bet · GQ01SFU10 · 2003-05-20 00:00:00 — I nämnda uppdrag ingår därföratt RFV i samverkan med skall verkaför att forskning och utveckling inom områdetförsäkringsmedicin stärks.MotionerBo Könberg m.fl. (fp) begär i motion Sf13 yrkande 6ett tillkännagivande om att utbildning iförsäkringsmedicin bör ges till alla läkare och påsikt bli ett vilkor för att få skriva sjukintyg. Isamma motion, yrkande 7, begärs ett tillkännagivandeom en begränsning av möjligheterna för en läkare medviss specialistutbildning att skriva sjukintyg förlängre tids sjukpenning med diagnoser inom en annanmedicinsk specialitet.Sven m.fl. (kd) begär i motion Sf12 yrkande 7ett tillkännagivande om att verka för att utbildningi försäkringsmedicin ges en starkare ställning iläkarutbildningen. Sådan utbildning måste bliobligatorisk för läkare på alla nivåer och ges ettstörre inslag i grundutbildningen. I samma motion,yrkande 8, begärs ett tillkännagivande om behovet avatt inrätta en professur i försäkringsmedicin.Utskottets ställningstagandeDen nuvarande försäkringsmedicinska utbildningeninom ramen för grund- och vidareutbildningen har somframgår av propositionen en mycket begränsadomfattning. Den otillräckliga utbildningen samttidsbristen för läkare leder till att alltför mångaläkarintyg och läkarutlåtanden är ofullständigaeller bristfälliga i övrigt. Dessutom finns detanledning att anta att den intygsskrivande läkarensmånga gånger bristande kunskaper omfunktionsnedsättningens påverkan på arbetsförmåganförsvårar läkarens bedömning. För att komma tillrätta med denna situation är det enligt utskottetsmening ytterst angeläget att åtgärder vidtas.Utskottet välkomnar därför regeringens initiativatt förbättra de intygsskrivande läkarnas utbildninggenom både en kortare utbildning för alla läkare ochen påbyggnadsutbildning riktad till läkare sombehöver fördjupa sina kunskaper på området.Utskottet ser också positivt på att utbildningen iförsäkringsmedicin skall stärkas underläkarutbildningens alla delar. Med det anförda fårmotion Sf12 yrkande 7 anses tillgodosedd, ochutskottet avstyrker därmed motionsyrkandet i fråga.När det gäller frågan om att införa ett krav påutbildning i försäkringsmedicin som villkor för attfå utfärda läkarintyg för sjukskrivning konstaterarutskottet att i sittbetänkande SOU 2000:121(s. 189) har övervägt frågan men inte funnit skälatt föreslå en sådan begränsning. Enligt utredningenbehöver läkares kunskaper och kompetens om hursjukskrivningsinstrumentet skall hanteras förbättrasmen utredningen ansåg det inte styrkt att den mycketsnabba ökningen av antalet sjukskrivningar skullebero på att läkare ändrat sinasjukskrivningsmönster. Utredningen stannade istället för att föreslå att alla läkare skall harätt att utfärda läkarintyg men att dessa meraregelmässigt skall kompletteras av annat underlag omförsäkringskassan så bedömer nödvändigt. Som redannämnts anser regeringen att det bör vara en läkaremed fördjupad utbildning i försäkringsmedicin somskall få utfärda det särskilda läkarutlåtande somförsäkringskassan skall kunna kräva att denförsäkrade ger in t.ex. när ett avstämningsmöte integer ett tillräckligt beslutsunderlag. Härigenomkommer det enligt utskottets mening att skapasgarantier för att i fortsättningenkommer att kunna få ett fullgott beslutsunderlag.Utskottet anser således att det intefinns skäl att överväga vare sig villkor eller andrabegränsningar i läkares rätt att utfärda läkarintygför sjukskrivning. Utskottet avstyrker därmed motionSf13 yrkandena 6 och 7.När det gäller frågan om att inrätta en professuri försäkringsmedicin konstaterar utskottet dels attdet numera är universiteten och högskolorna självasom beslutar om inrättande av professurer i olikaämnen, dels att det i propositionen framhålls attdet är angeläget att hitta former som bl.a. ledertill en akademisk kompetenshöjning iförsäkringsmedicin. Med det anförda får motion Sf12yrkande 8 anses tillgodosedd, och utskottetavstyrker därmed motionsyrkandet i fråga.Fler försäkringsläkare och en ändrad roll fördessaUtskottets förslag i korthetFler försäkringsläkare bör enligt regeringensbedömning anställas hos försäkringskassorna,och försäkringsläkarnas arbetsuppgifter börpreciseras ytterligare.Riksdagen bör avslå motionsyrkanden bl.a.om riktlinjer för försäkringsläkare, om attutreda konsekvenserna av den ökaderekryteringen av försäkringsläkare försjukvården och om att ställaförsäkringsläkarna under myndighetskontroll.Jämför reservationerna 19 (m), 20 (fp) och 21(kd).Gällande bestämmelserEnligt 18 kap. 15 § AFL skall i en allmänförsäkringskassa finnas en eller fleraförsäkringsläkare och försäkringstandläkare för atthjälpa med medicinsk ochodontologisk sakkunskap och verka för ett gottsamarbete mellan kassan och de läkare och tandläkaresom är verksamma inom kassans område.PropositionenRegeringen anser att fler försäkringsläkare böranställas hos försäkringskassorna för att ökakvaliteten vid den medicinska bedömningen. Avpropositionen framgår att det fannssammanlagt 427 försäkringsläkare hosförsäkringskassorna. De arbetade i genomsnitt åttatimmar . I budgetpropositionen för 2003bedömde regeringen att det behövs ytterligare ca 100försäkringsläkare med halvtidsanställning. har det därför avsatts22,för ett ökat antalförsäkringsläkare.Vidare anser regeringen att försäkringsläkarnasarbetsuppgifter bör preciseras ytterligare.Uppgifterna bör i ökad utsträckning inriktas mot merdirekta insatser för att minska sjukfrånvaron.Försäkringsläkarna bör också ha en nyckelroll iutbildningen i försäkringsmedicin. RFV bör svara föratt även försäkringsläkarna kontinuerligt gesmöjlighet att delta i relevanta utbildningar.Enligt propositionen bör det ankomma på regeringeneller den myndighet regeringen bestämmer att meddelanärmare föreskrifter om behörighetskrav ocharbetsuppgifter för försäkringsläkare samt omutbildning av dessa.MotionerSten Tolgfors m.fl. (m) begär i motion Sf10 yrkande15 ett tillkännagivande om att det inom ett par årbör finnas klara riktlinjer om vilka krav påutbildning m.m. som bör ställas på enförsäkringsläkare. I samma motion, yrkande 16,begärs ett tillkännagivande om en stärktföretagsläkarorganisation. Motionärerna anser attföretagshälsovården bör återfå rätten att gesjukvård på samma villkor som läkarna inomlandstingen.I motion Sf9 av () begärs iyrkande 4 ett tillkännagivande om att regeringen börutreda konsekvenserna av den ökade rekryteringen avförsäkringsläkare för sjukvården i allmänhet.Bo Könberg m.fl. (fp) begär i motion Sf13 yrkande8 ett tillkännagivande om antalet försäkringsläkare.Enligt motionärerna är det tveksamt om regeringensförslag räcker.Sven m.fl. (kd) begär i motion Sf12yrkande 10 ett tillkännagivande om att på någotsätt ställa försäkringsläkarna undermyndighetskontroll. I samma motion, yrkande 11,begärs ett tillkännagivande om vidareutbildningför försäkringsläkarna, som enligt motionärernabör vara kontinuerlig och uppdaterad. I yrkande9 begär motionärerna ett tillkännagivande om enreformering av det försäkringsmedicinskasystemet.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens uppfattning att det börankomma på regeringen eller den myndighet regeringenbestämmer att meddela närmare föreskrifter ombehörighetskrav och arbetsuppgifter förförsäkringsläkare och om utbildning av dessa.Utskottet förutsätter att sådana föreskrifter kommeratt meddelas relativt snart och anser med hänsynhärtill att motion Sf10 yrkande 15 får ansestillgodosedd. Utskottet tillstyrker regeringensförslag och avstyrker motionsyrkandet i fråga. Ävenmotion Sf12 yrkande 11 avstyrks med det anförda.När det gäller frågan om den planerade ökningen avantalet försäkringsläkare är tillräcklig, anserutskottet att det inte finns något skälatt ifrågasätta regeringens bedömning av behovet avantalet försäkringsläkare. Inte heller anserutskottet att det är påkallat med någon åtgärd frånriksdagens sida vad gäller konsekvenserna försjukvården av en ökad rekrytering avförsäkringsläkare. Motionerna Sf9 yrkande 4 och Sf13yrkande 8 avstyrks därmed.Vad gäller frågan om att ställa försäkringsläkareunder myndighetskontroll noterar utskottet att enöversyn redan har påbörjats. Enligt vad som anges ipropositionen har fått i uppdrag atti samråd med RFV se över om det finns behov av attgöra förändringar av det tillsynsansvar som gällerförsäkringsläkarna. Uppdraget skall redovisas senastden . Med det anförda avstyrkerutskottet motion Sf12 yrkande 10.Även motion Sf12 yrkande 9 avstyrks då det idagsläget inte finns skäl att föreslå en reformeringav det försäkringsmedicinska systemet.Beträffande frågan om att stärkaföretagshälsovården har regeringen som redan nämntsi vårpropositionen aviserat ytterligare insatser föratt klara målet att halvera antalet sjukdagar, bl.a.ett förstärkt förebyggande arbete med inriktning påföretagshälsovården och tillsynen påarbetsmiljöområdet. Utskottet finner inte anledningatt föregripa detta arbete och avstyrker därmedmotion Sf10 yrkande 16.Obligatoriskrehabiliteringsutredning m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör bifalla regeringens förslag attrehabiliteringsutredning enligt 22 kap. 3 §AFL skall vara obligatorisk. bördärmed avslå motionsyrkanden om avslag påförslaget.Riksdagen bör vidare avslå motionsyrkandenom bl.a. rehabiliteringsgaranti, en nyrehabiliteringsförsäkring och attsmåföretagare med färre än 15 anställdabefrias från skyldigheten att görarehabiliteringsutredning. Jämförreservationerna 22 (m), 23 (fp), 24 (kd), 25(c) och 26 (m, fp, kd, c).PropositionenDet har i olika sammanhang framförts attarbetsgivarna inte gör rehabiliteringsutredningar iden omfattning som borde vara fallet. I rapportenFörsäkringskassornas handläggning avohälsoförsäkringarna (RFV Anser 1998:4) konstaterarRFV att rehabiliteringsutredning saknades i avde ärenden verket granskat när sjukskrivningen hadepågått i 90 dagar.Enligt nuvarande lydelse av 22 kap. 3 § andrastycket AFL skall arbetsgivaren i vissa angivnasituationer påbörja en rehabiliteringsutredning omdet inte framstår som obehövligt. För att det inteskall uppstå någon oklarhet om när arbetsgivarenskall påbörja en utredning föreslår regeringen attrehabiliteringsutredning skall vara obligatorisk.Fortsättningsvis skall således arbetet medrehabiliteringsutredningen ovillkorligen påbörjas ide situationer som anges i bestämmelsen, dvs. om denförsäkrade till följd av sjukdom har varitfrånvarande från arbetet än fyraveckor i följd, om arbetet ofta har avbrutits avkortare sjukperioder eller om den försäkrade begärdet. Utredningen skall precis som lämnas intill senast när sjukfallet pågåtti . Förslaget avses träda i kraft den 1juli 2003.Rehabiliteringsutredningens omfattning bör enligtregeringen kunna anpassas med hänsyn till vad somkan anses påkallat i det enskilda fallet. Finns detinte något rehabiliteringsbehov bör utredningenkunna göras i en förenklad form och begränsas tilluppgifter om varför rehabilitering inte behövs.För att göra deltidssjukskrivning till en reellmöjlighet krävs enligt regeringen att arbetsgivareni större utsträckning än anpassar deanställdas arbetsuppgifter eller finner andralämpliga arbetsuppgifter och i övrigt vidtarnödvändiga åtgärder i arbetsmiljön. Det är mot dennabakgrund angeläget att rehabiliteringsutredningeninnehåller uppgifter om arbetsgivarens möjligheteratt vidta sådana åtgärder. Regeringen avser att iförordning återkomma med närmare bestämmelser omrehabiliteringsutredningens innehåll.I fråga om effekterna av förslaget för små företaganförs i propositionen att små företag likaväl somstörre arbetsgivare har en skyldighetatt göra rehabiliteringsutredningar. Småföretagenbehöver därför inte vidta några särskildaadministrativa, praktiska eller andra åtgärder medanledning av att rehabiliteringsutredningarna görsobligatoriska.Som nämnts bör utredningen i vissa fall kunnagöras i förenklad form. Regeringen uppskattartidsåtgången för att göra en förenklad utredningtill i genomsnitt per utredning.Förslaget uppskattats innebära en ökad tidsåtgångför företag med färre än 20 anställda motsvarandetotalt eller en ökad årlig kostnad påknappt . Den totala kostnaden församtliga arbetsgivare beräknas till drygt 12miljoner kronor.MotionerSten Tolgfors m.fl. (m) begär i motion Sf10 yrkande4 avslag på förslaget att göra det obligatoriskt förföretagen att göra rehabiliteringsutredning.Motionärerna anser att förändringen är onödig. Istället bör gränsdragningen mellan företagens ochförsäkringskassans rehabiliteringsansvar görastydligare. I samma motion, yrkande 14, begärs etttillkännagivande om ändrad ansvarsfördelning förrehabilitering. Enligt motionärerna börförsäkringskassan få ansvar för att enrehabiliteringsutredning kommer till stånd.Bo Könberg m.fl. (fp) begär i motion Sf13 yrkande5 avslag på förslaget om ändring i 22 kap. 3 § AFL.Enligt motionärerna förekommer redan i dagmeningslösa skenutredningar som det ivissa andra fall inte görs någon utredning, trotsatt en sådan skulle behövas. Inget av detta skulleavhjälpas med att tvinga arbetsgivare attslentrianmässigt fylla i blanketter. I samma motion,yrkande 4, begärs lagförslag omrehabiliteringsgaranti och förbättradeförutsättningar för rehabilitering eftersjukskrivning. Enligt motionärerna bör enrehabiliteringsplan i normalfallet sättas i verketinom en månad och den enskilde ha rätt tillöverenskomna insatser.Sven m.fl. (kd) begär i motion Sf12 yrkande 6avslag på förslaget att en rehabiliteringsutredningalltid skall göras till förmån för att enrehabiliteringsförsäkring i stället införs.Motionärerna påpekar att förslaget är orimligteftersom arbetsgivare kan tvingas att göra enutredning även i de fall den anställde redan haråtergått i arbete. I samma motion, yrkande 5, begärsatt regeringen påbörjar det lagstiftningsarbete somkrävs för att införa en nyrehabiliteringsförsäkring. Ansvaret för dennaförsäkring skall åvila en enda offentlig aktör ochinte som fyra olika aktörer. Vidare skallförsäkringen innehålla ett kraftigt förstärktrehabiliteringsmoment.Birgitta m.fl. (c) begär i motion Sf11yrkande 5 ett tillkännagivande om att småföretagaremed färre än 15 anställda skall befrias frånskyldigheten att genomförarehabiliteringsutredningar. Ansvaret bör i ställetligga på . I samma motion, yrkande1, begärs ett tillkännagivande om förbättraderehabiliteringsinsatser riktade tilllångtidssjukskrivna. Enligt motionärerna behövs enfinansiell samordning för att mobilisera resurserför finansiering av offensiva åtgärder. Motionärernavill också införa en rehabiliteringsgaranti, sominnebär att en rehabiliteringsplan utarbetas från sjukskrivningens början, liksom enrehabiliteringslots i form av en särskildkontaktperson med ansvar för planens genomförande.Utskottets ställningstagandeMöjligheterna att med framgång genomföra enrehabilitering som syftar till att den försäkradeskall återgå i arbete är i många fall beroende bl.a.av förhållandena på arbetsplatsen. För att densjukskrivne inte skall hamna i passivitet är detviktigt att det snabbt tas fram enrehabiliteringsutredning. Som framgår avpropositionen görs emellertid inte sådanautredningar i den omfattning som behövs. Detta ärotillfredsställande eftersom det i princip bara ärarbetsgivaren som kan redovisa vilka möjligheter detfinns att anpassa arbetsuppgifterna eller attomplacera den anställde till andra arbetsuppgifter.Med hänsyn härtill anser utskottet i likhet medregeringen att det behövs en skärpning avarbetsgivarens skyldighet att göra enrehabiliteringsutredning. Något skäl att göra ettundantag för de små arbetsgivarna kan utskottet intese. Även om sjukfrånvaron hos dessa inte är likaomfattande som hos de stora arbetsgivarna kan deinte undgå rehabiliteringsansvaret för de anställdasom ändå blir sjukskrivna ofta eller för en längretid.Att göra en rehabiliteringsutredning kommersannolikt att av arbetsgivare uppfattas som en ivissa fall onödig åtgärd. Mot bakgrund av att detkrävs en skärpning av arbetsgivarnas skyldighet idetta avseende och då arbetsgivare kommer att hamöjlighet att i vissa fall göra utredningen iförenklad form har utskottet inte något att invändamot regeringens förslag.Ett obligatorium för arbetsgivare att göra enrehabiliteringsutredning kommer att ställa ökadekrav på att, när enrehabiliteringsutredning kommer in, dels snabbt taställning till ett eventuellt behov avrehabiliteringsåtgärder, dels tillse att dessaåtgärder sätts in. Med hänsyn härtill är det enligtutskottet viktigt att försäkringskassorna har deresurser som kan komma att behövas till följd härav.Med det anförda tillstyrker utskottet regeringensförslag och avstyrker motionerna Sf10 yrkandena 4och 14, Sf13 yrkande 5, Sf12 yrkande 6 och Sf11yrkande 5.Utskottet vill i sammanhanget påminna om detarbete med att förnya den arbetslivsinriktaderehabiliteringen som redan pågår. RFV och AMS har iuppdrag bl.a. att utveckla metoder för en tidig ochfördjupad bedömning av den enskildes behov avrehabilitering. I uppdraget ingår även att utvecklametodiken för hur försäkringskassorna arbetar iförhållande till arbetsgivarna.Såvitt gäller frågan om att införa en nyrehabiliteringsförsäkring vill utskottet erinra omatt regeringen i budgetpropositionen för 2003förklarade sin avsikt att förutsättningslöst studeramöjligheterna att införa en sådana försäkring. Motbakgrund härav anser utskottet att det förnärvarande inte är påkallat med någon åtgärd frånriksdagens sida. Utskottet avstyrker därmed motionSf12 yrkande 5.När det gäller rehabiliteringsfrågor i övrigt,t.ex. införandet av en rehabiliteringsgaranti, anserutskottet med hänsyn till det pågående arbetet medatt förnya den arbetslivsinriktade rehabiliteringenatt det inte är påkallat med någon åtgärdfrån sida. Med det anförda avstyrkerutskottet motionerna Sf13 yrkande 4 och Sf11 yrkande1.Åtgärder som rör aktivitets- ochsjukersättningUtbyte av sjukpenning mot aktivitets- ellersjukersättningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör bifalla regeringens förslag attförsäkringskassan senast eftersjukanmälningsdagen skall ha utrett om detfinns förutsättningar för att tillerkänna denförsäkrade sjuk- eller aktivitetsersättning istället för sjukpenning, trots att denförsäkrade inte har ansökt härom. Därmed börriksdagen avslå motionsyrkanden om avslag påförslaget.Riksdagen bör vidare avslå motionsyrkandenbl.a. om tidsbegränsad sjukersättning och omslentrianmässiga beslut om sådan ersättning.Jämför reservationerna 27 (m), 28 (fp) och 29(kd).Gällande bestämmelserEtt nytt ersättningssystem har trätt i kraft den 1januari 2003. Det innebär att förtidspension ochsjukbidrag har ersatts av aktivitets- ochsjukersättning (prop. 2000/01:96, bet.2000/01:SfU15, rskr. 2000/01:257). De nya förmånernautges till personer som drabbats av långvarig ellervaraktig medicinskt grundad nedsättning avarbetsförmågan. För försäkrade som är under 30 årutges aktivitetsersättning, dock tidigast fr.o.m.den 1 juli det år de fyller . Ersättningen kanbeviljas för längst i taget.Försäkringskassan är skyldig att erbjuda den sombeviljats aktivitetsersättning möjlighet att delta iaktiviteter. Sjukersättning utges till personer iåldern . Både aktivitets- och sjukersättningutges i form av en inkomstrelaterad ersättning ochett grundskydd i form av garantiersättning för densom inte haft några förvärvsinkomster eller endasthaft låga sådana. Förmånerna kan utges som hel, trefjärdedels, halv eller en fjärdedels förmån.Alla de som /03 uppbarförtidspension eller sjukbidrag har fått förmånenomvandlad till sjukersättning eller tidsbegränsadsjukersättning. Tilläggspension i form avförtidspension har omvandlats till inkomstrelateradsjukersättning. En försäkrad med låg eller ingeninkomstrelaterad sjukersättning har fåttgarantiersättning som en utfyllnadsförmån.Den som önskar sjuk- eller aktivitetsersättningskall enligt 16 kap. 1 § AFL ansöka om detta hosförsäkringskassan. Om en försäkrad uppbär bl.a.sjukpenning eller rehabiliteringspenning fårförsäkringskassan tillerkänna honom eller hennesjuk- eller aktivitetsersättning utan hinder av atthan eller hon inte har ansökt därom.PropositionenAv RFV:s årsredovisning för framgåratt det fanns 118 000 fall med sjukpenning ellerrehabiliteringspenning som pågått än ettår och 46 400 fall som pågått eller längre. Ibåda fallen utgjorde kvinnornas andel ca 65 %.Skillnaderna mellan försäkringskassorna är stora.Antalet sjukfall per tusen registreradeförsäkrade i åldern varierar mellan 5,7 och13,6. Av de sjukfall som avslutats under2002 övergick hälften till förtidspension ellersjukbidrag. För sjukfall som pågått ellerlängre var motsvarande andel två tredjedelar.Regeringen ser mycket allvarligt på den fortsattaökningen av antalet långtidssjukskrivna och anseratt den utgör ett hot mot välfärden i samhället. Detförhållandet att många försäkrade uppbär sjukpenningtrots att de i själva verket uppfyllerförutsättningarna för sjuk- elleraktivitetsersättning kan inte accepteras. Det är avflera skäl viktigt att de försäkrade får rättersättning från socialförsäkringen såväl till beloppsom till ersättningsslag. Åtgärder måste därförvidtas för att komma till rätta med dettamissförhållande. De stora skillnaderna iförsäkringskassornas handläggning av de långasjukfallen är ett problem från försäkringsrättsligsynpunkt som riskerar att undergrävatilltron till försäkringen.För att strama upp handläggningav de långa sjukfallen föreslår regeringen attförsäkringskassan senast efter sjukanmäl-ningsdagen skall ha utrett om det finnsförutsättningar för att byta ut sjukpenningen motsjuk- eller aktivitetsersättning.Enligt regeringens uppfattning kan arbetsförmågani princip inte anses vara varaktigt eller långvarigtnedsatt med minst en fjärdedel förrän det i rehabi-literingshänseende har gjorts vad som rimligen kankomma i fråga i det enskilda fallet. Det innebär attom rehabiliteringsmöjligheterna inte är uttömda ocharbetsoförmågan visar sig bestå, kommer denförsäkrade även fortsättningsvis att ha rätt tillsjukpenning eller rehabiliteringspenning. Denföreslagna regeln innebär inte heller attförsäkringskassan skall vänta med prövningen avsjukpenningrätten till dess förflutit omförutsättningarna för att ta upp frågan om utbyte avsjukpenning mot sjuk- eller aktivitetsersättningföreligger dessförinnan.Ändringen föreslås träda i kraft den 1 juli 2003.Bestämmelsen i dess äldre lydelse skall dockfortfarande tillämpas vid sjukfall där sjukanmälangjorts tidigare än föreikraftträdandet. På detta sätt fårförsäkringskassorna rimlig tid att uppfylla det nyautredningskravet.Förslaget medför ett visst merarbete och därmedökade administrationskostnader förförsäkringskassorna.Socialförsäkringsadministrationens resurser harökats med ,och regeringen avser att återkomma till resursfrågani budgetpropositionen för 2004.I övrigt bedömer regeringen att förslagetsammantaget innebär en utgiftsminskning för staten.MotionerSten Tolgfors m.fl. (m) begär i motion Sf10 yrkande5 avslag på förslaget att senastett år efter sjukanmälningsdagen skall ha utrett omdet finns förutsättningar att byta ut sjukpenningenmot sjukersättning. Motionärerna anser att förslagetvisserligen ger en kortsiktig besparing men att detpå lång sikt innebär en stor kostnad attförtidspensionera människor, särskilt om det sker iunga år. I samma motion, yrkande 6, begärs förslagom justering av lagen (1982:80) om anställningsskydd(LAS) så att förslaget om tidsbegränsadsjukersättning kan genomföras. Enligt motionärernakan en arbetsgivare med nuvarande regler inte sägaupp personal som har en tidsbegränsadsjukersättning. Därefter bör regeringen enligtmotionärerna lägga fram förslag om såvältidsbegränsad sjukersättning som attförsäkringskassan senast eftersjukanmälningsdagen skall ha utrett om det finnsförutsättningar att byta ut sjukpenning motsjukersättning (yrkandena 7 och 8). I yrkande 17begärs ett tillkännagivande om att stoppa denorimliga förtidspensioneringen avarbetshandikappade.