bet · GQ01UMJU1 · 2003-04-29 00:00:00 — En annanfråga är utvecklingsländernas egna åtaganden.Utskottet kan konstatera att frågan är känslig.Samtidigt som utvecklingsländerna behöver stöd ochen effektiv energiutveckling, står det klart attåtminstone vissa utvecklingsländer efter den på något sätt också börmedverka med kvantitativa åtaganden. Det behövs etträttvist och samlat handlande som inte äventyrarutan snarare bidrar till utvecklingsländernasutveckling och kamp mot fattigdom. Utskottet anseratt det är viktigt att man strävar mot en rättvisarefördelning mellan olika länder ochbefolkningsgrupper i fråga om utsläppsnivåer.Utskottet utgår från att regeringen under denärmaste åren prioriterar arbetet för att skapaförutsättningar för detta.Enligt utskottets mening är det positivt attSverige tillsammans med andra länder och företagdeltar i prototyp för eninternationell klimatfond, Prototype Carbon Fund.Syftet är att minska klimatpåverkan i såvälutvecklingsländer som industriländer genom attåstadkomma projekt som kan ge underlag förtillgodoräknande enligt bestämmelserna om gemensamtgenomförande respektive mekanismen för en renutveckling i Kyotoprotokollet. Ett annat minst likaviktigt syfte är att åstadkomma kunskapsutvecklingrörande de metodfrågor som aktualiseras i dessasammanhang. Utskottet ser även positivt på attExportkreditnämnden (EKN) utvärderat miljöpolicyn isin garantigivning. Översynen har inkluderat frågorom klimatpåverkan och växthusgaser. Enligt denreviderade policyn skall - för projekt som medförmer än minimal miljöpåverkan - miljögranskningen hosEKN lägga särskild vikt vid klimatpåverkan. Ävensociala hänsyn skall ingå.När det gäller EU konstaterar utskottet att detsedan år 1991, då unionen presenterade sin förstastrategi för att begränsa utsläppen av koldioxid,har lagts fram ett antal klimatrelaterade förslag.Bland dessa kan nämnas direktiv (2001/77/EG) omfrämjande av elproduktion från förnybaraenergikällor på den inre marknaden för el,frivilliga avtal om reducerade kodioxidutsläpp medeuropeiska (Manufacturers''''''''''''''''Association - ACEA), japanska (AutomobileManufacturers'''''''''''''''' Association - JAMA) och koreanska(Manufacturers'''''''''''''''' Association -KAMA) biltillverkare, direktiv om beskattning avenergiprodukter (97/C 139/07). lade fram ett förslag om en gemensam energi-och koldioxidskatt, vilket inte antogs. Förbeskattningen av mineraloljor finns ett direktiv menför övriga energislag, dvs. främst el, kol ochnaturgas, finns ingen gemensam reglering.Kommissionen föreslog ett nyttenergiskattedirektiv som täcker samtligaenergiprodukter. Förslaget har därefter diskuteratsinom EU, utan att enighet har kunnat nås. Utskottetdelar regeringens uppfattning att det inom detnuvarande fördraget finns en god grund för utökatsamarbete på energiområdet - bl.a. bör ett ökatsamarbete syfta till en samsyn på hur varjemedlemsstat skall bidra till att uppnå målen förenergipolitiken i gemenskapen, dvs.försörjningstryggheten, konkurrenskraften ochskyddet för miljön. Utskottet ser mycket positivt påinitiativet till att arbeta för att ytterligareutveckla och främja förnybar energiteknik som EU togtillsammans med en grupp likasinnade länder iJohannesburg, som en reaktion på att toppmötet intekunde enas om mätbara mål för introduktionen avförnybar energi. Utskottet anser att det ärangeläget med denna typ av initiativ och att defullföljs. Utskottet förutsätter att regeringenkommer att verka för detta. Utskottet anser även attdet är positivt med initiativ som t.ex. förslag till direktiv om handel medutsläppsrätter inom EU. bör även aktivtdriva frågan om en gemensam energibeskattning inomEU. bör framhållas att energiområdet intefår bli ett gemensamt politikområde eftersom detkännetecknas av känsliga nationella politiska beslutoch intressen. När det gäller systemet för handelmed utsläppsrätter inom EU antog ministerrådet enpolitisk överenskommelse . Systemetinnebär att ett tak sätts för de totala utsläppensom tillåts inom det system som avgränsas inomdirektivet. Utsläppen fördelas till anläggningar iform av s.k. utsläppsrätter. Anläggningar somomfattas av direktivet ges en möjlighet att delta iutsläppshandel. Målet är att utsläppsreduktionerskall kunna ske där de är billigast inom unionen ochatt det övergripande målet skall kunna nås på ettkostnadseffektivt sätt. Den första perioden dådirektivet skall gälla omfattar perioden 2005-2007.Ministerrådets överenskommelse behandlas i enlighetmed bestämmelserna om medbeslutande avEuropaparlamentet, som kommer att avge sitt yttrandeunder sommaren 2003.På nationell nivå har tidigare uttalatatt den svenska elförsörjningen i ökandeutsträckning skall baseras på förnybar energi.Riksdagen har dessutom fastslagit att målet förökningen av el producerad med förnybara energikällorskall vara års nivå till år 2010.Utskottet förutsätter dock att ambitionsnivån höjs,om det visar sig att det finns förutsättningar föratt ytterligare öka elproduktionen med förnybaraenergikällor, i samband med den granskning som skallgöras av klimatarbetet (2001/02:NU17). Detnationella målet står även väl i överensstämmelsemed det ovan nämnda direktivet om främjande avelproduktion från förnybara energikällor sominnehåller ett vägledande mål för hur mycket andelenel från förnybara energikällor skall öka inomunionen fram . Utskottet instämmer inäringsutskottets tillstyrkande till regeringensförslag om ett system för elcertifikat. Systemetinförs för att gynna utbyggnaden av förnybaraenergikällor för el. Avsikten är att elanvändarnaskall vara skyldiga att köpa elcertifikat i relationtill sin förbrukning och att inkomsterna frånförsäljningen skall täcka merkostnaden för attproducera förnybar el. Systemet med elcertifikatkommer att gälla från (prop. 2002/03:40, bet. 2002/03:NU6, rskr. 2002/03:133). I dettasammanhang bör även uppmärksammas att ävenfattat beslut om ett nytt klimatinvesteringsprogram(KLIMP). Det nya bidragssystemet har en total budgetpå under åren 2002-2004.När det gäller energieffektivisering har ett nyttanslag i statsbudgeten inrättas i enlighet med detbeslut som fattade i sambandmed behandlingen av regeringens proposition omsamverkan för en trygg, effektiv och miljövänligenergiförsörjning (prop. 2001/02:143, bet.2001/02:NU17, rskr. 2001/02:317). Anslaget avser attfinansiera bidrag för energirådgivning,utbildning av och information till energirådgivaresamt stöd till regionala energikontor. Vidare avseranslaget insatser för informationsspridning,utveckling och spridning av verktyg och metoder samtutbildning om energieffektiv teknik. Detövergripande målet för energiforskning enligt detenergipolitiska programmet är att byggaupp vetenskaplig och teknisk kunskap och kompetenspå energiområdet inom universiteten, högskolorna ochnäringslivet. Insatserna kring forskning, utvecklingoch demonstration inom energiområdet skall bidratill ökad användning av renare och effektivareenergiteknik. Utskottet vill i samband härmed betonavikten av forskning inom området för och utvecklingav energieffektiviserande teknik. Detta är ettviktigt led i att nå hållbar utveckling.Med det anförda föreslår utskottet att motionerna2002/03:MJ7 (c) yrkandena 5 och 6, 2002/03:MJ8 (fp)yrkandena 3 och 4, 2002/03:MJ9 (m) yrkande 10,2002/03:MJ10 (kd) yrkandena 11, 20 och 21,2002/03:MJ11 (mp) yrkande 4, 2002/03:U239 (kd)yrkande 5, 2002/03:U284 (kd) yrkande 18,2002/03:U288 (mp) yrkandena 1-3, 2002/03:U310 (mp)yrkande 7, 2002/03:U313 (c) yrkande 10, 2002/03:U322(m) yrkande 23, 2002/03:U326 (c) yrkande 11,2002/03:MJ315(fp) yrkande 2, 2002/03:MJ418 (v)yrkande 1 och 2002/03:MJ428 yrkande 7 lämnas utanvidare åtgärd.HälsaUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker två motionsyrkanden (mp)om det svenska ohälsoområdet och Sverigesarbete internationellt för att nå de hälsomålsom sattes i , ett yrkande (kd)om den svenska narkotikapolitiken samt treyrkanden (m, kd och c) om vacciner, hiv/aids-prevention, tuberkulos och malaria.SkrivelsenAv skrivelsen framgår att det nationellafolkhälsoarbetet har inriktats på faktorer sompåverkar hälsan, s.k. bestämningsfaktorer ellerhälsodeterminanter, och inte enbart på enskildasjukdomar. I syfte att förbättra folkhälsan, ochbl.a. minska de sociala och könsmässiga skillnadernavad gäller hälsa, har regeringen i den kommandepropositionen Mål för folkhälsa (prop. 2002/03:35)föreslagit ett övergripande nationellt mål förfolkhälsa samt elva målområden för de viktigastebestämningsfaktorerna. De elva målområdena är 1.Delaktighet och inflytande i samhället, 2. Ekonomiskoch social trygghet, 3. Trygga och godauppväxtvillkor, 4. Ökad hälsa i arbetslivet, 5.Sunda och säkra miljöer och produkter, 6. En merhälsofrämjande hälso- och sjukvård, 7. Gott skyddmot smittspridning, 8. Trygg och säker sexualitetoch en god reproduktiv hälsa, 9. Ökad fysiskaktivitet, 10. Goda matvanor och säkra livsmedelsamt 11. Minskat bruk av tobak och alkohol, ettsamhälle fritt från narkotika och dopning samtminskade skadeverkningar av överdrivet spelande. Detnationella målet för folkhälsa bör vara att skapasamhälleliga förutsättningar för en god hälsa pålika villkor för hela befolkningen. I propositionenredovisas synen på formerna för nationell samordningsamt behovet av en gemensam struktur för dettvärsektoriella folkhälsoarbetet och en samladuppföljning och utvärdering. Möjligheter tillkulturella upplevelser är en viktig del i detmoderna folkhälsoarbetet. Statens folkhälsoinstitutsroll när det gäller samordning och uppföljningförtydligas genom propositionen. Den förstanationella folkhälsopolitiska rapporten skallpresenteras . Denna blir ettbetydelsefullt komplement till den kontinuerligauppföljningen av hälsoutvecklingen i . Vidarehar i uppdrag att vidareutvecklabefintliga sammanfattande hälsomått samtförutsättningarna för ett nationellt folkhälsoindex.Av handlingsplanen mot narkotika för åren2002-2005 (prop. 2001/02:91, bet. 2001/02:SoU15,rskr. 2001/02:193) framgår att förebyggande insatserriktade mot ungdomar är ett av de prioriteradeområdena. En särskild nationell narkotikasamordnarehar fått i uppdrag att ansvara för genomförandet avhandlingsplanen, för vilken haravsatts . För detinternationella arbetet tog Sida sedanfram riktlinjer för narkotikarelateradebiståndsinsatser och lyfter där särskilt fram detpreventiva arbetet liksom insatser som handlar omatt bygga upp nationell institutionell kapacitet föratt hantera narkotikaproblem.Inom EU:s utvecklingssamarbete har 22 miljonereuro avsatts för att motverka hiv/aids iutvecklingsländerna. Särskild uppmärksamhet skallägnas kvinnors behov. Insatser för reproduktiv hälsai utvecklingsländerna finansieras med 32 miljonereuro och skall genomföras i samarbete med FN:sbefolkningsfond (UNFPA) och (). Familjeplanering,folkhälsorådgivning och hälsa samt sexualupplysningingår i programmet som skall pågå i tre och etthalvt år.Sverige har ett omfattande engagemanginternationellt vad gäller hiv/aids. StrateginInvesting in Future Generations, som godkändes avregeringen , är utgångspunkten ochbetonar hiv/aids som en bred utvecklingsfråga.Sverige ger stora bidrag till FN:s samlade programför hiv/aids-insatser, , och till Globalafonden för hiv/aids, malaria och tuberkulos. Sverigeingår i den globala fondens styrelse. Inom ramen förett omfattande bilateralt utvecklingssamarbeteprioriteras insatser som riktar sig till ungdomar.Ungdomars rätt till sexualundervisning uppmärksammasliksom hälso- och sjukvårdssystemens snabbt växandebehov av utökade resurser för hiv/aids-arbetet.MotionernaEnligt motion 2002/03:MJ11 (mp) yrkande 5 bör fleraproblem inom ohälsoområdet i lyftas fram.Bland dem finns gruppen hemlösa, som ibland även harmissbruksproblematik och psykiska problem, barn ochungdomar, som lever i hushåll som har socialbidrageller ekonomiskt knappa resurser, samt flickor ifamiljer med starkt patriarkala värderingar. Mänsövergrepp och våld mot kvinnor får ocksåhälsokonsekvenser, och den alldeles särskilt utsattagrupp som befinner sig i som sexslavar genomtrafficking behöver särskilt lyftas fram. Till dettakommer också livsstilsproblematik såsom risken förökad elallergi, den ökade allergin över huvud taget,ätstörningar och dåliga matvanor.Av motion 2002/03:U310 (mp) yrkande 8 framgår attden aktivt bör verka för attmålen om hälsa i toppmötets handlingsplanförverkligas så fort som möjligt.I motion 2002/03:MJ10 (kd) yrkande 18 framförskrav på ett åtgärdspaket som innefattar utökaderesurser och befogenheter till polis- ochtullmyndigheter för att minska utbudet av narkotikaoch förbättringar av och ökade resurser tillmissbrukarvården för att hjälpa människor urmissbruk. Enligt motionärerna är det inte möjligtatt upprätthålla trovärdigheten i målformuleringarom ett drogfritt samhälle, om det inte omsätts iinsatser.Av motion 2002/03:MJ7 (c) yrkande 7 framgår attförebyggande hälsoinsatser bör ges en central platsi svenskt bistånd och att speciell tyngd läggs vidmålet att bromsa och motverka hiv-epidemin. Hiv-prevention i olika former måste integreras i allaländers biståndsprogram på alla de områden därbistånd ges. Enligt motionärerna behövs det resurserför att möjligt nå resultat, och därför börSverige ha uppnått målet att ge enprocent av den svenska bruttonationalinkomsten iinternationellt bistånd. Enligt motion 2002/03:MJ9(m) yrkande 7 är en god hälsa en förutsättning föratt människor skall kunna bekämpa sin egenfattigdom. Därför välkomnas regeringens stöd förEuropeiska kommissionens arbete med att ökatillgången på mediciner, men det krävs fleransträngningar. Enligt motionärerna bör ävenstödja vaccinutveckling i preventivt syfte samt ökaåtagandet avseende hivprevention i tredje land. Avmotion 2002/03:MJ10 (kd) yrkande 22 framgår attSverige bör arbeta inom EU för att öka tillgången påmedicin mot hiv/aids, tbc och malaria. Enligtmotionärerna kräver kampen mot hiv/aids, tuberkulosoch malaria stora resurser men anslagen har intemotsvarat behoven. bör därför inom EUfortsättningsvis arbeta för att tillgången skall ökapå mediciner för bekämpning av hiv/aids, tuberkulos(tbc) och malaria.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar inledningsvis att ohälsa ärett stort problem såväl nationellt sominternationellt. Bakom ohälsan finns en mängd olikaorsaker, men dessa har ofta ett samband med någoneller några av de tre dimensionerna i hållbarutveckling, dvs. sociala, miljömässiga ellerekonomiska orsaker. Utskottet anser att det ärpositivt att sambandet mellan miljö och ohälsauppmärksammas alltmer. Utskottet delar regeringensuppfattning att det övergripande nationella måletför folkhälsoarbetet bör vara att skapa samhälleligaförutsättningar för en god hälsa på lika villkor förhela befolkningen. En allmän god hälsa utgör i sigen förutsättning för ett samhälle med en långsiktigthållbar utveckling. För att nå målet om en god hälsapå lika villkor för hela befolkningen krävs ettlångsiktigt, målinriktat och sektorsövergripandearbete inom samtliga sektorer som har ett avgörandeinflytande på folkhälsans utveckling. Det är viktigtatt få till stånd en bättre samordning på samtliganivåer i syfte att uppnå större effektivitet samtökade kunskaper om olika åtgärders samlade effekterpå folkhälsan. För att nå målet krävs att delmålutarbetas. Utskottet instämmer därvid i vadsocialutskottet tidigare anfört om att regeringenfår bestämma de delmål som skall gälla för arbetetbaserat på underlag från bl.a. . Utskottet delar ocksåsocialutskottets uppfattning att det är väsentligtatt delmålen är uppföljningsbara så att resultatetav arbetet kan mätas. Vidare bör betydelsen av engod hälsa på lika villkor för hela jordensbefolkning uppmärksammas. På det internationellaplanet har bedrivit ett aktivtarbete inom WHO. Utskottet anser att det ärangeläget att fortsätter att verka aktivtför folkhälsointresset och att detta ges fortsatthög prioritet. Utskottet vill också lyfta fram detarbete som görs inom EU och att EU:s ministerrådnyligen har antagit ett nytt folkhälsoprogram somkommer att bli vägledande för EU:s framtidafolkhälsoarbete.Ett särskilt målområde för folkhälsan är sunda ochsäkra miljöer och produkter. De framtida insatsernainom området skall utgå ifrån de av be-slutade miljökvalitetsmålen och enkretsloppsstrategi som inkluderar en miljöorienteradproduktpolitik samt de av beslutadekonsumentpolitiska målen. Insatserna för att skapaen säker trafikmiljö skall på samma vis utgå från deav beslutade målen för transportpolitiken.När det gäller sambandet hälsa och miljö kan ocksåen god inomhusmiljö bidra till en bättre hälsa. Detfinns studier som visar att människorsvardagsmiljöer och ekonomiska förutsättningar ocksåhar stor betydelse för stressnivåer och hälsa.Enligt utskottets mening är det viktigt att dekopplingar som finns mellan hälsa och de tredimensionerna av hållbar utveckling uppmärksammas.Internationellt har miljöns betydelse för hälsanockså blivit alltmer uppmärksammad inom ramen förfolkhälsoarbetet. Negativa miljöförändringar bidrartill fler sjukdomar och till ökad fattigdom i mångaländer. Problemen och orsakerna är avgränsöverskridande natur, vilket gör samarbetetmellan länder och olika sektorer, såsom hälso-,jordbruk- och undervisning, nödvändigt. haren lång tradition vad gäller förebyggandemiljöhälsoarbete, t.ex. insatser som att förbättraarbetsmiljön och att förhindra trafikolyckor ochskador i hemmet. Utskottet anser att det ärangeläget att denna kunskap används och sprids i detinternationella samarbetet. bl.a. med miljöhälsoinsatser där svenskaerfarenheter och expertis kan komma till användningtill exempel inom lagstiftning, metod ochkontrollfrågor samt teknologisk överföring. Sidaarbetar också med att hänsyn skall tas tillmiljöhälsofrågorna i beredning och uppföljning avrelevanta hälsoinsatser i samarbetsländerna. Det ärangeläget att detta arbete kan fortskrida.Ett bra arbetsliv med väl fungerande arbetsvillkorminskar den arbetsrelaterade ohälsan, bidrar till enallmänt förbättrad folkhälsa och minskar de socialaskillnaderna i ohälsa. Ökad hälsa i arbetslivet ärdärför en viktig fråga att driva såvälinternationellt som nationellt. I de nationellamålen för folkhälsa utgör ökad hälsa i arbetslivetett särskilt målområde. Av genomförandeplanen frånJohannesburg framgår att den () ochVärldshälsoorganisationens program för att minskaantalet yrkesrelaterade dödsfall, skador ochsjukdomar, skall stärkas. Utskottet vill understrykaatt arbetet för en god arbetsmiljö är grundläggandeför arbetet med folkhälsa. Utskottet anser att detkrävs kraftfulla och mångsidiga satsningar för attminska den arbetsrelaterade ohälsan både på detinternationella och nationella planet. Nationelltbör arbetet först och främst inriktas på att brytautvecklingen med ökande arbetsrelaterad sjukskriv-ning. Ökad hälsa i arbetslivet är också en nyckeltill att nå målet med minskad fattigdom.Internationellt sett kan det finnas en motsättningmellan ökad hälsa i arbetslivet och målet attövervinna fattigdom. Det är inte ovanligt att t.ex.små industrier som kan vara en väg ur fattigdom,kan utgöra arbetsplatser med hög risk förohälsa. Utskottet anser att här har ettsärskilt ansvar att bidra med erfarenhet och kunskapinom området för att överbrygga denna motsättning.Säkra, hälsosamma arbetsplatser är bidragande tillden sociala och ekonomiska dimensionen av enlångsiktigt hållbar utveckling. Arbetet med att ökahälsan i arbetslivet och skyddet av miljön hardessutom i många fall gemensamma element t.ex. vadgäller kontroll av föroreningar och minskadexponering för hälsoskadliga ämnen.Urbaniserings- och boendefrågor har också en närakoppling till hälsa. Genom 1996och Habitatagendan har dessa frågor lyfts upp på denglobala politiska dagordningen. Två övergripandeteman som diskuterats i dessa sammanhang är allamänniskors rätt till goda bostäder och godaboendevillkor, och en hållbar utveckling avmänniskors boplatser i en värld med växande städersom betonar att utvecklingen av städer och samhällenskall ske med hänsyn till miljön samt människorshälsa och välbefinnande. Utskottet anser att det ärangeläget att genomföra de åtaganden som gjorts inomramen för Habitatagendan, för att verka för bättrelevnadsstandard för alla människor med betoning påbl.a. hemlöshet, fattigdom, social utslagning,brister i grundläggande infrastruktur och servicesamt ökad risk för katastrofer. Utskottet vill idetta sammanhang framhålla den lokala nivåns ochunderifrånperspektivets betydelse för genomförandet.Vid uppföljningskonferensen, Istanbul+5, i New Yorki diskuterades de problem och möjlighetersom följer av den starka tendensen till fortsatturbanisering världen runt, där inom en snar framtidhälften av väldens invånare bor i städer. En av fyraav världens stadsinvånare lever underfattigdomsgränsen. En stor del av dessa människorlever dessutom i trångboddhet och saknar rättsligsäkerhet för sina bostäder. Andra har inte ens enacceptabel bostad. Dessa förhållanden hotar hälsaoch livskvalitet för miljarder människor. Utskottetbetonar vikten av att konkreta åtgärder vidtas såvälnationellt som internationellt och att Sverigeverkar aktivt för att hitta lösningar på dessa svårafrågor.Utskottet anser att ett jämställdhetsperspektiv ären självklarhet och att det utgör ett led för att nåökad hälsa, inte minst den psykosociala hälsan.Jämställdhetsperspektivet bör genomsyra arbetet påalla nivåer och alla delar av politiken. Redan idecember 1979 antog FN:s generalförsamlingkonventionen om avskaffande av all slagsdiskriminering av kvinnor (konventionen motkvinnodiskriminering, CEDAW). Konventionenratificerades av 1980 och trädde i kraft den3 . Konventionen motkvinnodiskriminering skapades som ett komplementtill de redan existerande grundläggande och syftar till att säkerställa attkvinnors rättigheter respekteras genom att förbudetmot diskriminering av kvinnor förtydligas ochförstärks. Ett grundläggande krav på de stater somanslutit sig till konventionen är att införaprincipen om jämställdhet mellan kvinnor och män isina rättssystem, bl.a. genom att upphäva allaförfattningar som kan innebära diskriminering avkvinnor och att införa lagstiftning som förbjudersådan diskriminering. Konventionsstaterna skall ävenvidta lämpliga åtgärder på bl.a. de politiska,sociala, ekonomiska och kulturella områdena för attsäkerställa jämställdheten mellan könen. Utskottetkan konstatera att det ännu återstår mycket arbeteinnan konventionen kan anses genomförd. I ärdet övergripande målet för jämställdhetspolitikenatt kvinnor och män skall ha samma möjligheter,rättigheter och skyldigheter inom livets allaområden. Det förutsätter en jämn fördelning av maktoch inflytande, samma möjligheter till ekonomisktoberoende, lika villkor i fråga om företagande,arbete, arbetsvillkor och utvecklingsmöjligheter iarbetet. Målet innebär också tillgång tillutbildning och möjligheter till utveckling avpersonliga ambitioner, intressen och talanger, ettdelat ansvar för hem och barn och frihet frånkönsrelaterat våld. beslutade att främjande av jämställdhet mellan kvinnoroch män skall vara ett mål för svensktutvecklingssamarbete. har också medverkattill att jämställdhet tas upp i de betydelsefullaFN-konferenserna och därvid gjortåtaganden som omfattar såväl jämställdhet i Sverigesom stöd till jämställdhet i de länder med vilkaSverige samarbetar - bilateralt, multilateralt ochgenom enskilda organisationer. Inom svensktbiståndssamarbete accepteras inte argument somhänvisar till kulturella, religiösa eller liknandespecifika förhållanden för att rättfärdigakränkningar av mänskliga rättigheter. Utskottetförutsätter att detta arbete kommer att fortsättaoch att jämställdhetsperspektivet kommer att ha enfortsatt prioriterad ställning.En viktig hälsoaspekt är också en trygg och säkersexualitet och en god reproduktiv hälsa. Utskottetkan konstatera att har en lång tradition närdet gäller upplysningsarbete kring frågor relateradetill sexualitet och samlevnad. Att främja en tryggoch säker sexualitet och en god reproduktiv hälsa ibefolkningen har utgjort en hörnsten i detfolkhälsopolitiska arbetet.