bet · GQ01FIU22 · 2003-05-27 00:00:00 — har valt att i två fall frångå dennariskminimeringsstrategi, dels genom att öka andelen skuld ischweizerfranc i valutariktmärket, dels genom att ta en strategiskvalutaposition i amerikanska dollar.Inför 2000 ökades andelen skuld i schweizerfranc (CHF) permanent med 5procentenheter (från ) i valutariktmärket.Ändringen motsvarade ett absolut belopp på ca 20 miljarder kronor.Förändringen baserades på bedömningen att skuld i CHF till följd avden systematiskt låga räntenivån i långsiktigt skulle ge enlägre kostnad än motsvarande skuld i euro, som risken endastskulle öka marginellt. Analysen var i stort sett tillbakablickande ochdet konstaterades att det varit billigare attlåna i CHF än i övriga europeiska valutor under av tiden.Ökningen av andelen CHF gav ett nettoresultat för året som slutade pånoll. Bakom nollresultatet döljer sig en besparing på ca 400 miljonerkronor till följd av lägre räntekostnader. De lägre räntekostnadernahar dock motverkats av en förstärkning av CHF. Sammantaget haromviktningen till fördel för skuld i CHF inneburit en kostnadsökningpå ca under den senaste treårsperioden.I slutet på december 2000 beslutade att ta enstrategisk valutaposition genom att öka andelen skuld i amerikanskadollar (USD) (från ) påbekostnad av andelen skuld i euro. Vid tillfället förpositionstagningen bedömdes dollarn vara kraftigt övervärderad moteuron.Den strategiska dollarpositionen uppgick till ochgenomfördes till en genomsnittlig EUR/USD-kurs på 0,8970. Under 2002förstärktes euron i förhållande till dollarn med ochpositionens värde ökade kraftigt. , ochseptember, stängdes sammanlagt en procentenhet av den ursprungligapositionen med en realiserad vinst på ca 450 miljoner kronor.Det orealiserade värdet på den kvarstående positionen på 5procentenheter uppgick till ca 3 miljarder kronor.Under inledningen av 2003 har euron fortsatt att stärkas mot dollarn.Det har medfört att stängt sammanlagt hälften av denstrategiska positionen, med ytterligare realiserade vinster som följd.Regeringens bedömningÖkningen av andelen schweizerfranc i valutariktmärket, som gjordesunder 2000, har gett ett nettoresultat på noll. Regeringenanser att det är alltför tidigt att slutligt utvärderabeslutet att öka andelen schweizerfranc. Den strategiskavalutapositionen i dollar som togs har under 2002utvecklats i den riktning som avsetts och vinsterna har delvisrealiserats. Den strategiska dollarpositionen är ett exempel på närRiksgäldskontoret anpassar sin upplåning och skuldförvaltningsstrategitill rådande marknadsläge. Det är också vad regeringen uppmanatRiksgäldskontoret att göra.Marknads- och skuldvård i kronskuldenRiksgäldskontorets beslutI riktlinjerna fastställdes att inteförväntas ta räntepositioner i den operativa förvaltningen av dennominella kronskulden. Den utvärdering i relativa termer gentemot enriktmärkesportfölj som tidigare tillämpats framstod därmed inte sommeningsfull. Utvärderingen av den nominella upplåningen i svenskakronor sker i stället primärt i kvalitativa termer och av den skuld-och marknadsvård som bedrivits. En väl genomförd marknadsvård innebärenligt årets skrivelse med största sannolikhet stora besparingar iform av lägre upplåningskostnader. Hög likviditet är viktigt för attde som investerar i statspapper ska känna sig säkra på att de kommeratt kunna sälja papperen till marknadsmässiga priser . Juhögre likviditet, desto mindre likviditetspremie, vilket betyder lägreupplåningskostnader för staten.Inför 2002 beslutade om operativariktlinjer för att främja marknadsvården.Under 2002 har genomfört en övergripande utvärderingav marknadsvården på den svenska statspappersmarknaden. En särskildrapport om marknadsvård lämnades till regeringen i samband med attårsredovisningen lämnades in.Den svenska statspappersmarknaden och marknadsvårdstår sig enligt rapporten väl i en internationell jämförelse medmotsvarigheter i andra europeiska länder. Även marknadsaktörerna gerRiksgäldskontorets marknadsvård gott betyg. Den svenskastatspappersmarknaden anses ha hög likviditet relativt sin storlek.Regeringens bedömningRegeringen anger i skrivelsen att som dominerande emittent på densvenska marknaden är det viktigt att agerarlångsiktigt och förutsägbart. Upplåningsstrategin ska vara känd påmarknaden. På så sätt ökar förutsättningarna för hög likviditet ochlåg refinansieringsrisk i upplåningen.Regeringen anser att de mål som satts upp för marknads- ochskuldvården är rimliga och med bäring på att pressa de absolutalånekostnaderna för statsskulden. Regeringen konstaterar även att densvenska statspappersmarknaden och marknadsvård stårsig väl i en jämförelse med motsvarigheter i andra europeiska länder.Statsskuldens förfalloprofilRiksgäldskontorets beslutAtt minska risken för att stora volymer måste refinansieras vid entidpunkt då ränteläget är ofördelaktigt är en naturlig del iRiksgäldskontorets skuldförvaltning. Andelen lån med förfall inom tolvmånader har genomgående varit något större än , igenomsnitt . Statsskuldväxelstocken har varit stor iförhållande till obligationsstocken.Regeringens bedömningTrots att andelen lån som förföll inom de närmaste tolv månadernaunder 2002 låg något anser regeringen att målet är uppnått.Uppmaningen till att framöver undvika att underlängre perioder ha en duration som ligger under riktvärdet gälleremellertid även styrning av förfalloprofilen.Utvärdering av operativa beslutUpplåning i utländsk valutaRiksgäldskontorets beslutRiksgäldskontoret har möjlighet att inom av styrelsen väl definieraderamar bedriva en aktiv förvaltning av en del av skulden i utländskvaluta. Den operativa förvaltningen av valutaskulden är, till skillnadfrån den nominella kronskulden, inriktad på aktivt positionstagandegentemot riktmärket. Positioneringen baseras i huvudsak påöverväganden dels om förväntad ränteutveckling, dels om förväntadvalutautveckling.Riksgäldskontorets operativa förvaltning av valutaskulden gav för 2002för första gången ett positivt resultat, 392 miljonerkronor. Jämfört med 2001 är det en förbättring med 470 miljonerkronor. Det positiva resultatet kommer uteslutande frånvalutapositioner, 470 miljoner kronor.Räntepositionerna gav ett svagt negativt resultat, minus 78 miljonerkronor. Positionerna har baserats på tron att de europeiska räntornaska falla och att räntorna i åter ska komma upp på en nivå somligger över de europeiska. Den första delen av strategin har varitframgångsrik medan den andra delen gav ett negativt resultat.Sammantaget uppgick resultatet i den operativa valutaförvaltningentill minus för 1998-2002. över helautvärderingsperioden har räntepositionerna genererat ett positivtresultat medan valutapositionerna har gett upphov till ett negativtresultat.I syfte att sprida riskerna i förvaltningen samt för att fåytterligare referenspunkter för en bedömning av måluppfyllelsen i denaktiva förvaltningen av valutaskulden anlitar sedan1992/93 externa förvaltare. var de externa förvaltarna femtill antalet.I likhet med visade samtliga externa förvaltare uppett positivt resultat på valutasidan, medan resultaten på räntesidanvarierade. De positiva valutaresultaten kommer främst frånpositionstagande i en euroförstärkning mot dollarn. De externaförvaltare som varit positionerade för fallande räntor under störredelen av året har också klarat sig bra.Riksgäldskontoret har för utvärderingsperioden i genomsnitt presteratett bättre resultat än de externa förvaltarna, -0,respektive -0,av förvaltad skuld.Regeringens riktlinjebeslut gör det möjligt förRiksgäldskontoret att fr.o.m. växla valuta direkt påmarknaden i stället för med . Som motiv för attRiksgäldskontoret gavs möjlighet att växla direkt med andra motparterän angavs att det tidigare systemet inte var anpassat föratt aktivt hantera amorteringarna av valutaskulden.De underliggande betalningarna från valutaupplåning, förfall ochräntebetalningar m.m. var ojämnt fördelade över året. Syftet med attfördela växlingarna jämnt över tiden är att minska risken för attväxelkursen är oförmånlig vid betalningstillfället.Regeringens bedömningRiksgäldskontoret har bedrivit en kostnadseffektiv upplåning iutländsk valuta jämfört med de alternativa låneformer som står tillbuds. Målet för den operativa förvaltningen av valutaskulden kan dock,trots ett positivt resultat , inte sägas vara uppfyllt.Övertagandet av valutaväxlingarna från anserregeringen fungerade väl av allt att döma.Upplåning i realobligationerRiksgäldskontorets beslutRiksgäldskontoret valde när det gäller den reala upplåningen att inteavvika från riktlinjerna under 2000-2002. Riksgäldskontoretstillämpning av riktlinjerna för den reala skulden avgörs på operativnivå och utvärderas därför också på operativ nivå.Efterfrågan på realobligationer ökade kraftigt . Det ökadeintresset beror bl.a. på nedgången på aktiemarknaden. Ett flertalförvaltare viktade om sina tillgångsportföljer mot en ökad andelränteprodukter, vilket innebar ett ökat intresse för realobligationer.Den totala utestående stocken av realobligationer ökade från 94,2 till135,. Andelen realobligationer istatsskulden ökade från 2001 till 2002. Detta är ienlighet med regeringens riktlinjer att andelen realskuld långsiktigtbör öka.Realobligationerna emitterades på break even-nivåer för inflationen påmellan , med ett genomsnitt på 1,9 procent.Resultatet framöver är kopplat till utvecklingen i inflationen ochtill i vilken grad är framgångsrik i att uppnåinflationsmålet.Regeringens bedömningRiksgäldskontoret har uppnått det kvantitativa målet förrealupplåningen i svenska kronor. De auktioner som genomfördes under2002 skedde på för relativt fördelaktigaräntenivåer.Upplåning i nominella kronorRiksgäldskontorets beslutStatens upplåning i svenska kronor sker främst i nominellastatsobligationer och statsskuldväxlar. Den kvantitativa utvärderingenfrån , där förändringar i skuldens marknadsvärde mäts moten riktmärkesportfölj, har utgått sedan riktlinjebeslutet för 2001.Det innebär att utvärderingen av den nominella upplåningen i svenskakronor i stället sker primärt i kvalitativa termer utifrån den skuld-och marknadsvård som bedrivits.Regeringens bedömningRiksgäldskontorets emissioner förefaller enligt regeringen ha varitframgångsrika: fulltecknade, stora budvolymer och små ränteskillnaderi de accepterade buden.Det är svårt att kvantitativt mäta effekterna på lånekostnaderna avden intensiva skuld- och marknadsvård som bedriver.Regeringen har även uttryckt att utvärderingenfrämst ska ske i kvalitativa termer.Regeringens slutsats, främst baserad på kvalitativa grunder, är attRiksgäldskontorets marknads- och skuldvård torde ha bidragit till enmer likvid och effektiv statspappersmarknad. Åtgärderna kan därmedsägas ha bidragit till långsiktigt lägre absoluta kostnader förstatsskulden.Upplåning från hushållenRiksgäldskontorets beslutGenerellt sett har hushållens sparande i räntebärande sparformer ökatjämfört med . Den totala räntesparmarknaden1Definitionen avsparmarknaden omfattar samtliga räntebärande sparalternativ, dvs.inlåning på bankkonto, räntefonder och privatobligationer. uppgicktill ca varav Riksgäldskontoretsandel uppgick till ca 8,1 procent.Den totala volymen i Riksgäldsspar uppgick till 15,6 miljarder kronorvid utgången av 2002, en ökning med jämförtmed 2001. Uppgången förklaras i princip helt av ökningen iRiksgäldsspar utan tidsgräns. Den utestående stocken i Riksgäldssparutan tidsgräns uppgick till . Detär en ökning med på ett år.Resultatet för den sammanlagda upplåningen på hushållsmarknadenuppgick till och till 1,2 miljarderkronor för den senaste femårsperioden. Den största delen av resultatetkan hänföras till premieobligationerna, detta trots att sparformenfortsatt uppvisar en sjunkande volym.För 2002 uppgick kostnadsbesparingen i upplåningen via Riksgäldsspartill , samma besparing som . Sammantagetuppvisar sparformen ett litet överskott överutvärderingsperioden.Regeringens bedömningRiksgäldskontoret har enligt regeringen uppnått det kvantitativa måletför upplåningen från hushållen. Det är angeläget att Riksgäldssparutvecklas till en attraktiv sparform, inte minst för att kunna uppnåmålet om största möjliga kostnadsbesparing i förhållande tillalternativa upplåningsformer på penning- och obligationsmarknaden.MotionenI motion Fi28 av m.fl. (m) konstateras attRiksgäldsspar riktar sig till hushållen och har till sin konstruktionstora likheter med vanligt banksparande. Staten agerar därmed på enkonkurrensutsatt och redan väl fungerande marknad. Motionärerna anserdet klart olämpligt att agerar som ettkreditinstitut bland flera på en marknad där staten ansvarar för bådereglering och tillsyn. Det ligger utanför Rikgäldskontoretshuvuduppgifter att bedriva inlåning från hushållen och det fylleringen reell funktion när det gäller statsupplåning ochskuldförvaltning.Utskottets ställningstagandeBakgrundRiksgäldskontorets verksamhet redovisas i skrivelsen uppdelad ochutvärderad på två nivåer, dels de strategiska beslut som fattas avkontorets styrelse, dels den operativa förvaltning som kontoretbedriver. Utskottet har i detta avsnitt valt att ge en mer samladbedömning av av statsskulden.ValutaskuldenRiksgäldskontoret valde som redovisats tidigare att utnyttjamöjligheten att avvika från riktmärket för valutaamorteringen underbåde 2001 och 2002.Enligt utskottets uppfattning förefaller motiv förbesluten välgrundade.Genomsnittliga löptidenRiksgäldskontoret valde att inte avvika från riktvärdet för dengenomsnittliga löptiden i den nominella kron- och valutaskulden.Utskottet anser i likhet med regeringen att det finns kvalitativa skälsom talar för att tillämpa skilda löptider i kronskulden respektivevalutaskulden . Dessa skäl har sitt ursprung i vården avstatspappersmarknaden och bedöms vara minst lika viktiga somkostnadsargumentet. En likvid obligationsmarknad bör som regeringenanför i förlängningen ge lägre räntekostnader för statsskulden.Lån i utländsk valutaDen strategiska valutapositionen US-dollar som togs harunder 2002 utvecklats i den riktning som avsetts och vinsterna hardelvis realiserats. Den strategiska dollarpositionen är ett exempel pånär anpassar sin upplåning ochskuldförvaltningsstrategi till rådande marknadsläge. Det är också vadregeringen uppmanat att göra. Ökningen av andelenschweizerfranc i valutaskulden, som gjordes , har under 2002gett ett nettoresultat på noll. Det är som utskottet ser det alltförtidigt att slutgiltigt utvärdera beslutet att öka andelenschweizerfranc. Resultatet av den operativa förvaltningen understegvalutariktmärket med för utvärderingsperioden.Trots en kostnadsbesparing på nästan 2002 har detlångsiktiga målet för förvaltningen inte uppfyllts.Reala lånSom framgår av skrivelsen uppgick det indikativa resultatet för denreala upplåningen till för 1998-2002. För 2002uppgick resultatet till . Resultatet framöver ärkopplat till utvecklingen i inflationen och till i vilken gradRiksbanken är framgångsrik i att uppnå inflationsmålet.Nominella lån i svenska kronorRiksgäldskontorets låneverksamhet i nominella kronor förefaller havarit framgångsrik med fulltecknade emissioner, stora budvolymer ochsmå ränteskillnader i de accepterade buden.Hushållsupplåningen och RiksgäldssparÄven resultatet i hushållsupplåningen har varit gott, drygt 1 miljardkronor för den senaste femårsperioden. Samtliga låneinstrumentuppvisar positivt resultat för utvärderingsperioden. Det kvantitativamålet för upplåningen från hushållen kan anses vara uppfyllt. För 2002uppgick kostnadsbesparingen i upplåningen via Riksgäldsspar till 10miljoner kronor, samma besparing som . Som konstaterats ovanuppvisar sparformen sammantaget ett litet överskottöver utvärderingsperioden.Utskottet delar regeringens uppfattning att det är angeläget attRiksgäldsspar utvecklas till en attraktiv sparform, inte minst för attkunna uppnå målet om största möjliga kostnadsbesparing i förhållandetill alternativa upplåningsformer på penning- ochobligationsmarknaden. Utskottet motsätter sig således förslaget imotion Fi28 av m.fl. (m) att avveckla Riksgäldsspar,varför motionen avstyrks av utskottet.SammanfattningRiksgäldskontorets operativa hantering inom ramen för målen bedöms avregeringen ha bidragit till mer likvida och effektiva nominella ochreala statspappersmarknader. Regeringen bedömer därför att målen förverksamheterna inom den nominella skulden och marknadsvården haruppfyllts. Utskottet gör ingen annan bedömning.Utskottet vill i likhet framhålla att utvärderingenbegränsas i vissa delar av att det förflutit alltför för bestämda slutsatser ska kunna dras. Utskottets helhetsintryck avverksamheten ger ingen anledning till kritik mot ochde resultat som uppnåtts. Utskottet finner därför liksom regeringenatt förvaltat skulden i enlighet med detövergripande målet för statsskuldsförvaltningen.ReservationUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden harföranlett följande reservation. I rubriken anges vilken punkt iutskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.Riksgäldskontorets strategiska beslut och operativa förvaltning avstatsskulden, punkt 2 (m, fp, kd)av (), (), (), GunnarAxén (m), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde haföljande lydelse:Riksdagen bifaller motion 2002/03:Fi28 och lägger skrivelse2002/03:104 i denna del till handlingarna.StällningstagandeRiksgäldsspar riktar sig till hushållen och sparformen har i sinkonstruktion stora likheter med vanligt banksparande. Staten agerardärmed genom som en konkurrent på en marknad som mansamtidigt reglerar och där man svarar för tillsynen. Det är enligt våruppfattning klart olämpligt. Riksgäldsspar svarar för finansieringenav av den totala statsskulden. upplåningfrån hushållen, via denna sparform, fyller därmed ingen reell funktionnär det gäller statsupplåningen. Riksgäldsspar bör därför avvecklassnarast möjligt. Vårt ställningstagande innebär att vi ställer ossbakom förslaget i motion F28 (m). bör således bifallamotionen.BilagaFörteckning över behandlade förslagSkrivelsenRegeringens skrivelse 2002/03:104 Utvärdering av statens upplåning ochskuldförvaltning 1998-2002.Följdmotion2002/03:Fi28 av m.fl. (m):beslutar att sparprodukt i enlighet med vad som anförs i motionen.