bet · GQ01JUU9 · 2003-01-01 00:00:00 — Som utskottet framhållit är det glädjandeatt åtgärder vidtas för att förbättraarbetsmiljön inom polisen. Med hänsyn härtill och dåRikspolisstyrelsen fått i uppdrag att tillregeringen inkomma med en sammanhållen nationellbeskrivning och analys av vilka åtgärder somvidtagits på det personalpolitiska området finnerutskottet inte skäl för att göra någotsärskilt uttalande i frågan. Motion Ju357 i härbehandlade delar avstyrks.Videokamera i polisbilarI motion Ju357 (kd) begärs att det skall finnas envideokamera i samtliga polisbilar för att t.ex.dokumentera ett första förhör vid ett anmältmisshandelsfall.Utskottet har inhämtat att Rikspolisstyrelsen,bl.a. inom ramen för arbetet mot familjevåld,rekommenderat polismyndigheterna att överväga attanvända videokameror för dokumentation i samband medatt polis anländer till en brottsplats.Utskottet delar i och för sig motionärernasuppfattning att det för t.ex. beslut om åtal och viden följande domstolsprövning kan vara bra medvideoupptagningar i ett inledande skede av enförundersökning. Enligt utskottet är dock specifikafrågor om polisens utrusning frågeställningar somdet i första hand åligger polisen att bedöma. Medhänsyn härtill och mot bakgrund av denrekommendation utfärdat är någonåtgärd från inte nödvändig. Utskottetföreslår att motion Ju357 i här behandlad delavslås.Poliser som dömts för brott, m.m.I detta avsnitt behandlar utskottetmotionsyrkanden rörande arbetsuppgifter förpoliser som dömts för brott samt detdemokratiska inflytande i polisstyrelsernaoch deras möjlighet att fullgöra sinauppgifter. Utskottet föreslår i fråga ompoliser som dömts för brott men där skäl föravskedande inte funnits föreligga etttillkännagivande till regeringen att dessapoliser fortsättningsvis inte skall arbetemed dessa brottstyper. Jämför reservationerna11 och 12.Poliser som dömts för brottI motion Ju283 (v) begärs att direktiven tillPersonalansvarsnämnden vid skallses över och att nämnden skall granska samtligapoliser som dömts för brott. I motion Ju329 (m)anförs att poliser som dömts för kvinnomisshandelinte bör få utreda misstankar om sådana brott.Personalansvarsnämnden vid Rikspolisstyrelsenprövar frågor om bl.a. skiljande från anställningenpå grund av personliga förhållanden, disciplinansvaroch åtalsanmälan rörande poliser (26 § förordningen[1989:773] med instruktion för Rikspolisstyrelsenoch 19 § verksförordningen [1995:1322]).En följd av regelverket är att ärenden ipersonalansvarsnämnden om avskedande elleruppsägning samt frågor om disciplinansvar bedömsenligt den arbetsrättsliga lagstiftningen och ienlighet med Arbetsdomstolens praxis.Det åligger den myndighet som den enskildepolismannen lyder under att tillpersonalansvarsnämnden anmäla en fråga som skallprövas av denna(6 kap. 14 § polisförordningen [1998:1558]). Ettärende kan även anhängiggöras hospersonalansvarsnämnden genom att en domstol i ettbrottmål, som gäller en anställd inom polisväsendet,begär yttrande av personalansvarsnämnden om det fårnågra arbetsrättsliga konsekvenser för dentilltalade om denne döms i enlighet med åtalet (29kap. 5 § första stycket 5 ).En arbetstagare får avskedas om han grovtåsidosatt sina åligganden gentemot arbetsgivaren (18§ lagen [1982:80] om anställningsskydd). Enuppsägning måste vara sakligt grundad (7 §). Sakliggrund för uppsägning föreligger inte om det ärskäligt att kräva att arbetsgivaren berederarbetstagaren annat arbete inom myndigheten.Disciplinpåföljd får meddelas en arbetstagare somuppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sinaskyldigheter i anställningen. Är felet med hänsyntill samtliga omständigheter ringa, får någondisciplinpåföljd inte meddelas (14 § lagen[1994:260] om offentlig anställning). Om en gärninghar prövats i straffrättslig ordning, får ettdisciplinärt förfarande inledas eller fortsättasbara om gärningen av någon annan anledning änbristande bevisning inte ansetts vara straffbar.Av personalansvarsnämndens verksamhetsrapport förår 2002 framgår bl.a. att nämnden avgett yttrandetill domstol avseende åtal för brott utom tjänsten isex fall. I fyra av dessa innefattade åtaletmisshandel av en kvinna, varav två riktade sig moten hustru respektive en sambo. yttranden till domstolarnaframgår sammanfattningsvis att om de tilltaladefälls till ansvar enligt åtalet för misshandel sominte bedöms som ringa, kommer poliserna att skiljasfrån sina respektive anställningar.Personalansvarsnämnden avgjorde 18 ärenden omifrågasatt avskedande eller uppsägning under år2002. I 4 av dessa beslutade personalansvarsnämndenom avskedande. Av övriga ärenden skrevs 11 av,antingen på grund av att aktuella åtal hade ogillatseller därför att grund för ett skiljande frånanställningen inte bedömdes föreligga. Resterande 3ärenden skrevs av med anledning av att den berördearbetstagaren själv hade sagt upp sig.Den 14 december 2000 beslutade regeringen att geen kommitté med parlamentarisk sammansättning iuppdrag att granska den ordinära tillsynen avpolisen och åklagarväsendet, Kommittén om tillsynenöver polis- och åklagarväsendena, i syfte attsäkerställa att medborgarnas krav på en demokratiskinsyn och kontroll skall kunna tillgodoses på bästasätt (dir. 2000:101). Kommittén skall också övervägaom regleringen, organisationen ochhandläggningsrutinerna för brottsanmälningar ochklagomål mot anställda inom polisen ochåklagarväsendet uppfyller de höga krav som måsteställas på en sådan verksamhet. Uppdraget skallredovisas , sedan regeringenden beslutat att förlängautredningstiden (dir. 2002:82).Den 14 december 2000 beslutade regeringen ocksåatt tillsätta en särskild utredare med uppdrag attgöra en sammanhållen och övergripande granskning avförfarandet vid brottsutredningen i samband med OsmoVallos dödsfall (dir. 2000:95). överlämnade sitt betänkande -utredning om en utredning (SOU 2002:37) tillregeringen . I betänkandet föreslåsbl.a. att det skall bli obligatoriskt medutredningar av dödsfall och allvarliga skador isamband med polisingripanden samt att en sådanutredning redan från början skall ledas av enåklagare.Utskottet konstaterar att det inte ankommer påutskottet att ta ställning till den arbetsrättsligalagstiftningen som personalansvarsnämnden tillämpar.Samtidigt noterar utskottet att det inompersonalansvarsnämnden finns en fast praxis som iprincip innebär att en polisman som begår t.ex.misshandelsbrott av normalgraden kommer attavskedas. Från polisverksamhetssynpunkt finns ingainvändningar häremot. Tvärtom måste det anses varaen självklar utgångspunkt att allmänheten kan litapå att poliser inte begår brott.Situationen är emellertid inte alltid sådan attett brott leder till att anställningen upphör. Idessa fall ställs frågan om allmänhetens förtroendeför polisen på sin spets. Enligt utskottets meningär det därför nödvändigt att riktlinjer utarbetasför en polismans fortsatta tjänstgöring inom poliseni de fall han eller hon dömts för brott men där skälför avskedande inte funnits föreligga. Enbetydelsefull faktor till vilken hänsyn därvid är att en polisman som dömts för t.ex.misshandel, om än ringa, inte sätts att utredaliknande brott. Det ankommer på regeringen att ta deinitiativ som krävs för att få till ståndifrågavarande riktlinjer. Vad utskottet nu anförtbör tillkännage för regeringen som sinmening.PolisstyrelsernaI motionerna Ju258 (c) och Ju357 (kd) begärs enutvärdering av hur polisstyrelserna fungerar i dennya polisorganisationen. I motion Ju258 pekas påfrågan hur det demokratiska inflytandet fungerar ipraktiken, och i motion Ju357 ställer man sigtveksam till polisstyrelsernas reella möjligheteratt genomföra polismyndighetens verksamhetsplan.Grundläggande bestämmelser om polisensorganisation finns i polislagen (1984:387). Varjelän utgör ett polisdistrikt. Inom varje län finns enpolismyndighet som ansvarar för polisverksamhetendär (4 §). För ledningen av polismyndigheten finnssedan år 1999 en polisstyrelse. Den består avmyndighetens chef och det antal övriga ledamöter somregeringen bestämmer. Regeringen utser de ledamötersom utöver polischefen skall ingå i styrelsen (5 §).I storstadsområdena liksom i , ,, och ärantalet ledamöter 13. I finns7 ledamöter. I övriga styrelser är antalet ledamöter11.Utskottets arbetsgrupp för uppföljning ochutvärdering genomförde en studie avhur arbetet i polisstyrelserna går till.Uppföljningsgruppen gjorde sammanfattningsvis denbedömningen att det var för tidigt att uttala sig omhur arbetet i styrelserna fungerade. Därtill krävdesett bredare underlag även om de inhämtadeprotokollen från polisstyrelserna talade föratt arbetet bedrevs som det var tänkt. Isammanhanget noterade gruppen att Rikspolisstyrelsensatsat på att utbilda de nyvalda ledamöterna på s.k.polisriksdagar.I den utredning som ligger till grund för polisensstyrsystem (Styrningen av polisen, SOU 1998:74 s. sägs bl.a. att kravet på inflytande och insynfrån lekmän gör sig gällande särskilt starkt medhänsyn till den betydelse som polisen har förmedborgarna. Här tänkte utredningen bl.a. påpolisens befogenheter att utöva tvång. Utredningenansåg att polisstyrelsen bör ha uppgifter avövergripande natur. arbetsordningborde beslutas av polisstyrelsen. Vidare anfördesatt polisstyrelsen borde åläggas den allmännaskyldigheten att se till att statsmakternasprioriteringar och riktlinjer får genomslag ipolisarbetet, att verksamheten bedrivs effektivt ochmed iakttagande av rättssäkerhetens krav samt attförvaltningen inom distriktet fungerar väl. Vidareanförde utredningen att polisstyrelsen börutfärda bestämmelser i fråga om planering ochuppföljning. I det sammanhanget noterade utredningenatt beslut i flertalet av de frågor sompolisstyrelsen bör avgöra fattas genom beslut omverksamhetsplan, budget och budgetföreskrifter.Polisstyrelsernas uppgifter har sedermerareglerats i polisförordningen (1998:1558). I 3 kap.1 § föreskrivs att polisstyrelsen särskilt skall setill att polisarbetet bedrivs i överensstämmelse medde prioriteringar och riktlinjer som ochregeringen lagt fast för polisverksamheten. I 3 kap.2 § anges att polisstyrelsen bl.a. avgör viktigafrågor om planeringen och inriktningen avverksamheten samt ekonomi.Utskottet behandlade yrkanden om polisstyrelsernavåren 2001 och uttalade då bl.a. att utskottet hadeförståelse för att de av Rikspolisstyrelsenfördelade medlen till polismyndigheterna kundeupplevas som otillräckliga och att svårigheter iolika avseenden kunde uppstå när det gäller att göraprioriteringar. Dessa svårigheter kunde emellertid,enligt utskottet, inte tas till intäkt för attverksamheten i polisstyrelserna inte skulle fungerasom det var tänkt. Tvärtom visade den genomgång somutskottets uppföljningsgrupp gjort att det istyrelserna förekom den typ av ärenden somregleringen på området tar upp. Det anförda uteslötdock inte att det kunde finnas skäl attutvärdera verksamheten (bet. 2000/01:JuU11 s. ).Senast utskottet behandlade frågor om polisensorganisation var i samband med behandlingen avbudgeten . Yrkandena avstyrktesmed hänvisning till ett pågående arbete inomRikspolisstyrelsen som syftade till att förbättraresursutnyttjandet inom den befintligaorganisationen (bet. 2002/03:JuU1 s. 37 f.).Utskottet har inhämtat att det arbetet alltjämtfortgår, med regelbundna avstämningar mellanRikspolisstyrelsen och . Närdet arbetet är färdigt kan det, om behov ansesföreligga, bli aktuellt att titta på frågan om eneventuell organisationsförändring.Utskottet har vidare inhämtat att den ovan nämndaKommittén om tillsynen över polis- ochåklagarväsendena i sitt kommande betänkande kommeratt beröra polisstyrelsernas roll vad gällertillsynen av polisen (dir. 2000:101).Utskottet vill inte föregripa det arbete som förnärvarande pågår kring polisens organisation. Det äralltså ännu inte dags att ta ställning till om enutvärdering av polisstyrelserna bör göras.Motionerna Ju258 och Ju357 avstyrks i här behandladedelar.Organiserad brottslighet ochprioritering av rasistiska ochnazistiska brottI detta avsnitt behandlar utskottetmotionsyrkanden rörande polisens samarbetemed polis i andra länder samt med andramyndigheter. Det rör frågor om att förstärkaarbetet mot organiserad brottslighet ochterrorism samt om att förbättra samverkanmellan polisen och tullen. Vidare behandlasyrkanden angående polisens förebyggandearbete mot och prioritering av rasistiska ochnazistiska brott. Utskottet föreslår attsamtliga motioner avslås med hänvisning tillbl.a. pågående arbete inom EU och hospolismyndigheterna. Jämför reservationerna13-16.Internationellt polissamarbete, m.m.I motionerna Ju236 (m), Ju249 (c) och Ju341 (kd)begärs insatser mot den organiserade brottsligheten.Motion Ju236 rör åtgärder för att skall varaväl förberett och åtnjuta internationellt förtroendei denna fråga. I motion Ju249 pekas på att denorganiserade brottsligheten krävergränsöverskridande lösningar. I motion Ju341förespråkas ett utvecklat samarbete mellanpolismyndigheterna i EU:s medlemsländer. Bland annatbegärs åtgärder för en effektivare gränskontroll.Den frågan tas också upp i motion Ju218 (m).Inom EU sker straffrättsligt samarbete ochpolissamarbete inom ramen för den tredje pelaren.Till sin karaktär är samarbetet där mellanstatligt.Någon normgivningskompetens har inte överlåtits frånmedlemsstaterna till unionen. Samarbetet omfattasalltså inte av EG-rätten och dess principer. Skälettill denna ordning är att samarbetet berörrättsstatliga kärnområden, inom vilka det ansettsviktigt att medlemsstaterna har ettsjälvbestämmande.Amsterdamfördraget innebär att strukturen för EU-samarbetet förändrades. Här är avdelning VI iUnionsfördraget av intresse. Enligt artikel 29 skallunionens mål vara att ge medborgarna en högsäkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhetoch rättvisa genom att bland medlemsstaterna utformagemensamma insatser på områdena polissamarbete ochstraffrättsligt samarbete samt genom att förebyggaoch bekämpa rasism och främlingsfientlighet.Detta mål skall uppnås genom förebyggande ochbekämpande av brottslighet, vare sig denna ärorganiserad eller ej, särskilt terrorism,människohandel och brott mot barn, olaglignarkotikahandel och olaglig vapenhandel, korruptionoch bedrägeri. Åtgärderna skall vidtas genom närmaresamarbete mellan polismyndigheter, tullmyndigheteroch andra behöriga myndigheter i medlemsstaterna,både direkt och genom Europol och genom sådantsamarbete mellan rättsliga myndigheter och andrabehöriga myndigheter i medlemsstaterna, allt ienlighet med närmare bestämmelser i andra artiklar ifördraget. Vidare skall tillnärmning avstraffrättsliga regler i medlemsstaterna kunna skenär det är nödvändigt.Inom EU bedrivs ett omfattande arbete motorganiserad brottslighet. En särskild handlingsplanmot den organiserade brottsligheten antogs avministerrådet för rättsliga och inrikes frågor iapril 1997 och godkändes av viddess möte i i juni samma år.Handlingsplanen innehåller politiska riktlinjer ochsärskilda rekommendationer till rådet att vidta enrad åtgärder som spänner över ett vitt fält.Vid sitt möte i i uppdrag åt ministerrådet förrättsliga och inrikes frågor att förstärkaåtgärderna mot den organiserade brottsligheten medbeaktande av de utökade möjligheter i dettahänseende som Amsterdamfördraget ger. Uppdragetåterfinns i en handlingsplan för genomförande avAmsterdamfördraget, den s.k. Wienhandlingsplanen.I enlighet med en rekommendation i 1997 årshandlingsplan har rådet inrättat ensektorsövergripande arbetsgrupp mot den organiseradebrottsligheten. En av gruppens huvuduppgifter är attgenomföra de riktlinjer och rekommendationer somfinns i handlingsplanen. Arbetsgruppen har utarbetaten ny sammanhållen strategi för det fortsattaarbetet med att förebygga och bekämpa denorganiserade brottsligheten. Strategin antogs avministerrådet för rättsliga och inrikes frågor den27 mars 2000.I detta sammanhang bör även nämnas slutsatsernafrån Europeiska rådets möte i den 15 och16 . Stats- och regeringscheferna enadesdär om ett antal politiska riktlinjer ochprioriteringar. Inledningsvis kan framhållas attkommissionen fått i uppdrag att presentera enresultattavla - en s.k. scoreboard - för attunderlätta genomförandet av bestämmelserna omrättsliga och inrikes frågor i Amsterdamfördraget,Wienhandlingsplanen och slutsatserna från mötet iTammerfors. Syftet med resultattavlan, som numerahar upprättats, är att underlätta genomförandet avöverenskomna bestämmelser genom att fastställavilken av rådet, kommissionen eller medlemsstaternasom skall agera och tidpunkten för när åtgärdernaskall vara genomförda. Vidare är avsikten attförbättra insynen i det rättsliga och inrikessamarbetet.Såvitt nu är i fråga är vidare ett antal punkterbland Tammerforsslutsatserna av intresse. I punkt 5anges bl.a. att brottslingar inte får ges någramöjligheter att utnyttja skillnader mellanmedlemsstaternas rättssystem och att bättreöverensstämmelse och ökad konvergens måste uppnåsmellan medlemsstaternas rättssystem. I punkt 6anförs att människor har rätt att förvänta sig attunionen tar itu med det hot mot deras frihet ochlagliga rättigheter som den grova brottslighetenutgör. Gemensamma insatser mot detta hot ärnödvändiga för att förebygga och bekämpabrottslighet och kriminella organisationer i helaunionen. En gemensam mobilisering av polisiära ochrättsliga resurser är nödvändig för att garanteraatt det inte finns några gömställen för brottslingareller av brott inom unionen.Ministerrådet har i enlighet medTammerforsslutsatserna enats om ett rambeslut omgemensamma brottsutredningsgrupper som kommer attgöra det möjligt för åklagare och poliser från olikamedlemsstater att samordna brottsutredningar i frågaom brott som har internationella kopplingar.Vidare har ministerrådet utvidgat Europolsbehörighet till att omfatta penningtvätt iallmänhet, dvs. oberoende av vilken typ av brott sompenningtvätten härrör från, samt alla de brott somåterfinns i den lista som bifogatsEuropolkonventionen.I budgetpropositionen för anförderegeringen (prop. 2002/03:1, Volym 3, s. 59) bl.a.att kommer att arbeta för att den operativarelevansen inom Europolsamarbetet ökar. Till ökadoperativ relevans bidrar också den utvidgadebehörigheten att agera avseende fler brottstyper,möjligheterna till samarbete med ytterligare tredjeländer och utomstående organ samt utbyte av flersambandsmän.I regleringsbrevet för avseendepolisorganisationen det avårsredovisningen skall framgå bl.a. vilka åtgärdersom har vidtagits hos och i denlokala polisverksamheten för att sprida kunskap omhur Europol kan användas i det brottsförebyggandearbetet.Sverige tillämpar sedan den 25 mars 2001Schengenregelverket fullt ut. Även de förgränskontroll samverkande myndigheterna har tillgångtill Schengens informationssystem (SIS). Nationellasambandskontoret/vidRikspolisstyrelsen bedriver verksamhet dygnet runtvad gäller hantering av både nationella ochinternationella ärenden samt inläggning av svenskaregistreringar i SIS.Sverige deltar också aktivt i Aktionsgruppen motorganiserad brottslighet i , inomvilken de nordiska länderna, , de baltiskastaterna, och bedriver ettbrottsbekämpande samarbete. Inom ramen föraktionsgruppens arbete genomförs ett konkret ochpraktiskt samarbete mellan ländernas polis-,åklagar-, tull- och skattemyndigheter samt kust- ochgränsbevakningsmyndigheter. Enligt regeringen ärdetta samarbete numera en naturlig del av detdagliga arbetet för de brottsbekämpandemyndigheterna inom . Vidaktionsgruppens möte i enadesman om att kartlägga även möjliga kopplingar mellanterrorism och organiserad brottslighet iÖstersjöområdet (prop. 2002/03:1, Volym 3, s. ).I budgetpropositionen anför regeringen vidare attarbetet kring gränskontrollfrågor har intagit enalltmer framträdande roll på EU:s dagordning underdet . Händelserna den 11 september 2001i gav ny fart åt ansträngningarna atteffektivisera den gemensamma kampen mot terrorism,olaglig invandring och annan gränsöverskridandebrottslighet. för rättsliga ochinrikes frågor antogs en strategiför förvaltning av EU-medlemsstaternas gränser, varsbetydelse underströks i slutsatserna från i . Strategininnehåller en rad åtgärder som skall genomföras detnärmaste året för att fördjupa samarbetet igränskontrollfrågorna, och deltar som ettresultat härav i flera projekt, studier ochgemensamma insatser. På nationell nivå samarbetarRikspolisstyrelsen med både Justitie- ochUtrikesdepartementen i dessa frågor (prop.2002/03:1, Volym 3, s. 58).Utskottet delar motionärernas uppfattning omvikten av polisiärt samarbete och annanmyndighetssamverkan såväl inom sominternationellt för att kampen mot den organiseradebrottsligheten skall kunna bedrivas framgångsrikt.Med hänsyn till redan genomförda åtgärder och tilldet pågående arbetet inom EU finner utskottet inteskäl föreligga för något uttalande från idessa frågor. Motionerna Ju218, Ju236, Ju249 ochJu341 avstyrks i här behandlade delar.Prioritera rasistiska och nazistiska brottI motionerna Ju366 (kd) och Ub494 (mp) begärs attåtgärder skall vidtas för att motverka uppbyggnadenav rasistiska och nazistiska organisationer samt attpolisen skall prioritera brott med sådana förtecken.Antalet anmälda brott avseende hets mot folkgruppunder minskade till 744, jämfört med 865under . Antalet anmälda fall av olagadiskriminering minskade till 217, vilket är detlägsta antalet . Någrapolismyndigheter, bl.a. polisen i ochVästra , har redovisat framgångsrikainsatser mot extrema grupperingar med rasistiskavärderingar. Inom området rasistiska ochfrämlingsfientliga brott har ett regionalt samarbeteutvecklats. Inom ramen för ett sådant samarbete kanmyndigheterna t.ex. ha en gemensam strategi ochpolistaktik för aktioner mot sammankomster mednazistbesläktade organisationer, och de kan biståvarandra med resursförstärkning. Särskilt utseddakontaktpersoner finns vid samtliga polismyndigheter.Kontaktpersonerna har till uppgift att bl.a. spridainformation och arbeta med att förbättra intern ochextern samverkan. Många polismyndigheter, däriblandde tre största, har gjort egna kartläggningar ochutarbetat brottsförebyggande strategier ochhandlingsplaner. Arbetet mot denna typ avbrottslighet kommer att drivas vidare, främst genomfler konferenser, fortsatt utveckling av lokalastrategier och handlingsplaner samt ytterligareutbildningsinsatser. Säkerhetspolisens kartläggningav brott med koppling till rikets inre säkerhet harfortsatt . I sina rapporter tillregeringen presenterar Säkerhetspolisen statistiköver främlingsfientliga, rasistiska och homofobiskabrott samt övriga brott med koppling till denhögerextrema vit- maktmiljön.Regeringen anförde i budgetpropositionen för år2003 att bekämpningen av brott med rasistiska,främlingsfientliga, antisemitiska eller homofobiskainslag samt olaga diskriminering har fortsatt högprioritet för polisväsendet. Vidare poängteraderegeringen att det är viktigt att Rikspolisstyrelsenoch polismyndigheterna förstärker och höjerkunskapen på detta angelägna område (prop. 2002/03:1Volym 3 s. 55). Utskottet delade regeringensbedömning i dessa delar (bet. 2002/03:JuU1 s. ).Utskottet vidhåller sin tidigare inställning ifrågan, dvs. att bekämpandet av rasistiska ochnazistiska brott skall ha fortsatt hög prioritetinom polisväsendet. I bekämpandet av dessa brottingår som ett moment arbetet med olikabrottsförebyggande åtgärder. Motionerna Ju366 ochUb494 får därmed anses tillgodosedda. Någotuttalande från sida behövs sålunda inteför närvarande.Polisens evenemangskostnaderI detta avsnitt behandlar utskottetmotionsyrkanden rörande polisens kostnaderför att upprätthålla ordningen vid vissaevenemang. Utskottet föreslår att samtligamotioner avslås med hänvisning till att detför närvarande inte finns tillräckliga skälför en förändring av gällande rätt. Jämförreservation 17.Enligt 2 kap. 16 § ordningslagen (1993:1617) skallden som anordnar en allmän sammankomst elleroffentlig tillställning svara för att det råder godordning vid sammankomsten eller tillställningen.Polismyndigheten får meddela de villkor som behövsför att upprätthålla ordning och säkerhet.