bet · GR01KUU1 · 2003-11-12 00:00:00 — Densvenska regeringen föreslår ett tillägg i artikelIII-179 punkt 4 om åtgärder rörande alkohol ochtobak.Vidare föreslår den ett tilläggtill den föreslagna artikel III-217 punkt 4 medinnebörden att det ska krävas enhällighet också vidbeslut som omfattar sociala tjänster, hälso- ochsjukvård och statliga monopol, då detta är avnationellt intresse.Socialutskottet ställer sig bakom dessa bådatillägg.Moderata samlingspartiets ledamöter isocialutskottet har fogat en avvikande mening tillyttrandet i vilket de anför att de inte delarmajoritetens uppfattningar, utom vad gällernarkotikapolitiken. I stället ställer de sig bakomyrkandena 33, 34 och 38 i motion K10 (m) där detbegärs tillkännagivanden om att det ärmedlemsstaterna som ansvarar för folkhälsopolitiken,om patienters rätt att söka vård övernationsgränserna respektive vårdproducenternas friaetableringsrätt och om avskaffande av offentligamonopol.Miljöpartiets företrädare har i ett särskiltyttrande anfört att hon står bakom socialutskottetsställningstagande och därutöver står bakom yrkandena26 och 66 i motion K13 (mp) med begäran omtillkännagivanden om förtydliganden av barnsrättigheter i EU:s målsättningar och om förebyggandeverksamhet och kompletterande EU-politik inomnarkotikaområdet.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar socialutskottets uppfattning ochavstyrker motionerna K10 (m) yrkandena 33, 34 och38, motion K13 (mp) yrkande 66 samt K6 (fp, kd, v,c, mp) (delvis).Utskottet har behandlat frågorna om folkhälsa sommål och barns rättigheter ovan i avsnittet omunionens upprättande, värden och mål.Jordbruks- och fiskepolitikenKonventets förslagI det konstitutionella fördraget föreslås attEuropaparlamentet ges ett ökat inflytande överjordbrukspolitiken. Lagstiftningsförfarandet, dvs.medbeslutande för , föreslås blitillämpat vid antagandet av de europeiska lagar ocheuropeiska ramlagar genom vilka den gemensammapolitiken för fiske och jordbruk genomförs.Parlamentet föreslås dock inte ges motsvarande in-flytande vid antagandet av europeiska förordningareller beslut om fastställande av priser, avgifter,stöd och kvantitativa begränsningar samtfastställande och fördelning av fiskemöjligheter.Konventet föreslår ingen ändring av målen för dengemensamma jordbrukspolitiken.Fiske beskrivs i konventets förslag som en deladbefogenhet, med undantag för bevarandet av havetsbiologiska resurser som är en exklusiv befogenhet(artiklarna III-121 till III-128).Regeringens utgångspunkterKonventsförslaget innebär att fårett utökat inflytande över den gemensammajordbrukspolitiken. Om en begränsad form avmedbeslutande införs är det angeläget att tydligtklargöra kompetensfördelningen mellanEuropaparlamentet och rådet samt att finna en formav medbeslutande som är väl avvägd.De nu angivna målsättningarna för den gemensammajordbrukspolitiken är anpassade till den situationsom rådde i . Målsättningarna iexisterande fördrag är därför inte längre relevantai förhållande till den nuvarande situationen förEuropas jordbruk. En uppgift i det fortsatta arbetetmed det nya fördraget bör därför vara att sökamodernisera målen för jordbrukspolitiken.Regeringen bedömer att konventets förslag intesyftar till någon förändring avkompetensfördelningen för den gemensamma fiskeri-politiken. Begreppet havets biologiska resurserkan behöva klargöras.MotionernaEnligt motion K5 (s) bör en målsättning om attjordbrukspolitiken också ska omfatta ett djuretiskthållbart samhälle inom hela EU införas i fördraget.Fördraget bör innehålla texter om hur vi på EU-nivåkan bilda ett djuretiskt råd, bestående av etikeroch andra personer som står fria från den pågåendedjuranvändningen. Rådet bör ta fram djuretiskaanalyser kring samhällsutvecklingen och olikaenskilda frågor.I motion K8 (kd) anförs att den europeiskajordbrukspolitiken har mycket negativa konsekvenserför fattiga jordbrukare i u-världen. Följderna av deomfattande subventionerna inom unionen leder tilldumpning av produktion på u-landsmarknader, vilket isin tur slår ut inhemsk produktion och förhindrarexport till EU. Målsättningen bör vara en minskadöverskottsproduktion och en jordbrukspolitik som tarett globalt ansvar (yrkande 27).Enligt motion K10 (m) om en reformering av dengemensamma jordbruks- och fiskepolitiken börkonventets förslag om en förändrad beslutsordningför jordbrukspolitiken göra det lättare attreformera den jordbrukspolitik som orsakaröverproduktion och dumpning. En reformering av målenför jordbrukspolitiken bör genomföras (yrkande 35).I motion K13 (mp) anförs regeringen påregeringskonferensen bör driva attjordbrukspolitiken åternationaliseras (yrkande 67).Problemen med EU:s fiskeripolitik kan exemplifierasmed förbudet för att genomföra det aviseradestoppet av torskfisket. Regeringen bör analyseraförslaget att göra bevarandet av havets biologiskaresurser till en exklusiv EU-befogenhet. Fleraremissinstanser har också pekat på oklarheterna inomdetta område. Regeringens linje borde vara att EUenbart ska ha rätt att sätta miljöskyddandeminimistandarder inom politikområdet, inte tvingaländer att föra en mindre miljövänlig politik(yrkande 68).Miljö- och jordbruksutskottets yttrandeJordbrukSom anförs i skrivelsen innebär konventsförslagetatt får ett utökat inflytande överden gemensamma jordbrukspolitiken. Utskottetinstämmer i att det är angeläget att tydligtklargöra kompetensfördelningen mellanEuropaparlamentet och rådet samt att finna en formav medbeslutande som är väl avvägd.När det gäller frågan om avreglering av dengemensamma jordbrukspolitiken uttalade utskottet iapril 2002 (bet. 2001/02:MJU15 s. 22) att riksdagenhar godkänt de riktlinjer regeringen presenterat ipropositionen Riktlinjer för arbete medjordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU (prop.1997/98:142, bet. 1997/98:JoU23, rskr. 1997/98:241).Riktlinjerna innebär att jordbruks- ochlivsmedelsproduktionen ska främjas genom en reformav jordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU medsärskilt avseende på successivt borttagande av EG:smarknadsordningar och på en avveckling avgränsskyddet med hänsyn till internationellaåtaganden. Utskottet uppmärksammade vidareregeringens avsikt att ägnakraft åt reformeringen av EU:s gemensammajordbrukspolitik utifrån de övergripandemålsättningar som slogs fast av 1998. Denstora andel av EG:s budget som går till dengemensamma jordbrukspolitiken motiverar i sig attdessa frågor bereds i särskild ordning. Utskottetföreslog därför i ett tillkännagivande attregeringen tillsätter en parlamentarisk kommitté meduppgift att utarbeta en svensk strategi förreformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.Riksdagen beslutade i enlighet med utskottetsförslag (rskr. 2001/02:255).Vid möte den 26 juni 2003träffades en överenskommelse om den s.k.halvtidsöversynen (mid-term review) av dengemensamma jordbrukspolitiken. Beslutet innebär attnuvarande direktstöd med vissa undantag ersätts avett frikopplat gårdsstöd. Arealstödet förjordbruksgrödor kan frikopplas med mellan och100 %. Jordbruksreformen innebär att direktstödendras ned successivt och att pengarna genom s.k.modulering används för stöd till miljö ochlandsbygdsutveckling. Genom att stärka miljöns ochlandsbygdsutvecklingens roll ges medlemsländernamöjlighet att i ökad utsträckning, genom riktadeåtgärder, tillgodose behov på landsbygden.Regeringens ståndpunkt i det arbete som föregickhalvtidsöversynen har varit att kostnaden för t.ex.arealstöd bör minska och att medel bör föras övertill åtgärder för landsbygdsutveckling, t.ex.miljöersättningar. Denna ståndpunkt har fortlöpanderedovisats och diskuterats i den samrådsgrupp medrepresentanter från miljö- och jordbruksutskottetoch som följtförhandlingarna.Jordbruksministern har i svar på fråga 2002/03:663om det svenska jordbruket anfört att regeringenverkar kraftfullt för att jordbrukspolitiken skareformeras. Jordbruksministern arbetar för att denöversyn och reformprocess som pågårska leda till en mer effektiv och dynamiskjordbrukspolitik inom EU.Utskottet delar regeringens uppfattning att demålsättningar för den gemensamma jordbrukspolitikensom angetts i konventets förslag är anpassade tillden situation som rådde i på 1950-talet.Målsättningarna i existerande fördrag är därför intelängre relevanta i förhållande till den nuvarandesituationen för jordbruk. Utskottetinstämmer i att en uppgift i det fortsatta arbetetmed det nya fördraget bör vara att söka moderniseramålen för jordbrukspolitiken. Motionerna K8 (kd)yrkande 27 och K10 (m) yrkande 35 bör lämnas utanvidare åtgärd i den mån de inte tillgodosetts medvad som anförts. Även motion K13 (mp) yrkande 67avstyrks med det anförda.I avvikande meningar har företrädarna för Moderatasamlingspartiet respektive anförtavvikande meningar om reformerad jordbrukspolitik.Folkpartiets företrädare har lämnat särskiltyttrande.FiskePå förslag av regeringen i proposition 1997/98:2 omhållbart fiske och jordbruk fattade idecember 1997 beslut om att såväl det svenska fisketsom fisket inom EU ska bedrivas på ett hållbart sätt(bet. 1997/98:JoU, rskr. 1997/98:116). Riksdagendelade också regeringens bedömning att börverka för förändringar av den gemensammafiskepolitiken i samband med den föreståendeöversynen för att politiken bättre ska svara mot detangivna målet och att försiktighetsprincipen härvidbör tillämpas liksom att miljöaspekterna börbeaktas. fattade beslut om enny struktur i arbetet med miljömål och fastställde15 nationella miljökvalitetsmål (bet. 1998/99:MJU6,rskr. 1998/99:183) av vilka framför allt målen Baranaturlig försurning, Levande sjöar och vattendragoch Hav i balans samt Levande kust och skärgårdberör fisket. beslutade omett antal delmål för de tre miljökvalitetsmålen(bet. 2001/02:MJU3 rskr. 2001/02:36).Utskottet konstaterade (bet.2001/02:MJU23) att den gemensamma fiskepolitiken ären fullt utvecklad gemenskapspolitik där EU harexklusiv kompetens, vilket i likhet medjordbrukspolitiken innebär att alla gemenskapensländer omfattas av samma bestämmelser. Politikenreglerar alla aspekter på fisket, från havet tillkonsumenten. Målet för den gemensamma fiskepolitikeni fråga om utnyttjandet är enligt artikel 2 igrundförordningen 3760/92 att den gemensammafiskepolitiken ska skydda och bevara de levandemarina akvatiska resurser som är tillgängliga ochfår utnyttjas. Den gemensamma fiskepolitiken ska setill att dessa resurser långsiktigt utnyttjas på ettändamålsenligt och ansvarsfullt sätt under deekonomiska och sociala förhållanden som passarsektorn, varvid hänsyn ska tas till följderna fördet ekosystemet och särskilt tillproducenternas och konsumenternas behov. För att nåmålet har EU infört ett gemenskapssystem förstyrning av utnyttjandet. Systemet ska se till attdet finns en varaktig balans mellan resurserna ochutnyttjandet av dem inom de olika fiskeområdena.Enligt den gemensamma målbestämmelsen harmedlemsstaterna en skyldighet att se till att ickeyrkesmässiga verksamheter, som t.ex. fritidsfiske,inte äventyrar bevarandet och förvaltningen av deresurser som omfattas av den gemensammafiskepolitiken. För att dessa mål ska kunna uppnåsoch för att säkerställa att utnyttjandet sker på etthållbart sätt anges i förordningen bl.a. ramar förtillträde samt för förvaltning och kontroll avfiskeaktiviteterna samt de medel och förfaranden somkrävs. Syftet med fiskepolitiken är att säkra enansvarsfull förvaltning av bestånden främst genomförbättrad övervakning och kontroll, användning avmer selektiva redskap samt minskning av bifångst ochkasserad fångst. Vidare ska produktionshöjandesubventioner reduceras för att uppnå en bättrebalans mellan fiskekapacitet och långsiktigthållbart nyttjande av fiskeresurserna. Utskottetanser, i likhet med regeringen, att den gemensammafiskepolitiken inte har lyckats uppfylla målen i dengemensamma fiskepolitiken. Som utskottet vid fleratillfällen har framhållit (bet.1999/2000:MJU8) ska målsättningen för den gemensammafiskepolitiken vara att den bedrivs på ettlångsiktigt hållbart sätt. Den framtidafiskepolitiken bör därför utvecklas så att denbättre bidrar till detta mål. Arbetet måste utgåfrån vetenskapliga bedömningar av bestånden ochfiskemöjligheterna. Vidare skaförsiktighetsprincipen tillämpas och miljöaspekternabeaktas.Som regeringen anfört i skrivelsen beskrivs fiskei konventets förslag som en delad befogenhet, medundantag för bevarandet av havets biologiskaresurser som är en exklusiv befogenhet (artiklarnaIII-121 till III-128). Som redovisas i skrivelsen(s. 24) ska unionen ensam ha befogenhet bl.a. förden gemensamma handelspolitiken och bevarandet avhavets biologiska resurser inom ramen för dengemensamma fiskeripolitiken. Förteckningen överområdena med exklusiv befogenhet är uttömmande. Påde områden där unionen har exklusiva befogenhetertillämpas inte subsidiaritetsprincipen.Utskottet delar regeringens bedömning attkonventets förslag inte syftar till någon förändringav kompetensfördelningen för den gemensammafiskeripolitiken. Utskottet vill emellertid erinraom att målsättningen för den gemensammafiskepolitiken ska vara att den bedrivs på ettlångsiktigt hållbart sätt. Den framtidafiskepolitiken bör därför utvecklas så att denbättre bidrar till detta mål. Arbetet måste utgåfrån vetenskapliga bedömningar av bestånden ochfiskemöjligheterna. Vidare skaförsiktighetsprincipen tillämpas och miljöaspekternabeaktas. Enligt utskottets bedömning bör syftet medmotion K13 yrkande 68 med det anförda till stor delvara tillgodosett. Yrkandet bör således inte påkallanågon ytterligare åtgärd. Utskottetinstämmer i att begreppet havets biologiska resurserkan behöva klargöras.Vänsterpartiets företrädare har i en avvikandemening anfört att det bör vara regeringens linjeunder förhandlingarna att EU enbart ska ha rätt attsätta miljöskyddande minimistandarder inom dettapolitikområde, inte tvinga länder att föra en mindremiljövänlig politik.Djurskydd m.m.Det av antagna målet för djurpolitiken ärett gott djurskydd och ett gott djurhälsotillståndbland djur i människans tjänst och att viltstammarnaförvaltas på ett sådant sätt att oacceptabla skadorpå människor och egendom inte uppstår (bet.2000/01:MJU3).Utskottet redovisade vid riksdagsbehandlingen avstatsbudgeten för (bet. 2001/02:MJU2) attdet svenska arbetet med djurhälsa och djurskyddinnebär att principen om ett tydligt samband mellandet sätt på vilket jordbruket och djurhållningenbedrivs och kvaliteten hos de livsmedel somproduceras även fortsättningsvis ska beaktas. Medslutsatserna från diskussionen om människors ansvarför de djur som nyttjas för olika ändamål kangrunden läggas för att djurskydd och djuretiskaaspekter ska integreras och bli en självklarbeståndsdel i den framtida jordbrukspolitiken.Utskottet anförde vidare att utgångspunkten fördjurhållning bör vara att så långt som möjligtundvika att djuren utsätts för stress, smärta ochskador, att djurens hälsa ska främjas och att hänsynska tas till djurens fysiologiska ochbeteendemässiga behov. Det finns också en starkkoppling mellan en god skötsel och hygien idjurhållningen och en hög livsmedelskvalitet.Det svenska synsättet när det gäller djurhälsa ochdjurskydd är präglat av höga etiska ambitioner.Ekonomisk hänsyn får inte gå före djurens bästa.Genom detta synsätt skapas en etiskt goddjurhållning vars goda djurmiljö är en förutsättningför bl.a. ett lågt användande av antibiotika idjurskötseln.Utskottet anförde att regeringensarbete med djurskyddsfrågor inom EU harredovisats i skrivelse 2001/02:160 Berättelse omverksamheten i Europeiska unionen (bet.2001/02:MJU20). Av avsnittet om djurskydd ochdjurhälsa framgår att har tagit initiativ ieller hårt drivit ett antal frågor på dessa områden.Det framgår även att under ordförandeskapettydligt markerade att djurskydd bör ges högprioritet inom det europeiska samarbetet. Inom ramenför ordförandeskapet i EU lyfte under våren2001 fram frågorna om vad som är god djurhållning,vilket egenvärde djur har och vilket moralisktansvar människan har att behandla djur väl.Regeringen initierade bl.a. en debatt om djuretik iministerrådet och höll informellarundabordsdiskussioner med företrädare fördjurskyddsorganisationer. I skrivelsen framhållerregeringen vidare att hararbetat med djurskydd och vill höjaförändringstakten inom EU genom att mana tilleftertanke inför djurhanteringen.Utskottet redovisade vid behandlingen avstatsbudgeten för (bet. 2002/03:MJU2) att desenaste årens arbete med etik i djurhållningen harmött stort gensvar. Djurskydd och djuretiskaaspekter ska enligt regeringen vara en självklarbeståndsdel i den framtida jordbrukspolitiken föratt bidra till säkrare livsmedel och skapa en godfolkhälsa.Utskottet vill erinra om att det genom den nyligenbeslutade jordbruksreformen införs t.ex. en kopplingmellan efterlevnad av vissa djurskyddsregler ochutbetalning av jordbruksstöd. Dessutom införs enmöjlighet för medlemsländerna att lämna stöd tilllantbrukare som driver sitt lantbruk med särskildahänsyn till djurens välbefinnande. och miljö- och jordbruksutskottethar tidigare redovisat (bet. 2002/03:UU10 och bet.2001/02:MJU15) att EU i WTO-förhandlingarna driverviktiga samhälleliga frågor såsom förbättrad miljö-och djurskyddshänsyn. Utskottet har inhämtat att densvenska regeringen stöder detta arbete. Utskottetvill dessutom påpeka att regeringen har lagt framförslag till förbättringar av djurskyddet vidarbetet med nya direktiv och förordningar inom EUoch . Den har dessutomdrivit ståndpunkten att djurskydd ska omfattas avEU:s förhandlingsförslag i WTO.När det gäller den fråga som tas upp i motion K5(s) om ett djuretiskt hållbart samhälle inom hela EUvill utskottet redovisa ett uttalande av utskottet idecember 2002 (bet. 2002/03:MJU5 s. 12) beträffandeden nya djurskyddsmyndigheten, nämligen att den nyamyndigheten bör ha ett rådgivande organ likt det somfinns vid . Utskottet instämdemed regeringen i att detta råd bör diskutera etiskafrågor och att rådet därför bör ha bl.a. etiskkompetens.Det svenska synsättet när det gäller djurhälsa ochdjurskydd är präglat av höga etiska ambitioner.Ekonomisk hänsyn får inte gå före djurens bästa.Genom detta synsätt skapas en etiskt goddjurhållning vars goda djurmiljö är en förutsättningför bl.a. ett lågt användande av antibiotika idjurskötseln. Utskottet utgår från att detta synsättäven präglar agerande inom EU och attregeringen även fortsättningsvis arbetar för enetiskt god djurhållning inom EU. Mot bakgrund av vadsom anförts och i avvaktan på det arbete som såledespågår föreslår utskottet att motion K5 (s) lämnasutan vidare åtgärd.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar miljö- och jordbruksutskottetsuppfattning.Det innebär att beträffande målen förjordbrukspolitiken avstyrks motionerna K10 (m)yrkande 35, K8 (kd) yrkande 27 och K13 (mp) yrkande67.När det gäller fiskepolitik avstyrks motion K13(mp) yrkande 68.I likhet med miljö- och jordbruksutskottet anserutskottet att motion K5 (s) om ett djuretiskthållbart samhälle kan lämnas utan vidare åtgärd.Frågan om djurskydd har också behandlats avutskottet ovan i avsnittet om unionens upprättande,värden och mål.MiljöpolitikenKonventets förslagDe inledande bestämmelserna i nuvarande fördraginnehåller texter om hållbar utveckling ochintegration av miljöhänsyn. I de första förslagentill det konstitutionella fördraget fanns en sämreskrivning än den nuvarande om hållbar utveckling,och miljöintegration saknades helt. Efter bl.a.upprepade svenska påstötningar förbättradesskrivningen om hållbar utveckling och en centralbestämmelse om sektorsintegration introducerades.Konventets förslag om miljöbestämmelserna(artiklarna III-129 till III-131) motsvarar i alltväsentligt de skrivningar om hållbar utveckling ochmiljöintegration som finns i nu gällande fördrag.Ett av unionens mål ska vara en hållbar utvecklingsom bland andra mål bygger på en hög miljöskyddsnivåoch en bättre miljö. I artikel I-3 och artikel III-4introduceras hållbar utveckling och en centralbestämmelse om sektorsintegrationen. Förslagen ommiljöbestämmelserna i konventets tredje del (III-129och III-131) överensstämmer även de i huvudsak medbestämmelserna i nuvarande fördrag.Regeringens utgångspunkterFörbättringar av miljöskyddskraven i detkonstitutionella fördraget vore önskvärt. Dessutombör miljöskyddsbestämmelser integreras i olikasakpolitiska artiklar, såsom redan är fallet i dennya artikeln om energi och i de inledandebestämmelserna om unionens yttre åtgärder. Merkonkret gäller det jordbruk och fiske, statsstöd,transport, industri samt forskning och utveckling.Därutöver vore det önskvärt med förbättringar ifördraget när det gäller tillämpningen avförsiktighetsprincipen och en introduktion ifördraget av den s.k. substitutionsprincipen. Dessaprinciper bör beaktas vid harmonisering och vidtillämpning av harmoniserade bestämmelser och avfördraget som sådant. Den skiss till ett särskiltprotokoll för miljöfrågor som diskuterats ikonventet har inte vunnit något stöd. Förslagetinnehöll dessutom en utökning av domstolsprövningenav miljöfrågor med oklara konsekvenser.MotionernaMiljöpolitiken bör enligt motion K2 (c) styras avminiminormer. Unionen bör inte reglera alla delar.Det är inte den lägsta som bör varavägledande för alla andra, utan det bör även finnasen möjlighet för enskilda länder att gå före iutformningen av sin miljöpolitik. Det bör utredas omdet finns möjlighet att tvinga in det sistamedlemslandet i förbättringar av miljöpolitiken(yrkande 35). Vidare bör revidering av denexisterande miljöpolicyn inte leda till attmedlemsstaterna måste sänka sina krav och standarder(yrkande 36).Enligt motionerna K2 (c) yrkande 33 och K11 (s)har hållbar utveckling som ett grundläggande mål förEU lyfts fram och tydliggjorts. Det är angeläget attdetta också förstärker den praktiska politiken. Påandra områden, t.ex. de sociala och ekonomiska, hardetta tydliggjorts som särskilda protokoll som angerinriktningen för den gemensamma politiken. Islutskedet av förhandlingarna i konventet om EU:snya fördrag presenterade miljökommissionär ett förslag till protokoll om hållbarutveckling. Frågan om ett miljöprotokoll har intediskuterats inom ramen för konventet, och vi anserdärför att bör ge regeringen till kännaatt närmare pröva förslaget. Tanken med ettprotokoll är att det ska ingå som en bilaga till detnya fördraget och därmed manifestera vikten avhållbar utveckling. Målet om hållbar utveckling börlyftas fram i ett protokoll så att allainstitutionerna kan försäkra att större policy- ochlagstiftningsförslag utformas i enlighet med hållbarutveckling. Även i motion K13 (mp) förordas att ettprotokoll om hållbar utveckling införs. Motionärernastödjer EU-kommissionär förslag tillprotokoll om hållbar utveckling. Förslaget bör dockjusteras för att lyfta in ett krav på en strategiför hållbar utveckling, med konkreta mål ochtidtabeller. Vidare bör hänsyn tas till konsekvenserför hållbar utveckling i tredje världen vidbedömning av EU-förslag (yrkande 51).Enligt motion K8 (kd) bör vara pådrivandeför att skärpa EU:s politik för hållbar utveckling.Som en av världens rikaste regioner bör taett ökat globalt ansvar för en hållbar utveckling.Miljösamarbetet över nationsgränserna är en av EU:sviktigaste uppgifter, och motionärerna anser attSverige bör vara mer pådrivande än (yrkande28).Hållbar utveckling har i konventets förslag lyftsfram som en av unionens grundläggande värden, vilketenligt motion K9 (v) är positivt. En definitionsaknas emellertid om att social, ekologisk ochekonomisk hållbarhet ska utgöra tre jämställda ben.Både den sociala och ekologiska dimensionen är irealiteten frånvarande i fördragsutkastet.Regeringen bör verka för att den sociala ochekologiska dimensionen av hållbar utvecklingjämställs med den ekonomiska (yrkande 30, delvis).I motion K10 (m) om EU:s framtida miljöpolitikaccepteras konventets förslag. Det innebär intenågon förändring i jämförelse med nuvarandeförhållanden (yrkande 36).Enligt motion K13 (mp) har den s.k. miljögarantinvisat sig ha begränsat värde.