bet · GQ01FIU19 · 2003-05-27 00:00:00 — Privata och offentliga aktörer inom denoffentliga sektorn ska jämställas skattemässigt (yrkande 22).Carl-Axel () anför i motion Sk202 att verksamheter inomprivat driven sjukvård, tandvård och andra sjukvårdsverksamheter inteär momsredovisningsskyldiga, vilket innebär att investeringar blir25 % dyrare än för kommuner och landsting. Ett sätt att minska dessainvesteringskostnader vore att skriva av mervärdesskatten i desshelhet under inköpsåret. Regeringen bör utreda denna fråga. I en annanmotion, Sk212 (m) anför samma motionär att konkurrensen inom vårdensnedvrids eftersom offentligt driven verksamhet har ettmomskompensationssystem vilket inte privata verksamheter får del av.Läkemedel kan inte säljas momsfritt till sjukvårdsinrättningarsom inte bedriver sluten vård. Utgifter för läkemedel blir dyrareför privat driven vård utan att detta kan kompenseras ipatientavgifterna. Regeringen bör verka för en förändring av EU:sregler så att försäljning av läkemedel till sjukvårdsinrättningar intemomsbeläggs.I motion Sk417 anför () att privata alternativkommer i ett sämre konkurrensläge än offentliga på grund avmervärdesskattereglerna. Enligt EU:s sjätte mervärdesskattedirektiv ärsjukhusvård, tandvård, undervisning, social omsorg m.m. undantagnafrån mervärdesskatt. Detta är givetvis för att inte höja kostnadernaför medborgaren, men får också till konsekvens att ingående moms intefår dras av. Den blir därmed en kostnad i verksamheten. Offentligainstitutioner har emellertid - till skillnad från privata - fullkompensationsrätt för den ingående mervärdesskatten. Motionären anseratt inom EU borde agera för en förändring av det sjättemervärdesskattedirektivet så att konkurrens stimuleras i stället föratt motarbetas (yrkande 20).I motion N396 av () begärs en utredning av påvilka sätt den offentliga omsorgen och sjukvården har ett ekonomisktkonkurrensövertag gentemot den privata. Motionären pekar på att denoffentliga sjukvården får tillbaka den mervärdesskatt som den betalatin till staten, medan den privata vården inte åtnjuter samma förmån.Den privata och offentliga vården ska ha samma möjligheter, ansermotionären (yrkande 12).Karin () anför i motion Fi278 att privata och offentligaalternativ behandlas olika i momshänseende. Kommunkontosystemet sertill att konkurrensneutralitet uppnås mellan olika kommuners villkor.Däremot kvarstår enligt motionären problemet att privata alternativsom har offentlig finansiering inte behandlas likvärdigt medmotsvarande verksamhet i offentlig regi. Eftersom kommunen har rättatt dra av ingående moms för kostnader i sina skolor och dagis fårdessa ett lägre kostnadsläge än privata alternativ som saknar sådanavdragsrätt. Det blir alltså, allt annat lika, dyrare med enskilddrift. Motionären anser att konkurrensneutralitet bör uppnås, t.ex.genom ytterligare reformering av kommunkontosystemet (yrkande 4).I motion Fi285 av m.fl. (kd) föreslås att regeringengenast lägger fram förslag som skapar konkurrensneutralitet mellanoffentliga och privata utförare av icke skattepliktig verksamhet(yrkande 5).Finansutskottets ställningstagandeI flera motioner hävdas att privat och offentligt producerade tjänsterinom icke skattepliktig verksamhet, t.ex. vården och skolan,missgynnas i mervärdesskattehänseende. Kommuner och landsting får fullkompensation för mervärdesskatt för ingående varor och tjänster. Enprivat producent, däremot, måste betala moms på den ingående varaneller tjänsten och har inte någon avdragsrätt. Den ingåendemervärdesskatten blir därmed en kostnad i verksamheten. Eftersomslutprodukten/tjänsten är icke skattepliktig har producenten inte rättatt ta ut mervärdesskatt av köparen. Den privata producenten avtjänsten blir i mervärdesskattehänseende att betrakta som enslutanvändare. Effekten av systemet är enligt motionärerna attkonkurrensen snedvrids och att privata alternativ missgynnas.Friskolor, privata vårdgivare m.fl. kan, allt annat lika, inte erbjudasina tjänster till ett lika lågt pris som om de producerats ioffentlig regi, hävdas i motionerna.Kommunkontosystemet har till uppgift att skapa konkurrensneutralitetmellan privat och offentligt producerade tjänster inom ickeskattepliktig verksamhet. I systemet finns mekanismer för attundanröja just de problem som motionärerna pekar på. När en kommuneller ett landsting köper tjänster inom icke skattepliktig verksamhethar man rätt till ersättning ur kommunkontosystemet av detbelopp som betalats till den privata operatören. Denna 6-procentigaersättning är beräknad just för att kompensera för det förhållandetatt den privata producenten inte kan dra av ingående mervärdesskatt.Ersättningen från kommunkontosystemet tillfaller kommunen ellerlandstinget, som sedan har rätt att avgöra hur den ska disponeras.Ersättningen kan, men behöver inte, återföras direkt till den aktuellaverksamheten. Systemet innebär således att när kommunen ellerlandstinget upphandlar en tjänst inom icke skattepliktig verksamhetblir kommunens eller kostnad i praktiken densamma om detprivata alternativet är dyrare. Det är riktigt, som motionärernahävdar, att en privat producerad tjänst blir dyrare än en offentligtproducerad, eftersom entreprenören saknar avdragsrätt för ingåendemoms. Detta betyder emellertid inte att det privata alternativet ärdyrare för den kommun eller det landsting som upphandlar tjänsten.Kostnaden för kommunen eller blir densamma om det privataalternativet är dyrare, när kompensationen frånkommunkontosystemet beaktats.Ett sätt att lösa frågan om konkurrensneutralitet, som skulle görakommunkontosystemet överflödigt, vore att belägga de ickeskattepliktiga tjänsterna med mervärdesskatt. Då skulle behandlingenav offentligt och privat producerade tjänster bli likställd, och allaproducenter skulle ha rätt att göra avdrag för ingåendemervärdesskatt. Detta har diskuterats i betänkandetKommunkontosystemet och rättvisan (SOU 1999:133 s. 131 ff.) varvidkonstaterats att en sådan ordning inte vore förenlig med EG:s sjättemervärdesskattedirektiv. Utskottet har tidigare behandlat yrkanden omatt bör verka för en förändring av det sjättemervärdesskattedirektivet. uttalade (bet.2000/01:FiU3 s. 20-24) att en förändring av direktivet inte var rimliginom en överskådlig framtid, och att utskottet utgick från attregeringen bevakar möjligheterna till en förändring av direktivet iframtiden.I proposition 2001/02:112 Förändringar i kommunkontosystemet skrevregeringen att kommunkontosystemet löser merparten av dekonkurrensneutralitetsproblem inom kommunsektorn sommomsbestämmelserna skapar. Regeringen konstaterade dock att det fannsåterstående problem. Det kan uppstå inlåsningseffekter för privatahuvudentreprenörer eftersom de inte har rätt att dra av mervärdesskattsom underentreprenörer debiterar. Det finns också särskilda problemvad gäller konkurrensneutraliteten inom tandvården där ingaersättningar går från kommun eller landsting till den privatatandvården. Eftersom en privat tandläkare inte har möjlighet att draav ingående mervärdesskatt blir skatten en kostnad i verksamheten sommåste överföras på kunden. Kostnaderna för kunden blir därmed högrehos en privat tandläkare än hos tandvård. Frågan haremellertid uppmärksammats speciellt och den lösning som regeringenvalt är att landstingen på frivillig väg ska avstå från att återföraersättningen från kommunkontosystemet till tandvården.Våren 2002, i samband med behandlingen av proposition 2001/02:112Förändringar i kommunkontosystemet, konstaterade finansutskottet attregeringen aviserat att man avser att återkomma med ett uppdrag om attanalysera kommunkontosystemets effekter på konkurrensneutraliteten.Utskottet förutsätter att arbetet bedrivs skyndsamt och ser mot dennabakgrund ingen anledning att göra några uttalanden ifrågan.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Fi278 (fp) yrkande 4,Fi285 (kd) yrkande 5, Sk202 (m), Sk212 (m), Sk417 (m) yrkande 20,So452 (m) yrkande 3, N306 (c) yrkande 22 samt N396 (mp) yrkande 12.10 SammanhållningspolitikenUtskottets förslag i korthetFinansutskottet noterar att det pågår ett omfattande arbete med attutforma EG:s regionalpolitik inför nästa programperiod som börjar2007. Utskottet anser inte att något uttalande från ärnödvändigt och avstyrker därmed motionsyrkandet. Jämför reservation 16(c).MotionenI motion Fi25 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande om attregionernas självbestämmande, inflytande och delaktighet bör öka såväli som inom EU (yrkande 8). Den förestående utvidgningen av EUkommer att ställa sammanhållningspolitiken på prov, skrivermotionärerna. Det är viktigt att granska hur strukturfonderna harfungerat . Det är också viktigt att komma ur dagensbyråkratiska, ineffektiva och centralistiska system, ansermotionärerna. kan aldrig ersätta en medveten ochoffensiv politik för regional utveckling. Regionerna behöver en tydlignationell tillväxtstrategi för att på bästa sätt kunna ta till varasina utvecklingsmöjligheter. Motionärerna vill reformerasammanhållningspolitiken inom EU, öka medlemsländernas ansvar för denregionala utvecklingen, minska byråkratin och öka effektiviteten inomstrukturfondssystemet. Det är i första hand de mest fattiga ocheftersatta regionerna som ska stöttas. Dessa finns främst i de nyamedlemsländerna men även utsatta regioner i med långaavstånd och kärvt klimat bör ingå i sammanhållningspolitiken framöver.Regionernas självbestämmande, inflytande och delaktighet bör öka såväli som inom EU.Tidigare riksdagsbehandlingNäringsutskottet gjorde ett tillkännagivande tillregeringen (bet. 2001/02:NU2). Utskottet anförde bl.a. att man ansågdet vara viktigt att en reform kommer till stånd inför nästaprogramperiod (som börjar 2007) och att regionalpolitikens inriktningmåste ändras och dess omfattning minskas. Regionalstödet till denuvarande medlemsländerna måste tydligt reduceras till förmån förkandidatländerna.I budgetpropositionen berörde regeringen kortfattat EG:sframtida sammanhållningspolitik men kommenterade inte riksdagensuttalande. Av denna anledning gjorde ettmotsvarande tillkännagivande, genom att en reservation vann kammarensbifall (NU2002/03:NU2, res. 2).I reservationen anfördes att EG:s regionalpolitik(sammanhållningspolitik) behöver reformeras inför nästa programperiodoch att det är viktigt att reformen förbereds . Inriktningenpå politiken måste ändras och omfattningen minskas. Regionalstödettill de nuvarande medlemsländerna måste tydligt reduceras till förmånför kandidatländerna. Vidare anfördes att det i första hand bör varamedlemsländerna själva som ansvarar för sina regioner och attbeslutsfattandet bör präglas av en långtgående decentralisering.Finansutskottets ställningstagandeFinansutskottet kan konstatera att det pågår ett omfattande arbete medatt utforma EG:s sammanhållningspolitik inför nästa programperiod.Riksdagens tidigare tillkännagivanden pekar också i stor utsträckningi samma riktning som motionen. anser inte att detfinns någon anledning för att göra ytterligaretillkännagivanden i denna fråga.Med det anförda avstyrker finansutskottet motion Fi25 (c) yrkande 8.11 Finansieringsprincipen och statsbidragenUtskottets förslag i korthetFinansutskottet avstyrker motionsförslag om att institutionaliserafinansieringsprincipen och om specialdestinerade statsbidrag. Jämförreservation 17 (kd, c) och särskilt yttrande 2 (m).MotionernaI motion Fi24 av m.fl. (kd) anförs attfinansieringsprincipen innebär att statliga beslut som medför nyakostnader för kommuner och landsting ska finansieras av staten. Dethar emellertid gjorts alltför många avsteg från principen. Kommuneroch landsting har ålagts nya uppgifter utan att få fullgodfinansiering. Motionärerna anser att finansieringsprincipen behöverlagfästas och ges ett mer preciserat innehåll (yrkande 3). I motionSo11 av m.fl. (kd) framförs ett yrkande av sammainnebörd (yrkande 3).Lena Ek m.fl. (c) skriver i motion Fi25 att maxtaxan inom barnomsorgenär kraftigt underfinansierad, vilket nu bekräftas av Kommunförbundet.Statsbidragens utformning som nominella bidrag utan indexering medföratt underskott uppstår . Detta kan inte vara förenligt medfinansieringsprincipens grundvärderingar anser motionärerna.Finansieringsprincipen måste följas strikt (yrkande 4).I motion Fi24 av m.fl. (kd) föreslås att despecialdestinerade statsbidragen till skolan förs över till detgenerella statsbidraget (yrkande 6). Kommunerna behöver ökade bidragmen statlig detaljstyrning tar inte hänsyn till lokala behov ochförutsättningar och riskerar därför att leda till ineffektivresursanvändning.Kommuner och landsting skulle kunna använda sina resurser effektivareoch bättre om de öronmärkta statsbidragen ersätts med generellabidrag, anser m.fl. (c) i motion Fi25. Effekten av despecialdestinerade bidragen blir att de blir låsta och därför undantasfrån effektiviseringar för att få kommunernas ekonomi i balans. Despecialdestinerade bidragen försvårar kommunernas långsiktigaplanering och är dessutom tunga att administrera. Bidragen bör istället utgå som generella statsbidrag (yrkande 1).Utbildningsutskottets yttrandeNär det gäller maxtaxan gäller att kommunerna inom taxans ramar kanbedriva en egen avgiftspolitik, vilket en majoritet av kommunernaockså gör. Reformen har bidragit till en utjämning av avgifter mellankommuner och därmed till en ökad likställighet mellan familjer somnyttjar verksamheten. konstaterar också attSkolverket i sitt fortsatta uppföljnings- och utvärderingsarbetekommer att analysera kostnader och intäkter för verksamheten samtytterligare belysa de samlade ekonomiska konsekvenserna för kommunernamed anledning av bl.a. maxtaxereformen.Utbildningsutskottet har tidigare under innevarande behandlatmotionsyrkanden om specialdestinerade statsbidrag, i betänkandeKvalitetsarbete och planering för skolan (bet. 2002/03:UbU3).Utskottet har ingen annan uppfattning nu utan anser i likhet medtidigare att huvudregeln självfallet ska vara att ansvaret förverksamheterna är decentraliserat till kommunerna och att statens stödi huvudsak utgår genom det allmänna bidraget till kommunerna. Genomspecialdestinerade bidrag ges dock en möjlighet att tillfälligt stödjakommunerna med angelägna insatser som man annars skulle haft svårt attklara. Balansen mellan det allmänna bidraget och de specialdestineradebidragen måste dock upprätthållas. De specialdestinerade bidragen fårinte heller användas så att det kommunala självstyret kan sättas ifråga. Utskottet angav vidare att det utgick ifrån att regeringen iden fortsatta användningen av specialdestinerade bidrag tar intryck avde erfarenheter som vunnits på olika områden när det gäller planeringoch användning av specialdestinerade bidrag.Med hänvisning till ovanstående anser utbildningsutskottet attfinansutskottet bör avstyrka motionsyrkandena.Finansutskottets ställningstagandeFrågan om finansieringsprincipens tillämpning har behandlats avutskottet upprepade gånger, t.ex. (bet. 2002/03:FiU3,s.18-20), och (bet. 2002/03:FiU25 s. 8 och 9).Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan.Beträffande specialdestinerade statsbidrag vill utskottet framhållaatt huvudprincipen för bidragen från staten till kommunerna är att deska ges i form av generella bidrag, och att det är upp till den lokalanivån att sedan avgöra hur resurserna bäst bör fördelas. Det måsteemellertid vara möjligt för att besluta att ge bidrag tillavgränsade ändmål när man önskar stimulera utvecklingen i en vissriktning.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Fi24 (kd) yrkandena 3och 6, Fi25 (c) yrkandena 1 och 4 samt So11 (kd) yrkande 3.12 Civilstånd och tjänstepensionUtskottets förslag i korthetFinansutskottet anser att frågan om hur tjänstepensioner inom detkommunala området påverkas av civilstånd bör hanteras avavtalsparterna. Utskottet avstyrker därmed motionen.MotionenI motion Fi282 av m.fl. (s) från den allmännamotionstiden begärs ett tillkännagivande om att stoppadiskrimineringen mot ogifta vad gäller tjänstepension. Motionärernaskriver att de personer som var ogifta och anställdaav kommuner och landsting kommer att få en betydligt sämretjänstepension än deras gifta kolleger. För dem som t.ex. är födda år1938 betyder det en reduktion av , vilket sammantagetger lägre tjänstepension för ogifta jämfört med för gifta.Sambeskattningen av arbetsinkomster har länge varit avskaffad iSverige. Att då när parterna på arbetsmarknaden byter pensionssystembyta till ett som diskriminerar ogifta kvinnor ser mycket illa ut ivårt land som på alla områden successivt undanröjer diskriminering avkvinnor anser motionärerna. Det är parterna som tecknar avtal, men detär uppgift att granska att lagar om diskriminering ochjämställdhet följs, vilket parterna i det här fallet uppenbarligeninte respekterat anser motionärerna.Med utgångspunkt från civiltillstånd vid ett visst datum och utanhänsyn till framtida familjesituation försätter man par i en situationdär pensionsregler kan bli avgörande för om kvinnor kan försörja sigeller inte, skriver motionärerna. Ingen hänsyn tas till enfamiljesituation längre fram i livet utan vid ett visst datum, den 31december 1997. De kvinnor som vid det här datumet var under 28 årpåverkas inte utan det här drabbar de äldre kvinnorna där redan mångahar en låg pension totalt.BakgrundMotionen ger intrycket att det föreligger ett diskrimineringsproblemmellan kvinnor och män och att ogifta kvinnor diskrimineras i relationtill gifta. Frågan är dock betydligt mer komplicerad än motionen gerintryck av. Utskottet har under beredningen inhämtat information omdet aktuella pensionsavtalet från KPA samt från , vars styrelse lämnat ett utlåtande i frågan vid sinkongress med anledning av en motion till styrelsen.Parterna inom den kommunala sektorn kom 1998 överens om ett nyttpensionsavtal, PFA 98. I detta avtal utformades pensionsförmånerna påett helt nytt sätt, vilket fick till följd att den pensionsrätt somintjänats t.o.m. enligt det tidigare avtalet PA-KL skulle fastställas för att bli en del av den framtidaålderspensionen. Enligt det gamla avtalet samordnades den allmännapensionen med tjänstepensionen enligt det s.k. bruttosystemet. Dettainnebar att avtalet utfäste en bruttopension som inkluderade denallmänna pensionen. Tjänstepensionens storlek avgjordes sedan, som ettslags restpost, av hur stor allmän pension individen var berättigadtill. Eftersom folkpensionen, som fram till var en del i detallmänna pensionssystemet, var beroende av civilstånd, kom äventjänstepensionen genom denna mekanism att vara det. Folkpensionen fören ogift person var högre än för en gift. För att skapa neutralitetmellan civilstånden var därför tjänstepensionen lägre till en ogiftperson än till en gift. Systemet innebar att gifta och ogiftasammantaget behandlades lika, men att deras pension hade olika andelarav allmän pension och tjänstepension.Förmånerna i det nya pensionsavtalet är i stället nettoförmåner, dvs.de beräknas oberoende av den allmänna pensionen. Mot den bakgrundenansåg de kommunala avtalsparterna att även den intjänade pensionen densista skulle fastställas till ett belopp som intepåverkades av framtida förändringar av den allmänna pensionen. Dettainnebär att en person som var ogift får mindre ikommunal tjänstepension än om personen då varit gift. I gengäld fården ogifta personen mer i allmän pension. Sammantaget innebär dettaatt gifta och ogifta behandlas lika, men andelarna av allmän pensionoch tjänstepension är olika mellan grupperna. Den allmänna pensionenkommer framöver, liksom tjänstepensionen i PFA 98, att vara oberoendeav civilstånd. kommer dock civilstånd attpåverka den allmänna pensionen.Problemet som motionärerna pekar på uppstår till följd av övergångenfrån det gamla pensionsavtalet till det nya och har betydelse endastför dem som har en stor del av sin intjänandetid före den 31 december1997 och gifter sig efter det datumet. En äldre person, som den 31december 1997 var ogift, får enligt PFA 98 en lägre tjänstepension änden som då var gift. Om samma person sedan gifter sig kommer denallmänna pensionen att bli lägre än om personen förblivit ogift. På såsätt får personen lägre pension både från tjänstepensionen och frånden allmänna pensionen. För en person som var gift den 31 december1997 och sedan blivit ensamstående uppstår det motsatta förhållandet.Den personen får alltså högre pension både från tjänstepensionen ochfrån den allmänna pensionen. Dessa effekter uppstår emellertid bara omcivilståndet ändras. En person som varit och förblivit ogift får istort sett samma pension som en som varit och förblivit gift.Effekt på pensionerna uppkommer på samma sätt för kvinnor och män ochberor på huruvida civilståndet ändrats efter den 31 december 1997eller inte, oavsett personens kön.Finansutskottets ställningstagandeFinansutskottet kan konstatera för det första att den beskrivnaeffekten på pensionerna är densamma för kvinnor och män, för det andraatt effekten bara berör dem som har en stor del av sin intjänandetidföre utgången av 1997, var ogifta och sedan giftsig.Det kan enligt utskottets mening förefalla olyckligt att pensionenöver huvud taget kan påverkas av civilstånd, men detta är ett resultatav avtalsöverenskommelser på det kommunala området. Det kan ocksånoteras att frågan är ett övergångsproblem. När det nyapensionsavtalet PFA 98 fasats in helt, kommer både den allmännapensionen och tjänstepensionen att vara oberoende av civilstånd.Utskottet anser inte att det aktuella problemet är sådant att detmotiverar ett ingripande från sida. Det är enligtutskottets mening upp till parterna såväl att bedöma som atteventuellt korrigera problemet.Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi282 (s).13 Insatser för personer med funktionshinderUtskottets förslag i korthetFinansutskottet avstyrker motionsförslag om att överförafinansieringsansvaret för insatser enligt LSS till staten. Beträffandeassistansverksamheten avstyrker utskottet motionsförslaget medhänvisning till att socialutskottet föreslagit ett tillkännagivande omen översyn av lagen. Jämför reservationerna 18 (m, fp) och 19 (kd, c).MotionernaOlle m.fl. (kd) anför i motion Fi24 att lagen om stöd ochservice till vissa funktionshindrade (LSS) har inneburit väsentligtförbättrade levnadsvillkor för människor med funktionshinder. Detfinns dock brister i genomförandet av reformen. Lagen är enrättighetslag men många kommuner har svårt att kunna utföra detjänster människor har rätt till enligt lagen. Motionärerna anser attstaten borde ta fullt finansieringsansvar för LSS. Lagen ställerdetaljerade krav på kommunerna och ger inte möjlighet till lokalavariationer. Den bör därför finansieras av staten. Motionärernaföreslår att en utredning bör se över LSS-reformen i syfte attåstadkomma en statlig finansiering (yrkande 8).Lena Ek m.fl. (c) framhåller i motion Fi25 att även människor medfunktionshinder ska ha rätt till självbestämmande och kunna utformasin egen vardag. Lagen om stöd och service till vissafunktionshindrade (LSS) innebär en skyldighet för kommunerna atttillhandahålla de tjänster som de funktionshindrade har rätt till.Förändrad lagstiftning som inneburit höjningar i ambitionsnivån hardock gjort det svårt för huvudmännen att klara sina åligganden.Motionärerna anser att den avslutade utredningen om ettreformerat utjämningssystem för LSS-kostnader även skulle fått iuppdrag att se över vem som ska ha finansieringsansvaret förverksamheten. Motionärerna föreslår en samlad översyn av LSS-verksamheten för att värna den fortsatta utvecklingen av en viktigreform. Utredningen bör se över regelverket, huvudmannaskapet,personalsituationen och det långsiktiga finansieringsansvaret (yrkande6).Karin m.fl. (fp) föreslår i motion Fi27 att kostnaderna förassistansverksamheten överförs till staten (yrkande 2). Uppgifter somstaten lägger på kommunerna måste vara fullt ut finansierade avstaten. Assistansverksamheten har blivit onormalt betungande för vissakommuner medan andra kommuner haft låga kostnader. Detta bör inteangripas genom ett speciellt utjämningssystem utan genom attkostnadsansvaret överförs till staten.