bet · GQ01LU10 · 2003-03-18 00:00:00 — Sådan rätt föreligger i de fall mannenavlidit före barnets födelse eller om mannenvisserligen avlidit efter barnets födelse men intevaraktigt sammanbott med barnet och inte hellerefter barnets födelse bekräftat att barnet är hans.Rätt att väcka sådan talan föreligger däremot inteom vid mannens död har förflutit fråndet att talan, som grundats på att mannen är fartill barnet, väckts mot honom och han fått del däraveller om har förflutit sedan anspråkpå samma grund framställts mot mannens dödsbo.Bestämmelsen har motiverats med att övervägande skältalar för att mannens arvingar inte skall ha någonrätt att väcka talan om hans faderskap till barnetnär han själv inte har vidtagit några åtgärder föratt få detta upphävt.Sammanfattningsvis är alltså huvudregeln attarvingarna till mannen inte har någon talerätt. Deundantagssituationer som är motiverade gällerframför allt de fall då mannen över huvud tagetaldrig känt till barnets födelse (prop. 1975/76:170s. 169).I fråga om faderskapsbekräftelse finns ingabestämmelser i lag om vem som äger föra talan omogiltigförklaring. Av rättsfallet NJA 1988 s. 525följer emellertid att de bestämmelser om talerättför mannens arvingar, inklusive begränsningarna italerätten, som enligt 3 kap. 1 § föräldrabalkengäller vid upphävande av faderskapspresumtion skalltillämpas analogivis vid ogiltigförklaring av enfaderskapsbekräftelse.När faderskapet har fastställts genom en dom somvunnit laga kraft skiljer sig situationen frånpresumtions- och bekräftelsefallen såtillvida attfader- skapsfrågan är definitivt avgjord. Enomprövning av domen kan därför i princip endast skeom resning beviljas av antingen Högsta domstoleneller hovrätt. Enligt 58 kap. 1 § rättegångsbalkenkan resning beviljas om nya omständigheter ellerbevis åberopas, vilka sannolikt skulle ha lett annan utgång i målet. Några särskilda regler omvem som är behörig att söka resning finns inte, menuppenbart är att den som var part i målet också kanvara resningssökande. Därutöver kan nämnas att talanom fastställande av faderskap enligt 3 kap. 6 §första stycket kan föras av barnetmot en avliden mans arvingar.I sammanhanget finns skäl att redovisa gällanderätt i övriga nordiska länder. I avskaffadesarvingarnas rätt att väcka talan om hävande avfaderskapspresumtion . Därvid hänvisades tillatt eftersom faderskapen numera kan antas vara rättfastställda har behovet av en talerätt förarvingarna minskat. Vidare anfördes att det ärorimligt ur barnets perspektiv om arvingarna kanväcka talan om faderskapets hävande när mannenavlidit. I har mannens arvingar rätt attväcka talan under förutsättning att mannens egentalerätt inte är försutten. En liknande regel finnsi isländsk rätt medan arvingarna i saknarsjälvständig talerätt (se närmare ,Faderskap i rättslig belysning, s. 153 ff.,akademisk avhandling, 2000).MotionernaI motion L204 av de ()påpekas att efterlevande barn numera ärver sin dödefar även om barnet fötts utom äktenskapet. Enligtmotionären ställs många änkor i en psykologiskt ochekonomiskt svår situation vid sin makes frånfälle,om det plötsligt uppdagas att det finns en tidigareokänd arvinge. Även om änkan misstänker attfaderskapet är felaktigt har hon, anförs i motionen,små möjligheter att väcka talan ochifrågasätta faderskapet. Enligt motionären harreglerna på området inte följt samhällsutvecklingen.Vidare anförs att både änkan och den avlidnes barnskulle vinna ökad rättssäkerhet och trygghet omtalerätt för hävande av faderskap infördes för såvälefterlevande maka som mannens arvingar. I motionenyrkas ett tillkännagivande från sida ienlighet med det anförda.Ulf m.fl. (fp, m, kd, c) anser i motionL266 att det måste ligga i alla parters intresse -moderns, barnets och den utpekade faderns - att ettfaderskap blir riktigt fastställt. Möjligheterna attsäkert kunna fastställa ett faderskap har, anförs imotionen, utvecklats genomanvändningen av DNA-teknik, och många domar ifaderskapsmål hade sett annorlunda ut omnuvarande teknik hade kunnat tillämpas. Motionärernaanför vidare att lagstiftning och praxis ärinkonsekvent på området. I motionen begärs etttillkännagivande om att det behövs en översyn avrättsläget och rättspraxis när det gäller talerätt imål om hävande av faderskap.Utskottets ställningstagandeUtskottet har behandlat motionsyrkanden med sammainnebörd som de nu aktuella vid flera tidigaretillfällen. När frågan behandlades av utskottetvåren hade utskottet, i sitt av riksdagengodkända betänkande 1997/98:LU10, inte någon annanuppfattning än motionärerna vad gäller vikten av attingen felaktigt förklaras vara far. Utskottetanförde bl.a. att det givetvis ligger i såvälmödrars som barns intresse att faderskap blirriktigt fastställda. När det gäller hävande avfaderskap anförde utskottet att reglerna generelltsett måste bygga på tillfredsställande avvägningarmellan de olika intressen som gör sig gällande ochatt bestämmelserna i hög grad bör präglas avhänsynen till barnets bästa.Utskottet ansåg vidare att de motiv som liggertill grund för nuvarande regler alltjämt hargiltighet och att några vägande skäl för att utvidgatalerätten för mannens änka och arvingar enligtutskottets mening inte hade framkommit. Därutöveranförde utskottet att en utvidgning av talerättenför änkan och arvingarna inte torde kunna motiverasutifrån principen om barnets bästa.Därefter har utskottet vid ett flertal tillfällenmed hänvisning till utskottets tidigareställningstaganden i saken avstyrkt motionsyrkandenmed samma inriktning som de nu aktuella. Riksdagenhar vid samtliga tillfällen följt utskottet (bet.1998/99:LU18, 1999/2000:LU15, 2001/02:LU15 och2001/02: LU9).När nu utskottet än en gång har attpröva frågor om talerätt i mål omhävande av faderskap vidhållerutskottet alltjämt sina tidigareställningstaganden. Utskottet ansersåledes inte heller nu att det finnsskäl att utvidga möjligheterna förarvingar att väcka talan om hävandeav faderskap. Motionerna L204 ochL266 bör därför avslås.Adoption m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden som rör partnerskap och adoption, äktenskap mellan adoptant och adoptivbarnsamt översyn av adoptionslagstiftningen.Utskottet hänvisar till tidigareställningstaganden från sida ochpågående arbete. Jämför reservationerna nr 8(kd) och nr 9 (m, kd).Partnerskap och adoptionBakgrundVåren 2002 beslutade vissa lagändringarsom innebär att registrerade partner fått möjlighetatt prövas som adoptivföräldrar. Härigenom kan tvåpartner gemensamt adoptera barn och en partner kanadoptera den andre partnerns barn. Lagändringarna,som förutsatte uppsägning av konvention omadoption av barn, skulle träda i kraft den dagregeringen bestämmer (prop. 2001/02:123, bet. LU27,rskr. 304).Regeringen har beslutat attlagändringarna skall träda i kraft den 1 februari2003.MotionernaYvonne m.fl. (kd) anser i motion L314 attregeringen skall återta uppsägningen av 1967 årseuropeiska konvention om adoption av barn (yrkande1). Vidare begärs att skall upphäva sitttidigare beslut om att registrerade partner skallkunna prövas som adoptivföräldrar (yrkande 2) samtatt även skall upphäva allföljdlagstiftning till beslutet (yrkande 3).I motion L254 av m.fl. (v, s, fp,c, mp) begärs ett tillkännagivande om att regeringenbör bestämma att de av antagnalagändringarna i betänkande 2001/02:LU27 skall trädai kraft omgående efter det att uppsägningen av 1967års europeiska konvention om adoption av barn trätti kraft (yrkande 6).Utskottets ställningstagandeGenom regeringens beslut ärönskemålen i motion L254 tillgodosedda. Utskottetanser att lagstiftningen som beslutades våren 2002om partnerskap och adoption alltjämt skall gälla.Mot den nu redovisade bakgrunden anser utskottetatt motionerna L254 yrkande 6 och L314 yrkandena 1-3bör avslås.Översyn av adoptionslagstiftningenBakgrundBestämmelser om adoption finns i 4 kap.föräldrabalken. En adoption innebär att barnet irättsligt hänseende betraktas som adoptantens barnoch inte som barn till sina biologiska föräldrar.Genom adoptionen övergår vårdnaden om barnet ochskyldigheten att försörja det till adoptanten.Adoptivbarnet och dess avkomlingar tar arv och ärvssåsom om adoptivbarnet hade varit adoptantens egetbarn.Beslut om tillstånd till adoption fattas av allmändomstol. Domstolen får ge sitt tillstånd endast omadoptionen är till fördel för barnet. Dessutom krävsatt den som vill adoptera barnet har uppfostrat deteller vill uppfostra det eller att det annars medhänsyn till det personliga förhållandet mellansökanden och barnet finns särskild anledning tilladoptionen.En adoption kräver som regel samtycke av barnet omdet har fyllt . Samtycke behövs dock inte omden som skall adopteras är och detskulle skada honom eller henne att bli tillfrågadeller om barnet är förhindrat att lämna samtycke pågrund av exempelvis en psykisk störning. Även ombarnets samtycke inte krävs skall barnets åsikterbeaktas om dess ålder och mognad motiverar det. , om det inte är olämpligt, attsöka klarlägga barnets inställning. Är barnet under18 år, krävs normalt samtycke också av barnetsföräldrar. Innan domstolen beslutar skall yttrandeinhämtas från socialnämnden.I departementspromemorian (Ds 2002:13) Utövandetav barns rättigheter i familjerättsprocesser harlagts fram förslag till vissa ändringar i 4 kap.föräldrabalken med anledning av att avseratt tillträda den europeiska konventionen omutövandet av barns rättigheter. Förslaget innehålleren bestämmelse som garanterar att barnet får deninformation i saken som inte är olämplig för barnetoch som kan antas vara av betydelse för barnet.Vidare föreslås att socialnämnden åläggs enskyldighet att redovisa för rätten att informationtill barnet har lämnats. Därutöver föreslås enbestämmelse i4 kap. om att ärenden om adoptionskall handläggas skyndsamt.Den som är gift får adoptera endast gemensamt medsin make. Den ena maken får dock adoptera ensam omden andre maken vistas på okänd ort eller lider avallvarlig psykisk störning. Den ena maken får ocksåadoptera den andra makens biologiska elleradopterade barn. Efter en sådan s.k.styvbarnsadoption eller närståendeadoption ansesbarnet som makarnas gemensamma. Från och med den 1februari 2003 har registrerade partner fåttmöjlighet att prövas som adoptivföräldrar. Härigenomkan två partner gemensamt adoptera barn, och enpartner kan adoptera den andre partnerns barn. Andraän makar och registrerade partner får således inteadoptera gemensamt, inte heller sambor.MotionernaInger m.fl. (m) föreslår i motion L219 attregeringen skall göra en samlad översyn av helaadoptionslagstiftningen (yrkande 1). I motionenbegärs vidare lagstiftningsåtgärder i syfte attförhindra äktenskap mellan adoptant och adoptivbarn(yrkande 2). Enligt motionärerna bör det i 4 kap.föräldrabalken införas en uttrycklig bestämmelse omatt adoption endast får komma till stånd om den ärtill barnets bästa (yrkande 3). Därutöver ansermotionärerna att den nuvarande 25-årsgränsen för attbli prövad som adoptivförälder bör ses över (yrkande4).I motion L314 av m.fl. (kd)begärs också att regeringen skall göra enheltäckande översyn av adoptionslagstiftningen(yrkande 4). () anser i motion L207att regeringen bör göra en översyn av helaadoptionslagstiftningen (yrkande 1) innefattande 25-årsgränsen (yrkande 2) och ensamståendes rätt attprövas som adoptivföräldrar (yrkande 3).Utskottets ställningstagandeBeträffande frågan om äktenskap mellan adoptant ochadoptivbarn som behandlas i motion L219 yrkande 2har utskottet behandlat ett likalydandemotionsyrkande i sitt av riksdagengodkända betänkande 2001/02: LU27. Utskottetuttalade då att giftermål mellan adoptant ochadoptivbarn knappast torde förekomma i Sverige.Vidare anförde utskottet att med det synsätt påadoptionsinstitutet som ärallmänt utbrett framstår trots detta den lagligaäktenskapsmöjligheten mellan adoptanten och dennesadoptivbarn som stötande. Utskottet ansåg att tidenär mogen att avskaffa möjligheten för en adoptantatt gifta sig med sitt adoptivbarn. Enligt utskottetfick det ankomma på regeringen att i lämpligtsammanhang till framlägga erforderligalagförslag. Utskottet förutsatte att sådana förslagockså skulle komma att innebära förbud motregistrering av partnerskap mellan adoptant ochadoptivbarn. Vad utskottet anfört gav riksdagenregeringen till känna.Enligt utskottets mening kan en lämplig ordningvara att regeringen i samband med det pågåendearbetet med en ny lagstiftning i frågor om ingåendeoch erkännande av äktenskap (Ds 2002:54) ävenöverväger frågan att avskaffa möjligheten tilläktenskap respektive registrerat partnerskap mellanadoptant och adoptivbarn. I likhet med tidigareställningstaganden vill utskottet påtala vikten avatt ärendet bereds skyndsamt.Med det anförda får önskemålet i motion L219yrkande 2 anses tillgodosett, och motionen bördärför avslås.Också övriga motionsspörsmål behandlades våren 2002i samband med beredningen av proposition2002/02:123. Utskottet motsatte sig inte engenomlysning av adoptionsinstitutet utifrån desynpunkter som framfördes i de då aktuellamotionerna. Enligt utskottet kunde den nuvarande 25-årsgränsen för den eller de som vill adopteradiskuteras. Utskottet motsatte sig inte heller attden nuvarande möjligheten till s.k.ensamståendeadoptioner blir föremål för enutvärdering. Vidare borde, anförde utskottet,övervägas om inte bestämmelserna i föräldrabalkensadoptionskapitel bör ändras i systematiskt hänseendei syfte att förbättra överskådligheten och därigenomän tydligare markera att hänsynen till barnetsintressen är det centrala.Utskottet erinrade om att regeringen i den dåaktuella propositionen redovisat sin avsikt att geberörda myndigheter i uppdrag att kontinuerligtfölja upp konsekvenserna av den nyaadoptionslagstiftningen om partnerskap och adoption.Regeringen anförde i propositionen attursprungsländernas reaktioner och utvecklingen närdet gäller internationella adoptioner liksomförhållandena för de barn som adopterats skallundersökas. Förslag skall lämnas på de åtgärder somkan visa sig motiverade. En första rapport skall,anförde regeringen, lämnas efterikraftträdandet, och regeringen kommer också att vidbehov på annat sätt utvärdera lagändringen.Enligt utskottets mening torde det aviseradearbetet ge ett värdefullt underlag inför ettställningstagande till omfattningen och djupet avden mera allmänna översynen avadoptionslagstiftningen som motionärerna önskar fåtill stånd. Utskottet var därför inte berett attförorda något formellt tillkännagivande i enlighetmed de då aktuella motionerna.Utskottet anser alltjämt att resultatet av detarbete som regeringen aviserade böravvaktas innan ställning tas till omfattningen ochdjupet av den mera allmänna översynen avadoptionslagstiftningen som enligt motionärernasuppfattning bör göras. Mot denna bakgrund anserutskottet att det inte finns skäl att nu föreslånågon åtgärd med anledning av motionerna.Motionsyrkandena L207 yrkandena 1-3 , L219 yrkandena1, 3 och 4 samt L314 yrkande 4 bör därför avslås.Assisterad befruktningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden som rörrätt till insemination och rätt till s.k.provrörsbefruktning för lesbiska kvinnor.Utskottet hänvisar till pågåendeberedningsarbete. Jämför reservation nr10 (fp).BakgrundKommittén om barn i homosexuella familjer föreslog ibetänkandet (SOU 2001:10) att lesbiska par som harregistrerat sitt partnerskap eller lever i ettsamboförhållande - i likhet med heterosexuella makaroch sambor - skall få tillgång till assisteradbefruktning vid allmänt sjukhus. Kommittén föreslogatt reglerna om fastställande av det rättsligaföräldraskapet för barn som föds i lesbiskaförhållanden skall motsvara vad som gäller förheterosexuella par. För partner skall alltså, enligtkommittéförslaget, en moderskapspresumtion införas iföräldrabalken. I socialnämndens akt om faderskaps-och moder- skapsutredningen skall antecknas vem somär spermagivare vid en insemination.Kommittén föreslog att detta lagtekniskt skalllösas genom att två helt nya kapitel förs in iföräldrabalken - ett om moderskap till barn och ettom socialnämndens medverkan vid fastställande avmoderskap. Om modern är registrerad partner skallhennes partner automatiskt anses som mor till detbarn som föds i partnerskapet, dvs.moderskapspresumtion. Är modern ogift, skall hennessambo få möjlighet att bekräfta moderskapet.Moderskapet skall också, enligt kommittéförslaget,kunna fastställas genom dom om insemination harutförts på modern med samtycke av hennes sambo ochdet med hänsyn till samtliga omständigheter ärsannolikt att barnet har avlats genominseminationen.Kommittén har vidare tagit upp frågan om enöversyn av reglerna rörande föräldraskap. är det viktigt för barnet att få kännedomom sitt biologiska ursprung. En fråga som ärangelägen att se över är därför möjligheten att -vid sidan av de nuvarande faderskapsreglerna -utreda och slå fast det biologiska faderskapet förett barn, exempelvis i form av en fastställelsetalanrörande det biologiska ursprunget.Regeringen behandlade kommittéförslaget iproposition 2001/02:123 Partnerskap och adoption.Regeringen anförde i propositionen att flera skältalar för att lesbiska par som har registrerat sittpartnerskap eller som lever i ett samboförhållandebör få tillgång till assisterad befruktning vidallmänt sjukhus. Propositionen innehöll emellertidinte något förslag i den delen.I propositionen pekade regeringen på att fleraremissinstanser framfört en rad skäl som talar motden lösning kommittén föreslagit. Förslaget innebär,anförde regeringen, begränsningar i möjligheten attfå faderskapet till barnet fastställt, vilket kan fåbetydelse när det gäller barnets rätt till kunskapom sitt ursprung och barnets kontakt med sinbiologiska far. Faderskapspresumtionen iföräldrabalken bygger på antagandet att ett barn somföds i ett äktenskap också har avlats inomäktenskapet, och ett motsvarande antagande kan juinte göras för barn som föds i ett registreratpartnerskap. Det rättsliga föräldraskapet kan, ansågregeringen, lösas på annat sätt.Enligt regeringen var det angeläget att även andramöjligheter att lösa föräldraskapet övervägs. Blandannat måste då, ansåg regeringen, vägas in hurbarnets rätt till ursprung kan tas till vara ochvilken rätt och skyldighet som bör finnas för denbiologiske fadern att bli rättslig far till barnet.Även "medmammans" ställning bör analyseras närmare.Det är, anförde regeringen, viktigt attbestämmelserna om föräldraskap för lesbiska par stårväl i samklang med den familjerättsliga regleringeni övrigt. Regeringen ansåg mot denna bakgrund attdet inte är lämpligt att en möjlighet tillassisterad befruktning för lesbiska par införs innanfrågan om föräldraskapet har lösts. Enligtpropositionen avsåg regeringen att ta upp frågansenare.Utskottet delade regeringens bedömning att enmöjlighet till assisterad befruktning vid allmäntsjukhus inte bör införas innan slutlig ställningtagits till frågan om hur det rättsligaföräldraskapet för barnet då skall regleras. När detsedan gällde det fortsatta arbetet med hur deträttsliga föräldraskapet för barnet skall reglerasansåg utskottet det angeläget att detta arbetekommer till stånd i syfte attlesbiska par som har registrerat sitt partnerskapeller lever i ett samboförhållande kan få tillgångtill assisterad befruktning vid allmänt sjukhus.Utskottet ansåg att några skäl att ytterligarefördröja att en sådan möjlighet kommer till ståndinte förelåg. På förslag från utskottet gavriksdagen detta regeringen till känna (bet.2001/02:LU27, rskr. 304).MotionernaI motion L249 av m.fl. (fp) anförsatt Kommittén om barn i homosexuella familjerföreslog vissa bestämmelser om föräldraskap vidinsemination. Dessa förslag måste dock utredasytterligare, och regeringen utlovade atten fördjupad analys skulle påbörjas . Imotionen begärs ett tillkännagivande om att denfördjupade analysen skall genomföras möjligt(yrkande 1). Liknande krav framställs i motion L254av m.fl. (v, s, fp, c, mp) yrkande7.I motion L235 av m.fl. (v) ansermotionärerna att regeringen skall lägga framförslagen i betänkandet (SOU 2001:10) Barn ihomosexuella familjer. Förslagen innebär attlesbiska kvinnor som lever i registrerat partnerskapeller samboförhållande skall få tillgång tillassisterad befruktning vid allmänt sjukhus. I motionL222 av m.fl. (fp) och motion L318av m.fl. (mp) yrkande 20 begärs etttillkännagivande om att lagstiftningen om assisteradbefruktning för lesbiska och bisexuella kvinnorsnarast måste reformeras så att de får rätt tillassisterad befruktning på klinik.I motion L265 av och (båda s) och i motion L320 av LarsLindblad och (båda m) begärs etttillkännagivande om att lesbiska kvinnor skall gesrätt till insemination vid allmänt sjukhus.Matilda Ernkrans och (båda s)anser i motion L274 att lesbiska par skall fåtillgång till assisterad befruktning på klinik iSverige (yrkande 1). Vidare begärs att regeringenskall tillsätta en utredning med uppgift attutarbeta förslag angående det rättsligaföräldraskapet vid insemination (yrkande 2).I motion L293 av () anförs attriksdagen beslutat vissa ändringari lagen (1988:711) om befruktning utanför kroppensom innebär att även behandling med ägg blirtillåten. Lagen innehåller dock ett antalbegränsningar som bl.a. innebär att lesbiska kvinnorsom är infertila inte kan komma i fråga för enäggdonation. I motionen begärs ett tillkännagivandeom att lesbiska kvinnor skall ges lika rätt tilläggdonation som heterosexuella kvinnor (yrkande 1).Vidare begärs att regeringen skall utreda, dels attäggdonation även skall tillåtas då det finns en kändspermadonator (yrkande 2), dels att det inte skallföreligga ett krav på samlevnad eller äktenskap medspermadonatorn för att få donerat ägg (yrkande 3).Slutligen begärs att regeringen skall utreda att detinte skall föreligga krav på att kvinnan som fårdonerat ägg är gift eller samboende med en person avmotsatt kön (yrkande 4).I motion L296 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om att regeringen skall läggafram förslag till ändringar i lagen om befruktningutanför kroppen som innebär att lesbiska kvinnor somär i behov av en äggdonation skall få tillgång sådan under förutsättning att det finns en kändspermadonator.Interpellationsdebatt den 5 november 2002I en interpellationsdebatt den 5 november 2002uppgav justitieministern att frågan om lesbiskakvinnors rätt till assisterad befruktning ärpolitiskt avgjord och att det som kvarstår enbart ärdet juridisk-tekniska arbetet med att närmareanalysera det rättsliga föräldraskapet. Tanken äratt en departementspromemoria skall kunna remitterasunder . I promemorian kommer alternativ tilldet förslag om föräldraskapet i dessa fall som lagtsfram av Kommittén om barn i homosexuella familjeratt övervägas. Justitieministern uppgav vidare attfrågan om assisterad befruktning ligger inomsocialministerns ansvarsområde, och från denne hadejustitieministern inhämtat uppgift om att frågan omassisterad befruktning för lesbiska kvinnor avsesatt beredas vidare när frågan om det rättsligaföräldraskapet är löst. Arbetet skulle ske så fortsom möjligt (svar på interpellation 2002/03:11).Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening är det angeläget attarbetet med att analysera det rättsligaföräldraskapet är prioriterat och att analysarbetetgenomförs möjligt utan ytterligaretidsutdräkt. Mot den redovisade bakgrunden anserutskottet att önskemålen i motionerna L222, L235,L249 yrkande 1, L254 yrkande 7, L265, L274, L318yrkande 20 samt L320 får anses tillgodosedda ochdärför bör avslås.När det sedan gäller motionerna L293 och L296anser utskottet att det inte finns skäl att nuföreslå någon åtgärd från sida eftersommöjligheten för lesbiska kvinnor till assisteradbefruktning kommer att beredas vidare när frågan omdet rättsliga föräldraskapet är löst. Mot dennabakgrund bör därför motionerna L293 och L296 avslås.Särkullbarns rätt till arvUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande somrör särkullbarns rätt till arv. Utskottethänvisar till pågående beredningsarbete.BakgrundI 3 kap. finns särskilda regler ommakars arvsrätt.