bet · GR01AU1 · 2003-11-20 00:00:00 — Av dem med funktionshinderdeltar i arbetskraften, vilket skalljämföras av befolkningen totalt.Lägst deltagande i arbetskraften har demed nedsatt arbetsförmåga där andelen är57 %.Första halvåret 2003 fanns det 62 300anställda med lönebidrag eller OSA. AMShar kraftigt ökat antalet platser. Enförutsättning för att den givnamedelsramen inte skall överskridas är attstyckkostnaden för bidragen hålls på enrimlig nivå. Antalet arbetslösa medarbetshandikapp som är anmälda tillarbetsförmedlingen har åter börjat ökaefter en minskning . Underförsta uppgår siffran till18 000 arbetslösa. Antaletlångtidsinskrivna bland dem medfunktionshinder har fortsatt att minskaunder 2003 men något mindre än för övrigalångtidsinskrivna.AMS har ett sektorsansvar inomhandikappområdet. Regeringen har som ettled i detta ansvar gett AMS i uppdrag atttre gånger redovisa hur andelenlångtidsinskrivna arbetssökande medarbetshandikapp utvecklas, andelenarbetshandikappades deltagande iarbetsmarknadsutbildning och förberedandeutbildning samt deras andel av samtligaarbetslösa. AMS skall också redogöra förvilka insatser som vidtagits för att ökaandelen arbetsgivare som är beredda attanställa personer med funktionshinder.AMS prioriterar personer medarbetshandikapp bland de sökande tillarbetsmarknadsutbildning. AMS hargenomfört en del insatser för att ökaandelen arbetsgivare som är beredda attanställa personer med funktionshinder.Inriktningen har varit att åstadkommaanställningar med lönebidrag.Med anledning av krav påbl.a. offentlig redovisning avarbetsmarknadspolitiska stöd tillarbetshandikappade kan nämnas att en radstatistiska och andra uppgifter om sådanastöd publiceras i rapporter från AMS. Detgäller såväl i löpande statistik överprogramdeltagande som i årsredovisningoch kvartalsrapporter samt exempelvis ianslutning till särskildauppföljningsrapporter som regeringenbegärt i regleringsbrev. Också ibudgetpropositionen redovisas uppgifterom sådana stöd.Lönebidrag och skyddat arbete hosoffentlig arbetsgivare () är tvåsärskilda insatser för personer medarbetshandikapp. hade 60 800personer anställning med lönebidrag ellerOSA i genomsnitt . Regeringensmål var att minst 59 000 personer skullevara anställda med lönebidrag. Flera skältill den kraftiga ökningen går att finna;ett skäl är en medveten satsning på attskapa och utveckla godaarbetsgivarkontakter. Andelen övergångarfrån anställning med lönebidrag tillosubventionerat arbete uppgick till 2,7 %under 2000.Lönebidragsutredningen överlämnade heltnyligen sitt betänkande ArbetsKraft (SOU2003:95). Utredningens direktiv var attanalysera lönebidrag, OSA och särskiltstöd vid start av näringsverksamhet.Bland utredningens förslag kan följandenämnas.· AMV måste utveckla formerna förkartläggning och vägledning så att detblir lättare för enskilda arbetssökandeatt få de arbetsmarknadspolitiskainsatser de behöver.·· Lönebidrag skall inte få lämnasunder än fyra år.·· Ett särskilt lönebidrag skallbetalas ut för vissa som behöver ettbidrag även . Antaletanställda med särskilt lönebidrag skallbegränsas, och lönebidrag skall endastbeviljas om arbetsförmågan är så nedsattatt en anställning utan lönesubventioninte kan bli aktuell.·· OSA avvecklas och ersätts av enny insats, trygghetsanställning, somskall vara öppen för alla arbetsgivareoch inte som bara kommuner ochandra myndigheter.·· För dem som behöver särskiltmycket stöd för att komma i arbete införsen helt ny form av skyddat arbete, kalladutvecklingsanställning. Enutvecklingsanställning skall pågå underhögst två år.·· Allmännyttiga organisationerskall inte kunna få högre lönebidrag änövriga arbetsgivare.·· Informationsinsatser frånarbetsmarknadens parter,handikapporganisationer ocharbetsförmedlingar kommer att krävas föratt människor med nedsatt arbetsförmågalättare skall komma ut i arbetslivet.·En annan arbetsmarknadspolitisk insats ärskyddat arbete hos . Även Samhallhar varit föremål för utredning.Betänkandet Inte bara (SOU2003:56), som överlämnades tillregeringen , föreslår en radåtgärder för att man skall komma tillrätta med de problem som är förenade medstyrning och inriktning av Samhall AB.Frågor om rekryteringsprocessen i SamhallAB liksom alternativa insatser inom ochutom för de arbetshandikappadesom inte kan erbjudas sysselsättning inombolaget avhandlas också i utredningen.Utredningen konstaterar i likhet medflera studier och andra utredningar attdet råder en uppenbar målkonflikt mellankraven på lönsamhet och kravet på atterbjuda personer med arbetshandikappmeningsfullt och utvecklande arbete därbehoven finns. Utgångspunkten är attpersoner med arbetshandikapp i förstahand skall ha möjlighet att arbeta på denreguljära arbetsmarknaden. Bland annatföreslår utredningen att en nyarbetsmarknadspolitisk insats "allmäntskyddat arbete" skall ersätta "skyddatarbete hos ". Denna insats skallvara öppen för fler aktörer än SamhallAB.Stöd till personligt biträde (tidigarekallat arbetsbiträde) regleras iförordningen (2000:630) om särskildainsatser för personer medarbetshandikapp. Stödet är ekonomiskt ochbetalas till arbetsgivare eller annan somhar kostnader för ett personligt biträdeåt en person med arbetshandikapp som harbehov av ett biträde. Stödet lämnas medhögst till den som harkostnaden för biträdet. Medförarbetshandikappet storakommunikationssvårigheter får stöd lämnasmed . Det tak, som man imotionen vill avskaffa, för ersättningvid en kombination av lönebidrag och stödtill arbetsbiträde, är redan avskaffat.Förordningen reglerar också vilkainsatser för personer med handikapp somfår kombineras. Stöd till personligtbiträde får kombineras med stöd tillhjälpmedel på arbetsplatsen, särskiltstöd vid start av näringsverksamhet, ochom fråga är om en person med gravtarbetshandikapp, lönebidrag. Att intestödet kan beviljas i kombination medskyddat arbete förklaras av att det i ettskyddat arbete redan ligger enkompensation till arbetsgivare förmerkostnader på grund avarbetshandikappet. Insatsen utbildning iföretag som också berörs i motionenavskaffades den 1 september 2001.Utskottets bedömning är att förordningenbygger på en rimlig avvägning mellan deolika insatserna och deraskostnadsfördelning.I lönebidragsutredningens nyssnämndabetänkande ArbetsKraft har frågan omarbetsmarknadspolitiska program förpersoner med nedsatt arbetsförmåga ocholika finansieringsmodeller för dessabehandlats. Utskottet förutsätter attregeringen i det fortsattaberedningsarbetet kommer att uppmärksammafrågor om samordning av medel till stödför personer med funktionshinder ochandra närliggande medelsfrågor som tasupp i motionerna A316 och A331.Utskottet som vid en uppvaktning inovember 2003 fått en presentation avbåda utredningarna - Inte bara Samhalloch ArbetsKraft - anser att det intefinns anledning att föregripa resultatetav regeringens beredning av betänkandenaoch avstyrker motionerna A241 yrkandena1-7 (m), A263 yrkandena 13 och 14 (c),A305 yrkande 15 (m), A310 yrkande 10 idenna del (fp), A316 (s), A331 (s) ochSo569 yrkande 2 (v).LångtidssjukskrivnaI några motioner har frågan om hur mankan underlätta för långtidssjukskrivnaoch långtidsarbetslösa att återgå tillarbetslivet rests.MotionernaFolkpartiet vill i partimotion Sf358(yrk. 4) att de som på grund av ohälsa äri behov av att byta yrke skall hatillträde till arbetsmarknadspolitiskaprogram. Siktet måste vara inställt påatt de sjukskrivna skall få en återställdarbetsförmåga och återgå i arbete. Dettakan ibland kräva att den sjukskrivnebehöver byta arbetsplats och yrke. Det äranmärkningsvärt att den som för sinhälsas skull behöver byta yrke inteansetts välkommen till dearbetsmarknadspolitiska programmen.Regeringen har möjlighet att genomändring av regleringen se till attåtergång i arbete inte i onödan försvårasav tillträdesregler för omskolning m.m.Centerpartiet föreslår i kommittémotionA247 (yrk. 7) att det skall finnassärskilda lotsar som stöd för att hjälpasjuka eller arbetslösa personer att kommatillbaka in i arbetslivet. Personer somså önskar skall ha möjlighet att få hjälpav en person som tillsammans medarbetsgivaren och m.fl.hjälper den enskilde tillbaka tillarbetet.Lennart () menar i motion A352att man skall prova nya former för attunderlätta långtidssjukskrivnasåterinträde på arbetsmarknaden. Ettförslag är att lönebidrag skulle kunnabeviljas en långtidssjukskriven för attkunna prova ett arbete hos en annanarbetsgivare.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill inleda med att betonabetydelsen av att få långtidssjukskrivnatillbaka i arbete och att få nedohälsotalet. Detta är viktigt även föratt kunna öka arbetsutbudet i Sverige.Stödet för att människor skall kommatillbaka i arbetslivet måste stärkas ochden enskildes rätt till rehabiliteringförbättras. Över huvud taget är det enviktig del i arbetet med att bekämpaohälsan att ge den enskilde snabb ocheffektiv hjälp. En mera komplettbeskrivning av regeringens åtgärder föratt minska ohälsan finns under utskottetsställningstagande i avsnitt 1 Allmännafrågor.När det gäller sjukskrivna arbetslösaoch de personer som inte kan återgå tillsina tidigare arbetsgivare har regeringenvidtagit särskilda åtgärder.Riksförsäkringsverket (), AMS,och () fick redan i sina regleringsbrev2001 i uppdrag att inkomma tillregeringen med en gemensam handlingsplanför hur samverkan skall utformas föreffektiv användning av befintligarehabiliteringsresurser. Förutom enkonkretisering av det formella samarbetetmellan myndigheterna innehöll den senareframlagda handlingsplanen en radåtaganden om olika insatser för attförbättra och effektivisera samverkan.Under åren 2002-2004 har regeringenavsatt 70 miljoner för tre projektför att förnya den arbetslivsinriktaderehabiliteringen. Dessa skallslutredovisas i februari 2005.I början av 2003 fick AMS och RFV iuppdrag att lämna förslag till eneffektivare arbetslivsinriktadrehabilitering. Syftet var att stärkaarbetslinjen i sjukförsäkringen så attfler sjukskrivna fortare skall kunnaåterfå sin arbetsförmåga. Detta gällerbåde arbetslösa och dem som har enanställning som de inte bedöms kunnaåtergå till. Utgångspunkten bör vara attarbetsförmedlingen efter överenskommelsemed får ansvaret förinsatser för dem som behöver nytt arbetemedan behållersamordningsansvaret för rehabiliteringenoch ansvaret för dem som skall återgåtill sin anställning. Uppdraget harredovisats till regeringen ,och ärendet bereds iRegeringskansliet.Regeringen kommer attinföra möjligheten till finansiellsamordning mellan ,länsarbetsnämnden, kommun och landstingför att förbättra rehabiliteringen fördem som är i behov av sammansattainsatser (prop. 2002/03:132). Riksdagenväntas fatta beslut om detta i mitten avdecember.Slutligen har det ekonomiskavårproposition föreslagits att entemporär form av anställningsstöd skallinföras för att underlätta förlångtidssjukskrivna att återgå i arbete.Regeringen har avsatt 200 miljoner kronor2003 och föranställningsstödet.Utskottet kan allmänt sett instämma iden goda tanken i förslagatt det skall finnas särskilda lotsar somstöd för att hjälpa sjuka och arbetslösatillbaka i arbetslivet. Det är lätt attunderskatta medmänskligt stöd i ettsammanhang där många traditionellaförslag till lösningar är av mera tekniskart. Motionen ger dock inte underlag föratt se hur verksamheten är tänkt attpraktiskt genomföras.Med hänsyn till vad som ovan sagts ochi avvaktan på resultatet av regeringensberedning av vilka åtgärder som skallvidtas för att frågan med delångtidssjuka skall kunna föras framåtavstyrker utskottet motionerna A247yrkande 7 (c), A352 (s) och Sf358 yrkande4 (fp).KulturarbetareMotionenModeraterna hävdar i kommittémotion Kr254(yrk. 1) att kulturarbetsmarknaden ärproblematisk och attförsörjningssituationen för mångakonstnärer försämras. Antaletutbildningsplatser har ökat och därmedockså konkurrensen om de få uppdragen.Den brist på samstämmighet som rådermellan de konstnärliga högskolorna ocharbetsmarknaden måste ses över ochförändras. Konstnärerna måste få bättrekunskap om hur marknaden fungerar och enbättre grund att stå på. Dagensarbetsmarknadspolitik är oftast etthinder för utvecklingen eftersom den intei tillräckligt hög grad tar hänsyn tillkulturskaparnas särskilda villkor.Arbetsmarknadsstödet i form avarbetslöshetsförsäkringen är inteanpassat till konstnärens arbete utantill ett mera traditionelltförvärvsarbete och passar inte in idennes verklighet (yrk. I ställetför att öka mängdenarbetsmarknadsåtgärder måste dekonstnärliga utövarna ges bra villkor somgör det möjligt för dem att leva på sittarbete i stället för att varabidragsberoende. Det offentligasamhällets satsningar på konst skall skegenom direkt arbete till konstnärerna ochinte genom arbetsmarknadspolitiskaåtgärder.Utskottets ställningstagandeKulturarbetarna ocharbetsmarknadspolitiken samtarbetslöshetsförsäkringen har varitföremål för utskottets behandling vid ettflertal tillfällen.Kulturarbetsmarknadens struktur skiljersig i viktiga hänseenden från vad som ärnormalt på arbetsmarknaden. Till exempelär antalet tillsvidareanställningarbegränsat. Kännetecknande är i ställetför de konstnärliga yrkesutövarnatidsbegränsade anställningar och kortareuppdrag. Utskottet kan konstatera attutformningen av arbetsmarknadspolitikenhar stor betydelse för kulturen eftersommånga kulturutövare för sitt uppehälle ärberoende av arbetslöshetsförsäkring ocharbetsmarknadspolitiska insatser. Dettaförhållande innebär att stora delar avkulturområdet är starkt beroende av hurarbetsmarknadspolitiken utformas. AMV harutarbetat speciella riktlinjer förarbetsförmedlingens tillämpning påkulturarbetsmarknaden av reglerna iarbetslöshetsförsäkringen. En speciellarbetsförmedling, Kultur Media, medsärskild kompetens har inrättats för atttillgodose de etablerade kulturarbetarnasoch deras uppdragsgivares behov avarbetsförmedling. Arbetsförmedlingen harfastslagit kriterier för begreppetetablerad kulturarbetare för att kunnaavgöra vilka som skall få tillgång tillden speciella arbetsförmedlingen.Arbetsförmedlingen Kultur Media är ocksåinternkonsult till övrigaarbetsförmedlingar i handläggningen avfrågor som rör kulturarbetare. Samverkanmed parterna sker dels i AMSKulturarbetsdelegation, dels i deregionala samrådsgrupperna för kultur-och medieområdet. En rätt tillämpadarbetsmarknadspolitik motverkar enöveretablering av konstnärer och därmedockså ett kulturutbud som inte svarar motdet kulturpolitiskt motiverade. Dekulturpolitiska ocharbetsmarknadspolitiska målen skalldärför inte behöva ställas mot varandra.Utskottet har ansett att dearbetsmarknadspolitiska resurserna skallfördelas efter de mål som styrarbetsmarknadspolitiken. Utskottet, somstår fast vid detta, avstyrker mot dennabakgrund motion Kr254 yrkandena 1 och 13(m).2.2 Arbetsmarknadspolitiska programUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att antarregeringens förslag till lag om ändringi lagen (2000:625) omarbetsmarknadspolitiska program.Utskottet föreslår också att riksdagengodkänner förslagen om att avskaffa detutökade förstärkta anställningsstödetoch stödformen utbildning av anställda.I avsnittet behandlas också ett stortantal motioner som gällerarbetsmarknadspolitiska program.Samtliga motioner avstyrks, delvis medhänvisning till kommandeberedningsarbete i Regeringskansliet.Utskottet upprepar sitt tidigareuttalande om önskvärdheten att justeradet s.k. lönebidragstaket.Jämför reservationerna 21 (fp), 22(kd), 23 (fp, kd, c), 24 (m), 25 (kd),26 (fp), 27 (kd), 28 (c), 29 (kd), 30(c) och 31 (mp).Lagen om arbetsmarknadspolitiska programm.m.PropositionenÄndring i lagen omarbetsmarknadspolitiska programPropositionen innehåller förslag till lagom ändring i 7 § lagen (2000:625) omarbetsmarknadspolitiska program. Somhuvudregel gäller att den som tar del avett arbetsmarknadspolitiskt program inteanses vara arbetstagare. Detta gällerdock inte om programmet avser lönebidrageller skyddat arbete. Avsikten medändringen är att det klart skall framgåatt som arbetstagare anses även den somhar reguljär anställning medan han ellerhon är anvisad detarbetsmarknadspolitiska programmetaktivitetsgarantin och den som under enanställning tar del av insatsen särskildstödperson för introduktion ochuppföljning (). Ändringen föreslåsträda i kraft fr.o.m. den 1 februari2004.Avskaffande av det utökade förstärktaanställningsstödetPropositionen innehåller förslag om attdet utökade förstärkta anställningsstödetskall avskaffas. Behovet av denna form avanställningsstöd bedöms ha förändrats ioch med att målgruppen för det särskildaanställningsstödet vidgats till att ävenomfatta personer under 57 år.Förändringen bedöms inte ha budgetverkan.Avskaffande av stöd till utbildning avanställdaPropositionen innehåller förslag om attavskaffa stöd till utbildning avanställda. Omfattningen av stödet harminskat betydligt . AMShar föreslagit att stödet ersätts medmöjlighet att anordnabristyrkesutbildning för anställda inomramen för arbetsmarknadsutbildningen.Förändringen bör gälla från den 1februari 2004. Förslaget innebär attutgifterna under anslaget 22:3 Köp avarbetsmarknadsutbildning och övrigakostnader beräknas minska med 59 miljonerkronor.Utskottets ställningstagandeInga motioner har väckts med anledning avregeringens förslag i dessa delar.Utskottet tillstyrker regeringens förslagi propositionen under utgiftsområde 13punkterna 2, 7 och 8. Utskottet föreslåratt antar den lagändring somframgår av bilaga 3.LönebidragMotionernaVänsterpartiet anser i partimotion So569(yrk. 1) att det flexibla lönebidraget ärett bra och nödvändigt system för attarbetshandikappade skall kunna delta påarbetsmarknaden. Alternativen tilllönebidragsanställning är sämre och kanbestå av förtidspensionering ellerförsörjning via sjukförsäkring ellerarbetslöshetsförsäkring. Möjligheternatill lönebidragsanställning skallutvidgas. Det är viktigt attfastställandet av lönebidragsnivån ärflexibelt. En särskild översyn behövs föratt åstadkomma ett ännu mera flexibeltsystem. Inga automatiska nedskrivningarav lönebidraget får ske. Detta är ofta enviktig förutsättning för attlönebidragsanställda skall ha en fortsattmöjlighet till anställning. Ändringarna iregelverket som genomfördes har varken inneburit attarbetsmarknaden breddats för dearbetshandikappade eller att en störreandel personer gått över till icke-subventionerade anställningar. Personermed arbetshandikapp är i stort hänvisadetill anställningar i yrken med begränsadeutbildningskrav och låga löner. Detmotverkar ambitionerna att utjämnaorättvisa skillnader och att tillförsäkraarbetshandikappade likvärdiga villkor. Enviktig orsak är det nuvarande lågalönetaket på somvarit oförändrat . Dearbetshandikappade är allt oftarehänvisade till låglöneyrken eftersomlönebidragsanställningarna successivtfördyras i takt med den allmännalöneutveckling.Lönebidragsanställningarna har också betydelse för målsättningen attklara övergångar från till annatarbete. En särskild kvot eller ettsärskilt lönebidrag bör införas som stödvid sådana övergångar.Folkpartiet menar i kommittémotion A310(yrk. 10 i denna del) att dearbetshandikappades ställning måstestärkas. Partiet anser att taket förlönebidraget skall höjas. Att nivån harvarit oförändrad har gjort detsvårare för personer med funktionshindermed kvalificerad utbildning att fålämpliga arbeten.Kristdemokraterna menar i kommittémotionA329 (yrk. 28 i denna del) att lönebidragär ett effektivt instrument att slussaarbetshandikappade ut på arbetsmarknaden.Regeringen har haft en ryckig politik påområdet. Det bör på nytt införas enbestämmelse som innebär att om risk föruppsägning föreligger skall en sänkningav lönebidraget inte genomföras.Möjligheten till ersättning vidanställning i ideell organisation skallgälla såväl för dem som nyanställs somför dem som innehade anställning efterden . ochStefan Attefall (båda kd) vill i motionA214 att rätten till lönebidrag skallförlängs till . Arbetstagare harnumera rätt att stanna kvar i anställningtill utgången av den månad han eller honfyller . Lönebidrag bör kunna gestill arbetshandikappade . Reglerna bör överensstämma medövriga regleringar på arbetsmarknaden.Solveig () anser i motionA245 att det är bra om föreningar ochorganisationer får tillgång till personalmed lönebidrag.Frågan om att höja lönebidragstaket tasupp i ett antal enskilda s-motioner. LarsWegendal och (båda s) anser i motion A215 attregeringen när ekonomiskt utrymme ges börprioritera möjligheten att höjalönebidragstaket. De arbetshandikappadepersonernas ställning på arbetsmarknadenär mycket utsatt. harlönebidragstaket på legatstilla. Denna nivå på takbeloppet harinverkat menligt på möjligheten till bådenya arbetsplaceringar och rimliglöneutveckling för redanlönebidragsanställda. Också RezeneTesfazion och (båda s)menar i motion A233 att lönebidragstaketär för lågt och att denna rättvisefrågablir alltmer akut. ochCarin (båda s) i motion A333 ochGöte m.fl. (s) i motion A349anser att lönebidragssystemet skall sesöver.Barbro m.fl. (s) imotion A272 och () imotion A295 anser att lönebidraget börses över i syfte att förbättrasituationen och tryggheten för deanställda.Peter () anser i motion A289att en höjning av lönebidragstaket börövervägas.Utskottets ställningstagandeUtskottets utgångspunkt är att allaarbetshandikappade som vill och kan skallges en möjlighet att arbeta. Antaletlönebidrag och OSA fortsätter att öka.Under första halvåret 2003 närmade sigantalet 62 300. har för sindel svårigheter att sysselsätta likamånga personer med funktionshinder somtidigare, och andra stödinsatser blir dåviktiga och nödvändiga komplement. Istatsbudgeten tillförs extramedel så att omkring 1 000 flerlönebidragsplatser kan skapas.Regeringen tillsatte under våren 2002en utredning som tog sig namnetLönebidragsutredningen.Lönebidragsutredningen avlämnade somtidigare nämnts sitt betänkandeArbetsKraft (SOU 2003:95) den 11 november2003. Uppdraget var bl.a. att analyserade arbetsmarknadspolitiska programmenanställning med lönebidrag, OSA ochsärskilt stöd till start avnäringsverksamhet. Utredningen har somutgångspunkt haft att fler med nedsattarbetsförmåga skall komma i arbete ochatt arbets- och kompetenslinjen skalllyftas fram. Utredningen föreslår bl.a.att det flexibla lönebidraget skallfinnas kvar med ett förändrat regelverkoch att OSA avvecklas och ersätts med enny arbetsmarknadspolitisk insats somkallas trygghetsanställning.Trygghetsanställningen skall vara öppenför alla arbetsgivare. Utredningen ärföremål för remissbehandling som avslutasi början av 2004.När det gäller motionsförslag om attanställda med lönebidrag skall ha rättatt kvarstå i arbete till åldervill utskottet anföra följande. Efterriksdagsbeslut infördes från den 1september 2001 en ny tvingande regel ilagen om anställningsskydd (LAS) som geren arbetstagare rätt, men inteskyldighet, att stanna kvar ianställningen till ålder.I det utskottsbetänkande (bet.2000/01:AU10) som låg till grund förriksdagsbeslutet avstyrktearbetsmarknadsutskottet motionsförslag omatt personer som deltar iarbetsmarknadspolitiska program skallkunna delta fram till ålder.Utskottets motivering var följande.Enligt 6 § förordningen (2000:634) omarbetsmarknadspolitiska program skallen anvisning varaarbetsmarknadspolitiskt motiverad. Detbetyder att den skall framstå somlämplig både för den enskilde och urett övergripandearbetsmarknadspolitiskt perspektiv.Motsvarande gäller enligt 9 §förordningen (2000:630) om särskildainsatser för personer medarbetshandikapp.Enligt utskottets mening kan denhöjda åldern för rätt att stå kvar ianställningen till intefå medföra att personer i olikaarbetsmarknadspolitiska program elleri olika former av subventioneradeanställningar generellt skall hamotsvarande rätt att delta till denhögre åldern. Skäligheten måste prövasmot de allmänna förutsättningarna somgäller för de olika programmen, vilketi allmänhet bör leda till slutsatsenatt en insats inte ärarbetsmarknadspolitiskt motiverad urett övergripande perspektiv. Med tankepå att den som fyllt har sinförsörjning tryggad genomgarantipension är en anvisning i regelinte heller motiverad av hänsyn tillindividen.