bet · GQ01KU25 · 2003-03-13 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlas 34 motionsyrkanden från denallmänna motionstiden som rör olikamassmediefrågor. Det gäller frågor om grundläggande principer och former förprogramföretags verksamhet kommersiell nationell radio massmedieutredning lokal-TV och riksdagsdebatter i public service EG:s TV-direktiv reklam i radio och TV koncessionsavgifter och TV sändningar i digital radio s.k. must carry presstöd, m.m.Utskottet avslår samtliga motioner.Ställningstagandena i betänkandet har föranlett 17reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Grundläggande principer och former förprogramföretags verksamhetRiksdagen avslår motionerna 2002/03:K333yrkandena 3 och 4 och 2002/03:K379 yrkande 9.Reservation 1 (m, fp)2. Rikstäckande kommersiell radioRiksdagen avslår motionerna 2002/03:K333yrkande 5 och 2002/03:K373 yrkande 5.Reservation 2 (m, fp, kd)3. MassmedieutredningRiksdagen avslår motion 2002/03:K399 yrkande 1.Reservation 3 (mp)4. Lokal TV och Öppna KanalenRiksdagen avslår motionerna 2002/03:K399yrkande 2 och 2002/03:Kr334 yrkande 3.5. Riksdagsdebatter i public serviceRiksdagen avslår motion 2002/03:K399 yrkande 3.6. EG:s TV-direktivRiksdagen avslår motion 2002/03:K333 yrkande10.Reservation 4 (m, fp)7. Reklamtid i radio och TVRiksdagen avslår motion 2002/03:K333 yrkande 9.Reservation 5 (m, fp)8. Reklamtid i kommersiella lokalradionRiksdagen avslår motion 2002/03:K373 yrkande 6.Reservation 6 (kd)9. Reklam riktad till barnRiksdagen avslår motion 2002/03:L343 yrkande 1.10. Koncessionsavgift för kommersielllokalradioRiksdagen avslår motion 2002/03:K373 yrkande 7.Reservation 7 (m, fp, kd)11. Koncessionsavgift för TVRiksdagen avslår motion 2002/03:K373 yrkande 8.Reservation 8 (m, fp, kd)12. och avslår motion 2002/03:K373 yrkande 2.Reservation 9 (m, fp, kd)13. Textade program i TV4Riksdagen avslår motion 2002/03:K404.Reservation 10 (c, mp)14. Regionala sändningar i TV4Riksdagen avslår motion 2002/03:K417.15. Digital radioRiksdagen avslår motion 2002/03:K333 yrkande 6i denna del.Reservation 11 (m)16. Must carry-skyldighetenRiksdagen avslår motion 2002/03:K333 yrkande11.Reservation 12 (m, fp)17. Minskning eller avveckling avpresstödetRiksdagen avslår motionerna 2002/03:K333yrkande 7, 2002/03:K406 yrkande 2 och2002/03:Kr372 yrkande 2.Reservation 13 (m)Reservation 14 (fp)18. Särskilt distributionsstödRiksdagen avslår motionerna 2002/03:K289 och2002/03:K412.19. Tröskeleffekt för lågfrekventatidningar och riksspridningRiksdagen avslår motion 2002/03:K373 yrkande 3.Reservation 15 (kd)20. Stöd till invandrartidningar ochtvåspråkiga medierRiksdagen avslår motion 2002/03:Sf289 yrkandena26 och 27.Reservation 16 (mp)21. Översyn av presstödetRiksdagen avslår motionerna 2002/03:K268,2002/03:K399 yrkande 4 och 2002/03:K423.22. Presstödsnämnden ochTaltidningsnämndenRiksdagen avslår motion 2002/03:K406 yrkande 3.Reservation 17 (m)23. Stöd till radio- och kassettidningarRiksdagen avslår motionerna 2002/03:K303,2002/03:K356 och 2002/03:K413.Stockholm den 13 mars 2003På vägnarGunnar HökmarkFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: GunnarHökmark (m), (), (), (), (), (), (), MatsBerglind (s), (m), (), (), (),(), (), IngerJarl (), Elisebeht () och BertilKjellberg (m).2002/03KU25Utskottets övervägandenGrundläggande principer och formerför programföretags verksamhetUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motioner som rörgrundläggande principer och former förprogramföretags verksamhet. Jämförreservation 1.MotionernaI motion 2002/03:K333 av m.fl. (m) yrkasatt beslutar att nya avtal medprogrambolag inte får innehålla vare sig program-eller reklamvillkor i enlighet med vad som anförs imotionen (yrkande 3). Motionärerna anför bl.a. attdet skall råda frihet att ge ut och distribueramedieprodukter och att pröva deras ekonomiskabärkraft. Inom ramen för de tekniska begränsningarnaför medier skall det vara läsarna, lyssnarna,tittarna och användarna som genom sina val avgörvilka medier som skall ha framgång. Vidare anförmotionärerna att det är diskutabelt frånkonstitutionell synpunkt med en skyldighet för ettprogramföretag att i sin redaktionella verksamhethålla sig till en i förväg lämnad programförklaring,vilket bl.a. föreslagits av Lokalradioutredningenför DAB-radion och som gäller för digital marksändTV. En sådan ordning kan enligt motionärerna gemöjlighet till en obehörig styrning av vad somyttras i radio. Därutöver anför motionärerna attaffärslogiken förändras med ny teknik och nyadistributionsformer. handlade det enligtmotionärerna mest om vad som var tekniskt möjligt.Nu handlar det mer om vad kunden vill ha och ärberedd att betala för. Det förändrar ocksåpolitikens roll. Motionärerna påpekar vidare atttekniken också ändrar mediernas kommersiellavillkor. Med nya distributionsformer och ny teknikökar t.ex. intresset hos de annonserande företagenatt själva äga relationen till kunden.Portalbyggande, produktplacering, relations- ochlojalitetsbyggande blir nya nyckelbegrepp.Vidare yrkas i motionen att beslutar attframtida koncessioner inom radio och TV skallfördelas via auktion i enlighet med vad som anförs imotionen (yrkande 4). Koncessionerna skall enligtmotionärerna fördelas på motsvarande sätt som denprivata lokalradions ursprungliga regelverk.Motionärerna anser att staten inte skall lägga sig ihur frekvensbanden utnyttjas utöver de hänsyn somtalar för att närliggande frekvensområden börutnyttjas för samma typ av användningsområde.Statlig reglering på grund av trängsel i etern förradiostationer blir allt mindre aktuell i takt medatt den tekniska utvecklingen gör utnyttjandet avfrekvensbanden effektivare.I motion 2002/03:K379 av m.fl. (m)yrkas att tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs om sändningsrätterför radio och TV (yrkande 9). Motionärernaframhåller att yttrandefriheten och rätten till friåsiktsbildning utgör omistliga hörnstenar i ettdemokratiskt samhälle. I kommerdetta synsätt till uttryck genom artikel 10, vilkenstadgar att rätten att t.ex. sända radio eller TV ären civil rättighet, och genom artikel 6 enligtvilken en sådan rättighet inte får begränsas utanrättslig prövning. Mot bakgrund av detta framstårenligt motionärerna den svenska medieregleringen,som bl.a. innebär att staten har monopol påsändningsrätter för radio och TV utan möjlighet förden enskilde till rättslig prövning, som oförenligmed konventionen. Motionärerna anser att det ärangeläget att i detta avseende stärka den enskildesrättighetsskydd så att det bättre överensstämmer medkonventionens.BakgrundGällande regler, m.m.Yttrandefrihetsgrundlagen reglerar skyddet föryttrandefrihet i radio, television, filmer,videogram och ljudupptagningar m.m. Lagen bygger påsamma grundsatser som tryckfrihetsförordningen.Detta innebär bl.a. att censurförbud ochetableringsfrihet i princip gäller också för demedier som omfattas av yttrandefrihetsgrundlagen.Endast i fråga om användningen avradiofrekvensspektrum har etableringsfrihet itryckfrihetsrättslig mening inte kunnat införas.Varje svensk medborgare och svensk juridisk personhar enligt 3 kap. 1 § första stycketyttrandefrihetsgrundlagen rätt att sändaradioprogram genom tråd. Något krav på tillstånd föratt sända radioprogram genom tråd finns inte.Föreskrifter kan emellertid meddelas om skyldighetför nätinnehavare att ge utrymme för vissa program iden utsträckning som behövs med hänsyn tillallmänhetens intresse av tillgång till allsidigupplysning (s.k. must carry).Rätten att sända radioprogram på annat sätt ängenom tråd får enligt 3 kap. 2 §yttrandefrihetsgrundlagen regleras genom lag sominnehåller föreskrifter om tillstånd och villkor föratt sända. Det allmänna skall enligt paragrafeneftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk påett sätt som leder till vidast möjligayttrandefrihet.Enligt 3 kap. 4 § avgör den som sänderradioprogram självständigt vad som skall förekomma iprogrammen.I förarbetena till yttrandefrihetsgrundlagen(prop. 1990/91:64) anförs att det av tekniska skälär omöjligt att uppnå en grundlagsfästetableringsfrihet i tryckfrihetsrättslig mening närdet gäller radiosändningar. Det gällandekoncessionssystemet hade sin grund i nödvändighetenav att fördela radiofrekvenser, som dethar funnits en önskan att låta den centrala radio-och TV-verksamheten handhas av ett enda företag iallmänhetens tjänst.Radio- och TV-lagen (1996:844) reglerar ljudradio-och televisionssändningar till allmänheten bl.a. ifråga om innehållet i sådana sändningar. Lagen ärmed visst undantag tillämplig på sändningar genomtråd endast om de når mer än 100 bostäder. Denomfattar också vissa satellitsända TV-program ochljudradioprogram. Tillstånd krävs endast för sådanaljudradio- och televisionssändningar som sker medhjälp av radio på frekvenser under 3 Ghz. Den sombedriver sändningsverksamhet för vilken det intebehövs tillstånd t.ex. den som sänder ursprungligti kabel eller som är satellitentreprenör ärskyldig att anmäla sig för registrering hos Radio-och . Vissa undantag från tillståndspliktengäller för sändningar av sökbar text-TV och försändningar som är särskilt anpassade för syn- ellerhörselskadade.Regeringen är tillståndsmyndighet förtelevisionssändningar samt ljudradiosändningar ihela landet eller till utlandet. Ett tillstånd somregeringen meddelar innebär även rätt att samtidigtsända det antal program i varje område som anges itillståndet. Tillstånd till digitalaljudradiosändningar ges också av regeringen. Radio-och meddelar tillstånd att sända närradiosamt lokalradio. Ingen kan få mer än ett tillstånd.Verkets beslut i tillståndsfrågor får överklagas hosallmän förvaltningsdomstol (13 kap. 1 och 1 a §§).Regeringen har att beakta vad som föreskrivs i 1kap. 9 § regeringsformen om objektivitetskrav vidmyndighetsutövning. Av 3 kap. 2 och 3 §§yttrandefrihetsgrundlagen framgår som harnämnts att yttrande- och informationsfriheternaskall vara grundläggande mål vid normgivning somberör fördelning av frekvenser och att dessavärderingar skall vara vägledande även vidförvaltningsbeslut som rör frekvensfördelningen.Därtill gäller vad som föreskrivs om begränsningarav grundläggande fri- och rättigheter i 2 kap. 12 §andrafemte styckena och 13 § regeringsformen. Dessabestämmelser i regeringsformen innebär i huvudsakatt begränsningar får göras endast för atttillgodose ändamål som är godtagbart i ettdemokratiskt samhälle, att begränsningen skall stå iproportion till syftet och inte utgöra ett hot motden fria åsiktsbildningen, att den inte får görasenbart på grund av politisk, religiös, kulturelleller annan sådan åskådning, att begränsningar fårgöras endast med hänsyn till vissa närmare angivnabetydelsefulla hänsyn och att begränsningar i övrigtfår göras endast om särskilt viktiga skäl föranlederdet.Sändningstillstånd som meddelas av regeringen fårenligt 3 kap. 1 § radio- och TV-lagen förenas medvillkor som innebär att sändningsrätten skall utövasopartiskt och sakligt samt med beaktande av att envidsträckt yttrandefrihet och informationsfrihetskall råda i ljudradion och televisionen.Villkor för sändningstillstånd får enligt 3 kap. 2§ även avse bl.a. skyldighet att sända program tillhela eller viss del av landet, sända , sända ett visst minsta antalprogram i varje område, använda en visssändningsteknik, sända genmälen och beriktiganden, iprogramverksamheten respektera den enskildesprivatliv, sända ett mångsidigt programutbud,kostnadsfritt sända meddelanden som är av vikt förallmänheten om en myndighet begär det samt utformasändningarna på sådant sätt att de inte endast kantas emot av en begränsad del av allmänheten isändningsområdet. Villkor för sändningstillstånd fårockså avse förbud mot att sända reklam, andraannonser och sponsrade program samt förbud mot attdiskriminera annonsörer (3 kap. 3 §). Ingen kan fåmer än ett tillstånd av regeringen vare sig direkteller genom företag där han eller hon på grund avaktie- eller andelsinnehav ensam har ett bestämmandeinflytande. Villkor för sändningstillstånd fårinnebära att ägarförhållandena och inflytandet i ettföretag som erhåller tillståndet inte får förändrasi mer än begränsad omfattning (3 kap. 4 §). Innanregeringen meddelar beslut om tillstånd skall densökande ges tillfälle att ta del av och yttra sigöver de villkor som regeringen avser att förena medtillståndet. Beslut om sändningstillstånd får endastinnehålla villkor som sökanden godtagit (3 kap. 8§).Regeringens beslut i tillståndsärenden av nuaktuellt slag kan bli föremål för prövning enligtlagen (1988:205) om rättsprövning av vissaförvaltningsbeslut.När tillstånd meddelas sker också en ytterligareprövning inom ramen för radiokommunikationslagen(SFS 1993:599). Tillståndshavaren måste ha Post- ochtelestyrelsens tillstånd att använda radiosändare.Grunderna för Post- och telestyrelsenstillståndsbeslut framgår av 9 § första stycketradiokommunikationslagen. Tillstånd skall meddelasunder förutsättning av störningsfrihet och effektivfrekvensanvändning. Vidare skall radiokommunikationsom är viktig för den fria åsiktsbildningen intehindras, och en rimlig beredskap för nyaradioanvändningar skall kunna upprätthållas.Försvarsmaktens frekvensbehov skall varatillgodosett. beslut kanenligt 19 § överklagas hos allmänförvaltningsdomstol. En proposition är aviserad attlämnas till med förslagom en ny lag om elektronisk kommunikation som skallersätta radiokommunikationslagen och telelagen(1993:597). I den lagrådsremiss som regeringenbeslutade framgår att detdubbla prövningsförfarandet föreslås bibehållas förutsändningar till allmänheten av ljudradio- och TV-program.I förarbetena till radio- och TV-lagen (prop.1995/96:160 s. 89 f.) framhålls att regeringenstillståndsbeslut normalt är en del i ett störremassmediepolitiskt system. Det är inte bara fråga omett val mellan två eller flera tillståndssökandeutan också om t.ex. innebörden i de krav som skallställas på sändningsföretaget och om val mellan hurstor del av sändningsutrymmet som skall utnyttjasför rikstäckande respektive regionala eller lokalasändningar. Regeringen framhöll att om en direktvalsituation föreligger är det klart attregeringsformens och yttrandefrihetsgrundlagensbestämmelser ger vägledning. Av 3 kap. 2 § andrastycket yttrandefrihetsgrundlagen följer attregeringen i valsituationer måste beakta t.ex.vilket programföretag som kan förväntas ge mestallsidigt utbud, låta störst antal meningsriktningarkomma till tals, är minst knutet till specifikintressegrupp osv., kort sagt frågor om den sökandesvilja och förmåga att uppfylla de krav som ställs.Också för frågor om sändningsområden m.m. blirbedömningarna av sådan natur som knappast kanbeskrivas i lagtext utan mer är sådana somregeringen i politisk ordning ansvarar för införriksdagen.Regeringen ansåg därför att den dåvarandeordningen med tillståndsprövning borde kvarståoförändrad, i vart fall till dess en förändradrättslig, teknisk eller massmediepolitisk verklighettydligt kunde skönjas.Tidigare riksdagsbehandlingVåren 1998 avstyrkte utskottet (bet. 1997/98:KU16)motionsyrkanden om statens agerande rörande mediermot bakgrund av att ganska hadetagit ställning i fråga om sändningstillstånd ochtillståndsvillkor och med hänsyn till att resultatetav och Lokalradioutredningeninte borde föregripas.Även under /99 avstyrkte utskottetliknande motionsyrkanden. Utskottet uttalade då attdet inte fann skäl att frångå sin tidigare bedömningnär det gäller grundläggande principer och formerför programföretags verksamhet (bet. 1998/99:KU23).Vid /2000 vidhöll utskottet sinatidigare bedömningar och avstyrkte liknandemotionsyrkanden för statens agerande rörande medier(bet. 1999/2000:KU15). Även vid däreftervidhöll utskottet sina tidigare bedömningar ochavstyrkte ett motionsyrkande av samma innebörd (bet.2000/01:KU18).Konstitutionsutskottet behandlade också underföregående motioner med liknande yrkandensom i de nu aktuella motionerna (bet. 2001/02:KU33 s. 1017). Utskottet, som ansåg att svensklagstiftning på området motsvararEuropakonventionens krav, fann inte skäl att frångåsina tidigare bedömningar när det gäller statensagerande rörande medier och grundläggande principeroch former för programföretags verksamhet.Motionerna avstyrktes därför i berörda delar.Riksdagen har vidare tagitställning till sändningstillstånd ochtillståndsvillkor för den radio och TV-verksamhet iallmänhetens tjänst som skall bedrivas av , och t.o.m. (prop. 2000/01:94, bet. 2000/01:KrU8, rskr.2000/01:268).Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sin tidigarebedömning när det gäller statensagerande rörande medier ochgrundläggande principer och formerför programföretags verksamhet.Motionerna K333 (yrkandena 3 och 4)och K379 (yrkande 9) avstyrksdärmed.Kommersiell nationell radioUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motioner om rikstäckandekommersiell lokalradio. Jämför reservation 2.MotionernaI motion 2002/03:K333 av m.fl. (m) yrkasatt tillkännager för regeringen vad imotionen anförs om möjlighet till etablering avkommersiell nationell radio (yrkande 5). Förbudetmot kommersiella nationella kanaler inverkar enligtmotionärerna negativt på utbudet för lyssnarna.Underlaget för att satsa på kvalitet och dyraprogramkoncept hålls litet genom att varjekommersiell kanal måste uppfinna hjulet på nyttvarje regional sändning. Motionärerna påpekar attdetta motverkar möjligheten till mångfald ochundandrar därigenom lyssnarna chanserna till enhögkvalitativ rikstäckande kanal, som debefintliga statliga och rikstäckande radiokanalernainte utsätts för någon heltäckande konkurrens alls.Enligt motionärerna är det viktigt att vidgayttrandefriheten och öppna för såväl nya regionalakanaler som fria nationella kanaler. Det finns ingatekniska eller demokratiska skäl till att begränsaden fria radions utveckling. Motionärerna anför attnationella radiokanalkoncessioner bör bjudasut till auktion.I motion 2002/03:K373 av m.fl. (kd)yrkas att tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs om utredning omnationell fri radio på kommersiell grund (yrkande5). Motionärerna påpekar att många andra ländertolererar fria nationella radiostationer som ärkommersiellt finansierade. Enligt motionärerna börman pröva också en sådan möjlighet i Sverige.Regeringen bör därför överväga möjligheten av frinationell radio på kommersiell grund.BakgrundTidigare riksdagsbehandlingI samband med behandlingvåren av propositionen 1999/2000:55 Kommersielllokalradio avstyrkte utskottet ett motionsyrkande omen utredning rörande inrättandet av en nationell friradio på kommersiell grund. Utskottet pekade på attsyftet med införandet av privata reklamfinansieradeljudradiosändningar var att främja självständigtlokalt förankrade radiostationer. Utskottet framhöllatt det analoga sändningsutrymmet är begränsat ochger utrymme endast för ett mindre antal nyasändningstillstånd. Vidare framhölls att behovet avmångfald gör att det är angeläget att minst tvåtillstånd så långt möjligt skall kunna ges för varjesändningsområde. Mot den bakgrunden var utskottetinte berett att förorda en ordning som innebär attanalogt sändningsutrymme avsett för den kommersiellalokalradion i stället används för rikstäckandekommersiell radio.Under våren 2001 avstyrkte utskottet, som inte varberett att frångå sin tidigare bedömning, ettliknande motionsyrkande (bet. 2000/01:KU22 s. 9).Utskottet gjorde samma bedömning under föregåenderiksmöte med anledning av då väckta motionsyrkandeni samma fråga (bet. 2001/02:KU33 s. 16 f.).Utredning om utvärdering av digital radio m.m.Regeringen beslutade atttillkalla en särskild utredare, som i ett förstasteg skulle kartlägga och analysera situationen förden digitala distributionen av radio i och iutlandet (dir. 2001:88).Utredningen, som antagit namnetDigitalradioutredningen, avlämnade i april 2002delbetänkandet Digital radio Kartläggning ochanalys (SOU 2002:38). En slutsats i betänkandet ärbl.a. att en väsentlig fråga vid planeringen fördigitala marksändningar är avvägningen mellansändningar som täcker stora sammanhängande områden,t.ex. hela landet, och regionalt och lokaltavgränsade sändningar (a. bet. s. 163). Störstfrekvensekonomi uppnås enligt betänkandet om allasändare som sänder program med ett visst innehållanvänder samma frekvens. Detta förutsätter dock attsändningarna har samma innehåll. Om man vill attsändningarna skall innehåll olika regionala program eller att vissa enstaka inslag skall bytas ut motandra måste sändningarna ske på olikafrekvenskanaler. Vid planeringen av sändarnät fördigital marksänd radio kommer det därför enligtutredningen att vara nödvändigt att ta hänsyn tillden önskade fördelningen mellan rikstäckande,regionala och lokala sändningar.Regeringen har därefter utfärdattilläggsdirektiv till utredningen som fr.o.m. dennadag skall utföra sitt arbete som en parlamentariskkommitté (dir. 2002:85). Kommittén skall medutgångspunkt i vad som framkommit i delbetänkandetgöra en samlad analys av den digitala radionsframtidsförutsättningar, ta ställning till dendigitala radions framtid samt lämna förslag tilllagändringar och andra åtgärder som följer avkommitténs överväganden. Grundlagsändringar skalldock inte föreslås. Uppdraget skall vara slutförtden 30 maj 2003.Utskottets ställningstagandeInte heller nu är utskottet berett att frångå sintidigare bedömning när det gäller rikstäckandekommersiell radio. Motionerna K333 (yrkande 5) ochK373 (yrkande 5) avstyrks därför. Utskottet noteraratt frågan om önskad fördelning i den digitalaradion mellan rikstäckande, regionala och lokalasändningar blir föremål för överväganden inomDigitalradioutredningens fortsatta arbete.MassmedieutredningUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion om en bredmassmedieutredning. Jämför reservation 3.MotionenI motion 2002/03:K399 av och (mp) yrkas att tillkännager förregeringen som sin mening vad som i motionen anförsom behovet av att tillsätta en bredmassmedieutredning (yrkande 1). Motionärerna anföratt den breda debatten om dagens journalistiskautrymme i det kommersiella flödet och i publicservice-TV saknar arena . En bredmassmedieutredning behöver därför tillsättas.Motionärerna pekar på fast food-mentaliteten ipublic service-TV:s nyhetsutbud. Liknande nyheterförmedlas glättigt i de båda kanalerna under heladagen med lite kosmetiska förändringar. Dennaoroande trend gäller enligt motionärerna helamedieutbudet. Motionärerna anser att nya medier inteinnebär att den totala mångfalden ökar. Också därförbehövs en massmedieutredning.BakgrundMedieundersökningar m.m.I enlighet med sitt uppdrag och TV två gånger perår vetenskapliga undersökningar av programutbudet iradio och TV. Antingen genomförs dessaundersökningar i nämndens egen regi eller läggernämnden ut uppdrag till lämplig universitets- ellerhögskoleinstitution. Det förekommer att nämnden fårregeringens uppdrag att genomföra en vissundersökning. I andra fall är det nämnden själv sombeslutar vilka projekt som skall genomföras.Under åren 20022004 skall Granskningsnämndenenligt regeringens uppdrag följa och utvärderamångfalden i nyhetsutbud.Undersökningen skall möjliggöra jämförelser mellansituationen före och efter Televisionsomorganisation av nyhetsverksamheten. Även relevantajämförelser med annan nyhetsbevakning i televisionenbör ingå i undersökningen. I sin rapportserie harnämnden publicerat delrap-porten Mångfald i TV-nyheterna Om mångfalden iSveriges Televisions nyhetsverksamhet 19982001(rapport nr 10).Även Radio- och har till uppgift att följautvecklingen inom medieområdet.