största ärendegruppendispensärenden och övrigapartsärenden, som dock minskadefrån 4 382 till 3 691. Näst störstaärendegrupp var regleringsbrev samtanslags- och bidragsärenden, somjämfört med minskade från1 878 till 1 646. Den tredjestörsta ärendegruppen varanställningsärenden, som ökade från1 588 till 1 610.-----------------------------------År Antal-----------------------------------1988 20 279-----------------------------------1989 19 293-----------------------------------1990 20 650-----------------------------------1991 21 394-----------------------------------1992 13 990-----------------------------------1993 13 992-----------------------------------1994 12 981-----------------------------------1995 11 691-----------------------------------1996 10 241-----------------------------------1997 9 373-----------------------------------1998 9 946-----------------------------------1999 9 007-----------------------------------2000 8 272-----------------------------------2001 10 521-----------------------------------2002 9 548-----------------------------------Figuren nedan visar indexerad utvecklingöver tid av olika typer avregeringsärenden. Som framgår av tabellenhar antalet ärenden minskat iflertalet ärendegrupper. I enlighet medvad som anförts inledningsvis har ärendensom rör överklaganden minskat kraftigt.Huvudsakligen ägde denna minskning rumunder , för att därefter ha legatpå relativt jämn nivå. över enlängre tidsperiod har även antaletB-protokollsärenden minskat kraftigt,dvs. sådana ärenden där handlingarnasinnehåll helt eller delvis ärsekretessbelagt. Andra ärendetyper somminskat är propositioner, författningar,regleringsbrev samt anslags- ochbidragsärenden, anställningsärenden,dispens- och partsärenden samt "övrigaärenden". En typ av ärenden som ökatsedan slutet av är kommitté-och utredningsdirektiv. Ävenlagrådsremisserna har ökat under denstuderade perioden. Sin kulmen nåddedessa ärenden dock i början och mitten av1990-talet, för att därefter ha minskatnågot.Fördelat per departement framgår av denstatistik Regeringskansliettillhandahållit åt utskottet attSocialdepartementet var det departementsom hade det största antaletregeringsärenden (2 179) under 2002.Därefter följde (1 724) och (1 447).Det minsta antalet regeringsärenden hadeKulturdepartementet (395) ochJordbruksdepartementet (400). Jämfört med2001 minskade de flesta departementantalet regeringsärenden under 2002.Störst var minskningen, av skäl somframgått ovan, av Socialdepartementetsärenden, därefter . Ifyra departement var utvecklingen denomvända, dvs. antalet regeringsärendenökade i större eller mindre utsträckning.Mest ökade ärenden,därefter Utrikesdepartementets.Vad gäller propositioner komi likhet med 2001 det störstaantalet frånJustitiedepartementet (42).Näst flest propositioner komfrån (27), följt av Finans-respektiveNäringsdepartementet (vardera25). Det minsta antaletpropositioner kom frånUtbildnings- respektiveKulturdepartementet (vardera4) samt Försvars- respektiveJordbruksdepartementet(vardera 5).3.3 Formell granskning avregeringsprotokollenUtskottet har återkommande gått igenomregeringsprotokollen och har vid någratillfällen konstaterat smärre formellabrister. Vissa sådana iakttagelser harunder hand påpekats förRegeringskansliet. Så har skett även isamband med årets granskning.Regeringsprotokollen 2002Nedan behandlar utskottet i särskildaavsnitt vissa frågor i fördjupad form somföranletts av årets protokollsgranskning.När det gäller ordningen iregeringsprotokollen kan förstkonstateras att granskningen av 2002 årsprotokoll från ochKulturdepartementet inte visat någranämnvärda formella brister.Under statschefens ordförandeskapsammanträdde regeringen ikonselj på under 2002.Genomgången av konseljprotokollen fråndessa tillfällen har inte visat någraformella brister.Genomgången av protokollen har ävenomfattat underprotokoll i serie B förde skilda departementen, dvs.protokoll som kan innehålla uppgiftersom omfattas av sekretess.Utskottets ställningstagandeDen formella granskningen av ordningen iregeringsprotokollen har inte gettanledning till några uttalanden avutskottet.3.4 Ränta för lån tillhemutrustning -förvaltningsbeslut ellerförfattningsregleringRegeringsbeslutI ett regeringsbeslut den 28 november2002 (IV 3) fastställdes ränta för låntill hemutrustning för flyktingar m.fl.under år 2003. I beslutet hänvisades till16 § förordningen (1990:1361) om lån tillhemutrustning för flyktingar och vissaandra utlänningar vari föreskrivs attregeringen fastställer räntesats för ettkalenderår i sänder.Gällande regler m.m.HemutrustningslånEnligt Centrala studiestödsnämndensårsredovisning beviljades dettaår 5 433 ansökningar omhemutrustningslån, och det totala antaletlåntagare för denna låneform var 84 000.Räntan fastställs av regeringenoch var den 5,75 %.Enligt förordningen om lån tillhemutrustning för flyktingar och vissaandra utlänningar får lån tillhemutrustning beviljas flyktingar ochvissa andra utlänningar som, inom ramenför det kommunala flyktingmottagandet,efter utgången av för förstagången tas emot i en kommun.Lån får beviljas tillutlänningar som har överförts tillSverige med stöd av ett särskiltregeringsbeslut,utlänningar som har fåttuppehållstillstånd och som har tagitsemot i kommunen efter att ha varitregistrerade vid en förläggning förasylsökande,andra utlänningar som har fåttuppehållstillstånd med tillämpning av2 kap. 3 § eller 4 § första stycket 5utlänningslagen (1989:529) ellermotsvarande äldre bestämmelser,utlänningar som har fåttuppehållstillstånd på grund av sinanknytning till en utlänning somavses under 1-3 och som ansökt omuppehållstillstånd fråndet att den person som han eller honhar anknytning till först togs emot ien kommun.Lån får beviljas en utlänning som harbehov av pengar till hemutrustning. Ettsådant behov kan anses föreligga dåutlänningen flyttar in i en omöbleradbostadslägenhet. Även en utlänning somflyttar in i en möblerad lägenhet ellersom är inneboende hos en annan person kananses ha ett visst behov av pengar tillhemutrustning.Lånet löper med ränta från den förstautbetalningsdagen. Räntesatsen fastställsav regeringen för ett kalenderår isänder.Föreskrifter i fråga om räntesatserEn genomgång av ger vidhanden att räntesatser för lån m.m.bestäms på skilda sätt. De flesta byggerpå att räntesatsen finns bestämd iförfattning.I 4 § förordningen (1990:916) om vissalån till forskningsinriktatexperimentbyggande föreskrivs dock atträntesatsen på samma sätt som när detgäller hemutrustningslån bestäms avregeringen för ett kalenderår i sänder.Förordningen gäller sådana lån tillforskningsinriktat experimentbyggande sombeviljats av undertiden , omlånet eller del av lånet var ränte- ochamorteringsfritt den 1 oktober 1990.I många fall föreskrivs räntesatsendirekt i författning. I 4 kap. 1 § andrastycket studiestödslagen (1999:1395)föreskrivs visserligen att en årlig räntaskall betalas på studielånet och attregeringen före varje kalenderårs börjanfastställer den ränta som skall gällaunder året. I motsats mot vad som gällerför hemutrustningslån fastställs räntanemellertid i förordning, förordningen(2002:950) om ränta på studielån för år2003, vari regeringen föreskriver att denränta som skall betalas på studielånenligt bl.a. 4 kap. 1 § andra stycketstudiestödslagen skall vara för år2003.I vissa författningar finnsföreskrifter med delegation till vissmyndighet att bestämma räntesatsen. 20 § förordningen (2000:577) om stödför miljö- ochlandsbygdsutvecklingsåtgärder föreskrivsatt ränta skall betalas till staten, omstödmottagaren inte är berättigad tillbeloppet och detta skall betalas tillbakasamt att får föreskrivahur räntan skall beräknas, hur betalningskall ske och att små räntebelopp inteskall tas ut.I 9 § förordningen (1995:1254) omstatligt stöd till teknisk forskning,industriellt utvecklingsarbete ochuppfinnarverksamhet föreskrivs attlånetid och återbetalningsvillkor skallbestämmas med hänsyn till syftet medlånet, projektets risk, låntagarensekonomiska ställning och övrigaomständigheter. Om återbetalningen interegleras enligt 10 § skall i förekommandefall ränta tas ut och efteren räntesats som fastställs av Verket förinnovationssystem.Enligt 4 § förordningen (1988:103) omlån till den mindre skeppsfarten utgårränta på lyft belopp enligt den räntefotsom bestämmer.Därvid skall det rådande ränteläget samtriskläget för lånet beaktas.I flera författningar finns föreskrifterom ränta som fastställs i annatsammanhang. Så föreskrivs i 15 §förordningen (2000:284) om stöd tillkommersiell service att på ettlandsbygdslån skall ränta betalas fråndagen för utbetalning till låntagarenefter den räntesats som fastställs somreferensränta för av Europeiskagemenskapernas kommission.Betydligt vanligare är hänvisningar tillstatens utlåningsränta. Enligt 6 §förordningen (1993:1138) om hantering avstatliga fordringar skall ränta påstatens fordringar tas ut enligt denräntesats som för varje budgetårfastställs av regeringen (statensutlåningsränta). Denna utlåningsräntaföreskrivs i förordning. I nugällande förordning (2002:949) om statensutlåningsränta och statensavkastningsränta under budgetåret 2003föreskriver regeringen att statensutlåningsränta och statensavkastningsränta under budgetåret 2003skall vara 5,31%.Enligt 5 kap. 4 § studiestödslagen(1999:1395), 22 § förordningen (2002:744)om rekryteringsbidrag tillvuxenstuderande, 22 § förordningen(1997:1158) om statsbidrag förteckenspråksutbildning för vissaföräldrar, 14 § förordningen (1995:667)om bidrag till vissa funktionshindradeelever i gymnasieskolan och 15 §förordningen (1995:938) omutbildningsbidrag för doktorander skallpå ersättning/bidrag/belopp som krävstillbaka tas ut ränta från den dagbidraget utbetalats enligt en räntesatssom överstiger statensutlåningsränta med 2 procentenheter.I flera föreskrifter finns hänvisningartill räntelagen (1975:635). Så föreskrivsi förordningen (1985:525) om statligtstöd till bokhandeln att på ettinvesteringslån utgår ränta från dagenför utbetalningen efter en räntesats sommed överstiger den vidvarje tidpunkt gällande referensräntanenligt 9 § räntelagen.Referensräntan enligt räntelagenfastställs för varje kalenderhalvår genomsärskilt beslut av Riksbanken.Referensräntan skall enligt 9 §räntelagen motsvara den ränta somRiksbanken tillämpade vid denhuvudsakliga refinansieringstransaktionsom genomfördes närmast före detkalenderhalvår under vilket räntan skallgälla, avrundad till närmast högre halvaprocentenhet. tillkännagerbeslut om referensränta i Svenskförfattningssamling. Enligttillkännagivande (2003:517) av uppgift omRiksbankens referensränta ger Riksbankentill känna att referensräntaför perioden 2003är 3,0 %.Hänvisningar till räntelagen gällerockså ränta på stödbelopp som skallåterbetalas enligt förordningen (1997:75)om anläggningsstöd till plantering avfleråriga grödor för produktion avbiomassa (14 §), 21 § förordningen(1996:93) om nationellt stöd tilljordbruket i norra och 5 §förordningen (1995:1271) om stöd tillinvesteringar som avser förädling ellersaluföring av produkter från jordbruketeller skogsbruket.Förvaltningsbeslut eller generellaföreskrifterRegeringsformen bygger på en distinktionmellan generella föreskrifter och besluti enskilda fall genom att möjligheten attuppdra normgivningsmakt åt offentligaorgan är strängt reglerad medan dettainte är fallet när det gällerbeslutanderätten i enskilda fall. Lagaroch andra rättsregler skall varagenerellt tillämpbara.Enligt motiven till regeringsformen(prop. 1973:90 s. 204) är det inte heltlätt att ange innebörden av kravet pågenerell tillämpbarhet. Kravet pågenerell tillämpbarhet är uppfyllt ocksåom en lag exempelvis avser situationer avett visst slag eller vissa typer avhandlingssätt eller om den riktar sigtill eller på annat sätt berör en iallmänna termer bestämd krets avpersoner. En generell handlingsregelriktar sig till en i allmänna termerbestämd krets av personer, dvs. alla somunder givna förutsättningar har att rättasig efter påbudet eller förbudet. Ettindividuellt handlingsimperativ riktarsig däremot till en eller flera bestämdapersoner. Det väsentliga är att i engenerell handlingsregel är kretsen avadressater generellt angiven. behöver inte förlora singenerella karaktär enbart för att denriktar sig till en mer begränsad krets avadressater, t.ex. en viss kategori avyrkesutövare.Promemoria från RegeringskanslietI en promemoria frånJustitiedepartementet, bilaga 3.1.1, harsom svar på en fråga från utskottets sidaangetts att det finns olika tekniker föratt fylla ut en författningsreglering medregler som har eller inte harförfattningskaraktär. Regeringen harårligen fastställt räntan förlån till hemutrustning för flyktingarm.fl. genom särskilda regeringsbeslut.Enligt promemorian är en anledning tillatt ränteändringarna inte i ställetfastställts i förordningsform attbesluten har betydelse endast för denavgränsade kategori personer som harbeviljats eller kan beviljashemutrustningslån. Låntagarna finnsregistrerade hos . I promemorian harhänvisats till att samtliga dessapersoner och deras kontaktpersonerfortlöpande informeras av nämnden om deräntebeslut som regeringen fattar.Utskottets ställningstagandeDet kan enligt utskottets meningifrågasättas om det inte finns skäl attbestämma räntesatsen förhemutrustningslån på samma sätt somräntan för studielån. Bärande skäl förden nuvarande skillnaden kan knappastanses föreligga. Det är också när detgäller hemutrustningslånen fråga om grupp låntagare, även presumtiva.Utskottet vill framhålla att detsjälvfallet är av stort värde attsamtliga låntagare och deraskontaktpersoner informeras om regeringensräntebeslut men att denna ordning intekan ersätta en författningspublicering.Granskningen i denna del föranlederinte något ytterligare uttalande frånutskottets sida.3.5 Villkor i regleringsbreveller författningsregleringRegeringsbeslutet m.m.Den 12 december 2002 beslutade regeringenom regleringsbrev för budgetåret 2003avseende (IV 4).Anslaget 10:2 (utgiftsområde 8),, omfattade bl.a.anslagsposten 1 Statsbidrag tillorganisationer som främjar integration -. Som villkor föranslagsposten angavs att anslagspostenavser bidrag enligt förordningen(2000:216) om statsbidrag tillorganisationer som främjar integration.Av tilldelade medel skall högst 10 mnkravse organisationsbidrag och högst 10mnkr avse verksamhetsbidrag. Vidfördelningen av verksamhetsbidrag skallenligt villkoren organisationernas arbeteför ökad jämställdhet vara ettprioriterat insatsområde. Resterandemedel skall fördelas som projektbidrag.Av dessa skall avse stöd tillprojekt mot islamofobi och antisemitism.Projektområden som skall prioriteras ärrasism och främlingsfientlighet,jämställdhet mellan könen samt dengemensamma värdegrunden.I regleringsbrevet anges som mål förden nationella integrationspolitiken likarättigheter, skyldigheter och möjligheterför alla oavsett etnisk eller kulturellbakgrund, en samhällsgemenskap medsamhällets mångfald som grund samt ensamhällsutveckling som kännetecknas avömsesidig respekt för olikheter inom degränser som följer av samhälletsgrundläggande demokratiska värderingaroch som alla oavsett bakgrund skall varadelaktiga i och medansvariga för.Enligt den angivna förordningen omstatsbidrag till organisationer somfrämjar integration fattas beslut omstatsbidrag av Integrationsverket.Statsbidrag lämnas i form avorganisationsbidrag, verksamhetsbidragoch projektbidrag. Organisationsbidragoch verksamhetsbidrag får lämnas till enorganisation som till övervägande del harmedlemmar med invandrarbakgrund, bedriversin verksamhet i , har enriksomfattande organisation medtillfredsställande geografisk spridning iförhållande till dem som utgörorganisationens medlemsunderlag, harminst 1 000 betalande medlemmar, självbekostar en del av sin verksamhet, ärdemokratiskt uppbyggd, har bedrivitverksamhet som främjar integration underminst och har formulerat en plandär det beskrivs hur organisationenplanerar att främja integration under denärmaste tre åren. Organisationsbidragfår lämnas för att täcka kostnader förcentral administration. Verksamhetsbidragfår lämnas till verksamhet som främjarintegration. Bedömning avverksamhetsbidraget skall göras medutgångspunkt från de mål som regeringenanger i regleringsbrev förIntegrationsverket. Projektbidrag fårlämnas till organisationer som främjarintegration. Om det finns särskilda skälfår projektbidrag även lämnas tillkommuner och myndigheter. Projektbidragfår lämnas för att stödja projekt somsyftar till att stimulera integration isamhället eller till att förebygga ochmotverka diskriminering,främlingsfientlighet och rasism.Projekten skall vara klart avgränsade ochfår inte ingå i den bidragssökandesordinarie verksamhet. Bedömning avprojektbidraget skall göras medutgångspunkt från de mål ochprioriteringar som regeringen anger iregleringsbrev för Integrationsverket.Tidigare granskningUtskottet redovisade i betänkande1998/99:KU10 en granskning av en del avregeringens regleringsbrev för budgetåret1998. Granskningen hade genomförts främsti syfte att undersöka om det förekommervillkor och bemyndiganden som hellreborde ges i förordningsform. Utskottetframhöll att föreskrifter som harbetydelse för allmänheten i princip börmeddelas i författning.I regleringsbreven förekom enligtutskottet att det ställs medel tillförfogande som stöd till verksamheter sombedrivs av en mer obestämd krets enskilda- organisationer eller andra, ellerannars avses att användas av sådanaenskilda för vissa ändamål.