bet · GQ01UU10 · 2003-05-22 00:00:00 — Ett viktigt syfte med en sådankonferens bör vara att, med utgångspunkti en toppmötesdeklaration, utarbetakonkreta riktlinjer för hur det praktiskaarbetet skall genomföras och samordnas.Den internationella konferensen börföregås av genomförandet av en brettupplagd studie som syftar till attkartlägga den organiserade brottslighetenpå och dess förgreningar i Europaoch i världen samt komma med förslag tillkonkreta åtgärder för brottsbekämpningoch samordning av denna. En sådan studiekan till exempel genomföras underhuvudmannaskap av någon av de svenskaunderrättelse- ochsäkerhetsorganisationerna, men meddeltagande av motsvarande organisationerfrån övriga EU-länder.Mina förslag lämnar med anledning avmotion 2002/03:U281 (kd) yrkandena 5 och6.3. Fri rörlighet för arbetskraft frånanslutningsländerna (punkt 7) (m, fp,kd och c)av , (alla m), och (bådafp), () samt AgneHansson (c).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag underpunkt 7 borde ha följande lydelse:7. tillkännager för regeringensom sin mening vad som framförs ireservation 3. Därmed bifaller riksdagenmotion 2002/03:K432 yrkande 3.StällningstagandeI vissa EU-länder råder en stark rädslaför massimmigration från anslutarländersom och i och med dessaländers inträde i EU. Kulturella ochspråkliga skillnader talar dock för attmigrationen från öst till väst kan kommaatt bli relativt låg, men ändå mycketbetydelsefull. Alla prognoser pekar påVästra stora behov avarbetskraftsinvandring, främst avdemografiska skäl, då befolkningen i EU-länderna blir äldre och äldre. Storatillskott i arbetskraften krävs för attklara tillväxten och välfärden i Sverigei framtiden.I utredning (SOU2002:116) om ocharbetskraftens rörlighet föreslåsemellertid att bör begränsatillgången till den svenskaarbetsmarknaden för arbetstagare frånkandidatländerna efter deras EU-inträde.Detta i syfte att stävja missbruk avvälfärdssystemet. Även vid Sverigesinträde i EU fanns farhågor om ettmissbruk av välfärdssystemet av andra EU-medborgare. Detta visade sig ogrundat.Den fria rörligheten är en hörnsten idet europeiska samarbetet. Det borde varaen självklarhet att alla EU-medborgareskall kunna resa, arbeta och leva påsamma villkor.Att hindra anslutarländernas medborgarefrån att arbeta i efter deras EU-inträde skulle förneka medborgarna dessarättigheter. har varit pådrivandei den historiska processen med att förenaöst och väst, men Rolléns förslagmotverkar detta. Därmed skulle också dendemografiska situationen i Sverigeförvärras, och försörjningsbördan ochskattetrycket på den arbetande delen avbefolkningen öka.Det får inte råda något tvivel om attregeringen står fast vid sin uppfattningom att fri rörlighet för arbetstagarefrån nya medlemsländer bör tillämpasredan från anslutningsdagen och attarbetstagare från dessa länder skall hamöjlighet att arbeta i på sammavillkor som nuvarande EU-medborgare.Detta ställningstagande innebär sålundaatt regeringen också bör avslå de förslagsom presenteras i vilkaförsvårar för medborgare från nytillkomnaEU-länder som önskar arbeta i ärde flesta remissinstanser negativa tillförslagen. Vi skall inte skapaandraklassens EU-medborgare i Sverige.Vårt förslag lämnas med anledning avmotion 2002/03:K432 (fp) yrkande 3.4.EU:s yttre gränsskydd ochmänniskohandel (punkt 8) (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag underpunkt 8 borde ha följande lydelse:8. tillkännager för regeringensom sin mening vad som framförs ireservation 4. Därmed bifaller riksdagenmotion 2002/03:U281 yrkandena 1 och 2.StällningstagandeRedan från början avmedlemskapsförhandlingarna har EU betonatvikten av en fungerande rättsstat ochpolis i kandidatländerna. EU skall varaett område av frihet, säkerhet ochrättvisa. Blivande medlemsstater måsteuppfylla högt ställda krav på dessaområden. Genom EU:s samarbetsprogram,bl.a. Phare, har kandidatländerna höjtkvaliteten på polis och rättsligamyndigheter. Stora framsteg har gjorts avkandidatländerna , vilketäven bekräftas av kommissionensstrategidokument för utvidgningen sompresenterades . Sverigehar bidragit bl.a. genom nära samarbetemellan svenska polis- och tullmyndigheteroch motsvarande i länderna kringÖstersjön.Ändå kvarstår faktum att deallvarligaste kvarstående bristerna införmedlemskapet i många fall är inom deträttsliga området och inrikesområdet. Dethandlar dels om fungerande rättsväsendeoch kamp mot omfattande korruption, delsom ett fungerande gränsskydd.Korruptionsbekämpning har en nyckelroll isammanhanget. Där korruption förekommeromöjliggörs förtroendefullasamhällsrelationer, tillit till stat ochmyndigheter, och där undergrävs det friasamhällsskicket.Kristdemokraterna anser att EU under denärmaste åren måste ge högsta prioritetåt att säkerställa kandidatländernasgränsskydd och korruptionsbekämpning närdet gäller polis och tull.Kandidatländernas yttre gränsskydd måstefungera effektivt, i synnerhet som dekommer att utgöra unionens skyddandegräns mot omvärlden. återstårfortfarande mycket att göra på dettaområde, vilket även konstateras ikommissionens strategirapport.Till detta krävs större resurser inomunionens samarbetsprogram Phare, liksoms.k. twinning med EU:s medlemsländer. Detmåste säkerställas att kandidatländernatill fullo uppfyller unionens krav pågränsövervakning och kamp mot organiseradbrottslighet. bör verka för attstödprogram på de aktuella områdenafortsätter även efter inträdet i EU.Bristerna upphör inte i och medmedlemskapet och bör därförundersöka möjligheterna att starta ettsärskilt EU-program för samarbete kringkorruptionsbekämpning.Att säkerställa en effektivbrottsbekämpning och gränskontroll äravgörande för att medlemsländernasmedborgare skall kunna känna trygghetinför utvidgningen. Risken är annars storatt det politiska stödet för utvidgningenurholkas.EU har inlett ett samarbete medkandidatländerna kring människosmugglingoch människohandel, bl.a. i form av endialog med kandidatländernas regeringarsamt en möjlighet till deltagande i EU:ssärskilda arbetsgrupp mot människohandel.Det har nämligen konstaterats att dentragiskt ökande människohandeln mycketofta härrör från EU: anslutningsländer,antingen som ursprungs- ellertransitländer.Därför anser attsamarbetet i denna fråga måsteintensifieras. Det kan handla omstärkande av lagstiftning ellerpolismyndigheternas kompetens, liksomsamarbete med det civila samhället ochfrivilligorganisationer. Det handlar inteminst om en förbättrad jämställdhet ochrespekt för människovärdet. Detta kräverlångsiktigt opinionsarbete.Samarbetsprogrammen Tacis och Phare böranvändas för detta ändamål. Det s.k. Stop-programmet, som betytt mycket för attstärka EU-ländernas egen kapacitet attbekämpa människohandel, bör kunna tjänasom ett gott exempel för arbetet ikandidatländerna. Regeringen börundersöka möjligheterna att göra ettliknande Stop-program förkandidatländerna.Mina förslag lämnas med anledning avmotion 2002/03:U281 (kd) yrkandena 1 och2.5.EU:s samarbete med de blivandegrannländerna i öst (punkt 11) (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag underpunkt 11 borde ha följande lydelse:11. tillkännager för regeringensom sin mening vad som framförs ireservation 5. Därmed bifaller riksdagenmotion 2002/03:U280 yrkande 19 samtavslår motionerna 2002/03:U240 yrkande 5och 2002/03: U326 yrkande 4.StällningstagandeUtvecklingen i regionen kring Östersjönhar på det hela taget varit mestadelspositiv och utgör i sig ett gott exempelpå en gemenskap där det bredaresäkerhetsbegreppet utgör ramen för ettbrett samarbete inom exempelviskrishantering. Demokratiseringen och denökade respekten för mänskliga rättigheterförbättrar närområdets säkerhet ochverkar konfliktförebyggande. Att inlemmaÖstersjöområdet i en alleuropeisk ochtransatlantisk säkerhetsordning bör varaen hörnsten i säkerhetspolitik.Häri spelar engrundläggande roll, liksom ett alltmerfördjupat PFF-samarbete där Natosengagemang bidrar till att stärka denfredliga utvecklingen och säkerheten.Det ligger i intresse attstödja de baltiska staternas integrationi EU och Nato. En sådan utveckling börgagna hela regionens säkerhet, liksom ettökat stöd till dessa staters totalförsvaroch suveränitet.Rysslands inrikespolitiska läge ärförhållandevis stabilt. Med möjligtundantag för den mycket grymmaTjetjenienkonflikten så är risken försönderfall eller splittring av den ryskafederationen förhållandevis liten. Denryska utrikespolitiken har blivit merutåtriktad och långsiktig under presidentPutins ledning. Krigsmakten genomgår enreform med syfte att omorganisera ochmodernisera de militära styrkorna. Europafår allt större betydelse för Rysslandsutrikes- och säkerhetspolitik. Rysslandintar en fortsatt negativ, elleråtminstone avvaktande, inställning tillde baltiska staternas eventuellaNatomedlemskap. Förhållandet till harförbättrats väsentligt efter den 11september 2001.Trots vissa positiva tendenser utgörRyssland alltjämt en osäkerhetsfaktor idet svenska närområdet. innehavav stora mängder NBC-stridsmedel är deenda permanent stationerade i närområdet.Barentsregionens omfattande miljöproblem,unionssamarbete med Vitrysslandoch ekonomiska ochsociala problem måste beaktas.Osäkerheten om Rysslandssäkerhetspolitiska strategier ochframtida utveckling måste inkluderas isvenska säkerhetspolitiska bedömningar.Av geografiska skäl är det naturligtatt är av särskiltintresse för svensk säkerhetspolitik. Härhar vi goda möjligheter att bidra tilloch ta ett större ansvar för regionensfredliga utveckling. Det är av störstasäkerhetspolitiska betydelse att utvecklaförtroendefulla relationer till Rysslandoch att ytterligare förstärka samarbetetmed de nordiska och baltiska staterna.Sverige måste verka för att alla stater iregionen får en långsiktigsäkerhetslösning.Mina förslag framförs med anledning avmotion 2002/03:U280 (kd) yrkande 19.6.EU:s samarbete med de blivandegrannländerna i öst (punkt 11) (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag underpunkt 11 borde ha följande lydelse:11. tillkännager för regeringensom sin mening vad som framförs ireservation 6. Därmed bifaller riksdagenmotion 2002/03:U326 yrkande 4 samt avslårmotionerna 2002/03:U240 yrkande 5 och2002/03:U280 yrkande 19.StällningstagandeI en värld där samarbete mellan olikastater och organisationer blivit alltmerintensivt är det av största vikt attsamarbetet mellan och ärgott. Även om ärsamma stormakt som en gångvar, spelar en viktig roll.EU:s samarbete med är viktigtur ekonomiskt, politiskt ochsäkerhetspolitiskt hänseende. Samarbetetmed måste ha som mål att skapaen säkrare värld för alla. Därför bör EUdela med sig av sin kompetens och sinaerfarenheter i frågor som rör säkerhet,nedrustning, bekämpning av sjukdomar samthur en hållbar miljö uppnås.Säkerhetspolitiken har fått ett vidgatbegrepp. Det handlar inte längre ombomber och missiler, spioneri och hot.Säkerhetspolitiken innehåller ävenfrågor om IT-säkerhet, det sårbarasamhället, olika orsaker till grogrunderför missnöje, såsom fattigdom, avsaknadav vatten och ren miljö samt människorskänsla av otillräcklighet.I lever många på gränsentill existensminimum. Många avmänniskorna saknar möjlighet att ta sigur sin fattigdom. Sjukdomar såsom hiv ochtbc sprider sig lavinartat. EnligtUNAIDS, och är detland som kommer att drabbas hårdast avhiv efter den afrikanska kontinenten.Denna aspekt måste vävas in i EU:ssamarbete med Ryssland.För att bygga gemensam säkerhet i helaEuropa och dess närområde är detangeläget att samarbetet med Rysslandvidgas också i fråga omsäkerhetspolitiskt utbyte, såväl militärtsom i en vidgad säkerhetspolitisk analys,t.ex. i de ovannämnda frågorna. Detta börförenas med en än större tydlighet frånunionens sida i fråga omTjetjenienkonflikten. Regeringen bördärför i EU kraftfullare verka för ettekonomiskt, politiskt ochsäkerhetspolitiskt samarbete medRyssland.Mina förslag framförs med anledning avmotion 2002/03:U326 (c) yrkande 4.7.Unionens gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik (GUSP) (punkt 13)(kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag underpunkt 13 borde ha följande lydelse:13. tillkännager för regeringensom sin mening vad som framförs ireservation 7. Därmed bifaller riksdagenmotion 2002/03:U280 yrkande 17 samtavslår motion 2002/03:U326 yrkande 5.StällningstagandeEuropeiska unionen måste ta ett ökatansvar för sin säkerhet. Europassäkerhetspolitiska beroende av Nato måstegradvis ersättas av ett partnerskap.Utvecklingen av en europeisk säkerhets-och försvarspolitik är tänkt att stärka,inte försvaga, transatlantiskt ocheuropeiskt samarbete.Framtida hot mot säkerheten i Europabör företrädesvis lösas och hanterasgemensamt inom ett utvidgat EU. Ett ökateuropeiskt ansvar kräver också praktiskförmåga att hantera säkerhetspolitiskaproblem. Krishantering enligtPetersbergsdeklarationen innebär att EU:smedlemsstater skall bidra med humanitäroch ekonomisk hjälp, uppbyggnadsinsatseroch direkta fredsframtvingande insatser.Mina förslag framförs med anledning avmotion 2002/03:U280 (kd) yrkande 17.8.Unionens gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik (GUSP) (punkt 13) (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag underpunkt 13 borde ha följande lydelse:13. tillkännager för regeringensom sin mening vad som framförs ireservation 8. Därmed bifaller riksdagenmotion 2002/03:U326 yrkande 5 samt avslårmotion 2002/03:U280 yrkande 17.StällningstagandeEuropeiska unionen står för värden somrespekt för mänskliga rättigheter,jämlikhet, demokrati, godsamhällsstyrning, respekt förinternationella konventioner och avtal.För att dessa värden skall bli vedertagnai hela världen bör unionen vara mersamlad i sin utrikespolitik än den är . Dessa frågor behandlas mer ingåendei det gemensamma konstitutions- ochutrikesutskottet.I de utrikespolitiska frågor där EU:smedlemsländer har samordnat sin syn ochtalat med en röst har framgångar rönts.Exempel på en sådan situation ärKyotoprotokollet, där unionensmedlemsländer var överens om vikten ochbetydelsen av protokollet. Vi vill se mersammanhållning inom utrikespolitiken.Detta betyder inte att vi vill attSverige skall överge sin egenutrikespolitik, den skall finnas kvar.Det dubbelarbete som existerarmellan den höge representanten förutrikespolitik och kommissionären förexterna relationer måste avlägsnas. OmEU:s ambitioner att spela en roll på deninternationella arenan skall ha framgångbör det finnas en person som står förtalan utåt. Detta betyder att EU:smedlemsländer bör, mer än , samordnasin syn på utrikespolitiska händelser. saknar EU en samlad syn på områdensom exempelvis massförstörelsevapen.Varje medlemsland har en egen syn pådetta, men den gemensamma europeiskasaknas.Kriser, såsom den i i början av2003, visar tydligt på bristerna med dennuvarande utrikespolitiken, då enskildamedlemsländer uppenbarligen satt andranationella värden framför en gemensameuropeisk hållning i fråga om konflikten.Situationen som uppstod i och med krigeti , och som delade upp de europeiskaländerna i två grupper, nämligen de somvar för ett krig och de som var emot,skulle ha gått att undvika ommedlemsländerna hade konsulterat varandraoch om unionens utrikespolitik hademekanismer och former för hurutrikespolitiken bör samordnas.Mina förslag framförs med anledning avmotion 2002/03:U326 (c) yrkande 5.9.Sverige, EU:s säkerhets- ochförsvarspolitik (ESFP) samt dentransatlantiska länken (punkt 14) (m)av , (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag underpunkt 14 borde ha följande lydelse:14. tillkännager för regeringensom sin mening vad som framförs ireservation 9. Därmed bifaller riksdagenmotion 2002/03:U323 yrkande 20 samtavslår motionerna 2002/03:U234 yrkande 6och 2002/03:U280 yrkande 18.StällningstagandeESFP vilar på två ben:konfliktförebyggande och krishantering.Huvudpoängen är att skapa strukturer föratt inte behöva ta till krishantering.Men det är endast med en trovärdigkrishanteringsförmåga i ryggen som mankan skapa verkningsfullakonfliktförebyggande strukturer. Och detär EU:s medlemsländer som ansvarar föratt kapacitetsmålen uppfylls.EU:s krishanteringsförmåga är god menalldeles för liten. Ansvaret för dettaberor på att de flesta medlemsländer,inklusive , inte förmår ställatillräckliga styrkor till förfogande.Behovet är mycket stort. Förutom påBalkan där EU bör ta över behövs detbetydligt större insatser i Afghanistanoch i där krigen och konflikternaskördar miljontals döda. Det hjälper intemed aldrig så goda beslutsordningar ochinstitutioner om inte kapaciteten finns.EU måste växa upp och ta ett betydligtstörre ansvar.Vårt förslag framförs med anledning avmotion 2002/03:U323 (m) yrkande 20.10. , EU:s säkerhets- ochförsvarspolitik (ESFP) samt dentransatlantiska länken (punkt 14) (fp)av och (båda fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag underpunkt 14 borde ha följande lydelse:14. tillkännager för regeringensom sin mening vad som framförs ireservation 10. Därmed bifaller riksdagenmotion 2002/03:U234 yrkande 6 samt avslårmotionerna 2002/03:U280 yrkande 18 och2002/03:U323 yrkande 20.StällningstagandeFolkpartiet har i sina EU-program ochmotioner välkomnat utvecklingen av EU:sutrikes- och säkerhetspolitik ochbeklagar splittringen, främst orsakad avFrankrike, i samband med Irakfråganshantering i FN. Det är bra om EU kan talamed en samlad röst på den internationellascenen.Vi har sett positivt på en europeiskinsatsstyrka som kan rycka in vid olikakrissituationer. En europeiskkrishanteringsförmåga bör ses som ettvärdefullt komplement till Nato och fårendast byggas ut i ett förtroendefulltsamarbete med . Några kollektivasäkerhetsgarantier av den typ som finns iNatostadgans artikel 5 är naturligtvisinte aktuella i sammanhanget.Sverige bör omgående söka medlemskap iNato. I ett utvidgat Nato där många avSveriges tidigare kamrater i Partnerskapför fred nu blir Natomedlemmar, blirSverige alltmera marginaliserat. Vi fårdärmed allt svårare att ta till vara våramilitära och utrikespolitiskaegenintressen. säkerhet vilar påatt det finns ett starktsäkerhetspolitiskt samarbete i ochmellan och . Utanför Natobidrar vi på intet sätt positivt tilldetta samarbete. Vi bör därför vara medsom fullvärdiga medlemmar. Vi menar ocksåatt har viktiga bidrag att geinom Nato: framför allt att säkerställaden transatlantiska länkens framtid ochstyrka. bör tillsammans med bl.a.Danmark, , ochStorbritannien inom Nato ingå i frontenmot de tankar som finns på ett EU-försvar. Dagens situation att Rysslandhar en närmare formell samarbetsrelationtill Nato än , är en absurd ocholycklig konsekvens avutskottsmajoritetens alliansfria politik.Den transatlantiska länken och Nato börvara grundbulten i en europeisksäkerhetsordning. Vi har betonat viktenav att vidmakthålla den transatlantiskalänken och gör bedömningen att kommer att vara viktig ävenframgent i . Vi är därför helt emoten inre EU-kärna i försvarspolitiken, ochvi ser med oro på den antiamerikanism somvuxit fram ochsom tagits till intäkt för förnyadetankar på ett EU-försvar. kanvi inte blunda för de konflikter somfinns mellan och och denlångsiktiga intresseförskjutning i USA:sutrikes- och försvarspolitik bort frånEuropa som det avslutandekan medföra, och som många bedömare menaratt kan skynda på.Folkpartiet menar att när man begrundarEuropas säkerhet - och därmedförutsättningarna för - bör manklart deklarera om man är anhängare avett Natobaserat europeiskt försvar ochdärmed är emot ett EU-baserat försvar. Omman som är emot ett EU-baserat försvar innebär det med automatikatt man föredrar ett Natobaserateuropeiskt försvar eftersom de tvåalternativen i praktiken (om än intealltid i retoriken) är ömsesidigtuteslutande.De som föredrar ett Natobaserat försvari - vilket naturligtvis även dekan göra som föredrar alliansfrihet föregen del - har att ta ställning tillfrågan hur bäst främjar detintresset. Vi menar att det sker genomatt - bl.a. inom EU - lägger sigi den europeiska debatten och deltarfullt ut. Vi skall inte vara passiva ochinte låta andra sköta debatt och beslutom försvar. Dessa har nämligenavgörande betydelse för vårt eget landssituation och säkerhet. Alternativet ärde facto att abdikera från uppgiften attta till vara egenintressenbeträffande utformningen av en europeiskförsvars- och säkerhetspolitik. Sverigehar samma rättighet som alla andra EU-länder att inom EU protestera ochpolemisera mot ståndpunkter som går emotvåra intressen och visioner. Fördragengäller för på samma sätt som förandra EU-länder.Relationerna mellan och är igrunden mycket goda. Det finns en starkvärdegemenskap och en historiskmedvetenhet från sida om attUSA:s närvaro i har varitnödvändig för att bevara freden ochdemokratin. Kandidatländerna är som regelmycket pro-USA, och samtliga är medlemmareller aspiranter till Nato. Efter den 11september uttryckte EU en omedelbar ochmycket stark lojalitet med . Natohänvisade i sinhistoria till artikel 5 i stadgan. Detfanns dock en viss besvikelse över attUSA valde att agera på egen hand iAfghanistan.I takt med utvidgningen av Nato finns iEuropa, liksom i många amerikanskakretsar, en oro för vad som skall händamed den transatlantiska organisationen.Kanske kommer den att förvandlas till diskussionsklubb och kommer attvälja att agera på egen hand, tillsammansmed en "koalition av villiga" ochmilitärtekniskt lika kompetenta ländersom USA.I vissa avseenden har relationerna överAtlanten försämrats underBushadministrationen. Det handlar bl.a.om synen på internationella konventionerdär EU mycket hårt drivit t.ex.konventionen om trampminor, barnsoldateroch Kyotoprotokollet. Det finns en starkkritik mot för att landet hoppat avKyotoprocessen och den internationellakrigsförbrytartribunalen ICC som EUvärnar mycket om. EU kritiserar fördödstraffet och för behandlingen avfångarna på Guantanamobasen. Flera avfångarna är europeiska medborgare.Handelshinder för europeiskt stål leddetill att bl.a. EU använde sig av WTO:stvistlösningsmekanism. Omvänt finns det iUSA en irritation (och mycket berättigadsådan!) över att EU vägrar reformera sinjordbrukspolitik för att underlätta"Utvecklingsrundan" inom WTO. EU-länderhar också kritiserat för bristandeengagemang i Mellanösternfrågan, som omEU:s egna insatser vore något att skrytaöver. Alla dessa problem löses dock integenom konfrontationer utan bäst genomkonstruktiv kritik i en atmosfär avgenuint transatlantiskt förtroende.Våra förslag framförs med anledning avmotion 2002/03:U234 (fp) yrkande 6.11. , EU:s säkerhets- ochförsvarspolitik (ESFP) samt dentransatlantiska länken (punkt 14) (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag underpunkt 14 borde ha följande lydelse:14. tillkännager för regeringensom sin mening vad som framförs ireservation 11. Därmed bifaller riksdagenmotion 2002/03:U280 yrkande 18 samtavslår motionerna 2002/03:U323 yrkande 20och 2002/03:U234 yrkande 6.StällningstagandeEuropeiska rådets beslut i Helsingfors1999 medför att EU:s medlemsstater senastår 2003 gemensamt skall kunna samla ochsända ut en krishanteringsstyrka på 60000 man . Denna samladestyrka skall kunna sättas in vidkonflikter i och, efter beslut avFN:s säkerhetsråd, alternativt utifrånfolkrättsligt acceptabla kriterier, ävenutanför gränser. Det är avstörsta vikt att medverkar aktivti det arbetet och solidariskt bidrar tilldenna insatsstyrka.Dessvärre verkar det finnas ett glappmellan politiska deklarationer ochfaktiska resurser. En gemensam europeiskinsatsstyrka av nämnd omfattning kräverstora ansträngningar. Dessaansträngningar måste återspeglas i EU-staternas försvarsbudgetar. Sverigesatsar hårt på att öka sininternationella kapacitet, somdet nationella försvaret drabbats av enomfattande nedrustning. Det är angelägetatt tillräckliga resurser finns avdeladeför den internationella verksamheten.