bet · GR01JUU8 · 2003-12-09 00:00:00 — SammanfattningI detta ärende behandlar utskottet regeringens proposition 2003/04:7 Lagom överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder jämtefyra följdmotioner med yrkanden om bl.a. avslag på propositionen.Förslagen i propositionen syftar huvudsakligen till att genomföra detinom EU antagna rambeslutet om en europeisk arresteringsorder ochöverlämnande mellan medlemsstaterna, vilket syftar till att görautlämningsförfarandetmellan EU:s medlemsstater enklare och mer effektivt. I propositionenföreslås att det skall införas en ny lag om överlämnande från enligten europeisk arresteringsorder vilken i förhållande till EU:s medlemsstaternormalt sett skall ersätta lagen (1957:668) om utlämning för brott. Vidareföreslås ändringar i annan lagstiftning som påverkas av rambeslutet, bl.a. i och sekretesslagen. Den nya ordningen bygger på principenom ömsesidigt erkännande inom unionen av varandras rättsliga beslut.Lagförslagen, som har granskats av Lagrådet, föreslås träda i kraft den1 januari 2004.Utskottet tillstyrker i huvudsak propositionen, dock med undantag förnågra justeringar i föreslagen författningstext, samt avstyrker motionerna.Utskottet lägger i ärendet också fram förslag till övergångsbestämmelserom vilka regler som skall gälla i förhållande till de medlemsstater sominte har införlivat rambeslutet i sin lagstiftning den 1 januari 2004.I ärendet finns tre reservationer och ett särskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Handläggningen av rambeslutRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju8 yrkande 2.Reservation 1 (mp)2. Avslag på propositionenRiksdagen avslår motionerna 2003/04:Ju7 och 2003/04:Ju8 yrkande 1.Reservation 2 (v, mp)3. GrundlagsskyddetRiksdagen antar regeringens förslag till lag om överlämnande från Sverigeenligt en europeisk arresteringsorder såvitt avser 2 kap. 1 §. Därmedbifaller proposition 2003/04:7 i denna del och avslår motion2003/04:Ju5 yrkande 2.4. HusrannsakanRiksdagen antar regeringens förslag till lag om överlämnande från Sverigeenligt en europeisk arresteringsorder såvitt avser 4 kap. 7 § med denändringen att bestämmelsen får den lydelse som utskottet föreslår i bilaga3. Därmed bifaller delvis proposition 2003/04:7 i dennadel.5. Den eftersöktes rättigheter efter överlämnandetRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju6 yrkandena 1 och 2.Reservation 3 (c)6. Uppföljning av den nya lagstiftningenRiksdagen avslår motion 2003/04:Ju5 yrkande 1.7. Beslut om att inte tillämpa systemet med en europeiskarresteringsorderRiksdagena) avslår regeringens förslag till lag om överlämnande frånSverige enligt en europeisk arresteringsorder såvitt avser 8 kap. 3 § ochföreskriver att rubriken närmast före denna paragraf skall utgå,b) antarregeringens förslag till lag om överlämnande från enligt eneuropeisk arresteringsorder såvitt avser 1 kap. 1 § med den ändringen attbestämmelsen får den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3.Därmedbifaller delvis proposition 2003/04:7 i denna del.8. Utlämningslagens tillämpningsområdeRiksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1957:668)om utlämning för brott såvitt avser 1 § med den ändringen att bestämmelsenfår den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3. Därmed bifaller riksdagendelvis proposition 2003/04:7 i denna del.9. ÖvergångsbestämmelserRiksdagen beslutar atta) punkten 1 i övergångsbestämmelserna tillregeringens förslag till lag om överlämnande från enligt en europeiskarresteringsorder skall ges den lydelse som utskottet föreslår i bilaga3,b) det i övergångsbestämmelserna till regeringens förslag till lag omändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott skall införas en nypunkt, 3, med den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3.10. Lagen om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorderi övrigtRiksdagen antar regeringens förslag till lag om överlämnande från Sverigeenligt en europeisk arresteringsorder i den mån det inte omfattas avutskottets förslag i det föregående. Därmed bifaller proposition2003/04:7 i denna del.11. Utlämningslagen i övrigtRiksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1957:668)om utlämning för brott i den mån det inte omfattas av utskottets förslagi det föregående, dock med den ändringen att ordet "högsta" skall bytasut mot "Högsta" på två ställen i 20 § första stycket. Därmed bifallerriksdagen delvis proposition 2003/04:7 i denna del.12. Lagen om internationellt polisiärt samarbeteRiksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:343)om internationellt polisiärt samarbete, dock med den ändringen att 4 §ges den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3. Därmed bifaller riksdagendelvis proposition 2003/04:7 i denna del.13. Lagförslagen i övrigtRiksdagen antar regeringens förslag tilla) lag om ändring i ,b) lag om ändring i lagen (1959:254) om utlämning för brott till ,, och ,c) lag om ändring i lagen (1972:260) ominternationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom,d) lag omändring i sekretesslagen (1980:100),e) lag om ändring i lagen (1990:52)med särskilda bestämmelser om vård av unga,f) lag om ändring i lagen(1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård,g) lag om ändring i lagen (1991:1129)om rättspsykiatrisk vård,h) lag om ändring i lagen (1994:569) om Sverigessamarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationellhumanitär rätt,i) lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister,j) lag om ändring i lagen (1998:621) om misstankeregister,k) lag om ändringi lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder,l) lag om ändring i lagen (2000:344) om Schengens informationssystem,m)lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp ibrottmål,n) lag om ändring i lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbeteocho) lag om ändring i lagen (2002:329) om samarbete med Internationellabrottmålsdomstolen.Därmed bifaller proposition 2003/04:7 i dennadel.14. Underrättelse enligt rambeslutetRiksdagen godkänner regeringens förslag till ändring i avgiven underrättelseenligt artikel 13.4 i rambeslutet om en europeisk arresteringsorder ochöverlämnande mellan medlemsstaterna. Därmed bifaller proposition2003/04:7 i denna del.Stockholm den 9 december 2003På justitieutskottets vägnarSusanne EbersteinFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), AliceÅström (v), (), (), (), Elisebeht (), (), (),(), (), (), CeciliaMagnusson (m), (), (), (),() och ().Redogörelse för ärendetBakgrundI slutsatserna från Europeiska rådets möte i angavsatt det formella utlämningsförfarandet borde avskaffas mellan medlemsstaternanär det gäller personer som är på flykt undan rättvisan efter att ha fåttsin slutgiltiga dom och ersättas med ett enkelt förfarande för överförandeav personerna. Förfaranden för brådskande utlämningsärenden borde ocksåövervägas. Kommissionen uppmanades att lägga fram förslag i frågan (nr35). Vidare föreslogs ett ökat ömsesidigt erkännande av rättsliga avgörandenoch domar samt en nödvändig tillnärmning av lagstiftningen för att underlättasamarbetet mellan myndigheter och det rättsliga skyddet av enskildasrättigheter. Principen om ömsesidigt erkännande borde, enligt rådet, blien hörnsten i det rättsliga samarbetet på både det civilrättsliga och detstraffrättsliga området (nr 33). Målsättningarna från upprepadesdels i inför det nya årtusendet om förebyggande och bekämpningav organiserad brottslighet (EGT C 124, , s. 1), dels iåtgärdsprogrammet för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande avdomar i brottmål (EGT C 12 E, , s. 10).Kommissionen presenterade ett förslag till rambeslutom en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna(EGT C 332 E, 27.11.2001, s. 305). kunde vid sitt mötei Laeken konstatera att det fanns en politisköverenskommelse kring ett rambeslut om en europeisk arresteringsorder.Europaparlamentet godkände i sitt yttrande utkastettill rambeslut utan förslag till ändringar.Riksdagen godkände det inom EU upprättade utkastet tillrambeslut om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellanmedlemsstaterna (prop. 2001/02:118, bet. JuU29, rskr. Rambeslutetantogs därefter vid för rättsliga och inrikes frågor den13 (EGT L 190, , s. 1).Ärendet och dess beredningEftersom godkännande krävdes för att skulle kunna röstaför ett antagande av rambeslutet och då medlemsstaterna skall ha vidtagitnödvändiga åtgärder för att genomföra bestämmelserna i rambeslutet den 31december 2003 lade regeringen i godkännandepropositionen inte fram någotförslag till lagändringar för genomförande av åtagandena. Däremot lämnadesen redogörelse för på vilket sätt rambeslutet ställer krav på lagändringar.Inom har därefter utarbetats en departementspromemoria,Lag om europeisk arresteringsorder och överlämnande för brott inom EU(Ds 2002:62) med förslag till vilka lagändringar som bör vidtas för attSverige skall uppfylla åtagandena enligt rambeslutet. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgängligi (dnr Ju2003/111/BIRS). De nu aktuella förslagenbygger på departementspromemorian och remissbehandlingen av den.Lagrådet har granskat regeringens förslag och har därvid haft vissasynpunkter. Regeringen har i huvudsak följt Lagrådets förslag.Regeringens lagförslag återfinns i bilaga 2.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen lämnas förslag till lagändringar i anledning av rambeslutetom en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna,vilket godkände den 22 maj 2002.I propositionen föreslås att det skall införas en ny lag om överlämnandefrån enligt en europeisk arresteringsorder. Den nya lagen ersätterutlämningslagens bestämmelser om utlämning för brott till medlemsstateri EU. Vidare föreslås ändringar i annan lagstiftning som påverkas avrambeslutet.Den nya lagen reglerar överlämnande från . Lagen, som i vissa delarmotsvarar bestämmelserna i utlämningslagen, innehåller regler för främståklagares och domstolars handläggning och beslut i ärenden om överlämnande.Beslut om överlämnande skall - till skillnad mot - fattas avtingsrätt som första instans och inte av regeringen. Tingsrättens beslutkan överklagas till hovrätt och, om prövningstillstånd beviljas, tillHögsta domstolen. Tingsrättens beslut skall i princip fattas inom 30 dagarfrån gripandet av den eftersökta personen. Om personen samtycker tillöverlämnande skall beslutet fattas från samtycket. Den someftersöks för överlämnande har rätt att få en offentlig försvarare.Handläggningen i domstol skall som regel vara muntlig.Den nya lagen innehåller bestämmelser om tvångsmedel som i vissa avseendenavviker från de bestämmelser som gäller i brottmål. Bland annat finns deti lagen en presumtion som innebär att den som eftersöks för överlämnandenormalt skall anhållas och häktas. Denna presumtion gäller dock inte omden eftersökte är . I likhet med vad som gäller vid utlämningskall det vara möjligt att i samband med överlämnandet av den eftersökteäven överlämna föremål som har tagits i beslag.I lagen anges i vilka fall överlämnande skall beviljas. Dessa motsvarari stora delar vad som gäller vid utlämning. För att överlämnande förlagföring skall kunna beviljas krävs att gärningen, enligt den begärande- utfärdande - medlemsstatens lagstiftning, kan medföra fängelse i ett åreller mer. Överlämnande för verkställighet av straff förutsätter att dethar dömts ut en frihetsberövande påföljd . Somhuvudregel behålls kravet på dubbel straffbarhet. Överlämnande kan emellertidi vissa fall ske även för gärningar som inte direkt motsvarar något brottenligt svensk lag. För att överlämnande skall få beviljas i ett sådantfall krävs att gärningen omfattas av artikel 2.2. i rambeslutet - den s.k. listan som innehåller 32 olika gärningstyper - vilket också innebäratt gärningen skall kunna medföra fängelse enligt denutfärdande medlemsstatens lagstiftning. I sådana fall skall någon kontrollav om det finns dubbel straffbarhet inte ske.I lagen finns motsvarigheter till flera av utlämningslagens avslagsgrunder.Enligt rambeslutet är vissa av avslagsgrunderna tvingande och andra icketvingande. I lagen anges att överlämnande i vissa fall inte får ske, t.ex.om den eftersökte i eller i en annan medlemsstat i EU redan ärdömd för gärningen, om nåd eller åtalsunderlåtelse för gärningen harmeddelats i eller om lagföring för gärningen pågår i . Ettannat exempel på när ansökan skall avslås är om gärningen har begåtts iSverige och antingen inte utgör brott här eller enligt svensk lag ärpreskriberad.Rambeslutet ger en medlemsstat möjlighet att avslå en begäran om överlämnandeför verkställighet av straff, om medlemsstaten åtar sig att verkställastraffet. Det är också möjligt för en medlemsstat att, som villkor föröverlämnande för lagföring, kräva garantier om att få tillbaka den somhar överlämnats för att han eller hon skall kunna verkställa straffet isitt hemland. Den nya lagen innehåller därför bestämmelser som innebäratt överlämnande i vissa sådana situationer kan vägras för attstraffverkställigheten i stället skall ske i eller att villkor skallställas upp vid överlämnandet om att den som begärs överlämnad skallåterföras till för att verkställa ett eventuellt straff här.Den nya lagen kräver följdändringar i annan lagstiftning. Ändringar görsi bl.a. , lagen (1957:668) om utlämning för brott (utlämningslagen)och sekretesslagen (1980:100). Flertalet av dessa ändringar är avredaktionellt slag.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 2004.Utskottets övervägandenEn europeisk arresteringsorder, m.m.Utskottets förslag i korthetI propositionen lämnas förslag till lagändringar som krävs för att Sverigeskall uppfylla sina åtaganden enligt det inom EU antagna rambeslutet omen europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna.Regeringen föreslår dels att en ny lag om överlämnande från enligten arresteringsorder skall införas, dels vissa ändringar i annan lagstiftning.Utskottet föreslår att i huvudsak bifaller propositionen, dockmed några justeringar i föreslagen författningstext. Detta innebär attutskottet avstyrker motionsyrkanden om handläggningen av rambeslut, avslagpå propositionen, att en uttrycklig hänvisning till grundlagarna skallföras in i den nya lagen, att den eftersöktes rättigheter efter överlämnandetskall förstärkas samt att en utvärdering av den nya lagstiftningen måstegöras. I sistnämnda hänseende aviserar regeringen att den under år 2005avser att återkomma till med en redogörelse för hur de berördamyndigheterna i har tillämpat eller på annat sätt berörts av dennya lagstiftningen. Utskottet lägger i ärendet också fram förslag tillövergångsbestämmelser om vilka regler som skall gälla i förhållande tillde medlemsstater som inte har införlivat rambeslutet i sin lagstiftningden 1 januari 2004.Jämför reservationerna 1 (mp), 2 (v, mp) och 3 (c) samt det särskildayttrandet (m, fp).Handläggningen av rambeslutI motion Ju8 (mp) väcks frågan om behandling av godkännande avrambeslut. Motionärerna anser att frågan om godkännande av rambeslut inomdet rättsliga området inte bör behandlas av med mindre än attförslag till följdlagstiftning läggs fram.Lagrådet kritiserade i sitt yttrande över nu aktuella lagförslag denberedning som föregick propositionen om godkännande av rambeslutet om eneuropeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna. EnligtLagrådet skulle det, mot bakgrund av att förslagen är av stor principiellbetydelse, t.ex. ha varit önskvärt att propositionen hade föregåtts avsedvanlig remissbehandling. Lagrådet ansåg också att det finns anledningatt på ett mer generellt plan överväga hur systemet med rambeslut lämpligenbör hanteras från svensk sida.Regeringen bemötte liknande synpunkter från Lagrådet i proposition 2002/03:38Straffansvar för terroristbrott. Regeringen framhöll därvid bl.a. följande.Rambeslut blir bindande för EU:s medlemsstater så snart de antagits avregeringarnas företrädare i ministerrådet. I de fall ett rambeslutförutsätter att lag ändras eller upphävs eller att ny lag stiftas eller omrambeslutet i övrigt gäller ett ämne i vilket skall besluta,krävs därför enligt 10 kap. 2 § regeringsformen att regeringen inhämtarriksdagens godkännande innan den samtycker till att rambeslutet skall blibindande för . Det finns ingen möjlighet att vid antagande av ettrambeslut göra förbehåll för ratifikation. För godkännande avatt rambeslut antas har därför tillämpats en ordning som innebär attriksdagen godkänner ett utkast till rambeslut om vilket det träffats enpolitisk överenskommelse. För att inte fördröja rambeslutens antagandehar godkännandepropositionerna inte innehållit förslag till lagändringarutan i stället en analys av det lagstiftningsbehov som rambeslutet föranleder.Sammanfattningsvis framhöll regeringen att den form för behandling avrambeslut och därav föranledd lagstiftning som används måste anses väluppfylla de krav som gäller vid lagstiftning i anledning av internationellaöverenskommelser (s. 25 f).Den genom praxis godtagna ordningen att kan godkänna ett rambeslutsom ännu inte föreligger i slutligt skick har kommit till klart uttryckgenom en ändring i 10 kap. 2 § regeringsformen, som trädde i kraft den1 . I detta sammanhang uttalades inte något krav på att ettgodkännande av ett utkast till rambeslut förutsätter att förslag påföljdlagstiftning läggs fram (bet. 2001/02:KU18, prot. 124, bet.2002/03:KU6, rskr. 15).Konstitutionsutskottet har därefter genomfört en granskning av regeringenshantering när det gäller inhämtandet av godkännande enligt 10kap. 2 § regeringsformen inför antagandet av rambeslut och andra beslutpå andra och tredje pelarens område inom EU. Konstitutionsutskottetuttalade i det sammanhanget att ett traditionellt remissförfarande skalltillämpas vid beredningen av en proposition om godkännande av rambesluti samma utsträckning som vid lagstiftningsärenden. Konstitutionsutskottetunderströk härvid att underhandskontakter med myndigheter kan ersättaremissbehandling av traditionellt slag endast då detta är oundgängligenpåkallat av de tidsramar som gäller för EU:s antagande av en överenskommelseeller i andra undantagssituationer (bet. 2002/03:KU10 s. 63 f).Regeringen vidhåller i den nu aktuella propositionen vad den tidigareanfört samt framhåller att vissa förbättringar gjorts, dels bestäms numerainte någon genomförandetidpunkt i utkast till rambeslut, dels tillämpasen ordning där utkast till godkännandeproposition remitteras för attinhämta synpunkter på om ett rambeslut bör antas. Regeringen anför vidareatt den noga kommer att följa dessa frågor och vid behov vidta de åtgärdersom krävs för att rambeslut även i fortsättningen skall kunna antas ochgenomföras på ett ändamålsenligt och konstitutionellt riktigt sätt.Justitieutskottet har i olika sammanhang tagit ställning till frågan omriksdagens handläggning av godkännande av rambeslut och efterföljandelagstiftningsförslag. Principfrågan behandlas i utskottets betänkande1999/2000:JuU20 s. 5 f. Utskottet framhöll därvid att det inte kunde senågot avgörande skäl mot att godta ett rambeslut ochfatta beslut om lagstiftningen . Att avvakta medlagstiftningen bör emellertid inte ske annat än när det är påkallat av detidsramar som gäller för EU:s antagande av rambeslutet. Frågan behandladesockså i betänkandet om godkännande av det i detta ärendeaktuella rambeslutet. Utskottet avstyrkte då liknande motionsyrkanden somdet nu aktuella (bet. 2001/02:JuU29 s. 9 f). Det bör i sammanhangettilläggas att justitieutskottet redan före granskning,inom ramen för sitt uppföljningsarbete, hade gjort en motsvarande granskningpå utskottets område. Granskningen omfattade bl.a. alla rambeslut somriksdagen godkänt /96-2001/02. Utskottet kunde därvid,vid en jämförelse med de efterföljande lagstiftningsärendena, konstateraatt regeringen i godkännandepropositionen gjort en i allt väsentligtkorrekt bedömning av lagstiftningsbehovet.Utskottet vidhåller sina tidigare uttalanden i frågan. Även om det självklartär eftersträvansvärt med en ordning där godkännande av rambeslut prövassamtidigt som förslag till nödvändiga lagändringar, är en sådan ordningmed hänsyn till beslutsprocessen inom EU ofta inte möjlig att upprätthålla.Ansträngningar görs dock för att förbättra handläggningen i dessa ärenden,t.ex. remitteras numera utkast till godkännandeproposition för att inhämtasynpunkter på om ett rambeslut bör antas eller inte. I sammanhanget kanockså nämnas att beslutsformerna i den tredje pelaren är föremål föröversyn i regeringskonferensen om . Sammanfattningsvisanser utskottet sålunda att motion Ju8 i nu behandlad del bör avslås.PropositionenInledningRegeringens förslag innebär att det införs en ny lag om överlämnande frånSverige enligt en europeisk arresteringsorder. Därutöver föreslås vissaändringar i annan lagstiftning, t.ex. i , utlämningslagen ochsekretesslagen. Ändringarna syftar huvudsakligen till att genomföra detinom EU antagna rambeslutet om en europeisk arresteringsorder ochöverlämnande mellan medlemsstaterna. Enligt artikel 34 i rambeslutet skallmedlemsstaterna före ha vidtagit de åtgärder som ärnödvändiga för att följa bestämmelserna i rambeslutet.Rambeslutet innebär att i princip all utlämning inom EU skall ske genomatt systemet med en europeisk arresteringsorder tillämpas.Utlämningskonventionernafrån 1957, 1995 och 1996 samt andra bestämmelser om utlämning som i daggäller inom EU, t.ex. del av konventionen om tillämpning av ,skall således inte längre tillämpas mellan medlemsstaterna. För svenskdel kommer i flertalet fall det nordiska utlämningssamarbetet att kunnaundantas från rambeslutets tillämpningsområde.Med en europeisk arresteringsorder avses en begäran från en rättsligmyndighet i en medlemsstat (den utfärdande) om att en rättslig myndigheti en annan medlemsstat (den verkställande) skall gripa och överlämna eneftersökt person för lagföring eller för verkställighet av en frihetsberövandepåföljd. Denna ordning bygger på att rättsliga myndigheter i medlemsstaternaerkänner varandras bedömningar och beslut i enlighet med principen omömsesidigt erkännande av rättsliga beslut.En europeisk arresteringsorder får utfärdas för brott som enligt denutfärdande statens lagstiftning kan medföra en frihetsberövande påföljd omminst . När överlämnande begärs för verkställighet av ett redanutdömt straff krävs en frihetsberövande påföljd om minst fyra månader.Som huvudregel behålls kravet på dubbel straffbarhet. Om den utfärdandestaten gjort bedömningen att brottet motsvarar något av de 32 brott ellerbrottstyper som särskilt anges i rambeslutets s.k. lista och brottet iden utfärdande staten dessutom kan medföra en frihetsberövande påföljd omminst får emellertid krav på dubbel straffbarhet för gärningeninte ställas. Listan omfattar flera av de allvarligaste brottsbalksbrottensom mord, grov misshandel, våldtäkt och rån samt vissa allvarliga brottinom specialstraffrätten, t.ex. narkotikabrott och miljöbrott. På listanfinns också vissa brott, t.ex. deltagande i en kriminell organisation,som inte motsvaras av någon brottsbeteckning i svensk lag, men som ipraktiken kan innefatta t.ex. vålds- eller hotbrott. Även dessa gärningartorde därför i flertalet fall vara straffbara i Sverige.Överlämnande enligt en europeisk arresteringsorder får inte vägras i andrafall än vad som följer av rambeslutet. Flertalet av rambeslutets avslagsgrunderlåter sig beskrivas i uttryckliga regler om att en viss förutsättningskall eller får medföra att överlämnande vägras. Här kan bl.a. nämnasprincipen om att ingen skall dömas två gånger för samma sak (ne bis inidem) och bristande straffmyndighetsålder i den verkställande staten.Nämnas kan också principen om att pågående lagföring av den eftersökteför samma gärning utgör hinder mot verkställighet (lis pendens). Även attgärningen omfattas av nåd, att påföljd för gärningen har bortfallit pågrund av preskription i den verkställande staten eller att gärningen harbegåtts på den verkställande statens territorium kan utgöra hinder föröverlämnande. Överlämnande får inte heller ske om det skulle strida motbestämmelser om immunitet och privilegier.