bet · GR01SFU1 · 2003-11-25 00:00:00 — Ett viktigt komplement tillett system med ekonomiska drivkrafter skall vara ettobligatoriskt högkostnadsskydd för småföretag.Enligt utskottets mening är det viktigt att detfinns ekonomiska drivkrafter för arbetsgivare attgenom förebyggande insatser ochrehabiliteringsåtgärder minska sjukfrånvaron påarbetsplatsen. Genom sjuklöneperioden hararbetsgivare fått ett ansvar för och en möjlighetatt påverka kostnaderna för sjukfrånvaron påarbetsplatsen. Utskottet har i yttrande2002/03:SfU3y ställt sig bakom förlängningen avsjuklöneperioden fr.o.m. medmotiveringen att både arbetsgivare och enskilda börbidra till att minska utgifterna för ohälsan.Utskottet vidhåller sitt ställningstagande.Beträffande de mindre arbetsgivarna framstår detdock som osäkert vilken innebörd det beslutadehögkostnadsskyddet kommer att få. Regeringen harvidare i budgetpropositionen angett attarbetsgivarna bör ta ett finansieringsansvar föranställda som är sjukskrivna. Hur detta lämpligenbör utformas utreds . På grund häravfinns det inte skäl att föreslå att nugöra ett uttalande i frågan om arbetsgivareskostnadsansvar. Utskottet avstyrker med det anfördamotionerna Sf240 yrkandena 1 och 2, Sf289 yrkandena10, 17 och 21 samt Sf381.Beträffande motionen att från sjuklönesystemetutesluta ersättning vid olyckor i samband medidrottsutövande och andra fritidsaktiviteterbehandlade utskottet frågan i betänkande2002/03:SfU1. Utskottet anförde att en sådan lösningskulle kunna få vissa oönskade effekter, t.ex. ettframtvingande av privata lösningar med en samtidigrisk för underförsäkring liksom vissagränsdragningsproblem i förhållande till avarbetsgivare, helt eller delvis, bekostadeaktiviteter. Utskottet kunde vidare förutse att kravskulle kunna komma att resas på att även andrakategorier skulle undantas. Utskottet vidhåller sittställningstagande och avstyrker därmed motion Sf227.SjukpenningförsäkringenBeträffande sjukdomsbegreppet enligt AFL noterarutskottet att sjukpenning i princip inte skall kunnautges i andra fall än vid medicinsk nedsättning avarbetsförmågan. I praxis har dock i vissa begränsadefall godtagits att sjukpenning kan utgå vidtillstånd som är jämställda med sjukdom, somexempelvis sorg- och trötthetstillstånd. Vidareanges i 3 kap. 7 § AFL att vid bedömningen av omsjukdom föreligger skall bortses frånarbetsmarknadsmässiga, ekonomiska, sociala ochliknande förhållanden. Sjukförsäkringsutredningenhar i sitt slutbetänkande (SOU 2000:121 s. 163-164)inte funnit anledning att lämna något förslag om ettinskränkande sjukdomsbegrepp. Enligt utskottetsmening kommer även de av beslutadeåtgärderna för att öka precisionen isjukskrivningsprocessen att medföra atttillämpningen av sjukdomsbegreppet kommer att blimer korrekt. Utskottet kan därmed inte ställa sigbakom en förändring av gällande sjukdomsbegrepp.Utskottet kan förstå motionärernas betänkligheterbeträffande förhållandet att sjukpenning kanutbetalas vid inte medicinskt betingadeskönhetsoperationer och liknande ingrepp. Utskottetförutsätter dock att även denna fråga ryms iregeringens fortsatta överväganden om åtgärder somsyftar till att minska sjukpenningskostnaderna m.m.Motionerna Sf237 och Sf262 avstyrks därmed.Utskottet finner inte heller skäl att föreslå etttillkännagivande om en analys avsjukskrivningsfrekvensen med anledning av estetiskintimkirurgi.Utskottet avstyrker därmed motion So416 yrkande 2.Beträffande frågan om förändringar i attitydertill sjukförsäkringen och vikten av att informationges om sjukförsäkringens syfte anser utskottet attde s.k. attitydfrågorna måste tas på stort allvar.Det är naturligtvis inte bra om rätten tillsjukpenning uppfattas kunna fylla andra syften änatt vara ersättning vid arbetsoförmåga på grund avsjukdom. Utskottet noterar att regeringen ibudgetpropositionen framhåller att det är angelägetatt fortsatta informationsinsatser görs som riktarsig till bl.a. arbetstagarna och allmänheten för attöka medvetenheten och kunskaperna om sjukfrånvarooch sjukskrivning. Yrkande 20 i motion Sf397 fårdärmed anses tillgodosett.Med det anförda avstyrker utskottetmotionsyrkandet i fråga.Beträffande frågan om en särskild försäkran harRFV:s uppföljningar visat att en sådan inte tillförärendet några nya uppgifter utöver dem som redanfinns. upphördeskyldigheten för en försäkrad att vid en visstidpunkt inkomma med en skriftlig särskildförsäkran. I stället skall en sådan försäkran ges inom begär det. Utskottet behandladefrågan i betänkande 2002/03:SfU10 och ansåg att detsaknades skäl att ha kvar ett krav på att denförsäkrade skall inkomma medförsäkran. Utskottet vidhåller sittställningstagande.I motion Sf358 yrkande 10 framförs att de skärptakraven på det medicinska underlaget förheltidssjukskrivning bör lagregleras. Även dennafråga behandlades av utskottet i betänkande2002/03:SfU10. Utskottet ansåg att det inte varrimligt att tynga AFL med detaljregler om t.ex.vilka typer av läkarutlåtanden som skall finnas ochhur dessa skall utformas. Den närmare regleringenhärav borde i stället ske i förordning eller imyndighets föreskrifter. Utskottet vidhåller sittställningstagande.Riksdagen beslutade om ett antal åtgärdersom syftar till att stärka sjukskrivningsprocessen.Således skall deltidssjukskrivning användas i ökadutsträckning, de medicinska skälen för sjukskrivningpreciseras och tydliggöras, fler avstämningsmötenhållas, vid behov inhämta ettsärskilt läkarutlåtande, de intygsskrivande läkarnasutbildning i försäkringsmedicin förstärkas ochförsäkringsläkarnas arbetsuppgifter preciserasytterligare varvid uppgifterna i ökad utsträckningskall inriktas mot mer direkta insatser för attminska sjukfrånvaron. Dessutom skall flerförsäkringsläkare anställas hos försäkringskassornaför att öka kvaliteten vid den medicinskabedömningen. Utskottet anser attsjukskrivningsprocessen med dessa åtgärder förstärksoch görs mer precis. Utskottet anser vidare att detinte finns anledning att göra en översyn avbestämmelser som är styrande för läkaresställningstaganden till utfärdande av sjukintyg.Motionsyrkandena Sf397 yrkande 21 och Sf355 yrkande2 får därmed anses tillgodosedda.Med det anförda avstyrker utskottet sistnämndamotionsyrkanden.En näraliggande fråga är frågan om begränsning avmöjligheterna för en läkare med vissspecialistutbildning att skriva sjukintyg för längretids sjukpenning. har isitt slutbetänkande (s. 189) föreslagit att allaläkare skall ha rätt att utfärda läkarintyg men attdessa mera regelmässigt skall kompletteras av annatunderlag om så bedömer nödvändigt.Det skall även vara en läkare med fördjupadutbildning i försäkringsmedicin som skall utfärdadet särskilda läkarutlåtande som försäkringskassanskall kunna kräva att den försäkrade ger in t.ex.när ett avstämningsmöte inte ger ett tillräckligtbeslutsunderlag. Som utskottet anförde i betänkande2002/03:SfU10 kommer det härigenom att skapasgarantier för att i fortsättningenkommer att kunna få ett fullgott beslutsunderlag.Utskottet anser således inte att det finns skäl attbegränsa läkares rätt att utfärda läkarintyg försjukskrivning.En annan närliggande fråga är om sjukgymnast skallkunna sjuk- eller friskskriva. Utskottet vill betonaatt de medicinska bedömningarna vid sjukskrivningarmåste göras av läkare. Utskottet anser dock attsjukgymnaster kan fylla en viktig funktion inomsjukskrivningsprocessen och att en försöksverksamhetkan ge värdefull kunskap. Det ankommer dock påregeringen att överväga frågan om försöksverksamhet.Med det anförda avstyrker utskottet motionernaSo312 yrkande 1, Sf336 yrkandena 1 och 2 samt Sf363.Beträffande ersättningsnivån inom sjukpenningenfinner utskottet inte anledning att föreslå någonförändring av förevarande nivå. Inte heller kanutskottet ställa sig bakom att införa en grundnivåom /dag.När det gäller frågan om att införa ytterligare enkarensdag i sjukförsäkrings- och sjuklönesystemenhar i ovannämndaslutbetänkande (s. 167) inte funnit anledning attifrågasätta att en karensdag är en rimlig initialsjälvrisk för den försäkrade. Utredningen föreslårdock att fördjupade studier skall göras aveventuella samband mellan sjuknärvaro och däravbetingad efterföljande sjukfrånvaro. Utskottet anseratt det bör ingå en viss självrisk i systemet ochatt uppbyggnaden med en karensdag kombinerat medolika högriskskydd, bl.a. vid upprepade sjukfall,utgör en rimlig avvägning. Som utskottet anförde,senast i yttrande 2003/04:SfU1y, skulle enytterligare karensdag innebära alltför storapåfrestningar för redan utsatta gruppersförsörjningssituation. Utskottet finner således inteanledning att föreslå att ytterligare enkarensdag införs.Vad avser frågan om den nuvarandekarensdagsbestämmelsen kan slå orättvist mot vissaförsäkrade, t.ex. anställda med mer än enarbetsgivare, har utskottet vid flera tillfällenavstyrkt motionsyrkanden avseende denna fråga, menförutsatt att regeringen skulle återkomma i fråganom det visade sig vara möjligt att finna en lämpligåtgärd. Utskottet konstaterar, liksom i betänkande2002/03:SfU1, att regeringen håller på att göra enteknisk översyn av reglerna om karensdag, bl.a. motbakgrund av de orättvisa konsekvenser som reglernakan få just för personer med ovannämndaanställningsförhållanden. Utskottet anser attöversynen bör avvaktas och avstyrker därmedmotionerna Sf397 yrkande 27 och Sf312.Vad därefter avser frågan om flexiblaredeltidssjukskrivning har olika möjligheter framförtsi motionerna. Beträffande alternativet att vistas påarbetsplatsen på heltid men endast arbeta i halvtakt har utskottet tidigare uttalat (bet.2002/03:SfU10) att det för skulleinnebära svårigheter att kontrollera omfattningen pådet arbete som utförs. En närliggande problematikuppkommer vid arbete på heltid en period med enefterföljande viloperiod. Även i ett sådant fallanser utskottet att kontrollsvårigheter uppstår, idetta fall . Vidare är det möjligtför den som inte kan arbeta att vara heltsjukskriven. Beträffande frågan om att blisjukskriven från vissa arbetsuppgifter pekadeutskottet i sistnämnda betänkande på att dettahänger samman med om arbetsgivaren kan anpassa enanställds arbete eller omplacera honom eller hennetill andra arbetsuppgifter samt att arbetsgivarensrehabiliteringsutredning skall innehålla uppgifterom möjligheten att vidta sådana åtgärder.Med det anförda avstyrker utskottet motion lämnade i sittslutbetänkande (s. 169-170) ett förslag att partiellersättning skall kunna utgå efter en individuellprövning, dock med lägst . Enligt utredningenfår emellertid förslaget konsekvenser för en radandra system, och en förutsättning för genomförandetär därför att berörda systems villkor harmoniseras isamband med genomförande av utredningens förslag.Utskottet utgår från att frågan är föremål förregeringens överväganden.Med det anförda avstyrker utskottet motionernaSf207, Sf223, Sf228 och Sf397 yrkande 22.Beträffande frågan om att införa en friskbonus iform av en skattesänkning innebär förslaget bl.a. enskattelättnad för dem som är friska och starka.Utskottet kan inte ställa sig bakom en sådanlösning.Med det anförda avstyrker utskottet motion Sf386.Frågan om en modell där kostnaderna för sjukfalloch skador till följd av trafiken överförs tilltrafikförsäkringen behandlade utskottet senast ibetänkande 2002/03:SfU1. Utskottet pekade på atteffekten av en sådan skulle bli att vissa sjukdoms-och skadetyper inte längre skulle handhas inom denallmänna försäkringen. Det i sin tur skulle innebäraatt ansvar för den samordnaderehabiliteringen skulle urholkas. Med hänsyn härtillär det enligt utskottet inte aktuellt att låtatrafikförsäkringen ta över nu nämnda kostnader.Utskottet vidhåller sitt ställningstagande.Sjukpenninggrundande inkomst (SGI)I en av motionerna kritiseras det förhållandet attsjukpenning inte utges från tidpunkten för ett nyttlöneavtal utan först från den dag avtalet skrevsunder. Utskottet konstaterar att i de fall löneavtalträffas under pågående sjukpenningperiod och avtaletsamtidigt ger rätt till retroaktiv utbetalning avlön för kanske en avsevärd tid, kan sjukpenninggrundad på det nya avtalet endast utges från det attavtalet undertecknades. I grunden beror dettaförhållande på att löneförhandlingarna dragit ut påtiden. I betänkande 2001/02:SfU1 uttalade utskottetförståelse för att den som är sjukskriven invändermot en sådan ordning, inte minst eftersom bl.a.sjukförsäkringsavgiften tas ut på löneutbetalningarför hela den retroaktiva tiden. Utskottet ansåg detrimligt att sjukpenning utges retroaktivt från dentidpunkt avtalet börjar gälla under förutsättningatt försäkringskassorna rent administrativt kanhantera en sådan ordning. Utskottet ansåg också attregeringen lämpligen borde överväga en sådan ändringi samband med frågan om höjning av taket isjukförsäkringen och att detta borde kunna ske utannågot särskilt tillkännagivande från riksdagenssida.SGI-utredningen (SOU 2003:50 s. 112-113) har inteansett sig kunna förorda någon ändring, bl.a. pågrund av mer komplicerad och kostnadskrävandeadministration och en tämligen kraftig ökning avförsäkringskostnaderna. Utredningen pekar även påatt problemet endast uppstår omavtalsförhandlingarna drar ut och menar attde avtalsslutande parterna bör kunna hantera dennafråga. Frågan om retroaktiv sjukpenning är såledesföremål för regeringens beredning. Utskottet finnerinte anledning att föreslå något tillkännagivande ifrågan och avstyrker motion Sf374.Övriga SGI-frågor som tas upp i motionerna är attSGI skall beräknas på historisk inkomst respektiveatt skattepliktiga förmåner och semesterersättningskall göras sjukpenninggrundande. Utskottet har vidflera tillfällen avstyrkt liknande motionsyrkanden,senast i betänkande 2002/03:SfU1. Utskottet finnerinte anledning att nu inta en annan ståndpunkt idessa frågor.RehabiliteringSom redovisats ovan har RFV:s riksmål uppfyllts attminst av dem som varit föremål för samordnadrehabilitering skall ha ökat sin arbetsförmåga etthalvår efter avslutad rehabilitering. Utskottetnoterar dock att av de försäkrade somvarit sjukskrivna längre än har varitföremål för samordnad rehabilitering, vilket är enoacceptabelt låg siffra.Regeringens fortsatta arbete med att förbättrahälsan i arbetslivet rymmer dock satsningar pårehabiliteringsområdet som bedöms komma attbidra till att ohälsan minskar.Beträffande rehabilitering kan allmänt sägas attdet är viktigt att denna kommer i gång så snart sommöjligt. Utskottet noterar att det fr.o.m. den 1juli 2003 föreligger en obligatorisk skyldighet förarbetsgivare att göra rehabiliteringsutredningar somskall lämnas till senast närsjukfallet pågått . Därmed underlättaspåbörjandet av rehabiliteringen.Avstämningsmöten, som är ett viktigt instrumentför att klarlägga hur den försäkrades arbetsförmågaskall kunna tas till vara, skall användas i ökadutsträckning. kan även kompletterautredningen med ett särskilt läkarutlåtande. Genomdessa åtgärder fördjupas beslutsunderlaget.Regeringen har ekonomiskavårproposition föreslagit ett särskiltanställningsstöd för långtidssjukskrivna för att delättare skall komma ut på arbetsmarknaden. Det ärfråga om en tidsbegränsad subvention av lönen för delångtidssjukskrivna som får en anställning hos annanarbetsgivare och det gäller för långtidssjukskrivnavars arbetsgivares rehabiliteringsansvar haröverförts till försäkringskassan.Regeringen har vidare vidtagit särskilda åtgärderför att arbetslösa och personer som inte kan återgåtill sin tidigare arbetsgivare skall kunna få hjälpoch rehabilitering tillbaka till ett arbete. Under2002-2004 har avsatts förtre projekt för att förnya den arbetslivsinriktaderehabiliteringen. () ochRFV har i uppdrag att genomföra projekten. Samtligaprojekt skall slutredovisas i februari 2005.Därtill har AMS och RFV på regeringensuppdrag lämnat ett principförslag om inrättande aven ny permanent verksamhet inom Arbetsmarknadsverketför att effektivt stödja sjukskrivna, så att de kankomma tillbaka i arbete. Det skall främst vara stödi samband med anställning och praktik i arbetslivet,men också vägledning och andra insatser för dem sombehöver byta arbete. Till exempel föreslås ett nyttanställningsstöd, rätt till tjänstledighet för densjukskrivne anställde, stöd till utbildning ochhögriskskydd för arbetsgivare. Regeringen berederfrågan vidare innan ställning tas till ettgenomförande.Utskottet noterar således att denarbetslivsinriktade rehabiliteringen håller på attvidareutvecklas. Som angivits ovan fick av deförsäkrade som genomgick samordnad rehabilitering2002 en ökad arbetsförmåga. Enligt regeringen skallden arbetslivsinriktade rehabiliteringenintensifieras.Samverkan inom rehabiliteringsområdet är enligtutskottet också av stor betydelse för att kunnaskapa förutsättningar för en väl fungeranderehabiliteringsverksamhet. Regeringens förslag tillfinansiell samordning inom socialförsäkringen,hälso- och sjukvården, ocharbetsmarknadsmyndigheterna är således viktigt isammanhanget. Samverkan skall inrikta sig påmänniskor som är i behov av samordnaderehabiliteringsinsatser från flera av de samverkandeparterna för att uppnå eller förbättra deras förmågaatt utföra förvärvsarbete.Utskottet är även positivt till regeringensförslag i budgetpropositionen till förlängning avSocsamförsöken med vissa begränsningar.I likhet med regeringen anser utskottet att detinte är tillfredsställande att försäkringskassaninte använt tillgängliga medel för köp avarbetslivsinriktade rehabiliteringsutredningar.Utskottet förutsätter dock att det intensifieraderehabiliteringsarbetet kommer att innebära attförsäkringskassan bättre utnyttjar dessa resurser.Utskottet vill även peka på att försäkringskassornaför sin administration fått ökade resurser 2003 ochäven föreslås få detta 2004.Nya metoder och arbetssätt håller således på attutvecklas inom ramen för arbetet med att förnya ochintensifiera rehabiliteringsarbetet. Mot bakgrund avregeringens satsningar på rehabiliteringsområdetfinns det enligt utskottets mening inte skäl att nuföreslå att ta ställning i olikarehabiliteringsfrågor, såsom införande av enrehabiliteringsgaranti.Såvitt gäller motionsyrkanden om en nyrehabiliteringsförsäkring noterar utskottet attregeringen i budgetpropositionen harförklarat sin avsikt att förutsättningslöst studeramöjligheterna att införa en sådan försäkring.Utskottet anser liksom i betänkande 2002/03:SfU1 attregeringens beredning av frågan bör avvaktas.Med det anförda avstyrker utskottet motionernaSo409 yrkande 5, Sf327 yrkande 5, Sf203, Sf204,Sf216, Sf241, Sf220, Sf250, Sf238, Sf258, Sf260,Sf270, Sf330, Sf335, Sf355 yrkandena 6 och 7, Sf370,Sf376, Sf399 yrkandena 1 och 2 och So644 yrkande 2.Bidrag till arbetshjälpmedel kan lämnas som ettled i rehabiliteringen av en förvärvsarbetandeförsäkrad. Bland annat kan arbetshjälpmedel fylla enfunktion som en förebyggande åtgärd. mening får frågan om en bildtelefon utgörett sådant arbetshjälpmedel som kan berättiga tillbidrag bedömas från fall till fall. Utskottet kaninte ställa sig bakom en generell rätt för döva somförvärvsarbetar att få ett sådant bidrag.Med det anförda avstyrker utskottet motionernaSf361, Sf377 och So212.NärståendepenningNärståendepenning utges till den som avstår frånförvärvsarbete för att vårda en närstående svårtsjuk person. Utskottet har tidigare avstyrkt förslagbåde om att förlänga rätten till närståendepenningfrån 60 och om att vidga kretsen förrätt till förmånen (se bl.a. bet. 2002/03:SfU1).Utskottet finner inte skäl att nu göra annanbedömning. Motion So505 yrkande 3 avstyrks därmed.Förslag rörande medelsanvisningen till anslag 19:1Sjukpenning och rehabilitering, m.m.Beträffande regeringens förslag till medelsanvisningnoterar utskottet att regeringen påbörjatoch genomfört flera olika åtgärder påsjukförsäkringsområdet för att minska ohälsan iarbetslivet. Inriktningen på de flesta av dessa ärsådan att effekterna inte kan utläsasutan de syftar till att bidra till attohälsan minskar. Utskottet noterar vidare att denpositiva utvecklingen fortsätter med att antaletnettodagar med sjukpenning minskar. Eftersom dengenomsnittliga dagersättningen ökar mer än antaletnettodagar minskar, fortsätter ändå de totalautgifterna för sjukpenning att öka ävenom ökningen har minskat under slutet av året. Detfinns således indikationer på att utgifterna försjukskrivningarna är på väg att vända. För att nådet uppsatta målet att halvera sjukfrånvaron framtill 2008 anser utskottet dock att det är nödvändigtatt regeringen tar initiativ till ytterligareåtgärder.Av propositionen framgår att regeringen fortsätteratt fullfölja arbetet med åtgärder inom ramen förbl.a. Vidare tarregeringen initiativ till ytterligare ett antalåtgärder som har redovisats ovan. Utskottet noteraräven intensifierade insatser pårehabiliteringsområdet med en ökad satsning påarbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser.Det är enligt utskottets mening angeläget attregeringen noga följer utvecklingen och fullföljerde åtgärder för ökad hälsa i arbetslivet somregeringen presenterat i budgetpropositionen.Mot bakgrund av det anförda tillstyrker utskottetregeringens förslag till medelsanvisning föranslaget 19:1 för budgetåret 2004.Utskottet avstyrker därmed motionerna Sf366yrkandena 1-7 och 11, Sf289 yrkandena 3, 8, 9, 11-14och 16, So503 yrkande 2, Fi240 yrkande 19 i dennadel, Sf359 yrkande 2, Sf358 yrkandena 1, 2, 8-11 och13, So505 yrkande 2, Sf397 yrkandena 3-5, 15, 16,26, 28, 29, 31 och 33 i denna del, N412 yrkande 20,A308 yrkandena 7 och 8, A309 yrkande 10, N346yrkande 11, Sf389 yrkandena 1 i denna del, 2 och 3,So637 yrkande 2, Sf327 yrkandena 3, 8-12, 14 och 16,So497 yrkande 4, N329 yrkande 16, N438 yrkande 5 ochSf353.19:2 Aktivitets- och sjukersättningar m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör bifalla regeringens förslag ommedelsanvisning till anslaget 19:2Aktivitets- och sjukersättningar m.m. Därmedbör avslå motionsyrkanden om annanmedelsanvisning till anslaget.Riksdagen bör göra ett tillkännagivande omatt regeringen bör utreda tillämpningen av denya bestämmelserna om aktivitetsersättning urvissa aspekter. Därmed bifalls delvis tvåmotioner.Riksdagen bör vidare avslå motionsyrkandenbl.a. om flexibla ersättningsnivåer,möjlighet att bedriva studier under tid medaktivitets- och sjukersättning ocharbetsgivares sjuklönekostnader för anställdmed vilande aktivitets- och sjukersättning.Jämför reservationerna nr 33-34 (kd), 35 (c),36 (m) och 37 (kd).Gällande bestämmelserFrån anslaget bekostas utgifter för aktivitets- ochsjukersättning, barntillägg till förtidspension ochstatlig ålderspensionsavgift. Från och med 2004ingår i anslaget även kostnader för sysselsättningav vissa personer med aktivitets- ochsjukersättning,Ett nytt ersättningssystem har trätt i kraft den 1januari 2003 och innebär att förtidspension ochsjukbidrag har ersatts av aktivitets- ochsjukersättning (prop. 2000/01:96, bet.2000/01:SfU15, rskr. 2000/01:257). De nya förmånernautges till personer som drabbats av långvarig ellervaraktig medicinskt grundad nedsättning avarbetsförmågan. Reglerna innebär att försäkrade somär kan få aktivitetsersättning, docktidigast fr.o.m. det år de fyller 19 år.Ersättningen kan beviljas för längst i taget.Försäkringskassan är skyldig att erbjuda den sombeviljats aktivitetsersättning möjlighet att delta iaktiviteter. Sjukersättning kan utges till personeri åldern . Både aktivitets- ochsjukersättning utges dels i form av eninkomstrelaterad ersättning, dels i form avgarantiersättning för den som har haft inga ellerlåga förvärvsinkomster. Förmånerna kan utges somhel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedelsförmån.Alla de som /03 uppbarförtidspension eller sjukbidrag fick förmånenomvandlad till sjukersättning eller tidsbegränsadsjukersättning.Sedan den 1 juli 2003 gäller att försäkringskassansenast efter sjukanmälningsdagen skall hautrett om det finns förutsättningar för atttillerkänna den försäkrade aktivitets- ellersjukersättning i stället för sjukpenning, trots attdenne inte har ansökt härom.Den 1 januari 2000 infördes regler om vilandeförtidspension. Reglerna syftar till att stimuleratill återgång i arbetslivet och ett i övrigt aktivtliv och innebär följande.