bet · GQ01FIU19 · 2003-05-27 00:00:00 — En utredning bör tillsättas för att se översystemets tekniska konstruktion och komma till rätta med vissanegativa marginaleffekter (yrkande 3).Karin m.fl. anser i motion Fi27 (fp) att ett utjämningssystemär nödvändigt för att kommuner och landsting ska ha likvärdigaförutsättningar att bedriva sin kärnverksamhet. Det nuvarande systemethar dock flera brister. Det hämmar tillväxt, det är svårgenomträngligtoch oförutsägbart. Motionärerna föreslår att den parlamentariskakommitté som arbetar med vissa frågor kringutjämningssystemet borde utreda möjligheten att minska antaletfaktorer i systemet, samt möjligheten att utjämningen sker genomstatens försorg (yrkande 11). Dessutom, föreslår motionärerna, borderiksdagen besluta om att en helt utomstående, oberoende granskare skagöra en förutsättningslös utvärdering av utjämningssystemet (yrkande12).Dagens utjämningssystem har direkt skadliga effekter församhällsekonomin och bör avskaffas, anser m.fl. (m)i motion Fi26. Utjämningssystemet är inte heller förenligt medgrundlagens lydelse. I avvaktan på att systemet avskaffas bör vissaförändringar göras föreslår motionärerna. Kommuner ochlandsting som haft en relativ skattekraftstillväxt från taxeringen2002 och framåt får behålla denna medan kommuner som tapparskattekraft får kompensation. Ett landsting ska 2004 betala högst 10 %av sin relativa skattekraft i inkomstutjämningsavgift, och från 2005högst (yrkande 4).Henrik framhåller i motion Fi206 (m) att nuvarandeutjämningssystem är ett exempel på statens övergrepp på det kommunalasjälvstyret. Ingen kommun ska tvingas höja skatten för att finansieraen annan kommuns åtaganden (yrkande 1).Finansutskottets ställningstagandeMotsvarande förslag behandlades och avstyrktes av finansutskottethösten i betänkande 2002/03:FiU3 avsnitt 6. Utskottet har ävendessförinnan vid upprepade tillfällen behandlat och avstyrkt liknandeförslag, t.ex. (bet. 2000/01:FiU3), (bet.2000/01:FiU29), (bet. 2001/02:FiU3) och (2001/02:FiU19). har inte ändrat uppfattning i frågan.Utskottet vill dessutom erinra om att det pågår ett arbete av den avregeringen tillsatta parlamentariska kommittén som ska utreda vissafrågor rörande det kommunala statsbidrags- och utjämningssystemet.Dess uppdrag ska redovisas . Utskottet finner ingenanledning att föregå resultatet av denna utredning.Utskottet avstyrker därmed motionerna Fi24 (kd) yrkande 4, Fi25 (c)yrkande 3, Fi26 (m) yrkande 4, Fi27 (fp) yrkandena 11 och 12 samtFi206 yrkande 1.6 Pengsystem och alternativa driftsformerUtskottets förslag i korthetMed hänvisning till att förslag om att införa nationella pengsystemför bl.a. skola avstyrkts av avstyrkerfinansutskottet motsvarande yrkanden. Utskottet konstaterar attmedborgarna har stor frihet att välja skola, samt attkommunerna har goda möjligheter att själva avgöra hur man villorganisera sin verksamhet. Utskottet avstyrker därmedmotionsyrkandena. Jämför reservationerna 7 (m), 8 (fp), 9 (kd) och 10(c).MotionernaI motion Fi26 av m.fl. (m) framhålls att kommunernai största möjliga mån bör delegera till medborgarna att de själva skafå möjlighet att välja utförare av välfärdstjänster inom vård, skolaoch omsorg. Detta ska göras möjligt genom pengsystem som finansierasav staten (yrkande 2). Motionärerna framhåller att harföreslagit olika former av pengsystem, t.ex. skolpeng och äldrepeng.Dessa system gör det möjligt för medborgarna att välja själva.Kommunen har möjlighet att själv producera välfärdstjänster, som enbland flera producenter, och medborgaren har rätt och möjlighet attvända sig till den producent man föredrar. Den nationella skolpengenfinansieras av staten och följer eleven. Ett sådant system leder process där eleverna söker sig till de skolor som håller högstkvalitet oavsett om dessa är kommunalt eller privat drivna, skrivermotionärerna.Ytterligare ett mål med pengsystemet är att göra utjämningssystemetöverflödigt. När de stora utgifterna för vård, skola och omsorgförsvinner mildras utjämningssystemets stora marginaleffekter, men detkommer fortfarande att krävas statsbidrag för att kompenserakommunerna för olika sociala behov. Motionärerna anser att det skafinnas oberoende tillsynsmyndigheter över t.ex. omsorgsverksamhet ochskola. I situationer där enskilda entreprenörer av olika skäl inte kanetablera sig ska kommunen ha det yttersta ansvaret för attgrundläggande välfärdstjänster finns att tillgå. Detta bör riksdagentillkännage för regeringen som sin mening (yrkande 5).Karin m.fl. (fp) anser i motion Fi27 att de äldresmöjligheter att välja service och vård bör ökas. Det ska vara möjligtatt använda stödet från kommunen hos en valfri kvalitetsgodkändvårdgivare, eller icke-kommunal. För att ge stöd åt en sådanförbättring borde valfrihetsprincipen skrivas in i socialtjänstlagen,både för boende och för hemtjänst (yrkande 1). Regeringen böråterkomma med ett förslag till sådan lagändring, anser motionärerna.Motionärerna anför vidare att valfriheten, konkurrensen och kvalitetenmåste stärkas inom skolan. En nationell skolpeng måste införas(yrkande 8). Ett sådant system skulle garantera likvärdighet mellankommuner som prioriterar skolan mycket olika, och det konkretainflytandet över skolorna skulle föras över till de enskilda skolorna,rektorerna och lärarna. Möjligheten att välja mellan olika skolorhöjer kvaliteten även i kommunala skolor. En fjärdedel av skolpengenreserveras för elever med behov av särskilt stöd, med annat modersmålän svenska och för elever i utsatta områden.Olle m.fl. (kd) anför i motion Fi24 att näringslivet måstevitaliseras så att använda skattepengar på ett effektivt sätt ochsnabbare kan ta till vara nya sätt att bedriva en viss verksamhet.Modeller för eget val är - om de används rätt - väl fungerande medelför att nå målet om kommuninvånarnas gemensamma bästa. Det viktigaste,anser motionärerna, är att medborgaren i så hög grad som möjligt skakunna påverka sin situation och välja det alternativ av gemensamtfinansierad service som passar honom eller henne bäst, somtryggheten och kvaliteten är god (yrkande 5). I motion Fi284 (kd)finns ett motsvarande yrkande (yrkande 7).I motion Fi25 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande om attstaten inte ska reglera verksamheten så att möjligheten tillalternativa driftsformer inom kommuner och landsting hämmas (yrkande7). Motionärerna anser att statliga restriktioner och regelverk hållertillbaka nyföretagandet, tillväxten och kvinnornas roll påarbetsmarknaden. Kommunerna och landstingen ska sträva efter att uppnåbästa möjliga kvalitet till lägsta möjliga pris. Konkurrens ochmångfald inom det kommunala området är en utvecklingskraft som inteska underskattas.I motion N397 framhåller m.fl. (fp) att denoffentliga sektorn måste utvecklas genom att medborgarna ges storamöjligheter att välja mellan olika utförare av olika slagsvälfärdstjänster. Privata och offentliga producenter ska kunna verkapå lika villkor (yrkande 24). Staten ska inte hindra kommuner ochlandsting som är öppna för att pröva privata alternativ (yrkande 23).Det är viktigt, anför motionärerna, att kvaliteten på verksamhetenföljs upp. Därför måste kommuner och landsting göra fortlöpandeuppföljningar av alla entreprenader på samma sätt som för sin egenverksamhet (yrkande 25).Utbildningsutskottets yttrandeUtbildningsutskottet konstaterar att motionsyrkanden om införandet avnationell skolpeng har avstyrkts av utskottet och avslagits avriksdagen vid ett flertal tillfällen såväl under föregåendemandatperiod som under innevarande . haringen annan uppfattning . En nationell skolpeng ger inte degrundläggande förutsättningarna för att kraven på en likvärdig skolaav hög kvalitet för alla elever ska kunna uppfyllas. Resurser tillskolans verksamhet ska enligt utbildningsutskottet fördelas medutgångspunkt i de behov som enskilda elever, olika grupper av eleveroch skolor faktiskt har. Att schablonmässigt fördela skolpengen eftervissa kriterier är inte tillräckligt för den flexibilitet som ärnödvändig för att skolan ska kunna bli likvärdig.Enligt utbildningsutskottets mening finns det redan en omfattandevalfrihet inom skolväsendet. Vid val till ska kommunen vidfördelning av elever på olika skolor så långt som det är möjligtbeakta föräldrarnas önskemål om att deras barn ska tas emot vid enviss skola. Detta gäller under förutsättning att inte andra eleversberättigade krav på placering i en skola nära hemmet åsidosätts ellerbetydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår förkommunen. En kommun ska i sin grundskola även ta emot en elev för varsgrundutbildning kommunen inte är skyldig att svara, om eleven medhänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gåi den kommunens grundskola. Föräldrarna kan också som alternativ tillden kommunala skolan välja en fristående skola.I fråga om gymnasieskolor gäller att det inte finns någon inskränkningi rätten att välja en fristående skola. Om en elev tas in tillutbildning vid en fristående gymnasieskola är hemkommunen alltidskyldig att lämna bidrag om förklarat skolanbidragsberättigad. Däremot är hemkommunen inte skyldig att betalainterkommunal ersättning för en elev som vill genomgå engymnasieutbildning i en annan kommuns skola om hemkommunen kan erbjudasamma program eller nationellt fastställda inriktning och eleven intepå grund av sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gåi den andra kommunen. När det gäller val mellan olika skolor som harsamma program i hemkommunen finns det inga centrala bestämmelser. Iövrigt kan nämnas att det finns ett stort antal riksrekryterandeutbildningar. lämnar i sitt betänkande Åtta vägartill kunskap - en ny struktur för gymnasieskolan (SOU 2002:120)förslag om utökade möjligheter för elever att söka utbildning ävenutanför hemkommunen. Kommitténs betänkande är påremiss.När det gäller frågan om valfrihet inom barnomsorgen harutbildningsutskottet behandlat frågan i betänkandet Förskolan(bet. 2002/03:UbU9). Utskottet framhöll då att det råder mångfald inombarnomsorgen och pekade bl.a. på att den enskilda verksamhetenökat kraftigt , bl.a. i form av föräldrakooperativ ochi bolagsform. I skollagen anges att det i kommunens ansvar atttillhandahålla verksamhet ligger att ta skälig hänsyn tillvårdnadshavarens önskemål om verksamhetsform. Detta innebär attföräldrar skall ha en rimlig valmöjlighet mellan de verksamhetsformersom finns. Det kan noteras att i sitt betänkandeSkollag och likvärdighet (SOU 2002:121) föreslår en utvidgning avkommunernas skyldighet att lämna bidrag till enskilda förskolor.Skollagskommitténs förslag är på remiss.Med hänvisning till ovanstående anser utbildningsutskottet attfinansutskottet bör avstyrka motionerna Fi26 (m) yrkandena 2 och 5,Fi27 (fp) yrkande 8, Fi24 (kd) yrkande 5 och Fi25 (c) yrkande 7.Socialutskottets yttrandeSocialutskottet skriver att motionsyrkanden om en äldrepeng och om atten valfrihetsprincip ska skrivas in i socialtjänstlagen harbehandlats och avstyrkts i betänkande 2002/03:SoU9 (s. 14-19 och 23-26, rskr. 2002/03:134 och 135) och att utskottet inte har ändratinställning i dessa frågor. anser att finansutskottetbör avstyrka motionerna Fi26 (m) yrkande 2 (delvis) och Fi27 (fp)yrkande 1.Finansutskottets ställningstagandeYrkanden om att införa en nationell skolpeng har upprepade gångeravslagits av , såväl under förra mandatperioden som underinnevarande riksdagsår. ser i likhet medutbildningsutskottet ingen anledning att nu göra en annan bedömning avfrågan. Beträffande möjligheterna för medborgarna att välja skolaanser finansutskottet liksom utbildningsutskottet att det redan i betydande valmöjligheter, såväl inom förskolan och grundskolansom inom gymnasieskolan.Vad gäller äldrepolitiken noterar finansutskottet att regeringen i sinskrivelse 2002/03:30 Uppföljning av den nationella handlingsplanen föräldrepolitiken aviserar en översyn och utvärdering av äldreomsorgen.Regeringen anser att det är angeläget att äldreomsorgensförutsättningar att erbjuda en god vård och omsorg med högtillgänglighet ses över, och att förändringar genomförs vid behov.De senaste 10 åren har antalet entreprenader och köp av platser ienskild regi inom äldreomsorgen expanderat kraftigt. BådeSocialstyrelsen och följer utvecklingen inomområdet. vill framhålla att kommuner som så önskar harmöjligheter att införa system för valfrihet inom t.ex. hemtjänst ochäldreomsorg. anser att frågan om hur kommunerna väljeratt organisera sin verksamhet, inom de ramar som ges av de nationellamålen och kvalitetskraven, i hög grad är en fråga för den kommunalasjälvstyrelsen.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Fi24 (kd) yrkande 5,Fi25 (c) yrkande 7, Fi26 (m) yrkandena 2 och 5, Fi27 (fp) yrkandena 1och 8, Fi284 (kd) yrkande 7 samt N397 yrkandena 23-25.7 självstyrelseUtskottets förslag i korthetFinansutskottet avstyrker motionsyrkanden om bl.a. förstärktgrundlagsskydd för den kommunala självstyrelsen. Jämför reservation 11(m, kd, c).MotionernaLandstingen och de lokala regionala självstyrelseorganen måstestärkas, anser m.fl. (c) i motion Fi25. Det är naturligainslag för den utvecklingen att låta landsting och regionala organ taen ledande roll för tillväxten i regionen, och som huvudman i vården.Den regionala nivån, liksom kommunerna, har haft en högkostnadsutveckling. Belastningen på landstingens organisation ökardessutom av personalbristen samt ökade krav på tillgänglighet ochstärkt primärvård. Positiva erfarenheter från t.ex. Finsam/Socsam-projekt har inte tagits om hand av regeringen. Motionärerna anser attdet är viktigt att stimulera den lokala och regionala nivånsutveckling till ett aktivt folkstyre (yrkande 5).I motion Fi26 av m.fl. (m) framhålls att denkommunala självstyrelsen är viktig och måste värnas och utvecklassamtidigt som medborgarna ges större möjligheter till valfrihet.Motionärerna anser att regeringens politik gör kommunerna till renaverkställighetsorgan åt staten, som den kommunalasjälvstyrelsen inskränks genom beslut som syftar till att förhindraborgerliga majoriteter att genomföra sin politik. Detta urholkarsuccessivt den kommunala demokratin och det meningsfulla med att taansvar för det gemensamma på nivå, anser motionärerna. Denkommunala självstyrelsen behöver därför förstärkas. Det framstår somangeläget, anser motionärerna, att den kommunala självstyrelsenförstärks i grundlagen (yrkande 1).I motion Fi284 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagivandeom en maktfördelning enligt subsidiaritetsprincipen (yrkande 3). Dettainnebär enligt motionärerna att samhällets olika delar följer ettsubsidiärt mönster. Kommunerna ska vara subsidiära (stödjande)gentemot de gemenskaper som bygger upp kommunerna, och staten ska isin tur vara subsidiär gentemot kommunerna och regionerna. Bevisbördanligger t.ex. på staten i förhållande till kommunerna att motiveravarför staten ska ta över en uppgift som ligger eller borde ligga påkommunerna. En logisk konsekvens av denna syn är att regering ochriksdag medverkar till att skapa en ekonomiskt stabil grund för denlokala självstyrelsen så att den kommunala sektorn blir mindre sårbarför konjunktursvängningar.Motionärerna anser också att den kommunala självstyrelsen behöver enkraftfull rättslig kompetens för att kommunerna ska kunna utöva den. kan kommuner fatta beslut, men om riksdag och regering vill kanman inskränka kommunernas beslutanderätt i olika avseenden. Därmedurholkas regeringsformen som ger den kommunala självstyrelsen dessställning. Detta är inte acceptabelt, anser motionärerna.Regeringsformen behöver tydliga och avgränsade bestämmelser om denkommunala beslutskompetensen. Kommunerna ska också ha rätt att hävdasitt av grundlagen fastlagda kompetensområde gentemot regering ochriksdag (yrkande 2).Det är viktigt, framhåller m.fl. (kd) i motion Fi24, attslå vakt om kommunernas möjligheter att ta sitt ansvar förbostadsförsörjningen. Det är kommunerna, inte staten, som ska fattabeslut om de kommunala bostadsföretagen. Någon särskild lagstiftningför försäljning av kommunala bostadsföretag är inte nödvändig. Avrespekt för den kommunala självstyrelsen vill motionärerna avskaffa delagar som regeringen drivit igenom för att begränsa kommunernaskontroll över bostadsförsörjningen och de egna bostadsbolagen (yrkande2).Finansutskottets ställningstagandeAngående förslagen om den kommunala självstyrelsens ställning hänvisarutskottet till betänkande 2000/01:KU12 ivilket frågan behandlades ingående. Där framfördekonstitutionsutskottet bl.a. att det generellt sett gäller att statenoch kommunerna samverkar på skilda områden och i olika former för attuppnå gemensamma samhälleliga mål, och att det utifrån detta synsättvarken är lämpligt eller möjligt att en gång för alla dra orubbligaoch preciserade gränser i grundlag kring en kommunalsjälvstyrelsesektor. Arbets- och befogenhetsfördelningen mellan statoch kommun måste i stället i ganska vid omfattning kunna ändras i taktmed samhällsutvecklingen.Frågor om lagen om allmännyttiga bostadsföretag behandlades avbostadsutskottet i betänkande 2002/03:BoU1. Det är bostadsutskottetsuppfattning att de allmännyttiga företagen är ett av de viktigastemedlen för att uppfylla det bostadspolitiska målet. Det gäller för iprincip alla delar av målet, dvs. både kravet på goda bostäder tillrimliga kostnader och de delar som är inriktade på bebyggelsemiljön.En förutsättning för att det allmännyttiga bostadsbeståndet även ifortsättningen ska kunna bidra till måluppfyllelsen är givetvis attdet inte säljs ut i stor skala, anförde bostadsutskottet.Finansutskottet instämmer i ochbostadsutskottets uppfattningar i de aktuella frågorna och anser inteatt några uttalanden från sida är befogade.Med det anförda avstyrker finansutskottet motionerna Fi24 (kd) yrkande2, Fi25 (c) yrkande 5, Fi26 (m) yrkande 1 samt Fi284 (kd) yrkandena 2och 3.8 näringsverksamhetUtskottets förslag i korthetFinansutskottet avstyrker motionsyrkanden om bl.a. att avvecklakommunala bolag, skatteplanering och att utreda motiv förkommunalt minoritetsägande. Jämför reservationerna 12 (m, fp) och 13(kd).MotionernaI motion Fi270 av m.fl. (fp) framhålls att motionärernavill verka för att den kommunala bolagssektorn i huvudsakavvecklas. Kommuner ska koncentrera sig på sina kärnuppgifter och intebedriva affärsverksamhet, särskilt inte när den stöttas avskattebetalarnas pengar. Det finns flera goda skäl till detta.Kommunala bolag konkurrerar inte på samma villkor som privata företag.De behöver inte ha lika höga avkastningskrav, de har tillgång tillbilliga krediter tack vare borgen och det finns risker fört.ex. jäv vid upphandlingar. Dessutom riskeras skattebetalarnas pengargenom alltför vidlyftiga affärer (yrkande 1). Motionärerna begär ocksåatt regeringen lägger fram förslag som sätter stopp för kommunalskatteplanering genom koncernbildning. Motionärerna anser att det ärhelt oacceptabelt att kommuner kvittar vinster mot förluster mellanolika bolag i den kommunala koncernen och på så sätt ägnar sig åtavancerad skatteplanering (yrkande 2). Motionärerna anser vidare attdet är oroande att det tillkommit alltfler bolag därkommunen är minoritetsägare. Det gynnar varken kommunens innevånareeller privata företag att kommunens ekonomiska intressen växer sammanmed privata företag, och den kritik som riktas mot kommunala bolaggäller givetvis även bolag där kommunen är minoritetsägare. Det ökandeantalet bolag där kommuner är minoritetsägare kan tyda på att kommunerförsöker undvika kritik för sin bolagsverksamhet. Motionärerna anseratt skälen för att antalet minoritetsägda bolag ökar bör granskas(yrkande 4).I motion Fi236 av m.fl. (m) anförs att det finns storaproblem med den kommunala näringsverksamheten. Det finns en lång radexempel på näringsverksamhet som bedrivs i bolag ellerförvaltningsform med kraftiga skattesubventioner och därmed tvingar deprivata alternativen att konkurrera med verksamheter som bedrivs påhelt andra ekonomiska villkor. Det finns också svårigheter attupphandla korrekt när kommunen själv deltar i anbudsgivningen.Kommunala bolag är också ett demokratiproblem eftersom möjligheternatill insyn är begränsade. Kommunerna försöker ofta kringgåkommunallagens olika restriktioner genom bolagsbildningar.Motionärernas principiella uppfattning är att kommuner och landstingbör avveckla sin näringsverksamhet, oavsett om den drivs i bolags-eller förvaltningsform. En sådan förändring kommer att ta mycket långtid, varför det är viktigt att genast göra vissa ändringar för attbegränsa skadeverkningarna av den kommunala näringsverksamheten.Motionärerna föreslår en lagstadgad utmaningsrätt som innebär enskyldighet för kommuner och landsting att upphandla varje verksamhet,förutom myndighetsutövning, när en företagare så begär (yrkande 5).Olle m.fl. (kd) föreslår i motion Fi285 att kommunalt ochstatligt ägande bör avvecklas på marknader där privata företagkonkurrerar eller skulle kunna konkurrera och där inte sociala ellerhälsomässiga hänsyn motiverar ett offentligt ägande (yrkande 2).Kommuner och myndigheter bedriver i stor utsträckningnäringsverksamhet på konkurrensmarknader, hävdar motionären, trots attkommunallagen i princip förbjuder dem att göra så.Finansutskottets ställningstagandeI betänkande 2001/02:KU14 behandlade frågor omkommunal affärsverksamhet och formen för verksamhet ochhänvisade tillbaka till sina betänkanden 200/01:KU6 och 1998/99KU24.Konstitutionsutskottet vidhöll sina tidigare uppfattningar att detinte finns skäl att införa regler som förbjuder eller begränsarkommunala företag. Utskottet ansåg också att den kommunalaverksamheten i största möjliga utsträckning bör bedrivas i nämndform,men att det även finns skäl som talar för bolagsformen. Utskottetansåg vidare att det är verksamhetens speciella förutsättningar ochden samlade kommunala nyttan som bör vara utgångspunkten förorganisatoriska överväganden. Det fanns heller inte skäl, ansågkonstitutionsutskottet, att ändra kommunallagen om inskränkningar irätten att bilda bolag eller om avveckling av kommunala bolag. Detbehövs heller inga preciseringar av kommunallagens regler om denkommunala kompetensen beträffande näringsverksamhet, skrevutskottet.Finansutskottet har också vid upprepade tillfällen uttalat attkommuner och landsting inom ramen för nuvarande regelsystem ska hafrihet att organisera sin verksamhet på det sätt som bedöms lämpligtmed utgångspunkt från respektive verksamhets förutsättningar.Beträffande de kommunala bolagens förhållande tillskattelagstiftningen har finansutskottet tidigare anfört att kommunalabolag givetvis ska behandlas på samma sätt som privata bolag.Finansutskottet delar uppfattning samtvidhåller sina egna tidigare ställningstaganden. Utskottet ser alltsåingen anledning att göra några uttalanden eller begära några nyautredningar avseende dessa frågor.Med det anförda avstyrker finansutskottet motionerna Fi236 (m) yrkande5, Fi270 (fp) yrkandena 1, 2 och 4 samt Fi285 (kd) yrkande 2.9 KonkurrensneutralitetUtskottets förslag i korthetFinansutskottet avstyrker motionsyrkanden om konkurrensneutralitetmellan offentlig och privat produktion av välfärdstjänster. Jämförreservationerna 14 (m, kd) och 15 (fp, c).MotionernaChris Heister m.fl. (m) hävdar i motion So452 att det i praktikenförekommer kraftiga, konkurrenssnedvridande subventioner tillfolktandvården. Folktandvården kan - till skillnad frånprivatpraktiker - driva sin verksamhet med underskott. För att detotala tandvårdskostnaderna, både för patienten och för detoffentliga, ska kunna hållas under kontroll är det viktigt attreformera tandvården så att konkurrensen fungerar bättre (yrkande 3).I motion N306 av m.fl. (c) anförs att entreprenörer inomden offentliga sektorn ska behandlas lika som verksamheter som bedrivsav kommuner och landsting. Arbetsgivaravgifterna ska vara desamma föroffentliga och privata arbetsgivare, och samma regler förmervärdesskatt ska gälla.