bet · GQ01KU30 · 2003-05-22 00:00:00 — Den svenskestatsministern och andra företrädare för den svenskaregeringen har givetvis ett utrymme att delta i denoffentliga debatten om EU:s framtidsfrågor.Utskottet har vid tidigare granskningar, som rörtuttalanden av statsråd, konstaterat som enutgångspunkt att statsråd i likhet med andramedborgare har rätt att göra uttalanden i olikasammanhang men att vissa särskilda hänsyn kan behövatas[5]. Det aktuella dokumentet kan emellertid inteses som ett allmänt inlägg i den offentliga debattenutan har haft en speciell mottagarkrets i form av deövriga medlemsstaternas regeringar infördiskussionen om ett konstitutionellt fördrag för EU.Även om beteckningen non-paper innebär attförslagsställaren inför fortsatta diskussioner intebehöver känna sig bunden av innehållet är detuppenbart att den på detta visförde fram ett förslag som saknade den förankring inämnden som både statsministern och utrikesministerni efterhand konstaterat borde ha funnits.Statsministern konstaterade inför utskottet attförslaget mycket väl kunde bli verklighet till följdav regeringens initiativ. Det är vidare uppenbartatt detta förslag utan förankring har kommit attframstå som den linje. Utskottetvill i detta sammanhang understryka att det knappastkan hävdas att regeringens företrädare idiskussioner som gäller utformningen av detkonstitutionella fördraget kan försvara bristandeförankring och stöd i riksdag med att detär personliga uppfattningar som man därmed för fram.Man måste kunna förutsätta, både från ochfrån mottagarkretsens sida, att de uppfattningar somden företrädare för fram idiskussioner med de övriga medlemsstaternasföreträdare inte bara är personliga uppfattningarutan faktiskt uttrycker de ståndpunkter som Sverigesom medlemsstat intar. Statsministern ochutrikesministern kan mot denna bakgrund inte undgåkritik för bristande samråd och förankring i dennafråga. **FOOTNOTES**[1]: Europeiska rådets möte i skullehållas . [2]: Förslag 2000/01:RS1, bet. 2000/01:KU23,rskr. 2000/01:273-276. [3]: SOU 1994:10 s. 96 f. och 107, prop.1994/95:19 s. 538, bet. 1994/95:KU22 s. [4]: Bilaga 6 till förslag 2000/01:RS1. [5]: Se senast bet. 2001/02:KU20 s. 265.2. Handläggningen av vissaregeringsärenden m.m.2.1 Regeringens agerande när detgäller Hundskolan i en anmälan till , bilagaA2.1.1, har begärts att utskottet granskar om det avdåvarande försvarsministern regeringsuppdraget åt Försvarsmakten,att uppenbart gynna Hundskolan i ,överensstämmer med de regler som finns angåendeoffentlig upphandling. Vidare bör utskottet i övrigtgranska om regeringens allmänna hantering av ärendetär i linje med konkurrenslagstiftningen eller iövrigt är olämpligt med tanke påkonkurrenssituationen för företag inomhundskoleområdet. meddeladeregeringen i ett pressmeddelande att den beslutatuppdra åt i attutreda möjligheterna till uppgörelse mellan statenoch ägarna till det privatägda bolaget iSollefteå om övertagande av verksamhet för fortsattdrift i . Regeringens avsikt var enligtBjörn att flytta en väsentlig del avverksamheten vid Försvarets hundtjänstenhet frånRosersberg utanför till Sollefteå.Regeringen uppdrog också åtFörsvarsmakten att utöka samarbetet med Hundskolan iSollefteå AB för att pröva hur skolans verksamhetkan bidra till den fortsatta utvecklingen avFörsvarsmaktens förmåga till ammunitions- ochminröjning med hjälp av hundar. Hundskolan iSollefteå har, enligt anmälaren, tidigare varitföremål för tveksamma insatser då regeringen bestämtatt 7,5 miljoner av skattebetalarnas pengar skulleanvändas för att subventionera hundskolansverksamhet. Regeringens agerande, är enligtanmälaren, häpnadsväckande. Genom attskattesubventionera viss privat verksamhet, utanupphandling beordra försvaret att särskilt vända sigtill en särskild anbudsgivare samt att meddela sinavsikt att socialisera hela verksamheten begårregeringen, enligt anmälaren, övertramp på allt somhar med fri konkurrens att göra.Gällande lagstiftningLagen om offentlig upphandlingLagen (1992:1528) om offentlig upphandling ()trädde i kraft . All upphandling skallenligt göras affärsmässigt utan ovidkommandehänsyn. En upphandlande enhet får som regel intevända sig till enbart en leverantör. Undantag fråndenna princip gäller endast ett fåtal speciellafall. Lagen styr hur en upphandling skall göras medhänsyn till former för anbudskonkurrens,tidsperioder och annonsering, val av anbudsgivarem.m.Enligt 1 kap. 2 § gäller lagen vid upphandling somgörs av staten, kommuner, landsting och sådana andraupphandlande enheter som avses i lagens 1 kap. 5 och6 §§. Enligt 1 kap. 4 § är huvudregeln omaffärsmässighet att upphandling skall göras medutnyttjande av de konkurrensmöjligheter som finnsoch även i övrigt genomföras affärsmässigt.Anbudsgivare, anbudssökande och anbud skallbehandlas utan ovidkommande hänsyn.KonkurrenslagenKonkurrenslagen (1993:20) trädde ikraft den 1 juli1993. Lagen har enligt 1 § till ändamål attundanröja och motverka hinder för en effektivkonkurrens i fråga om produktion av och handel medvaror, tjänster och andra nyttigheter. Lageninnehåller två förbud, ett mot avtal mellan företagom de har till syfte att hindra, begränsa ellersnedvrida konkurrensen på marknaden på ett märkbartsätt eller om det ger ett sådant resultat (6 §) ochett mot missbruk från ett eller flera företags sidaav en dominerande ställning på marknaden (19 §).BakgrundHundskolan i startades av försvaret 1936och blev 1970 en civil verksamhet underFörsvarsdepartementet. omvandlades Statenshundskola till hundcenter AB. Bolaget ägdesav staten () och av kommun (). År1995 övertog kommunen samtliga aktier. Aktiernasåldes till Irisgruppen under (). Sedan tog över verksamhetengick hundskolan med förlust och den 10 juli 2002försattes företaget i konkurs.Innan konkursbegäran lämnades in anordnades ettmöte med representanter från Närings- Försvars- ochUtrikesdepartementet samt hundskolan. Efter dettamöte gick utmed ett pressmeddelande enligt vilket Hundskolan iSollefteå skulle leva vidare. iVästernorrlands län skulle på regeringens uppdragmedverka till att finna såväl kort- som långsiktigalösningar för den framtida hundskoleverksamheten iSollefteå. Försvarsdepartementet skulle anmodaFörsvarsmakten att redovisa dessbehov av min- och ammunitionssökhundar samt redovisaeffekten av att anskaffa samtliga hundar av dennatyp från externa leverantörer. I pressmeddelandetsades också att skulle göra enöversyn av tjänstehundsverksamheten inom andramyndigheter samt överväga ytterligare åtgärder föratt säkerställa den framtida verksamheten förhundskolan.I ett beslut uppdrog regeringenåt i att utredaden framtida hundskoleverksamheten i . Ibakgrundsbeskrivningen anfördes bl.a.I regeringens skrivelse 1999/2000:33Utvecklingsprogram för kommuner med särskildaomställningsprogram främst på grund avstrukturomvandlingar inom Försvarsmakten redogörsbl.a. för ett fempunktsprogram som regeringeninitierat för att åstadkomma en positivutveckling i de prioriterade kommunerna. InomRegeringskansliet har den s.k.Omställningsgruppen, t.o.m. ,arbetat med att bistå kommunerna genom attföreslå och genomföra utvecklingsprogrammen.Sollefteå är en av de kommuner som omfattas avomställningsarbetet och ett flertal viktigaåtgärder har vidtagits av regeringen och andrastatliga aktörer. Bl.a. har, enligtOmställningsgruppens slutrapport, beslut ombidrag med sammanlagt 108,5 miljoner kronorfattats inom ramen för dess arbete. Länsstyrelseni har härutöver den 18 april2002 fått regeringens uppdrag att särskilt biståSollefteå kommun i genomförandet avutvecklingsprogram i samband medomställningsarbete främst på grund avstrukturförändringar inom Försvarsmakten, m.m.Regeringen har också i nämnda beslut anslagit 15miljoner kronor till för bidragtill projekt inom utvecklingsprogrammet. Medlenbör bl.a. användas för att utveckla projekt förverksamheten vid hundskolan.Försvarsdepartementet har genom beslut den 24april 2002 anmodat Försvarsmakten att, eftersamråd med , senast den 6maj 2002 redovisa sina framtida behov avsökhundar och hur de planerar att tillgodosedessa.Den 23 maj lämnade dåvarande försvarsminister information i om regeringenssamlade syn på minhantering. Vid denna informationsade han att försvaret var villigt att utifrån sinabehov av minhundar medverka till att nå en lösningavseende Hundskolan i , men att försvaretsbehov inte räckte för att ensamt lösa skolansproblem. Vidare sade försvarsministern att arbetetinom skulle fortsätta för attekonomiskt och verksamhetsmässigt säkra denverksamhet som enligt regeringen bör ligga påHundskolan i ett regeringsbeslut uppdrogregeringen åt i länatt utreda möjligheterna till uppgörelse mellanstaten och ägarna till Hundskolan i omövertagande av verksamhet för fortsatt drift iSollefteå. I beslutet anfördes också att regeringenden beslutat att ändra föreskrifterna iregleringsbrevet för Försvarsmakten för ochuppdra åt myndigheten att fortsatt utveckla förmågantill ammunitions- och minröjning. Som ett led idetta arbete bör ett utökat samarbete med initieras.I ett pressmeddelande från Näringsdepartementetden anförde statsrådet att ettstatligt övertagande är det som bäst kan utveckladen framtida verksamheten på lång sikt och garanteraen fortsatt drift i . I sammapressmeddelande sade dåvarande försvarsministerBjörn att regeringens avsikt är att flyttaen väsentlig del av verksamheten vid Försvaretshundtjänstenhet, från utanför Stockholmtill Sollefteå.Den 10 juli 2002 försattes Hundskolan i konkurs och någon upphandling genomfördes inte.Senare köpte Försvarsmakten av konkursboet de hundarsom var under utbildning hos Hundskolan i från Försvars- ochNäringsdepartementenGenom en skrivelse till harkonstitutionsutskottet begärt en redogörelse förregeringens hantering av ärendet rörande Hundskolani samt de kommentarer som anmälningen iövrigt ger anledning till. har somsvar översänt en inom Försvarsdepartementet ochNäringsdepartementet upprättadpromemoria, bilaga A2.1.2. I promemorian anförsbl.a. följande.Sedan den 1 oktober 2000 är all Försvarsmaktenshundverksamhet koncentrerad till Försvaretshundtjänstenhet (FHTE) i Botele ()norr om . Enhetens verksamhet syftar tillatt utbilda och vidareutbilda hundförare ochhundtyper med specialiteter, såsom vapensökning,ammunitionssökning, bevakning m.m. samt att utvecklanya metoder för hundarbetet inom totalförsvaret. Detfinns ca 20 sökhundar inom Försvarsmakten, menantalet skall ökas till ca 45, varav ca 35 skallvara renodlade minhundar. Regeringen har vid fleratillfällen uttalat att sökning av oexploderadammunition och minor med hund är ett område som börprioriteras. Metoden har visat sig gångbar runt helavärlden och har utvecklat en hög kompetensinom hundområdet. Denna kompetens bör därförvidmakthållas och utvecklas.Med anledning av att Hundskolan vänt sig tillFörsvarsmakten meddelade Försvarsmakten i enskrivelse till Hundskolan attmyndigheten var fortsatt intresserad av samarbeteinom hundtjänstverksamheten men att den inte villelämna en långsiktig inköpsgaranti eller förbinda sigtill långsiktiga samarbetsavtal. Av skrivelsenframgår att Försvarsmakten hade begärt en offertfrån Hundskolan på fyra minhundar för vartdera året2002 och 2003 för att täcka ett ökat behov underuppbyggnadstiden av en minhundspool. Försvarsmaktenförklarade att den önskade fullfölja dennaanskaffning. I promemorian påpekas att departementetinte har möjlighet att ingripa i en upphandlingenligt lagen om offentlig upphandling som sköts aven myndighet som lyder under regeringen.Hundskolan hörde med anledning av Försvarsmaktensskrivelse av sig till Försvarsdepartementet ochanförde att man vid ett styrelsemöte den 22 april2002 skulle föreslå att skolan skulle begäras ikonkurs, om inte verksamheten långsiktigt kundetryggas.Den 24 april 2002 anmodade FörsvarsdepartementetFörsvarsmakten att redovisa det totala behovet avmin- och ammunitionssökhundar samt redogöra för denproduktion av dessa hundtyper som bedrivs inommyndigheten. Därutöver anmodades myndigheten attyttra sig över effekten av att anskaffa samtligahundar av denna typ från externa leverantörer.Försvarsmakten ombads inhämta synpunkter frånStatens räddningsverk.Den 25 april 2002 gav regeringen iVästernorrlands län ett särskilt uppdrag att utredaden framtida hundskoleverksamheten.Enligt Försvarsmaktens yttrande, som inkom tillFörsvarsdepartementet , harTotalförsvarets ammunitions- och minröjningscentruminom Försvarsmakten uppgiften att bygga upp enammunitionssökhundekipagepool. Målsättningen är attpoolen skall innehålla 36 ekipage, varavåtta ytsökande hundar avsedda för . Sammanfattningsvis anfördeFörsvarsmakten att frågan angående intern produktioneller externt köp utgår från volymen hundar somskall finnas i poolen. Med dagens behov av 36ekipage är volymen för liten för att delas mellanFörsvarsmakten och en extern leverantör.Försvarsmaktens slutsats var att med gjordainvesteringar och ett långsiktigt behov om 36ekipage och ett ersättningsbehov av sex hundar perår borde Försvarsmakten producera hundarna. Det varförst vid en långsiktigt utökad satsning påminhundar som Försvarsmakten bedömde det varamöjligt att minska den interna förmågan till förmånför externa leverantörer och således upphandla denkompetensen. I yttrandet nämnde Försvarsmakten sinavsikt att från Hundskolan inköpa fyra hundar år2002 och 2003 för att täckabehovet av ytsökande hundar under uppbyggnadsskedet2002-2003. Upphandlingen genomfördes inte.I promemoria anförs vidare. År1989 beslutades om nedläggning av NorrlandsTrängregemente, T 3. Som en följd av riksdagensbeslut om Det nya försvaret (prop.1999/2000:30) och nedläggningen av även det andraregementet, , I 21,bedömdes bl.a. komma att få särskildasvårigheter på grund av minskningen avsysselsättningen. Regeringen initierade därför ettutvecklingsprogram för kommuner med särskildaomställningsproblem främst på grund avstrukturomvandlingar inom Försvarsmakten. Som ettled i programmet fick iVästernorrlands län regeringensuppdrag att särskilt bistå kommun igenomförandet av programmet och erhöll 15 miljonerkronor till projekt om detta. Av detta belopp harlänsstyrelsen avsatt högst tillLandstinget för att fullfölja ett avEG:s strukturfonder delfinansierat projekt föranvändning av hundar som hjälpmedel vidrehabilitering av patienter. skall vidanvändningen av dessa medel naturligtvis följa allarelevanta regelverk, t.ex. vad gäller upphandlingoch konkurrens.Den 19 juni 2002 beslutade regeringen om enändring av Försvarsmaktens regleringsbrev för 2002.Försvarsmakten fick därigenom i uppdrag att fortsattutveckla förmågan till ammunitions- och minröjning.Som ett led i detta arbete borde ett utökatsamarbete med Hundskolan initieras i syfte att prövahur skolans verksamhet kan bidra till den fortsattautvecklingen av denna förmåga.Vidare framgår av promemorian att eftersom det,inom ramen för tidigare uppdrag,framkommit att hundskoleverksamhetens ekonomiska ochfinansiella förutsättningar försämrats uppdrogregeringen åt attutreda möjligheterna till uppgörelse mellan statenoch ägarna till dåvarande Hundskolan i övertagande av verksamheten för fortsatt drift iSollefteå. Försvarsmakten hade svårigheter att finnaen tillräcklig mängd s.k. dressyrämnen för att kunnatillgodose såväl dåvarande som framtida behov.Försvarsmakten hade föreslagit att en avelsstationunder Försvarsmaktens hundtjänstenhet skalllokaliseras till Sollefteå.Från konkurrenssynpunkt möter det, enligtpromemorian, inga hinder att staten för egna behov,om den finner det rationellt, driver en verksamhet.Regeringens beslut var avsett attöppna en möjlighet för en sådan lösning, inombefintliga regelverk, om det var rationellt.Hundskolan i konkurs den 10 juli 2002omöjliggjorde emellertid detta.Yttrande från en skrivelse till NOU) har begärtett yttrande i ärendet. Syftet med utskottetsbegäran är att skaffa underlag för att bedöma omregeringens agerande är i överensstämmelse medbestämmelserna om offentlig upphandling. Nämnden föroffentlig upphandling har som svar översänt en den 3april 2003 upprättad skrivelse, bilaga A.2.1.3. Iskrivelsen anförs bl.a. följande.Vad NOU kan utläsa av de inkomna handlingarna harendast en offentlig upphandling gjorts, nämligen densom Försvarsmakten gjorde då den köpte åtta hundarav konkursförvaltaren i konkursboet efter . Det framgår inte klart avhandlingarna vilket pris som betalades för hundarna,endast att beviljat ett anslag på 5miljoner kronor för köpet.Vad NOU förstår föregicks inte denna upphandlingav någon konkurrensutsättning. Upphandling av hundartorde utgöra upphandling av vara, vilken vid värdenöver tröskelvärdet regleras i 2 kap. lagen omoffentlig upphandling. I 2 kap. 11 § anges de fallen upphandlande enhet kan upphandla direkt från enleverantör utan konkurrensutsättning. Inget av dedär angivna undantagen förefaller vara tillämpligt iden aktuella upphandlingen.Försvarsmakten tillhör den klassiska sektorn, dvs.kommuner, landsting och statliga myndigheter. Inomförsörjningssektorerna - sådana eneter som består avt.ex. drift eller tillhandahållande i fasta nät isyfte att betjäna allmänheten i fråga om produktion,transport, distribution av t.ex. dricksvatten, el,gas eller värme - återfinns ett undantag som medgerde upphandlande enheterna att utankonkurrensutsättning upphandla direkt från enleverantör om det erbjudit sig en möjlighet att görasärskilt förmånliga inköp av varor i samband med attleverantören försatts i konkurs. Motsvarandeundantag saknas i den klassiska sektorn vidupphandling över tröskelvärdena. Det förefallerdärför, med hänvisning till det nu sagda, attFörsvarsmakten vid upphandlingen av de åtta hundarnafrån konkursförvaltaren i konkursboet efterHundskolan i i strid med reglerna i LOUanvänt sig av förhandlad upphandling utanannonsering.Utskottets ställningstagandeGranskningen i ärendet ger vid handen att regeringenövervägt att låta staten överta verksamheten vidHundskolan i och att olika andra lösningarför att säkra verksamheten har diskuterats, bl.a.ett ökat samarbete mellan Försvarsmakten ochHundskolan. Också frågan om att Försvarsmaktenskulle inköpa hundar var aktuell i sammanhanget,utan ställningstagande från regeringens ellerförsvarsministerns sida om sättet för upphandlingen.Förfarandet vid själva upphandlingen av hundarnaankom på Försvarsmakten att bedöma. Frågan huruvidaFörsvarsmakten förfarit i enlighet med lagen omoffentlig upphandling ligger utanför utskottetsgranskning. Utskottet vill dock allmänt understrykavikten av sådana rutiner att det inte finns risk föratt de skyldigheter som föreskrivs i lagen omoffentlig upphandling förbises. Granskningenföranleder i övrigt inget uttalande från utskottetssida.2.2 Upphandlingen av Helikopter NH90AnmälanLars () har förkonstitutionsutskottets granskning anmältförsvarsminister vad gällerupphandlingen av från (bilaga A 2.2.1).I anmälan anförs att det framkommit att såvälförsvarsmaktsanställda generaler som andra () och styrgruppen förupphandlingen kände till läckor av sekretessbelagdinformation som gynnade det företag som slutligenfick ordern.Enligt anmälaren har det i ett interntstyrdokument daterat från detgemensamma styrorganet NSHP, som skötteupphandlingen, framkommit att bl.a.Försvarsdepartementet skulle informeras om allt somskedde inom upphandlingsprocessen. Försvarsministernhävdar dock att departementet inte fått någoninformation förrän . Anmälaren anför attord står mot ord här utan att konstitutionsutskottetnådde riktig klarhet i samband med anmälarensföregående anmälan i ärendet.Vidare anförs att det i det material somförsvarsministern presenterade inför utskottet isamband med den förra granskningen av ärendet ingårett brev till FMV från ställföreträdandeöverbefälhavaren med försäkran om att läckorna inteskadat upphandlingsprocessen, vilket är tvärtemotden rapport från Militära underrättelse- ochsäkerhetstjänsten (MUST) som hävdar att läckorna kanha orsakat merkostnader på mellan en halv och tvåmiljarder kronor. Enligt anmälaren har detframkommit att ställföreträdande överbefälhavarensbedömning gjordes utan att oberoende expertisanlitats. Enligt en intervju i medöverstelöjtnant på MUST har i självaverket locket lagts på.I anmälan anförs att regeringen måste vara kapabelatt följa upphandlingsregler och att resultatet avpågående brottsutredning måste inväntas. Vidareanförs att det inte heller är acceptabelt att enminister säger att regeringen inte har fattat beslutnär den har gjort det.BakgrundVåren 2002 granskade utskottet upphandlingen (bet. 2001/02:KU20 s. 80 ff.). Nedanföljer en sammanfattning av den granskningen. Förnärmare redogörelse hänvisas till utskottetsgranskningsbetänkande /02:KU20.Redogörelse för ärendet /02 årsgranskningI sände , , ochSverige ut en gemensam offertförfrågan till femhelikoptertillverkare avseende köp av nyahelikoptrar. inkom anbud från fyra avdessa tillverkare och efter kompletterandefaktainhämtning startade den egentligaförhandlingsverksamheten . Den 7september 2001 rekommenderade den för projektettillsatta styrkommittén från NHIndustries som den helikopter som bäst uppfyllde degemensamma och nationellt specifika kraven. rekommendation överlämnats vidtognationella förhandlingar med den rekommenderadetillverkaren. avslutade upphandlingen den 12september 2001 då FMV tecknade ett kontrakt med NHIndustries. Kontraktet tecknades med förbehåll förregeringens slutliga godkännande att en beställninggörs.I en promemoria av tillutskottet från Försvarsdepartementet anförs att detinför regeringssammanträdet den 13 september 2001fanns ett färdigberett regeringsbeslut om medgivandetill anskaffning av 18 helikoptrar. Ärendet anmäldes"utom listan" vid regeringssammanträdet då avsiktenvar att den svenska anskaffningen skulleoffentliggöras senare denna dag efter ettministermöte med försvarsministrarna från ,och . Vid regeringssammanträdetbestämdes att vissa promemorior rörande ärendetskulle tas fram och delges andra departement, vilketskedde till . Med anledning av detta vardet inte möjligt att offentliggöra den svenskaanskaffningen i samband med ministermötet.I promemorian redogörs också för uppgifter omoegentligheter och inledd förundersökning medanledning härav. Försvarsdepartementet underrättadespå av Försvarsmakten om att en svensköverste var misstänkt för att obehörigen ha förtvidare uppgifter av hemlig natur som hade anknytningtill helikopterupphandlingen. Departementet fickinte några närmare uppgifter om saken förrän efterdet att i ett TV-programhade redogjort för att en hemlig menbedömning frånMUST visade att ett av de företag som konkurreradeom det svenska helikopterkontraktet skulle ha fåttkommersiellt känslig och för upphandlingenbetydelsefull information som innebar att detföretaget kunde höja priset. Vid ett möte den 17september 2001 mellan företrädare för departementetoch Försvarsmakten framkom att de överväganden somlåg till grund för menbedömningen, som var upprättadden , hade gjorts inomsäkerhetsavdelningen. Varken juristavdelningen ellerstrategiavdelningen hade tillfrågats och inte hellerFMV hade hörts.Regeringen diskuterade ärendet på nytt ,dvs. , och det bestämdes att ärendetskulle lyftas in på listan underförutsättning att försvarsministern inte fann någothinder häremot med anledning av de frågor avrättslig natur som rests genom uppgifter.Vidare anfördes i promemorian attFörsvarsdepartementets expeditions- och rättschefrapporterade till försvarsministern vad som hadeförekommit vid mötet med företrädarna förFörsvarsmakten och att ministern inte tog del avmenbedömningen på annat sätt. I promemorian av den19 framhålls bl.a. att slutsatserna imenbedömningen om en fördyring vid upphandlingenbyggde på felaktiga föreställningar om vad som lågbakom de överväganden som bestämde när upphandlingenborde vara avslutad. Vidare anförs i promemorian attmenbedömningen kunde lämnas utan avseende förFörsvarsdepartementets del.