bet · GQ01KUU3 · 2003-05-22 00:00:00 — EU:s rättsliga frågor i ett framtidakonstitutionellt fördrag SammanfattningI betänkandet tar utskottet upp vissa rättsligafrågor i Europeiska unionen (EU). Betänkandet lämnasmot bakgrund av diskussionerna i det pågåendeEuropeiska konventet.Utskottet menar att samarbetet när det gällerrättsliga och inrikes frågor tillhör de områden somdet är viktigt att Europeiska unionen i välavgränsade delar utvecklar såväl beslutsformer som iförlängningen effektiviteten. Reformeringen avarbetsformerna inom den nuvarande tredje pelaren börvara ett prioriterat område, och förslaget om slopadpelarstruktur som väckts under konventet öppnar uppför förbättringar. Det är emellertid, enligtutskottets mening, viktigt att överstatlighet ochharmonisering väljs på områden där det med demetoderna går att vinna något som inte går att nåannars. Harmonisering har inget egenvärde i sig. Detär också viktigt att utvidgning av EU-institutionernas kompetens kan ske endast efterfördragsändringar.Utskottet tar därefter upp följande ämnen:- Beslutsformer- Rättssäkerhet och demokratisk kontroll- Straffrättsligt samarbete- Polis- och åklagarsamarbete- Behörigheten för Europeiska gemenskapernas domstolUtskottet instämmer på de flesta punkterna ijustitieutskottets yttrande (2002/03:JuU2y).I betänkandet behandlas en motion vari yrkas attEuropol och Eurojust byggs upp till effektivaorganisationer. Motionsyrkandet avstyrks medhänvisning till den pågående fördragsöversynen.Till betänkandet har fogats 3 reservationer och 5särskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Europol och EurojustRiksdagen avslår motion 2002/03:U323 yrkande16.Reservation 1 (m)Reservation 2 (v) - motiv.Reservation 3 (mp) - motiv.Stockholm den 22 maj 2003På sammansatta konstitutions- och utrikesutskottetsvägnarUrban AhlinFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: UrbanAhlin (s), (), (),(), (), BirgittaAhlqvist (s), (), (), (), (),(), (), NilsFredrik (), (), GustavFridolin (mp), () och ().2002/03KUU3Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningSammansatta konstitutions- och utrikesutskottetavgav ett betänkande om ett antalinstitutionella EU-frågor (bet. 2002/03:KUU1Europeiska unionens framtidsfrågor - ettkonstitutionellt fördrag för EU).I detta betänkandetar utskottet upp vissa rättsliga frågor iEuropeiska unionen (EU). Betänkandet utarbetadeslämnas mot bakgrund av diskussionerna i det pågåendeEuropeiska konventet, det särskilda forum somdebatterar EU:s framtidsfrågor. Konventet skallenligt planeringen avsluta sitt arbete föreEuropeiska rådets möte i den 20 juni2003. Därefter kommer diskussionerna om ett framtidakonstitutionellt fördrag att föras vidare till enregeringskonferens. Regeringen kommer införregeringskonferensen att lämna en skrivelse tillriksdagen. Mot bakgrund av att det inte nu finnsnågra formliga förslag för att taställning till lämnar utskottet i betänkandet merprincipiellt hållna ställningstaganden. Riksdagenfår anledning att återkomma till frågorna bl.a. närregeringens skrivelse skall behandlas under hösten.I betänkandet behandlas motion 2002/03:U323yrkande 16 av m.fl. (m) från allmännamotionstiden . I motionen yrkas attEuropool och Eurojust byggs upp till effektivaorganisationer.Den 10 april 2003 anordnades en utfrågning omrättssäkerhet och beslutsformer i EU:s tredje pelareav det sammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet, justitieutskottet samt från utfrågningen bifogas detta betänkande.En andra utfrågning i samma ämne kommer att hållasden 22 maj 2003hölls . Utskrifterfrån utfrågningarna bifogas detta betänkande. (??? )har yttrat sig i frågor som rörutvidgat polissamarbete och straffrättsligtsamarbete inom EU. Yttrandet bifogas (yttr.2002/03:JuU2y).Utskottet tar i detta betänkande huvudsakligen uppkonstitutionella aspekter på EU-samarbetet inom deträttsliga området.InledningBakgrundRättsliga och inrikes frågor (RIF) växte fram somett samarbetsområde mellanmedlemsländerna i dåvarande EG. Syftet var attbekämpa gränsöverskridande brottslighet och vidtaandra åtgärder för att kompensera för befaradenegativa bieffekter av den fria rörligheten förpersoner mellan länderna. Sedan är RIF en formell del av EU-samarbetet och innefattar frågor som asyl- ochinvandringspolitik, civilrätt, polis- ochtullsamarbete samt straffrätt. Asyl- ochmigrationspolitik samt civilrätt ingår numera i EU:sförsta pelare medan samarbetet kring polisiära ochstraffrättsliga frågor fortfarande sker inom ramenför tredje pelaren.Det rättsliga samarbetet inom EU har emellanåtkritiserats för att vara ineffektivt.Beslutsprocesserna i tredje pelaren, med krav påenhällighet och i vissa fall nationell ratifikation,har ansetts vara omständliga. Krav har därförställts på mer effektiva beslutsformer, i praktikengenom att beslut kan fattas med kvalificeradmajoritet i ministerrådet. I betänkande 2001/02:KUU2(s. 61) uttalade sammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet att ett exempel där omröstning medkvalificerad majoritet kan övervägas är vissasakfrågor i tredje pelaren.I debatten om EU:s framtid har formerna för deträttsliga samarbetet uppmärksammats, och iLaekendeklarationen , där en mängdaspekter inom skilda områden tas upp, ställsföljande fråga:"Vill vi integrera mer av det polisiära ochstraffrättsliga samarbetet till gemenskapen? "I konventet har således det rättsliga samarbetet diskuterats,främst i termer av "ett område med frihet, säkerhetoch rättvisa", och en särskild arbetsgrupp harbehandlat dessa frågor. Arbetsgruppen framhöll i sinslutrapport[1] att gränsöverskridande brottslighet,asylpolitik och kontroll av unionens yttre gränserinte kan hanteras effektivt av stater som agerar påegen hand. Den institutionella ramen, med enuppdelning i pelare och i olika fördrag, har enligtarbetsgruppen försvårat arbetet i EU och allabestämmelser om ett europeiskt område med frihet,säkerhet och rättvisa bör följaktligen sammanföras ien enda avdelning i fördraget.Konventet har ställt sig bakom denna slutsats ochkommer att föreslå att den nuvarande uppdelningen avEU-samarbetet i tre pelare avskaffas. De nuvarandepelarna förs in under samma institutionella ram.Detta innebär dock inte i sig att sammabeslutsmetoder måste tillämpas på samtliga frågor. Ikonventet har det således ofta framförts attåtminstone vissa delar av samarbetet på deträttsliga området även bör vara föremålför andra beslutsformer än den form som synes bliden dominerande, dvs. dagensmedbeslutandeförfarande.I mars 2003 presenterade konventets presidiumförslag till artiklar i det konstitutionellafördraget rörande ett område med frihet, säkerhetoch rättvisa. [2] Presidiet föreslog således ensammanhållen avdelning i fördraget kring dessafrågor. I avdelning I1, som innehåller degrundläggande bestämmelserna i det konstitutionellafördraget, föreslogs en särskild artikel om ettområde med frihet, säkerhet och rättvisa. Presidietsförslag debatterades i plenum , ochi förväntas presidiet komma med en nyversion av dessa artiklar, tillsammans medomarbetade versioner av de övriga artiklar somdebatterats i plenum.Det rättsliga sSamarbetet inom dennuvarande tredje pelarenI avdelning , artiklarna 29-42, i fördraget omEuropeiska unionen (FEU) finns de bestämmelser omrättsliga och inrikes frågor som handlar ompolissamarbete och straffrättsligt samarbete.Bestämmelserna påverkar inte medlemsstaternas ansvarför att upprätthålla lag och ordning samt att skyddaden inre säkerheten (artikel 33).I artikel 29 anges att unionens mål skall vara attge medborgarna en hög säkerhetsnivå inom ett områdemed frihet, säkerhet och rättvisa genom att utformagemensamma insatser på områdena polissamarbete ochstraffrättsligt samarbete samt genom att förebyggaoch bekämpa rasism och främlingsfientlighet.Målet skall uppnås genom förebyggande ochbekämpande av brottslighet, vare sig denna ärorganiserad eller ej, särskilt terrorism,människohandel och brott mot barn, olaglignarkotikahandel och olaglig vapenhandel, korruptionoch bedrägeri. Som medel för att uppnå detta målnämns bl.a. närmare samarbete mellanmedlemsstaternas polismyndigheter, både direkt ochgenom Europol, mellan rättsliga myndigheter genomEurojust och genom tillnärmning av straffrättsligaregler när det är nödvändigt.För att främja samarbetet inom de områden somanges i avdelning 4VI i FEU skall rådet på lämpligtsätt vidta åtgärder som bidrar till att unionens måluppnås. För detta ändamål får rådet efter initiativfrån en eller flera medlemsstater eller kommissionengenom enhälligt beslut bl.a. anta rambeslut ochbeslut som inte har direkt effekt i medlemsstaterna.Rambeslut - till skillnad från beslut - medför entillnärmning av medlemsstaternas författningar.Rambeslut är folkrättsligt bindande förmedlemsstaterna när det gäller de resultat som skalluppnås, men inte avseende hur implementeringen skallgöras (artikel 34). Innan rådet fattar beslut omantagande av ett rambeslut eller ett beslut skallEuropaparlamentet höras. skallavge sitt yttrande inom en tidsfrist som inte fårvara kortare än . Om något yttrande inteavges får rådet fatta beslut omantagande av det rättsliga instrumentet (artikel39).Det straffrättsliga samarbetet inom unionenomfattar samarbete mellan behöriga myndigheter imedlemsstaterna - för svenskt vidkommande i förstahand polis, åklagare och domstolar - avseenderättsliga förfaranden och verkställighet av beslut.Vidare omfattar samarbetet utlämning mellanmedlemsstaterna samt frågor om behörighetskonflikteroch förenlighet av medlemsstaternas regelverk.Slutligen omfattar samarbetet gradvisa beslut omåtgärder som fastställer minimiregler avseendebrottsrekvisit och påföljder på områdena organiseradbrottslighet, terrorism och narkotikahandel (artikel31.1).Vad gäller polissamarbetet inom unionen skallrådet främja detta bl.a. genom samarbete genomEuropol. Europol skall ges möjlighet att underlättaoch stödja förberedelse samt främja samordning ochutförande av utredningsinsatser av medlemsstaternaspolis. Operativa insatser skall ledas av de berördamedlemsstaternas egna myndigheter. Europol har enstödjande funktion i dessa fall. Europol skall ocksåkunna anmoda medlemsstaternas behöriga myndigheteratt genomföra och samordna utredningar i särskildafall (artikel 30).Rådet skall uppmuntra att samarbete sker genomEurojust, samarbetsorganet för medlemsstaternasnationella åklagarmyndigheter, och bl.a. möjliggöraför Eurojust att underlätta en god samordning mellandem. Eurojust skall vidare stödja brottsutredningarsom gäller grov gränsöverskridande brottslighet, isynnerhet om den är organiserad (artikel 31.2).Samarbetet inom Europol regleras iEuropolkonventionen medan Eurojust inrättats genomett beslut av rådet.EG-domstolen får, om medlemsstaterna godtagitdomstolens behörighet i denna del, meddelaförhandsbesked om giltigheten och tolkningen avbl.a. rambeslut och beslut som antagits enligtbestämmelserna i avdelning 4VI i FEU samt omåtgärderna för att genomföra dessa i medlemsstaterna(artikel 35). har avgett en förklaring sominnebär att har behörighet att prövadessa frågor. **FOOTNOTES**[1]: Dokument CONV 426/02, återfinns på:http://register.consilium.eu.int/pdf/su/02/cv00/00426s2.pdf[2]: Dokument CONV 614/03, återfinns på:http://european-convention.eu.int/docs/Treaty/cv00614.SV03.pdfUtskottetEtt område med frihet, säkerhet ochrättvisaInledningInom Europeiska unionen har man samarbetat inom deträttsliga området i ett par decennier.Effektiviteten har dock ifrågasatts, och i konventethar frågan om samarbetets former tagits upp.Konventet kan förväntas föreslå att en särskildavdelning i fördraget rörande ett område med frihet,säkerhet och rättvisa införs. Presidiet harföreslagit artiklar för denna avdelning, där frågorsom kontroll vid yttre gränser, asyl och invandringtas upp, inklusive en artikel om solidaritet ochrättvis ansvarsfördelning även i finansiellthänseende mellan medlemsstaterna. En fråga somorsakat debatt i konventet är ett förslag om attbestämmelser skall antas avseende alla nödvändigaåtgärder för att stegvis upprätta ett gemensamtsystem för integrerad förvaltning av gränserna.Vidare behandlas i förslaget civilrättsligtsamarbete, t.ex. anförs att beslut (om lagar ochramlagar) inom familjerättens område ävenfortsättningsvis bör kräva enhällighet i rådet, medundantag för beslut om föräldraansvar som skallantas enligt det så kallade lagstiftningsförfarandet(motsvarande dagens medbeslutandeförfarande).Straffrättsligt samarbete, åklagarsamarbetet Euro-just, en europeisk åklagarmyndighet samtpolissamarbete, inklusive Europol, tas också upp iförslaget.Utskottets ställningstagandeUtskottet kan ta upp:Ett inledande omdöme om att tredjepelarsamarbetet inte alltidfungerat så effektivt, nya former kan behövas?Uppfattning om att pelarstrukturen upphör?Kriterier för vad som ska behandlas på EU-nivå:gränsöverskridande fenomen, t.ex. gränsöverskridandebrottslighet.Solidaritetsklausulen vid asyl och invandring.Presidiets förslag om "integrerad förvaltning avgränserna". Skrivningen i presidiets förslag är liteoklar, utskottet kan diskutera hur frågan skahanteras.Civilrättsligt och straffrättsligt samarbete,finns något att säga om harmonisering samtömsesidigt erkännande?Problematisera europeisk åklagare?Samarbetet beträffande rättsliga och inrikes frågor,dvs. asyl- och invandringsfrågor, gränskontroll,polis- och tullsamarbete, bedrägeribekämpning,narkotikafrågor samt civil- och straffrättsligtsamarbete tillhör, enligt utskottets mening, depolitikområden som det är viktigt att Europeiskaunionen i väl avgränsade delar utvecklar såvälbeslutsformer som i förlängningen effektiviteten.Samarbetet inom den tredje pelaren tillkom för attgarantera ett smidigt införande av fri rörlighet förpersoner inom den gemensamma marknaden genom att manockså kunde besluta om s.k. kompensatoriskaåtgärder. Syftet var att bekämpa gränsöverskridandebrottslighet och vidta andra åtgärder för attkompensera för befarade negativa bieffekter av denfria rörligheten för personer mellan länderna. Detfinns uppenbart goda skäl att samarbeta inomunionen, t.ex. mellan medlemsstaternaspolismyndigheter för att bekämpa gränsöverskridandebrottslighet, för att nå det mål om ett "området förfrihet, säkerhet och rättvisa" som fastslogs iAmsterdamfördraget och som unionen arbetat vidaremed i olika sammanhang, inte minst genom de s.k.Tammerforsslutsatserna som antogs under Finlandsordförandeskap hösten 1999.Det är i denna anda som har arbetat aktivtför att föra upp brottsförebyggande frågor på EU:sdagordning. Det ledde bl.a. till att rådet underSveriges ordförandeperiod beslutade att inrätta etteuropeiskt nätverk för förebyggande av brottslighet(2001/427/RIF) och ett finansieringsprogram förbrottsförebyggande frågor, (2001/515/RIF).Utvecklingen av samarbetet har gått i överstatligriktning. Sedan är rättsliga ochinrikes frågor en formell del av EU-samarbetet ochinnefattar frågor som asyl- och invandringspolitik,civilrätt, polis- och tullsamarbete samt straffrätt.Asyl- och migrationspolitik samt civilrätt ingårnumera i EU:s första pelare medan samarbetet kringpolisiära och straffrättsliga frågor fortfarandesker inom ramen för tredje pelaren. Det finns,enligt utskottet, skäl att överväga vissaytterligare förändringar i överstatlig riktning.Samarbetet inom tredje pelaren har ibland gåttalltför långsamt, och det finns en uppenbar risk föratt utvidgningen kommer att kunna leda till ökadesvårigheter att utveckla samarbetet på det rättsligaoch inrikes området om man inte reformerarbeslutsformerna. Att avskaffa pelarstrukturen öppnarför möjligheten att införa sådana inslag.Reformeringen av arbetsmetoderna inom deträttsliga och inrikes samarbetet bör enligtutskottets mening vara en prioriterad fråga. FörSveriges del kom prioriteringen för övrigt tilluttryck i den s.k. Hagaprocessen som Sverigelanserade under sin ordförandeperiod. Hagaprocessensyftade till att effektivisera processen ochbeslutsstrukturerna. Detta skulle ske bl.a. genomatt fokusera på prioriterade sakområden, ökaförutsebarheten och samordningen i samband medinitiativ, förbättrad långsiktig planering, färrearbetsgrupper, mer projektbaserat arbete och enöversyn av resurserna på såväl nationell somöverstatlig nivå.Effektivare beslutsformer framstår som nödvändiga,men utskottet vill i det sammanhanget också peka pånödvändigheten av försiktighet. familjerätt och straffrätt har inget värde isig. Harmonisering och överstatlighet är baraönskvärd i den mån som man därigenom kan vinna någotsom inte annars går att nå. På familjerättens områdekan nämnas förslaget om barns umgängesrätt närbarnets föräldrar bor i olika länder: en umgängesdomskall kunna verkställas direkt i annan medlemsstatutan att man först måste anlita något särskiltförfarande för godkännande i verkställighetsstaten(II a). På straffrättens område gäller detområden som trafficking, narkotikabrott ochmiljöbrott när syftet är att undvika att det inomden inre marknaden uppstår frihamnar för allvarligbrottslighet. På andra områden, såsom yttregränskontroll och handläggning av asylansökningar,är det däremot svårare att se nödvändigheten avrättslig harmonisering och överstatligtbeslutsfattande.En viktig utgångspunkt i EU-arbetet och i denfortsatta debatten om EU:s framtid och legitimitetär, enligt utskottet, det förhållandet attmedlemsstaterna är avtalsslutande parter i degrundläggande fördrag som reglerar EU:s verksamhet.EU är i grunden ett mellanstatligt samarbete som -vilket utskottet tidigare påpekat (bet. 2000/01:KUU1och 2001/02:KUU2 ) - bygger på principen omtilldelade befogenheter. Det är medlemsstaternasjälva som disponerar fördragen och som har detavgörande inflytandet över EU:s utveckling. Det nyakonstitutionella fördraget som är under utarbetandeförändrar inte detta förhållande. Därav följer attdet också är mycket angeläget att det nya fördragetinnehåller tydliga bestämmelser omkompetensfördelningen mellan unionens institutioneroch medlemsstaternas kompetens. Detta gällernaturligtvis alla politikområden som regleras ifördraget, men det är särskilt viktigt på områdensom i hög grad berör frågor som ligger inom ramenför den nationella suveräniteten. Det är därför,enligt utskottet, angeläget att fördraget - särskiltpå det straffrättsliga området - inte ger EU:sinstitutioner någon självständig möjlighet tillutvidgning av unionens kompetens. En sådanutvidgning bör endast kunna ske genom enhälligtbeslut och ratificeras som en fördragsändring.Enligt utskottet bör inte heller - somkonventspresidiet föreslår - en motsvarighet tillden nuvarande s.k. generalklausulen i artikel 308 iEG-fördraget kunna tillämpas på det straffrättsligaområdet.Metoder för avgränsning av kompetensenInledningEn viktig slutsats av konventets arbete är att pelarstrukturenbör upphävas. Således slås och EG-fördraget ihop till ett fördrag, men detta behöverinte innebära att områden som ligger i tredjepelaren blir föremål för samma beslutsformer somdagens förstapelarfrågor. Det finns fortfarandemöjlighet att ha olika beslutsformer för olika delarav EU-samarbetet.Avskaffandet av pelarstrukturen kan få tillkonsekvens att bestämmelser som avsetts för EG-fördraget nu kommer att tillämpas också på depolitikområden som ligger i . Ettexempel är dagens artikel 308 i EG-fördraget, den såkallade flexibilitetsklausulen, som med presidietsförslag ska kunna tillämpas på hela det rättsligasamarbetet.Presidiets förslag inom det straffrättsligaområdet kritiserades i konventets debatt föroklarhet på några punkter. Ett förslag innebär attEuropaparlamentet och rådet får, i enlighet medlagstiftningsförfarande, anta ramlagar sominnehåller minimiregler om fastställande avstraffbarhet och påföljder inom områden av särskiltallvarlig brottslighet med ett gränsöverskridandeinslag till följd av karaktären eller effekterna avbrotten eller av ett särskilt behov av att lagföradem gemensamt. Efter att ett antal områden harräknats upp heter det att med hänsyn tillutvecklingen av brottslighet får rådet genomenhällighet och samtyckefastställa andra områden av brottslighet somuppfyller de nämnda kriterierna.Utskottets ställningstagandeUtskottet kan ta upp:Resonemang kring effekter av pelarstrukturensavskaffande och möjligen flexibilitetsklausulen(dagens artikel 308 EG).Frågan om att EU:s kompetens inte ska kunnautvidgas av EU själv genom gummiparagrafer; EU skainte ha "kompetenskompetens.Utskottet kan, utan att diskutera enskilda fall,understryka vikten av att det är tydligt vilkakompetenser som överlåts till EU.Utskottet kan nämna att det finns olikabeslutsformer inom första pelaren; rådet har enstarkare ställning inom jordbrukspolitiken och iEMU-frågor än på många andra politikområden i förstapelaren, där är jämställdlagstiftare med rådet.BeslutsformerInledningKonventets presidium föreslår attlagstiftningsproceduren (motsvarande dagensmedbeslutandeförfarande) skall tillämpas på flerområden än . Proceduren innebär attEuropaparlamentet är jämställd lagstiftare med rådetoch att rådet beslutar med kvalificerad majoritet.För vissa frågor föreslås dock att rådet skallbesluta (enhällighet eller med kvalificeradmajoritet) medan har yttranderätti stället för medbeslutanderätt.Beslutsformer m.m.Konventspresidiets förslag innebär attpelarstrukturen avskaffas och att detstraffrättsliga samarbetet, i vid bemärkelse,förändras från att vara mellanstatligt till att fåtydliga överstatliga inslag. Något förenklat kanförslaget beskrivas som att de frågor som nuomfattas av den nuvarande tredje pelaren överförstill den första pelaren. Vissa särbestämmelser bl.a.vad avser initiativrätten och beslutsfattandet,jämfört med gemenskapsrätten i övrigt, kommer dockalltjämt att finnas.För närvarande fattas beslut i rådet som rör detstraffrättsliga samarbetet med enhällighet efter detatt haft möjlighet att yttra sig.Sverige representeras i rådet av företrädare förregeringen. Kravet på enhällighet i rådet för att enrättsakt, vanligen ett rambeslut, skall antasinnebär att samtliga medlemsstater har vetorätt.Denna används inte i praktiken men är naturligtvisnågot som har betydelse för förhandlingsarbetet.Om den föreslagna rättsakten kräverlagstiftningsåtgärder i måste regeringeninhämta godkännande innan den röstar föratt rättsakten skall antas i rådet (se RF 10 kap. 2§). Rörande dessa rättsakter lämnarregeringsrepresentanter en s.k. parlamentariskgranskningsreservation under förhandlingarna. Dettainnebär att regeringen inte kan ingå någon förSverige bindande överenskommelse förrän riksdagenlämnat sitt godkännande. Såsom praxis i harutbildats föreslår regeringen i engodkännandeproposition att godkänner ettutkast till rambeslut. I ärendet redovisaslagstiftningsbehovet. Regeringen återkommer tillriksdagen efter rambeslutets antagande i ett senareärende med förslag till lagändringar. Denna ordningblir inaktuell om konventspresidiets förslag antas.Enligt konventspresidiets utkast till förslagskall nuvarande rättsliga instrument ersättas medlagar och ramlagar. I likhet med dagens rambeslutbinder ramlagar medlemsstaterna avseende de mål somskall uppnås men överlåter till medlemsstaterna attbestämma hur detta skall ske; härför krävs alltsånationell lagstiftning. Lagar däremot är direkttillämpliga. Beslut fattas enligt förslaget i deflesta fall med kvalificerad majoritet i rådet ochmed medbeslutande av . -Konventspresidiet föreslår, i ett framlagtdokument, vad gäller beslut som skall fattas medkvalificerad majoritet i rådet, att förslaget skallstödjas av en majoritet av medlemsstaterna somföreträder minst tre femtedelar av unionensbefolkning för att det skall bli antaget (se artikel17 b i CONV 691/03). Utkastet till förslag skiljersig från vad som bestämdes genom genomatt vägningen av medlemsstaternas röster i rådet tasbort och att de befolkningsrika medlemsstaterna gesett större inflytande.Konventspresidiets utkast till förslag avseendebeslutsformerna som rör det straffrättsligasamarbetet innebär att regeringen inte längrebehöver begära godkännande av innan en nyrättsakt antas. formella inflytande överlagstiftningen på detta område minskar.