bet · GR01JUU1 · 2003-12-04 00:00:00 — Om brottsskadeersättning betalas utinträder staten intill det utgivna beloppet i denskadelidandes rätt till skadestånd.SjälvriskI motion Ju444 (fp) begärs att bestämmelsen om avdragför självriskbelopp vid brottsskadeersättning förpersonskada och kränkning skall avskaffas.Bakgrunden till reglerna om självrisk är att systemetmed brottsskadeersättning inte skall belastas med ettstort antal ärenden som rör endast låga belopp. Vidinförandet av reglerna anfördes bl.a. att deadministrativa kostnaderna bör stå i någorlunda rimligproportion till de ersättningsbelopp som betalas ut.Självrisken utformades så att ett visst belopp alltidavräknas från den ersättning som den skadelidande iövrigt är berättigad till (prop. 1977/78:126 s. 26 f.).Självriskbeloppet är 1 200 kr.Enligt utskottet är de gällande reglerna om självriskutformade på ett ändamålsenligt sätt. Någon anledningatt ändra på dessa finns inte. Utskottet föreslår attriksdagen avslår motion Ju444 i denna del.SakskadorI motion L318 (fp) begärs en utvärdering av reglerna ombrottsskadeersättning för sakskador. Motionärernabetonar de ökade svårigheterna för t.ex. småföretagareatt teckna försäkringar.Det är endast en mycket liten del av utbetaldbrottsskadeersättning som avser sakskador. År 2002utbetalades ca i ersättning för sak- ellerförmögenhetsskador, att jämföra med den totaltutbetalda brottsskadeersättningen på nära 85 miljonerkronor.Utskottet uttalade vid införandet av brottskadelagen,när det gäller ersättning för egendomsskador iallmänhet, att det är fråga om en utomordentligt svåravvägning där de statsfinansiella skälen måstetillmätas stor betydelse. Utskottet ansåg - inte minstmed tanke på särreglerna för de s.k. rymningsskadornaoch på det vidsträckta tillämpningsområdet för sådanaskador - att anledning saknades att invända mot denlösning som valts (bet. 1977/78: JuU32 s. 8).Utskottet har senare gett uttryck för motsvarandeuppfattning när det gäller ren förmögenhetsskada. Isamband med ändringar 1999uttalade utskottet, med anledning av ett motionsyrkandeom att utöka möjligheterna till brottsskadeersättningför ren förmögenhetsskada, att vid en utökning avmöjligheterna att få brottsskadeersättning måste ävende statsfinansiella skälen tillmätas stor betydelse.Staten kan inte ta på sig ett obegränsat ansvar föralla förekommande brottsskador, utan en begränsningmåste ske till de fall där de sociala och humanitäraskälen är starkast. Utskottet ansåg att den begränsningsom gjorts beträffande ersättning för renförmögenhetsskada var ändamålsenlig (bet. 1998/99:JuU20s. 9).Utskottet anser att den begränsning som gjortsbeträffande ersättning för sakskada är ändamålsenlig,och utskottet föreslår att avslår motion L318i denna del.Undantag för arbetsskadorI motion Ju214 (m) begärs att arbetsskador skallundantas från brottsskadelagen.Frågan om arbetsskador skall undantas frånbrottsskadelagen togs upp i proposition 1998/99:41 omändringar i brottsskadelagen. Till grund förpropositionen låg en departementspromemoria (Ds1997:45) samt remissvaren till denna.I propositionen anges bl.a. att brottskador somuppkommer i arbetslivet till stor del täcks av denallmänna försäkringen och arbetsskadeförsäkringen. Vadgäller frågan om vem som skall täcka den resterandedelen anförs i propositionen att flera omständighetertalar för att arbetsgivaren bör ansvara för den delen.Det fordras emellertid för ett tillfredsställande skyddatt de arbetsgivare vars anställda inte omfattas avnågon trygghetsförsäkring eller liknande skaffar sigett frivilligt försäkringsskydd som täcker brottsskadorsom uppkommer i verksamheten. Brottsskadelagen skulledå inte behöva ändras och några olägenheter skulle inteuppkomma för de skadelidande. Mot denna bakgrund börenligt propositionen frågan om arbetsskador skallundantas från brottsskadelagens tillämpningsområde inteslutligt avgöras förrän utvecklingen beträffandekollektiva och privata försäkringar har avvaktats entid (prop. 1998/99:41 s. 37 f.)Utskottet delade regeringens bedömning och avstyrkteett motionsyrkande motsvarande det nu aktuella (bet.1998/99:JuU20 s. 7 f.). För en utförligare redovisningav bl.a. arbetsgivarens ansvar och försäkringsskyddetpå området hänvisas till detta betänkande.Justitieministern anförde , som svarpå en interpellation (Ip. 2002/03:268) om undantag förarbetsskador i brottsskadelagen, att regeringen inte dåvar beredd att säga att arbetsmarknadens parter skallta över frågan, men att man följer utvecklingen.Utskottet har inhämtat att man frånJustitiedepartementets sida fortfarande följerutvecklingen på området.Utskottet ser inte anledning att nu förespråka attarbetsskador skall undantas från brottsskadelagen.Riksdagen bör sålunda avslå motion Ju214.Handläggning av ärenden om brottsskadeersättningI motion Ju453 (kd) begärs att regeringen skall låtautreda möjligheten att förskotterabrottsskadeersättning. Liknande krav framförs imotionerna Ju363 (c), Ju404 (c) och Ju479 (fp).Liknande yrkanden har varit föremål för utskottetsbedömning tidigare. Senast detta skedde var (bet. 2002/03:JuU1 s. 118 f.).Utskottet hänvisade då till de ansträngningar sompågår inom EU för att tillnärma medlemsstaternasbestämmelser om statlig ersättning till brottsoffer.Europeiska kommissionen lade fram engrönbok, Ersättning till brottsoffer (KOM [2001] 536slutlig). Syftet med grönboken angavs vara att startaett samråd med alla berörda parter om åtgärder somskulle kunna vidtas på gemenskapsnivå för att förbättrade statliga ersättningarna till brottsoffer i EU.Frågor som kommissionen ville att medlemsstaternaskulle svara på var bl.a. följande. Hur bör densubsidiära naturen hos en statlig ersättning, iförhållande till andra ersättningskällor som offret kananvända, definieras i en miniminorm? Vilka ersättningarfrån övriga källor bör dras av från statlig ersättning?Bör möjlighet till förskottsbetalning inbegripas i enminiminorm? Bör kriterier som är kopplade till offretsuppträdande i samband med brottet, offrets deltagande ibrottslig verksamhet i allmänhet eller andra faktorersom är kopplade till det allmänna rättsmedvetandeteller statlig praxis inbegripas i en miniminorm?Efter remissbehandling av grönboken har avgivit ett förslagtill rådets direktiv om brottsofferersättning(2002/0247 [CNS]). Förslaget innehåller miniminormerför brottsoffers rätt till statlig ersättning samtsärskilda bestämmelser för gränsöverskridande fall.Bland annat föreslår Europeiska kommissionen attbrottsoffer skall ha rätt till förskottsutbetalning avden statliga ersättningen under vissa förutsättningar,nämligen om de grundläggande villkoren för ersättningär uppfyllda, det finns anledning att anta att detslutliga beslutet om ersättning inte kan fattas inomkort tid efter det att ansökan har lämnats in, det ärbefogat med hänsyn till sökandens ekonomiskaförhållanden att betala ut förskott och det med rimligsäkerhet kan antas att gärningsmannen helt eller delvisinte kan fullgöra en dom eller ett beslut om skadeståndtill brottsoffret (artikel 5 i förslaget). Enligtförslaget skall medlemsstaterna senast den 30 juni 2005ha genomfört för direktivets efterföljande nödvändigaförfattningsändringar. Kommissionens förslag tilldirektiv behandlades inom rådet i kommittén förcivilrättsliga frågor.Mot bakgrund av det då pågående arbetet inom EU idessa frågor såg utskottet ingen anledning att ta någotinitiativ med anledning av där behandlade yrkanden.Utskottet avstyrkte då aktuella motionsyrkanden.Förslaget till rådets direktiv behandlas förnärvarande av en civilrättskommitté under rådet.Utskottet anser alltjämt att pågående arbete inom EUbör avvaktas. Mot den bakgrunden föreslår utskottet attriksdagen avslår motion Ju404 samt motionerna Ju363,Ju453 och Ju479 i nu behandlade delar.I motion Ju279 (m) begärs att Brottsoffermyndigheteninte skall göra någon självständig prövning avskadeståndsbeloppets storlek, utan betala ut det avdomstolen utdömda beloppet i de fall domstolensakprövat detta. Även i motion Ju439 (fp) begärs attmyndigheten vid en utbetalning av brottsskadeersättninginte skall kunna jämka av domstolen sakprövat ochutdömt skadestånd.Frågan om samspelet mellan bl.a. domstolarna ochBrottsoffermyndigheten behandlas i regeringensproposition Ersättning för ideell skada (prop.2000/01:68 s. 60 f.). Sammanfattningsvis görsbedömningen att samspelet fungerar bra.Brottsskadeersättning bestäms med tillämpning avskadeståndslagen och skadeståndsrättslig praxis.Brottsoffermyndigheten är inte bunden av ettdomstolsavgörande rörande samma skadehändelse. Hardomstolen sakprövat skadeståndet bestäms enligtmyndigheten oftast brottsskadeersättningen till sammabelopp, särskilt när det är fråga om etthovrättsavgörande. Skäl för myndigheten att frångådomstolsavgörandet kan t.ex. vara att ersättningsnivånklart avvikit från rådande praxis eller att myndighetengrundar sitt beslut på omständigheter som inte varitkända för domstolen. På detta sätt kan myndighetenbidra till en utveckling av skadeståndsrättslig praxis,vilket bl.a. märks genom att både tingsrätter ochhovrätter vid avgörande av skadeståndsfrågor i vissafall hänvisar till myndighetens praxis. Även Högstadomstolen har hänvisat till nämndens praxis (se NJA1997 s. 315).Frågan om samspelet mellan domstolarna ochBrottsoffermyndigheten har behandlats av utskottettidigare (bet. 2000/01:JuU20 s. 20). Utskottet såg intenågon anledning att förordna en ordning innebärande attBrottsoffermyndigheten skulle åläggas att strikt följadomstolens avgöranden.Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan ochavstyrker motionerna Ju279 och Ju439.RättsmedicinalverketUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt redogörs förRättsmedicinalverkets resultat . Utskottet har inte någoninvändning mot regeringens bedömning attRättsmedicinalverket i allt väsentligt fullgjortde mål som ställts upp för dess verksamhet. Iavsnittet tar utskottet vidare ställning tillvilka prioriteringar som bör ligga till grundför verksamhet under år2004.InledningRättsmedicinalverket är central förvaltningsmyndighetför rättspsykiatrisk, rättsmedicinsk, rättskemisk ochrättsgenetisk verksamhet i den utsträckning sådanafrågor inte handläggs av någon annan statlig myndighet.I praktiken går verksamheten ut på att sörja för attdomstolarna har teknisk (medicinsk) bevisning ibrottmål och faderskapsmål och ett fullgott underlagför påföljdsbestämningen i brottmål i form av t.ex.rättspsykiatriska undersökningar. Rättsmedicinalverketsarbetsuppgifter finns närmare reglerade i förordning(1996:613) med instruktion för Rättsmedicinalverket.Verket bedriver såväl anslagsfinansierad somuppdragsfinansierad verksamhet.ResultatuppföljningFör gällde för följandeverksamhetsmål. verksamhet skulleskapa goda förutsättningar för rättssäkerhet ocheffektivitet inom rättsväsendet genom tillhandahållandeav rättspsykiatriska, rättsmedicinska, rättskemiska ochrättsgenetiska undersökningar av hög kvalitet ochsvarande mot uppdragsgivarnas behov. Verksamhetenskulle bedrivas med respekt för de undersöktaspersonliga integritet. Till gagn för denna verksamhetskulle verket bedriva och stödja ett aktivt forsknings-och utvecklingsarbete. Verket skulle dessutom, där detvar lämpligt och där verksamheten kunde skapa särskildaförutsättningar för det, vinnlägga sig om att bidratill det brottsförebyggande arbetet.Rättsmedicinalverket skulle också verka för enlångsiktigt god försörjning av personal medändamålsenlig kompetens och specialistkunskap. Särskiltgällde det att minska sårbarheten i utnyttjandet av ochtillgången på rättsläkare genom en aktiv ochförutseende rekrytering och utbildning. Slutligenskulle verket arbeta med att förnya arbetsformerna ochutveckla ledarskapet.I budgetpropositionen redovisar regeringenRättsmedicinalverkets resultat med en inledande allmändel och i övrigt uppdelat på de fyraverksamhetsgrenarna rättspsykiatri, rättsmedicin,rättskemi samt rättsgenetik. Här redovisasRättsmedicinalverkets resultat enligt samma uppdelning.År 2002 kännetecknades av en fortsatt hög efterfråganpå verkets utredningar och undersökningar. För attvidareutveckla kvaliteten inom verksamheten fastställdeverket en föreskrift om gemensam hantering av klagomåloch händelser som avviker från fastlagda rutiner.Enligt föreskriften skall klagomål och händelser avbetydelse rapporteras till de kvalitets- ochutvecklingsråd som finns inom det rättsmedicinskarespektive det rättspsykiatriska området. Vidarefastställdes en policy för forskning och utveckling.Två arbetsgrupper tillsattes för att arbeta vidare medhur denna policy skall genomföras. I syfte attundersöka problem med bl.a. kvaliteten på rättsintyginitierade en översyn av ordningenför utfärdande av rättsintyg, vilket resulterat i endepartementspromemoria (Ds 2003:3). I promemorian, sombereds inom , föreslås attRättsmedicinalverket anförtros huvudmannaskapet förutfärdandet av rättsintyg och därmed sammanhängandeundersökningar.Inom rättspsykiatrin ökade domstolarnas efterfråganpå rättspsykiatriska undersökningar (RPU) under år2002. Antalet undersökningar som utfördes uppgick till670 (se tabell). Av de undersökta bedömdes lida aven allvarlig psykisk störning. I avundersökningarna föreslogs rättspsykiatrisk vård sompåföljd och i skyddstillsyn. Domstolarnasförtroende för verkets undersökningar var fortsatthögt. följde domstolarna de förslag omöverlämnande till rättspsykiatrisk vård som lämnats ide rättspsykiatriska utlåtandena i av fallen. Ävenantalet av utfärdade läkarintygenligt 7 § lagen (1991:2041) om särskildpersonutredning i brottmål, m.m, s.k. § 7-intyg, ökadeunder . Totalt utfärdades 1 876 sådana intyg(se tabell).Antalet rättspsykiatriska undersökningar och § 7-intyg-----------------------------------------------------|År | Utförda |Utfärdade § 7-intyg|| | rättspsykiatriska | || | undersökningar | |-----------------------------------------------------|1997 | 600 | 1 858 |-----------------------------------------------------|1998 | 609 | 1 847 |-----------------------------------------------------|1999 | 657 | 1 838 |-----------------------------------------------------|2000 | 619 | 1 772 |-----------------------------------------------------|2001 | 589 | 1 797 |-----------------------------------------------------|2002 | 670 | 1 876 |-----------------------------------------------------Inom rättsmedicinen ökade antalet förrättningar underår 2002 från ca 7 500 till ca 8 500. Framför alltberodde det på att antalet undersökningar och yttrandenöver levande personer ökade kraftigt. Enenkätundersökning som genomfördeunder hos polisen visar att uppdragsgivarna ihuvudsak är positiva till de rättsmedicinskarapporterna. Handläggningstiderna inom rättsmedicinenbedöms fortfarande vara för långa, vilket delvis harsin förklaring i svårigheterna att rekryterarättsläkare. För att säkra kompetensförsörjningenframöver erbjuder verket s.k. prova-på-perioder förläkare som inte är färdiga för specialistutbildning.Vidare bedrivs en försöksverksamhet med en nypersonalkategori, s.k. rättsmedicinska utredare, somskall avlasta rättsläkarna från vissa arbetsuppgifter.Antalet ärenden inom den rättskemiska verksamhetenökade med knappt 2 %.Handläggningstiderna kunde trots detta i stort setthållas. Anslagsverksamheten expanderade till följd aven fortsatt ökning av drograttfylleriärenden. Ökningenklarades av på bekostnad av att utvecklingsarbetet fickstå tillbaka.Inom rättsgenetiken handlades och besvarades 2 016ärenden , vilket var en minskning med 60ärenden jämfört med . Tack vareeffektiviseringar fortsatte handläggningstiderna attminska. Med hänsyn till personalsituationen kundeforsknings- och utvecklingsarbetet inte bedrivas i denomfattning som den rättsgenetiska verksamhetenlångsiktigt behöver för att följa med i utvecklingeninom området.Regeringen konstaterar att trotsen ansträngd personalsituation klarat av att möta denökade efterfrågan utan att handläggningstiderna behövtöka i någon större utsträckning. Den ansträngdaarbetssituationen har emellertid försvåratmöjligheterna att avsätta tillräckligt med tid för attgenomföra planlagda forskningsarbeten. Enligtregeringen visar gjorda undersökningar avuppdragsgivarnas syn på verkets utredningar och externagranskningar att verket väl uppfyller högt ställdakvalitetskrav. I fråga om personal- ochkompetensförsörjningen konstaterar regeringen attRättsmedicinalverket fortlöpande bedriver ett aktivtarbete och att verket lägger stor vikt vid dessafrågor. Det rekryteringsarbete som verket gjort hargivit visst resultat. Inom rättsmedicinen, därpersonalsituationen är särskilt ansträngd, har manunder lyckats att rekrytera ett antalläkare. Sammantaget anser regeringen attRättsmedicinalverket i allt väsentligtuppfyllt statsmakternas övergripande mål förverksamheten.Utskottet konstaterar att ingenting framkommit somtalar mot regeringens bedömning avRättsmedicinalverkets resultat.Verksamhetsinriktning år 2004Regeringen anför i budgetpropositionen att det ärmycket angeläget att även underkommande år upprätthåller en hög kvalitet på sinautredningar och undersökningar. Av stor vikt i dettasammanhang är det forsknings- och utvecklingsarbete sombedrivs inom verket eller med stöd av verket. Vidareanser regeringen, mot bakgrund av att bristen påutbildade rättsläkare är ett stort problem, att det ärangeläget att verket fortsätterarbetet med att rekrytera kompetent arbetskraft tillden rättsmedicinska verksamheten.Utskottet har ingen erinran mot regeringensbedömningar i denna del.Anslaget(Beloppen anges i tusental kronor)-----------------------------------------------------|Anslag |Prop. | m |fp | kd | c || 2003 | 2004 | | | | |-----------------------------------------------------|213 648 |218 290 | - |- | - | - |-----------------------------------------------------I tabellen återfinns regeringens förslag till anslagför år 2004.Vid utgången av uppgick Rättsmedicinalverketsunderskott till . För år 2003uppgår anslag till drygt 213,6miljoner kronor. Utgiftsprognosen för ärberäknad till knappt 211,7 miljoner kronor.I anslaget för ligger ett engångsvisttillskott om . Medlen skall användastill att vidareutveckla verksamheten medrättspsykiatriska undersökningar, möta den ökandeefterfrågan på drograttfylleriundersökningar samt geRättsmedicinalverket möjligheter att kunna fortsättaoch intensifiera rekryteringen av rättsläkare. Eftersomdessa åtgärder inte är av engångsnatur utan medförårliga kostnader så länge verksamheten är av nuvarandeomfattning anser regeringen att tillskott behövs ävenför kommande år. I budgetpropositionen föreslås därföratt verkets ramanslag höjs med frånoch med . Sammantaget föreslår regeringen ettramanslag för på knappt 218,3 miljoner kronor.I anslagsberäkningen har hänsyn tagits till beräknadeutgiftsökningar för löner, lokaler och övrigaförvaltningskostnader samt kostnaderna för årligrevision.Utskottet har behandlat anslagsyrkandet ovan iavsnittet Utgiftsramen och anslagen. Som framgår därföreslår utskottet att antar regeringensförslag.Rättshjälpskostnader m.m.Utskottets förslag i korthetI detta avsnitt redogörs för anslagetRättshjälpskostnader m.m.InledningRättshjälpslagen (1996:1619) har till grundläggandesyfte att ge rättsskydd åt dem som inte kan fårättsligt bistånd på annat sätt.Enligt lagen är rättshjälpen subsidiär tillrättsskyddet, dvs. den som har en rättsskyddsförsäkringeller liknande rättsskydd som omfattar den aktuellarättsliga angelägenheten får inte beviljas rättshjälp.Vidare innebär lagen att den som inte har rättsskydd avifrågavarande slag, men som borde ha haft det medhänsyn till sitt försäkringsskydd i övrigt eller tillsina personliga och ekonomiska förhållanden, fårbeviljas rättshjälp endast om det finns särskilda skäl(9 §). Som en allmän förutsättning för att rättshjälpskall beviljas gäller att det, med hänsyn tillangelägenhetens art och betydelse, tvisteföremåletsvärde samt omständigheterna i övrigt, är rimligt attstaten bidrar till kostnaderna (8 §).Enligt rättshjälpslagen är inkomstgränsen förrättshjälp i årsinkomst (6 § förstastycket). Lagen föreskriver också att rådgivning iminst som huvudregel är en förutsättning föratt rättshjälp skall beviljas (2 § andra stycket).Vidare innebär lagen bl.a. att biträdesbehovet äravgörande för om rättshjälp skall beviljas och attbiträde enligt rättshjälpslagen normalt skall fåersättning för högst 100 timmars arbete (15 §).AnslagetFrån anslaget betalas de kostnader som enligt 21 kap.10 § , lagen (1988:609) ommålsägandebiträde, rättshjälpslagen och 12 § lagen(1999:997) om särskild företrädare för barn skall utgåav allmänna medel. Därutöver skall från anslagetbetalas de kostnader som enligt lagen (1996:1620) omoffentligt biträde skall betalas av allmänna medel,dock inte sådana kostnader som avser offentligt biträdei ärenden enligt utlänningslagen (1989:529) och lagen(1991:572) om särskild utlänningskontroll.De faktorer som styr kostnaderna är framför alltantalet ärenden, ärendenas svårighetsgrad,ersättningsnivån till biträden och offentliga för-svarare samt den andel av rättshjälpskostnaderna sombetalas av den rättssökande.Regeringen bestämmer den timkostnadsnorm som liggertill grund för ersättning för arbete pårättshjälpsområdet. Ersättningen till offentligaförsvarare och målsägandebiträden regleras också i vissutsträckning med hjälp av taxor. finnsdet en taxa för ersättning till offentliga försvarare ivissa brottmål i tingsrätt och hovrätt samt enmotsvarande taxa för målsägandebiträden (DVFS 2002:5respektive 2002:9). Taxorna beslutas av Domstolsverketpå grundval av timkostnadsnormen. Regeringen harfastställt timskostnadsnormen för till 965kronor exklusive mervärdesskatt (1 206 kronorinklusive mervärdesskatt).Under år 2003 pågår en försöksverksamhet utan taxaför offentliga försvarare och målsägandebiträden itingsrätt och hovrätt. lämnade underhösten 2003 en delrapport om hur försöksverksamhetenfortskrider. Uppdraget skall slutredovisas den 31 mars2004.Utgifterna på anslaget är regelstyrda och svåra attberäkna. har utgifterna för offentligaförsvarare, offentliga biträden och målsägandebiträdenökat, som kostnaderna för rättshjälp enligträttshjälpslagen har minskat (se tabell). (Beloppen anges i tusental kronor)----------------------------------------------------|År |Rättshjälp|Offentligt|Offentligt|Målsägandebiträde |Totalt* || | enl. | |biträde | | || | RhjL |försvar | | | |----------------------------------------------------|1998 |305 504 |454 281 |55 846 |46 943 |831 || | | | | |201 |----------------------------------------------------|1999 |225 831 |451 288 |59 500 |53 220 |769 || | | | | |202 |----------------------------------------------------|2000 |188 067 |495 922 |62 967 |73 345 |799 || | | | | |284 |----------------------------------------------------|2001 |172 023 |526 968 |65 026 |73 037 |804 || | | | | |755 |----------------------------------------------------|2002 |168 344 |571 868 |71 270 |81 181 |861 || | | | | |780 |----------------------------------------------------*inkl. övriga utgifter samt återbetalning avrättshjälpsavgifterInom bereds endepartementspromemoria (Ds 2003:55) sominnehåller förslag på åtgärder som kanpåverka kostnadsutvecklingen pårättshjälpsanslaget. Utskottet harinhämtat att promemorian skall sändas utpå remiss . Promemorianbehandlar två rapporter frånDomstolsverket, Utvärdering avrättshjälpslagen (2001:6) ochRättshjälpsanslaget, kostnadsräkningarnaoch talerätten (2003:1), samtytterligare förslag på kostnadsbesparandeåtgärder. Vidare har departementet lagtfram en departementspromemoria (Ds2003:53) som innehåller förslag somsyftar till att genomföra EG-direktivet(2003/8/EG) om förbättringar avmöjligheterna till rättslig prövning igränsöverskridande tvister genomfastställande av gemensamma minimireglerför rättshjälp i sådana tvister. Dennapromemoria sändes ut på remiss i november2003.I tabellen nedan återfinns regeringensoch oppositionens förslag till anslag förrättshjälpskostnader m.m. för . (Beloppen anges i tusental kronor)-----------------------------------------------------|Anslag |Prop.