bet · GQ01MJU9 · 2003-02-18 00:00:00 — Resultatet av detpågående beredningsarbetet bör inte föregripas avriksdagen och utskottet avstyrker bifall även tillmotion MJ427 (m) yrkande 2.Ersättning för viltskadorUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning till ökadinventeringsverksamhet och utökade anslag förviltskador motioner om viltskadeersättningför rovdjursangrepp på tamdjur (m, fp, kd, c)och om åtgärder för att minska skador (mp).Ett motionsyrkande om ersättning förpersonskador (c) avstyrks med hänvisning tillatt ersättning kanutgå för skada på grund av angrepp av björn.Motionsyrkanden om rovdjursskador vidfäbodbruk (v) avstyrks med hänvisning tillatt bidrag och ersättning kan utgå för attförebygga skador och för skador även för djurpå s.k. löst skogsbete.MotionernaEnligt motionerna MJ234 (m) bör alla skador påtamdjur som orsakas av rovdjur ersättas, även de somdrabbar jakthundar och hästar. Även personskador börersättas (yrkande 6).I motionerna MJ253 (c) yrkande 2 och MJ357 (kd)yrkande 3 anförs att full ekonomisk ersättning börutbetalas för rovdjursangrepp på tamdjur. Omrovdjurspolitiken skall få acceptans är det viktigtatt de människor som drabbas av att deras djurdödats av rovdjur inte lider någon ekonomisk skadatill följd av rovdjursangrepp. Djurägare börkompenseras fullt ut för de rovdjursskador sominträffar. Full ekonomisk ersättning förrovdjursangrepp skall gälla både för djur som ingåri näringsverksamhet och som hålls som husdjur.Enligt motion MJ292 (fp) bör staten omgåendeersätta drabbade djurägare fullt ut vid vargensskadegörelser (yrkande 3).Ett särskilt åtgärdsprogram för att uppmärksammaproblemet med otydliga skador på djur och produktionvid fäbodbruk i samband med viltstörningar börinrättas enligt motion MJ423 (v). Viltskador i formav skador på gröda och tamdjur kan ersättas, men detär oklart hur och i vilken omfattning viltskador somdrabbar produktionen, t.ex. rörande kvalitet,kvantitet och reproduktion, kan ersättas. För attviltskador skall ersättas krävs att den drabbade harvidtagit åtgärder som är rimliga för att förebyggaskadan (yrkande 2). Vidare anförs att frågan om ettgenerellt driftbidrag till fäbodbruk i områden medhög förekomst av rovdjur utreds. Beroende pårovdjursförekomst och önskemålen omexpansionsmöjligheter för rovdjuren bör fäbodbruk iområden med stora rovdjursbestånd kunna få ettgenerellt driftstöd som ger möjlighet att vidtaåtgärder i form av vallning eller annat för attförebygga viltskador. De medel som finnstillgängliga på länsstyrelsenivå och inomkulturmiljövården bör även kunna användas för attstödja driften av ett kulturhistoriskt arv somfäbodbruket utgör (yrkande 3).Enligt motion MJ451 (mp) bör åtgärder byggas uppför att minska skador på tamboskap underförutsättning att avsatta medel för rovdjursskadorinte minskas de närmaste fem till sju åren.Motionären vill ha en kontrollerad tillväxt avvargstammen, förslagsvis , så attriksdagens delmål uppnås . Underförutsättning att avsatta medel till rovdjursskadorinte minskas skulle man hinna byggaupp de åtgärder som är erforderliga för att minskaskador på tamboskap (yrkande 2).Fullständig ersättning bör enligt motion MJ470 (c)erhållas för skador på tamboskap, husdjur ochmänniskor orsakade av varg. Det är inte möjligt attfå ersättning vid personskada förorsakad av varg.Centerpartiets motionsförslag på den punkten avslogsav . En förändring av beslutkrävs, där människor som blivit skadade av varg utandröjsmål skall ersättas för lidandet och de extrakostnader som uppstått (yrkande 3).Utskottets ställningstagandeInledningsvis vill utskottet erinra om dengrundläggande principen att skador av vilt i förstahand skall förebyggas och att detta huvudsakligenskall ske genom jakt (jfr bet. 2001/02:MJU18 s. 17).Beslut om bidrag för förebyggande åtgärder ochersättning för viltskador på annat än ren får enligt11 § viltskadeförordningen (2001:724) lämnas avlänsstyrelsen. Bidrag och ersättningar får lämnas imån av tillgång på medel, dvs. någon rättighet förenskilda att få vare sig bidrag eller ersättning ärinte föreskriven. anvisades underanslaget Ersättningar för viltskador m.m. 36miljoner kronor för att förebygga skada av vilt ochersätta sådan skada i den mån den avser annat änrenar. Beloppet är högre än vadsom anvisades för . På tilläggsbudget(prop. 2001/02:100 s. 157, bet. 2001/02:FiU27)anslogs ytterligare påviltskadeanslaget för . anslogsmotsvarande belopp (prop. 2002/03:1 utg.omr. 23 s.40, bet. 2002/03:MJU2 s. 24), vilket innebar attanslaget utökades med utöverregeringens förslag.Som utskottet konstaterade (bet.2000/01:MJU9) är bidrag för att förebygga skador ettviktigt led i rovdjurspolitiken, och bidrag tillrovdjurssäkra elstängsel i områden med fastvargförekomst har haft en avgörande betydelse förtamdjursägarnas syn på främst förekomsten av vargoch björn. Genom den ökande inventeringsverksamhetsom förordades i proposition 2000/01:57 Sammanhållenrovdjurspolitik kommer större kunskap att erhållasom antalet rovdjur i länen. Inventeringarna kommeratt göra det möjligt att på ett betydligt bättresätt än närmare förutsäga var tamdjuren kanförväntas bli dödade om inte skadeförebyggandeåtgärder vidtas. Utskottet delade regeringensuppfattning att, liksom , ett fast beloppbör anvisas för fördelning mellan länen och attersättning bör kunna lämnas för skador på tamdjur.Utskottet ansåg även att systemet med bidrag tillförebyggande åtgärder i princip inte bör förändras.Detta ställningstagande kvarstår.Vid riksdagsbehandlingen av 2003 årsbudgetproposition (bet. 2002/03: MJU1 s. 16)anfördes att arbetar med att skapaen databas över rovdjursstammarna samt med frågorhur inventeringen skall organiseras. Allmänhetensinformationsbehov skall också tillgodoses bättre äntidigare. har bildat ett nationelltråd för rovdjursfrågor till stöd för verkets arbetemed att genomföra rovdjurspolitiken.Det anförda tillgodoser i allt väsentligt syftetmed motionerna MJ234 (m) yrkande 6, MJ253 (c)yrkande 2, MJ292 (fp) yrkande 3, MJ357 (kd) yrkande3, MJ451 (mp) yrkande 2 och MJ470 (c) yrkande 3delvis. Utskottet föreslår därför att berördamotionsyrkanden lämnas utan vidare åtgärd.I fråga om ersättning för personskador orsakade avvarg och andra rovdjur vill utskottet erinra om attdet enligt 12 § viltskadeförordningen numera ärmöjligt att erhålla ersättning för personskada avbjörn om det är uppenbart oskäligt att denskadelidande själv skall svara för de kostnader somskadan föranleder. Bakgrunden till bestämmelsen ärett tillkännagivande till regeringen vidriksdagsbehandlingen av regeringens proposition2000/01:57 Sammanhållen rovdjurspolitik (bet.2000/01:MJU9 s. 39). Utskottet anförde att även omskador på människor till följd av rovdjursangrepp ärovanliga kan det inte uteslutas att ett rovdjur,främst björn, under olyckliga omständigheterangriper och skadar eller dödar en människa. För attminska risken för sådana olyckor börinformationsinsatserna om lämpligt beteende vid mötemed björn utökas. Dessutom bör etablering av rovdjuri områden där risken för sådana olyckor är somstörst förhindras eller i varje fall bör antaletindivider i dessa områden minskas. Det ligger ävenett ansvar på , berördalänsstyrelser och det eller de rovdjurscentrum somkommer att inrättas att ge allmänheten informationom hur man skall uppträda vid ett möte med björn ochandra rovdjur, som alla måste behandlas med störstarespekt. Trots ett väl utbyggt allmäntförsäkringsskydd och goda möjligheter tillkompletterande privat försäkringsskydd kan det intebortses från att skador av rovdjur på människan kanleda till svåra ekonomiska påfrestningar för den somdrabbas. Sådana konsekvenser av rovdjursförekomstenkan dessutom enligt utskottets mening leda tillminskat förtroende för den statligarovdjurspolitiken.Utskottet har inhämtat att på sinhemsida informerar om möten med björn vid jakt. Enmotion om ersättning för personskada orsakad av vargavslogs av (bet. 2000/01:MJU9s. 39, rskr. 2000/01:174). Utskottet har inte ändratuppfattning i denna fråga och avstyrker därmedmotion MJ470 (c) yrkande 3 delvis.I samband med behandlingen av en sammanhållenrovdjurspolitik (bet. 2000/01:MJU9 s. 38) anfördeutskottet att det bör finnas samma möjlighet förlänsstyrelserna att lämna bidrag till förebyggandeåtgärder för djur på löst skogsbete som för andratamdjur om djuren ingår i näringsverksamhet.Utskottet förutsatte också (s. 29) att regeringenägnar frågan om ersättning för djur som hålls påfritt bete i skogen vederbörlig uppmärksamhet ochvid behov vidtar de åtgärder som kan anses påkallade(jfr bet. 2001/02:MJU18 s. 18). gäller enligt11 § viltskadeförordningen (2001:724) attlänsstyrelsen får lämna bidrag till åtgärder för attförebygga skada av vilt på annat än ren. Ersättningför skada av vilt av på annat än ren får lämnas omdet är uppenbart oskäligt att den skadelidande självskall svara för de kostnader som skadan föranleder.Det gäller sålunda inga särskilda regler förersättning vid fäbodbruk, utan ersättning utgår somför andra tamdjur om djuren ingår inäringsverksamhet. Som utskottet harredovisat (bet. 2000/01:MJU9 s. 29) har riksdag ochregering dock i flera sammanhang uttalat sin viljaatt bevara och utveckla fäbodbruket, vilket, förutomatt vara bärare av kulturhistoriska värden, ocksåhyser utrotningshotade lantraser. Med det anfördafinner utskottet att syftet med motion MJ423 (v)yrkandena 2 och 3 till stor del kan ansestillgodosett. Motionen kan därför lämnas utan vidareåtgärd.ViltvårdsområdeUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motionsyrkanden (m) ombildande av, utträde ur ett viltvårdsområdeoch om rätten för viltvårdsområdesföreningaratt besluta om småviltsjakten inom sittområde.MotionernaI motion MJ329 (m) anförs att det bör varahundraprocentig uppslutning från markägarna för attkunna bilda ett viltvårdsområde. Reglerna förbildande av viltvårdsområde bör ändras så att detfordras hundraprocentig uppslutning från berördamarkägares sida för att ett område skall få bildas(yrkande 1). Det bör enligt motionärerna bli lättareatt gå ur ett viltvårdsområde. Den eller demarkägare som vill gå ur bör själva få bestämma omdetta under förutsättning att den undantagna markenomfattar en sådan areal att den medger jakt (yrkande2). Vidare bör rätten för viltvårdsområdesföreningaratt besluta om småviltsjakten inom sitt områdeslopas (yrkande 3).Utskottets ställningstagandeEnligt 7 § lag (2000:592) om viltvårdsområden krävsför att få bilda ett viltvårdsområde att bildandetfrämjar vården av den eller de viltarter somsamordningen avser, att det är lämpligt med hänsyntill områdets belägenhet och omfång och att detmedges av en majoritet av fastighetsägarna inomområdet. Majoriteten skall utgöra minst fyrafemtedelar av antalet fastighetsägare och dessaskall äga minst fyra femtedelar av viltvårdsområdetsareal.Miljö- och jordbruksutskottet anförde vidriksdagsbehandlingen av regeringens proposition1999/2000:73 Jaktens villkor (bet. 1999/2000:MJU17s. 13) att för att en enskild fastighetsägare skallbehöva tåla att en sammanslutning av enskildabestämmer om jakten på hans mark måste samordningenav jakten vara motiverad av ett angeläget allmäntintresse. Vidare måste det föreliggaproportionalitet mellan vad det allmänna vinner ochvad den enskilde förlorar på grund av sådana beslut.En tvångslagstiftning om viltvården förutsätter medandra ord att det finns ett väl underbyggt och ettav starka allmänna intressen motiverat behov av atttillhandahålla en lagreglerad samordning överfastighetsgränserna. Utskottet redovisade attregeringen i sitt förslag anser att det finns skälatt särskilja de olika viltarterna vid en bedömningav i vilken utsträckning det kan finnas ett sådantbehov. Utskottet gjorde en annan bedömning och ansågatt det finns ett behov av samordning även när detgäller vården av småviltet.Länsstyrelsen kan enligt 33 § lagen omviltvårdsområden utesluta en fastighet som på grundav ändrad användning eller annars saknar väsentligbetydelse för verksamheten inom området. Detsammagäller en eller flera fastigheter med samma ägare,om fastigheten eller fastigheterna lämpligen kanbestå som en egen enhet för viltvård och omkvarvarande fastigheter utgör ett lämpligtviltvårdsområde (jfr bet. 1999/2000:MJU17 s. 17).Enligt 34 § kan besluta attviltvårdsområdet skall upphöra ochviltvårdsområdesföreningen skall upplösas om fler änen femtedel av fastighetsägarna ellerfastighetsägare som äger mer än en femtedel avmarken har uttalat sig för en upplösning.Lagen (2000:592) om viltvårdsområden trädde ikraft . Utskottet finner inte skälatt förorda att lagens bestämmelser omprövas. MotionMJ329 (m) yrkandena 1-3 avstyrks.Övriga frågorUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning tillpågående arbete m.m. motioner omsubsidiaritetsprincipen i jakt- ochrovdjurspolitiken (m), skärpta regler förjaktlicenser (fp), jakt med drivande hund(fp), jakttidsberedningens sammansättning(fp), eftersök av vilt (s), att jaktdjurenbör omfattas av portalparagraferna idjurskyddslagen (fp), alternativ till jakt(s), hänsynsfull jakt (mp) och uppfödning ochutsättning av vilt (s, fp).MotionernaEnligt motion MJ234 (m) bör i EU hävdasubsidiaritetsprincipen när det gäller jakt- ochrovdjurspolitiken. Förhållandena inom olika EU-länder är allt för olika för att man skall kunna haen gemensam rovdjurspolitik. Särskilt skiljer sigFinland och från de övriga EU-länderna. Iart- och habitatdirektivet (artikel 2) anges atthänsyn skall tas till regionala och lokala särdrag.Motsvarande anges i fågeldirektivet (yrkande 1).Skärpta regler bör enligt motion MJ387 (fp) gällaför jaktlicenser med obligatoriska årliga skjutprovför jägare för att minska antalet skadeskjutningar.Vi bör också minska jakttidens längd, förbjuda jakti gryning och skymning då ljuset är dåligt samtförbjuda människor utan jägarexamen att hanteravapen och jaga (yrkande 1). All nöjesjakt ochuppfödning samt utsättning av gräsänder, rapphönsoch fasaner för detta ändamål bör vidare förbjudas.Många djur göds och föds upp i endast föratt placeras ut som föremål för nöjesjakt. Sådanuppfödning och utsättning av gräsänder, rapphöns ochfasaner enbart i syfte att bedriva jakt börförbjudas (yrkande 5). Motionären anservidare att jakt med drivande hund bör förbjudas.Jakt med drivande hund leder till att djur hetsas ionödan och skadeskjuts för att de kommer springandeförbi skytten (yrkande 7). Jakttidsberedningenssammansättning bör vidare ändras så att jägarna intelängre är majoritetspart eftersom beredningen harett helt avgörande inflytande på jakttider och vilkaarter som får jagas (yrkande 8). I motionen anförsvidare att jaktdjuren bör omfattas av degrundläggande portalparagraferna i djurskyddslagenoch därmed omfattas av en tillsynsorganisation somaktivt granskar jakten. Grundläggande för svenskdjurskyddslagstiftning är att djur skall behandlasväl och få sina arttypiska behov och beteendentillgodosedda (yrkande 9).I motion MJ445 (s) om eftersök av vilt som skadasav annan orsak än påskjutning anförs att de reglersom gäller för eftersök, avlivning ochomhändertagande av vilt som skadas av annan orsak änpåskjutning bör ändras så att de i första hand tarfasta på att snabbast möjligt kunna förkorta skadadedjurs lidande. Bestämmelserna bör omfatta allaklövviltarter och frågan om vem det döda/avlivadedjuret skall tillfalla bör komma i andra hand. Detframstår som rimligt att polisen ansvarar för atteftersök och avlivning kommer till stånd, ochpolisen bör i sådant fall kunna anlita för uppgiftenlämpliga personer oavsett vem som har jakträtten.Polisens arbete skulle underlättas med ettrikstäckande system med eftersöksorganisationer - ilikhet med nu knutna till respektive polisområde -som kan delegera uppdraget till enskilda jägare somhar erforderlig kompetens och tillgång till föruppdraget lämpliga hundar.I motion MJ481 (s) anförs i fråga om alternativtill jakt att det är angeläget att den pågåendejakten blir genomlyst ur djuretisk synvinkel. Det ärkänt att jakten leder till stort lidande hos mångadjurindivider. Populationsregleringar torde kunnaske med andra metoder än jakt (yrkande 1). Vidareanförs i fråga om s.k. godsjakt att det förekommerjakt på djur som föds upp endast för jaktändamål.Ett stort antal fasaner, rapphöns och gräsänder födsupp och sätts sedan ut för att jagas. Denna jakt börförbjudas (yrkande 2).Enligt motion MJ490 (mp) om hänsynsfull ochlångsiktigt hållbar jakt bör dagens viltvårdersättas med faunavård och omfatta alla vilda arter(yrkande 37).Utskottets ställningstagandeUtskottet vill i anslutning till motion MJ234 (m)yrkande 1 om jaktfrågor och subsidiaritetsprincipenerinra om att i medlemskapsförhandlingarnakompletterades de i motionen nämnda direktiven medsvenska naturtyper och vissa arter (bet. 1994/95:UU5s. I propositionen (1994/95:19 del 1, s. 267)medlemskap i unionen anfördesatt förhandlingar om medlemskap iEuropeiska unionen ledde till vissa förändringar avfågeldirektivet och art- och habitatdirektivet. Deresulterade i att beträffandefågelskyddsdirektivet kunde behålla nuvarandeallmänna jakttider utom vad gäller skarv och korp.Av den skriftliga sammanfattningen frånministermötet framgick dock att jakt på dessa arterkan medges av svensk myndighet med stöd avdirektivets undantagsbestämmelser. Genom avtaletändrades direktivets bilagor på det sättet attbilaga 1 till art- och habitatdirektivet, som upptartyper av naturliga livsmiljöer av gemensamt intresseför unionen, även kom att omfatta den borealaregionen. Bilaga 2 kompletterades med de nordiskaarterna järv och fjällräv och de svenskapopulationerna av bäver, brunbjörn och tre angivnafiskarter undantogs. Den svenska populationen avbäver undantogs i bilaga 4 a, som upptar djurartersom behöver ett strikt skydd och populationenupptogs i stället på bilaga 5, som redovisar bl.a.sådana däggdjursarter där reglerad jakt är tillåten.Utskottet har i likhet med regeringen uttalat(bet. 2001/02:MJU24 s. 54) att det måste bli enklareatt modifiera de olika bilagorna till fågel-respektive art- och habitatdirektiven. Gemensammaregler innebär alltid kompromisser eftersomförhållandena och behoven är olika inom olika delarav EU. Med det anförda bör syftet med motion MJ234(m) yrkande 1 i allt väsentligt ha tillgodosetts.Motionen avstyrks.Med anledning av de i motion MJ387 (fp) yrkande 1framförda synpunkterna om skärpta regler förjaktlicenser vill utskottet påpeka att enligt 1 kap.4 § vapenförordningen (1996:70) krävs för tillståndtill innehav av jaktvapen att sökanden avlagt provsom visar att han har grundläggande kännedom om jaktoch viltvård och kan handha vapnet. om provet meddelas av Naturvårdsverket.I jägarexamen ingår både praktiska och teoretiskaprov. När det gäller tidpunkt för jakt gäller enligt9 § jaktförordningen att bl.a. rådjur jagas barafr.o.m. före solens uppgång t.o.m. en timmeefter solens nedgång. Under timmen efter solensnedgång får jakten endast bedrivas som vaktjakteller smygjakt. Med det anförda avstyrks motionen iberörd del.Enligt 6 § jaktlagen skall hundar den1 mars- hållas under sådan tillsyn att dehindras från att löpa lösa i marker där det finnsvilt, och av året skall hundarhållas under sådan tillsyn att de hindras från attdriva eller förfölja vilt, när de inte används vidjakt. stadgas i 16 § jaktförordningen attjakthundar som är lämpade för respektive jaktändamålunder vissa angivna tider får användas för attförfölja vilt. Enligt utskottets uppfattning ärfrågan om jakt med drivande hund en sådan utprägladjaktteknisk detaljbestämmelse som enligt utskottetsmening med hänsyn till kraven på en rationellarbetsfördelning mellan statsmakterna knappast kanbli föremål för någon ingående sakbehandling iriksdagen. Motion MJ387 (fp) yrkande 7 avstyrks.I betänkandet Jaktens villkor (SOU 1997:91 s. 420)beskrivs det arbete som bedrivs inom den avJägareförbundets förbundsstyrelse utseddajakttidsberedningen (jfr bet. 1999/2000:MJU17 s.28). Jakttidsberedningen består av 18röstberättigade ledamöter från olika organisationersamt en observatör. Jakttidsberedningen redovisarsina förslag till förbundsstyrelsen som beslutar omJägareförbundets förslag till jakttider.Jägareförbundets förslag till ändringar avjakttiderna ges in till förslag remissbehandlas därefter avNaturvårdsverket innan verket beslutar i frågan.Naturvårdsverkets förslag ges in tillJordbruksdepartementet, som skickar ut verketsförslag på remiss innan regeringen slutligenbeslutar i frågan. Utskottet föreslår med dennaredovisning att motion MJ387 (fp) yrkande 8 lämnasutan vidare åtgärd.När det gäller den fråga om eftersök av vilt somtas upp i motion MJ445 (s) anges i 33 §jaktförordningen att vilt av bl.a. arterna björn,varg, järv, lo som omhändertas, påträffas dött ellerdödas när sådant djur är fredat, tillfaller staten.Älg eller hjort som påträffas död eller dödas närsådant djur är fredat tillfaller staten utom närjakträttshavaren i enlighet med har hjälp till med att spåra och avlivadjuret eller ta hand om det. Enligt 34 §jaktförordningen får meddelaföreskrifter om eftersök och tillvaratagande avsådant vilt som tillfaller staten och som harskadats eller dödats av annan orsak än påskjutningunder legal jakt.Naturvårdsverket anför i sina allmänna råd (NFS2002:18) att har polismyndigheten mottagit anmälanom trafikskadat eller dödat rådjur, vildsvin ochmufflonfår, som ju inte är statens vilt, börpolismyndigheten likafullt underrätta berördjakträttshavare eller av denne utsedd person och iförekommande fall ge uppmaning om att genomföraerforderligt eftersök och avlivning.Enligt 40 a § jaktförordningen får, om viltpåträffas så skadat eller i sådan belägenhet att detav djurskyddsskäl bör avlivas, djuretavlivas även om det är fredat och även på annansmark.Utskottet har inhämtat att ,polismyndigheterna och jägarorganisationerna m.fl.samverkar beträffande eftersök av trafikskadat vilti en organisation kallad Trafiksäkerhet och eftersöki samverkan, SES. I detta samarbete förmedlarpolismyndigheten en anmälan från en trafikant om ettpåkört djur till SES. Ett eftersöksekipage (oftasten jägare och en hund) blir därefter kontaktat,eftersöket genomförs och resultatet rapporteras tillpolismyndigheten. finns ialla kommuner inom ett län. Systemet introduceradesi län och finns nu i samtliga län utom två.Fullt utbyggd omfattar organisationen eftersök i samverkan ca 6 000 jägare som ärengagerade i arbetet med att eftersöka trafikskadatvilt. Arbetet styrs av en ledningsgrupp bestående avsamarbetsparternas representanter i SES-gruppen,dvs. myndigheter och organisationer med uppgifterinom trafiksäkerhet och viltförvaltning.Ledningsgruppen är en referensgrupp till ifrågor som rör viltolyckor. Enligt en fastställdhandlingsplan skall gruppen sprida information ochvårda den viltolycksorganisation som har byggts upp,men huvudinriktningen skall vara att arbeta för attförebygga viltolyckor. Arbetet finansieras delvis avVägverket som flera organisationer ochenskilda bidrar med ideellt arbete.Utskottet utgår från att regeringen ägnar dettaprojekt vederbörlig uppmärksamhet och vid behovvidtar de åtgärder som kan anses påkallade.Utskottet förutsätter att det görs en utvärdering avdet nu redovisade arbetet och att resultatet ilämpligt sammanhang redovisas till . Utöverdetta uttalande är utskottet inte berett att föreslånågon åtgärd från sida med anledning avmotion MJ445 (s). Motionen bör lämnas utan vidareåtgärd.I anslutning till motion MJ387 (fp) yrkande 9 omatt jaktdjuren bör omfattas av portalparagraferna idjurskyddslagen (1988:543) vill utskottet påpeka attmed vilt avses i 2 § jaktlagen vilda däggdjur ochfåglar. Med jakt avses att fånga eller döda vilt ochatt i sådant syfte söka efter, spåra eller förföljavilt. Djurskyddslagen (1988:534) å andra sidan,avser vård och behandling av husdjur. Den avserockså andra djur om de hålls i fångenskap elleranvänds för särskilda ändamål. Det är således frågaom två lagar med helt olika utgångspunkter.