bet · GQ01NU11 · 2003-05-23 00:00:00 — Effektreserven skall skapas genom att Svenskakraftnät träffar avtal med aktörer påelmarknaden om ökad produktionskapacitetoch/eller minskad elförbrukning.Effektreserven får inte överstiga 2 000MW, och den skall finansieras genom enavgift från dem som har ingått avtal ombalansansvar med Svenska kraftnät.Affärsverkets ansvar för effektreservenskall upphöra vid utgången av februari2008, då en marknadsbaserad lösning börha växt fram.Regeringen anser att frågan om att upprätthålla effektbalansen måstelösas av marknadens aktörer. I avvaktanpå att detta sker bör Svenska kraftnätges ansvaret för att tillfälligaeffektreserver finns tillgängliga. Dettabör regleras i en särskild lag. För attmarkera att detta ansvar endast gällerunder en begränsad tid, bör lagen varatidsbegränsad. En lämplig slutpunkt är,enligt regeringens uppfattning, vidutgången av . Efter dettadatum förväntas en marknadsbaseradlösning ha växt fram. Regeringensredovisning i propositionen utmynnar iett förslag till lag om effektreserv, somskall träda i kraft ochgälla t.o.m. den 29 februari 2008.Svenska kraftnäts ansvar för att eneffektreserv finns tillgänglig påelmarknaden skall uppfyllas genom attverket tecknar avtal med elproducenter omökad produktion och med stora elanvändareom minskad eller stoppad elförbrukning.Båda avtalstyperna får användasparallellt. Avtalen kommer att ingås medinnehavare av sådanaproduktionsanläggningar som annars intekan drivas lönsamt.Producenterna får åta sig att hållaanläggningarna i sådant skick att de kantas i drift med kort varsel. Svenskakraftnät avgör när anläggningarna skalltas i drift och kostnaderna för dettaåtagande ersätts av . Näranläggningarna tas i drift kommer elenantingen att matas in på det svenskaelsystemet eller bjudas ut påspotmarknaden vid den nordiska elbörsenNordpool. I båda fallen kommer den el sommatas in på elsystemet att åsättas ettmycket högt pris för att markera attmarknaden själv skall lösa effektfråganså långt som möjligt. De intäkter somuppstår till följd av att anläggningarnatas i drift tillfaller Svenska kraftnät.Dessa intäkter minskar Svenska kraftnätskostnader för effektreserven.Den effektreserv som Svenska kraftnätpå detta sätt skapar får inte vid någottillfälle ha en större omfattning än 2000 MW. På det sättet markeras attelmarknadens aktörer redan nu måste taett ansvar för att tillräckligaproduktionsresurser finns tillgängliga såatt effektbalansen kan upprätthållas.De kostnader som fårtill följd av denna reglering skall, somredan nämnts, ersättas av de aktörer påelmarknaden som har ingått avtal ombalansansvar med . Om detsaknas tillräcklig effekt medför det attde balansansvariga får minskademöjligheter att hålla sin balans. Dettaär ekonomiskt ofördelaktigt och detligger därför i de balansansvarigasintresse att det finns tillräckligaeffektreserver.Riktlinjer för den långsiktigahanteringen av effektfråganDet finns olika modeller för hureffektfrågan kan hanteras på enkonkurrensutsatt elmarknad. Ipropositionen nämns tre huvudmodeller,nämligen reglering, centraltupprätthållen kapacitet och öppnamarknadslösningar. Enligt regeringensuppfattning är en öppen marknadslösningatt föredra. Denna modell bygger på atteffektbalansen kan genom att deföretag som är verksamma på elmarknadenhar tillräckliga incitament för attupprätthålla kapacitet utan att direktakontrollmekanismer behövs.Frågan om hur tillräcklig kapacitetskall kunna upprätthållas på enkonkurrensutsatt elmarknad är aktuell ialla de nordiska länderna, men den harhanterats på olika sätt. En harmoniseringmellan de nordiska länderna torde enligtregeringen vara enklast att uppnå omgraden av tvingande regleringsingrepp ärså liten som möjligt, i synnerhet underen omställningsperiod.En möjlighet för marknadsaktörerna attpå frivillig basis hantera sinriskexponering och åstadkomma nya formerför finansiering av effektresurser kanvara att utveckla särskildaeffektsäkringsprodukter och enmarknadsplats där produkterna kanhandlas. skalltillsammans med branschorganisationernastarta ett sådant arbete.För att främja utvecklingen mot enmarknadsbaserad lösning bör även åtgärderpå förbrukningssidan för att minskaeffekttopparna stimuleras. bör, menar regeringen, nyaaffärsmässiga effektprodukter kunnautvecklas i samspel mellan elmarknadensaktörer, nätföretagen och kunderna.Månadsvis avläsning av elmätare och sänktgräns för timvis mätning bidrar till ökadflexibilitet på efterfrågesidan ochskapar incitament till förändradenergiförbrukning.Om utvecklingen mot en marknadsbaseradlösning på effektfrågan inte går iönskvärd riktning kan det, enligtregeringens uppfattning, bli aktuellt meden ny inriktning, exempelvis reglering.Vid en kontrollstation bör den fysiskaeffektbalansens utveckling granskassärskilt liksom om frivilligaeffektsäkringsprodukter har tillkommit.Vidare bör prisflexibiliteten påförbrukningssidan samt utvecklingen påelmarknaden i och i övriga Europauppmärksammas.MotionenI motion 2002/03:N10 (kd) begärs etttillkännagivande om att regeringen skallpresentera en öppen marknadsbaseradlösning på effektproblematiken.Motionärerna anser att regeringens ansatstill en färdigutvecklad öppenmarknadslösning per inteär trovärdig. Det är, enligtmotionärerna, en angelägen uppgift attvisa hur en sådan lösning kan komma till.Vissa kompletterande uppgifterI varje givet ögonblick måste den totalainmatningen av el på det svenskaelsystemet vara lika stor som det totalauttaget från systemet. Ansvaret för attdenna balans upprätthålls åvilar Svenskakraftnät som kontinuerligt bevakar detsamlade uttaget från elsystemet och sertill att inmatningen på elsystemet helatiden är lika stor.Svenska kraftnät har ingått avtal medett antal elföretag, som därvid åtagitsig att, efter uppmaning från Svenskakraftnät, öka eller minska sin inmatningtill eller uttag från elsystemet.Elföretagens ersättning för dettaregleras i avtal. Därefter sker enekonomisk reglering mellan Svenskakraftnät och de elföretag som i avtal medSvenska kraftnät har åtagit sig ettbalansansvar. Med detta avses ettekonomiskt ansvar för att elsystemettillförs lika mycket el som tas ut av deelanvändare för vilka den balansansvarigehar åtagit sig detta ansvar. Dennaekonomiska reglering, balansavräkningen,är utformad så att alla balansansvarigages incitament att försöka hålla sin egenbalans så noga som möjligt. Svenskakraftnäts systemansvar innebär dock inteett långsiktigt ansvar för att det vidvarje givet tillfälle finnsproduktionsresurser som motsvarar densamlade elförbrukningen i landet.Sedan avregleringen av elmarknadengenomfördes har det vid några tillfällenrått sådana extrematemperaturförhållanden att elförbrukningen varit så stor att landets samladeproduktionsresurser nästan inte har räcktför att upprätthålla balansen ielsystemet. Detta beror bl.a. på att enviss del av produktionsresurserna harlagts ned sedan elmarknaden avregleradessamtidigt som elanvändningen har ökat.Till följd av detta har det uppstått eneffektknapphet i det svenska elsystemet.För att komma till rätta med dettaproblem har under senareår slutit avtal med ett antalelproducenter om att ställa vissaeffektreserver till elsystemetsförfogande.Av Energimyndighetens årsredovisningför framgår att det fannsreservkapacitet i form avoljekondenskraftverk på ca 2 800 MW.Under åren efter elmarknadsreformen togsca av denna kapacitet ur bruk avlönsamhetsskäl. Detta innebar en kraftigförsvagning av landets effektbalans underkalla vinterdagar. Delar avreservkapaciteten har återställts genomupphandlingar av Svenska kraftnät.I motionen hävdas att enkontrollstation skall genomföras år 2007.Detta årtal föreslogs i Svenska kraftnätsrapport, men regeringen nämner endast atten "kontrollstation skall läggas in i godtid för att pröva hållbarheten i dentänkta lösningen" (prop. 2002/03:85 s.23).Utskottets ställningstagandeAvregleringen av elmarknaden har genomden ökade valfriheten bl.a. inneburit enförbättrad effektivitet i produktions-och försäljningsleden. Det kan inteuteslutas att en reform av den omfattningsom avregleringen innebar även resulterari vissa oönskade effekter. För Sverigesdel innebar exempelvis vikande lönsamhetinom vissa elproduktionsslag efterreformen att viss produktionskapacitetavvecklades. Under den senaste vinternsogynnsamma vädersituation har det blivitallt tydligare att detta har inneburit enökad risk för effektbalansproblem i detsvenska elsystemet. Den reservkapacitetsom har upphandlats av Svenska kraftnätinom ramen för balansansvaret har intevarit tillräcklig.Utskottet anser att denövergångslösning på effektproblematikensom föreslås i propositionen kommer attminska riskerna för eventuellaeffektbalansproblem. Utskottettillstyrker även regeringens förslag omatt den tidsbegränsade övergånglösningenskall lägga grunden till ett system sominnebär att kraftproducenterna påmarknadsmässiga grunder finner detangeläget att säkerställa effektbalansen.Den förhållandevis långa övergångsperiodsom är aktuell för att denmarknadsbaserade lösningen ges möjlighetatt utvecklas på ett positivt sätt. Denav regeringen förutskickadekontrollstationen gör det dessutommöjligt att uppmärksamma en mindreönskvärd utveckling. I motsats till vadsom anförs i motion 2002/03:N10 (kd)anser utskottet att det varkenär möjligt eller önskvärt att närmareprecisera hur den framtidamarknadsbaserade lösningen kan komma attse ut. Det ligger, enligt utskottetsuppfattning, i sakens natur att marknadensjälv skall forma denna lösning. Inteförrän det finns anledning att misstänkaatt den marknadsbaserade lösningen intekommer att kunna reduceraeffektbalansproblemen eller att denkommer att medföra negativasamhällsekonomiska konsekvenser finns detanledning för staten att ingripa. Att nuredogöra för vilka åtgärder som då kanvara aktuella för staten att vidta kanknappast anses vara särskilt rationellt.Med det anförda tillstyrker utskottetregeringens förslag om en lag omeffektreserv. avstyrkerutskottet den här aktuella motionen iberörd del.Lag om ursprungsgarantier avseendeförnybar elUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslagom ursprungsgarantier avseende förnybarel. Jämför reservation 8 (m, fp).PropositionenKrav på ursprungsmärkning av el frånförnybara energikällor följer av ett EG-direktiv (2001/77/EG) om främjande av elproducerad från förnybara energikällor påden inre marknaden för el. Direktivetinnebär bl.a. att medlemsstaterna skallse till att el som har producerats medanvändande av förnybara energikällor kangaranteras vara producerad av sådanaenergikällor. Medlemsstaterna skall ocksåtillse att sådana ursprungsgarantierutfärdas på begäran. Energimyndighetenhar på regeringens uppdrag utarbetat tvårapporter om hur direktivet kan inarbetasi svensk lagstiftning.I propositionen lägger regeringen framett förslag om en ny lag omursprungsgarantier avseende förnybar elsom syftar till att genomföra direktivetsartikel 5 i svensk lagstiftning. Den nyalagen föreslås träda i kraft den 1oktober 2003. Lagförslaget innebär att enursprungsgaranti skall utfärdas avSvenska kraftnät på begäran av enproducent. Genom att Svenska kraftnätutfärdar ursprungsgarantierna säkerställsatt dessa är korrekta och tillförlitliga.Därmed behöver det inte inrättasytterligare organ för att kontrollerautfärdandet av ursprungsgarantierna.MotionenI motion 2002/03:N9 (m) anförs att det ärbra att EU vill främja förnybarelproduktion och att en tillförlitligursprungsmärkning av el bidrar till attstärka den konsumentmakt som fickförutsättningar att verka när elmarknadenavreglerades. Motionärerna biträderdärför regeringens förslag till lag omursprungsgarantier avseende förnybar el.För att ytterligare stärka konsumenternasmöjlighet att påverka elproduktionen börursprungsmärkningen i ett nästa stegvidgas till att omfatta även andra formerav elproduktion. Exempel på sådana andraformer som motionärerna nämner ärnaturgas- och kärnkraftsbaserad el.Vissa kompletterande uppgifterDet EG-direktiv som ligger till grund förregeringens förslag om en lag omursprungsgarantier syftar till att öka deförnybara energikällornas bidrag tillelproduktionen på den inre marknaden förel. I direktivet definieras förnybaraenergikällor som förnybara icke-fossilaenergikällor (vindkraft, solenergi,jordvärme, våg- och tidvattenenergi,vattenkraft, biomassa, deponigas, gasfrån avloppsreningsanläggningar ochbiogas). Elproduktion som bygger påkärnkraft eller fossila bränslen(exempelvis naturgas) omfattas inte avdirektivet.Enligt uppgift från Energimyndighetenförelåg det vid EG-parlamentetsutskottsbehandling av det aktuelladirektivet även ett förslag som i stortsett överensstämde med det som föreslås iden här aktuella motionen. Det förslagetresulterade emellertid inte i någotkonkret resultat. Enligt uppgift beroddedetta bl.a. på direktivets tydligainriktning på förnybara energikällor, menockså på att förslaget skulle innebärastora kostnader i medlemsstater därandelen icke-förnybar el dominerar.Elproducenter använder redan i dagolika verktyg för att kommuniceraelproduktionens prestanda. Några exempelpå detta är Livscykelanalyser,Certifierade miljövarudeklarationer ochBra Miljöval. Med stöd av den informationsom sammanställs inom ramen för dessamodeller är det lättare för elkundernaatt avgöra vilken produktionsmix (t.ex.vatten-, vind- eller kärnkraftsproduceradel) som olika leverantörer erbjuder.Utskottets ställningstagandeAnvändningen av förnybar el börstimuleras på flera olika sätt. Det kravpå ursprungsmärkning av förnybar el somhar antagits av EU och som skallinkluderas i svensk lagstiftning anserutskottet vara ett viktigt bidrag tillatt stärka konsumenternas möjligheter attutöva inflytande över elproduktionenssammansättning. Utskottet är övertygat omatt detta kommer att bidra till en ökadefterfrågan på bärkraftigt producerad eloch att , övriga medlemsstater ochEU som helhet lättare kommer att kunnauppnå sina åtaganden enligtklimatkonventionen och Kyotoprotokollet.Det förslag om utvidgad märkning av elsom förs fram i motion 2002/03:N9 (m)vinner emellertid inte utskottetsgillande. Det förefaller helt förfelatatt utvidga en märkning som avserförnybar elproduktion till att ävenomfatta sådan el som produceras avnaturgas eller kärnkraft. Det endarimliga i en sådan åtgärd vore möjligenatt det skulle göra det lättare förkunderna att välja bort icke förnybarelproduktion. Risken är dock betydandeatt märkningssystemet blir splittrat ochotydligt och att det därmed tappar ilegitimitet. En fokuserad inriktning påden förnybara elproduktionen är enligtutskottets mening nödvändig för attursprungsmärkningen skall ge avseddaeffekter.Med det anförda tillstyrker utskottetregeringens förslag om lag omursprungsgarantier avseende förnybar el.Samtidigt avstyrks motion 2002/03:N9 (m)i denna del.Mätning och debitering av elUtskottets förslag i korthetUtskottet ser positivt på attregeringen avser införa krav påmånadsvis mätning för samtliga elkunderfr.o.m. Vidarevälkomnar utskottet regeringensambition att återkomma till riksdagenmed förslag till lagändringar sommöjliggör att fler kunder kan hanterassom timkunder i den s.k.schablonavräkningen. Motionsyrkandenmed förslag om annan inriktning pågenomförandet av reformen med månadsvismätning och om att införa individuellmätning av värme bör avslås avriksdagen. Jämför reservationerna 9(m), 10 (fp, kd) och 11 (mp).PropositionenMånadsvis avläsningEnligt gällande regelverk - förordning(1999:716) om mätning, beräkning ochrapportering av överförd el - skallnätägaren läsa av elmätare minst en gångper år. I slutbetänkandet frånUtredningen för översyn avleveranskoncessionssystemet (SOU 1999:95)angavs att ett avskaffande avpreliminärdebiteringen genom tätaremätperioder främst medför tre typer avfördelar. Dessa är att kvaliteten ischablonberäkningen kan förbättras, attkunden vid varje räkningstillfälle endastbetalar för den el han faktiskt förbrukatsamt att en ökad uppmärksamhet påelförbrukningen kan öka kundensbenägenhet att spara energi.Utredningen fann dock inte tillräckligaskäl för att rekommendera ett avskaffandeav preliminärdebiteringen. Svårighetenbestod bl.a. i att bedöma de fördelar ochde kostnader som detta skulle innebära.Regeringen uppdrog sedermera åtEnergimyndigheten att studera ommätperiodens längd bör ändras och omsystemet med preliminärdebitering avelförbrukning bör avskaffas. I maj 2002lämnade sin slutrapportMånadsvis avläsning av elmätare(N2002/5953/ESB).Mot bakgrund av Energimyndighetensutredning anser regeringen att det nu ärmöjligt att införa tätaremätaravläsningar samt att sänka gränsenför timvis mätning. Regeringensinriktning innebär att elnätsföretagenskall bli skyldiga att läsa av elmätarnaoch rapportera mätvärden för samtligakunder minst en gång . Kravet påmånadsvis mätning, avläsning ochrapportering för samtliga kunder bör varaobligatoriskt . Enmajoritet av remissinstanserna anser attförslaget är bra då det gynnarkonsumenternas ställning på elmarknaden.Några menar dock att de ekonomiskauppskattningarna är mycket osäkra.Regeringen anser att tätaremätaravläsning är en åtgärd som skulleförbättra elmarknadens funktion.Regeringen delar Energimyndighetensbedömning att mätning av elförbrukningbör ske . avläsningger kunderna förbättrad information omelförbrukningen vilket kan skapaincitament till förändradenergiförbrukning. Deenergibesparingsåtgärder som finns hosslutkunderna bygger på information ochförståelse för förbrukning och debitering. Ökad information till kunderna kanöka rörligheten på elmarknaden och fåfler kunder att byta elleverantör.Månadsvis avläsning innebär även enutveckling mot användning av fjärravlästasystem, vilket underlättar avläsning avelmätare med tätare intervall. Medmånadsvis avläsning skullemätarställningar från den ordinariemånadsvisa avläsningen kunna användas isamband med leverantörsbyten ochflyttningar. Användandet av fjärravlästasystem är även en fördel då avläsningockså kan ske då kunden inte är hemma.Tiden för avräkning av de slutligaandelstalen för schablonberäknade kunderskulle kunna kortas avsevärt med tätaremätaravläsning, påpekas det ipropositionen. Detta ger en kontinuerligavstämning av energileveranserna.Samtidigt förutsätter det att samtligakunder läses av månadsvis.Energimyndigheten har uppskattatinvesteringskostnaden för ett införandeav avläsning till ca 10miljarder kronor. Kostnaderna för driftoch underhåll bedöms vara mycket svåraatt uppskatta, dels för att de kostnadersom och vissaremissinstanser tagit fram skiljer sigavsevärt åt, dels för att någon satsningpå fjärravlästa system i störreomfattning inte finns att referera till.Regeringen anser att reformens kostnadergör att den bör genomföras under enrelativt lång övergångstid. Dåkostnaderna för drift och underhållkommer att belasta nätföretagen anserregeringen vidare att det är rimligt attde som har fördelar av reformen ävenbetalar något för detta. Ett sätt attgöra detta är att tillåta att vissakostnader för införande av månadsvisavläsning överförs på kundkollektivetgenom att dessa kostnader beaktas i denekonomiska bedömningen av nätföretagenstariffer.Kunder med en liten förbrukning, t.ex.lägenhetskunder, har mindre möjlighettill energibesparing, och viljan hosdessa att betala för mätningoch avläsning är sannolikt lägre än närdet gäller större förbrukare. Kunder medliten förbrukning har inte sammabesparingspotential som större kunder ochriskerar inte heller att drabbas av storadifferenser mellan preliminär och avlästförbrukning. Denna kundkategori är dockden som flyttar oftast. Nätföretagenmåste således läsa av mätarställningarnavid dessa tillfällen. De fördelar somfinns med tätare mätaravläsning och denbetydelse detta skulle ha förelmarknadens funktion kan, enligtregeringens bedömning, dock endastutnyttjas fullt ut om avläsninginförs för alla kunder oavsettförbrukning.Energimyndigheten föreslog ettinförande stegvis av kraven på månadsvismätning. Regeringen anser dock att dettakan medföra onödiga kostnader förnätföretagen och menar i stället attnätägaren själv bör få avgöra när och hurinstallationerna bör göras inom ettnätkoncessionsområde. Samtliga kunderskall dock ha avläsning senastden . Regeringen avser attändra den ovan nämnda förordningen ienlighet med denna bedömning.För att skapa incitament till attinföra avläsning anserregeringen att ekonomiska incitament börbeaktas i den ekonomiska bedömningen avnätföretagens nättariffer i den taktmånadsvis avläsning införs i respektivenätkoncessionsområde. Energimyndighetenkommer därför att ges i uppdrag att följautvecklingen och rapportera tillregeringen senast den 1 juli 2006.Sänkt gräns för timvis mätningRegeringen förordar att gränsen förtimvis mätning sänks från 200 ampereeller till att omfattasamtliga uttagspunkter med ettsäkringsabonnemang som överstiger 63ampere. Detta krav bör gälla från den 1juli 2006. Vidare anser regeringen attellagen (1997:857) bör ändras så att detframgår att de nätföretag som önskarhantera samtliga sina kunder somtimkunder i schablonavräkningen kan göradetta. Regeringen presenterar emellertidinget förslag till lagändring iföreliggande proposition, men avser attåterkomma till i frågan.Sänkt gräns för timvis mätning innebäratt fler kunder kan erbjudasdifferentierade tariffer. Därmed skapasincitament för både energi- ocheffektbesparing. En sänkning av gränsenför timvis mätning från nuvarande nivåborde vara kostnadsmässigt rimlig för deflesta nätföretagen, anser regeringen. Omgränsen för timvis mätning sänktes skulleuppskattningsvis ytterligare mellan50 000 och 70 000 kunder omfattas avkravet på sådan mätning.Automatisk avbrottsregistrering ochsanktionerEnligt 4 kap. 1 § ellagen fårnätföretagens sätt att bedrivaverksamheten påverka nättariffensstorlek. Med automatiskavbrottsregistrering skullekvalitetstillsynen av verksamhetenunderlättas. Nätföretagens statistik överavbrott skulle även förbättras avsevärt.Energimyndigheten föreslår att automatisk avbrottsregistrering införs somkrav i samband med införandet av avläsning. Regeringen bedömerdock att den teknik som krävs för attautomatisk avbrottsregistrering skallkunna få de fördelar som nämnts inte ärtillgänglig. De flesta mätsystemen klarari dag automatisk avbrottsregistrering menkan inte skilja på vem som har orsakatavbrottet. Regeringen anser att det inteär rimligt att avvakta ny teknik då dettaskulle kunna försena införandet avmånadsvis avläsning avsevärt. Inombranschen pågår ett omfattande arbete medatt utveckla en nationellstörningsstatistik. Målet med det arbetesom bedrivs inom är attsamtliga nätbolag skallanslutas till ett nationellt system däralla störningar skall dokumenteras.Regeringen anser att det är av störstavikt att ett system för tillförlitligstörningsinformation tas fram så attnätföretagens statistik över avbrottförbättras.Det finns ett behov avsanktionsmöjligheter när det gäller deföretag som inte utför de föreslagnamånadsavläsningarna i tid.Energimyndigheten har dock redan i dagmöjlighet att förelägga ett nätföretagatt utföra avläsning. Detta föreläggandefår förenas med vite. Handläggning av ettärende kan dock vara både resurs- ochtidskrävande.Regeringen beslutade omen utredning om den fortsattautvecklingen av el- ochnaturgasmarknaderna (dir. 2003:22). Ettav utredningens uppdrag är att se övermöjligheter till sanktioner i de fall ettleverantörsbyte inte sker i tid.Utredaren (direktör ) skalläven undersöka behovet avsanktionsåtgärder mot de nätföretag sominte läser av elmätare enligt gällanderegler. Uppdraget skall i denna delredovisas senast den 14 september 2004.MotionernaI motion 2002/03:N9 (m) anförs attkunderna måste få begripliga elräkningarför att konkurrensen på elmarknaden skallfungera väl. Det är även bra om det finnsincitament för slutkunderna att styra sinelkonsumtion bort från tidpunkter då detråder knapphet i systemet. Det finns dockinget underlag i propositionen somstyrker påståendet att obligatoriskmånadsvis avläsning skulle bidra till attelmarknaden fungerar bättre eller attreformens fördelar skulle uppväga desskostnader.