bet · GR01UU3 · 2003-12-02 00:00:00 — som har varit drivandei frågan kommer att stödja FN-systemet i detta arbete, bl.a. genom ettaktivt arbete inom det nordiska och europeiska samarbetet. Utskottethar inhämtat att skrivelsen den nationella hållbarhetsstrategin, därhållbar konsumtion och produktion är en viktig del, för närvarandegenomgår en revidering och kommer att överlämnas till undervåren 2004.Klimatförändringar till följd av ökade utsläpp av s.k. växthusgaser pågrund av mänsklig verksamhet är ett av de största globala miljöproblemsom mänskligheten står inför . Ingen annan fråga påverkarpå ett så genomgripande sätt alla delar av samhället. Effekterna avklimatförändringarna på jordbruk, samhällsbyggande, kultur och ekonomi,liksom på ekosystemen kan bli stora och negativa. Klimatfrågan är enav de frågor som tydligast belyser kopplingen mellan miljö, social ochekonomisk utveckling. Att komma till rätta med klimatförändringarna ären förutsättning för en långsiktigt hållbar utveckling. De utsläppsminskningarsom krävs för att långsiktigt hejda klimatförändringarna innebär nödvändigaförändringar i vårt samhällssystem. Eftersom fossila bränslen svararför av världens energiförsörjning har världens länder enomfattande och komplex uppgift att ta itu med. Industriländerna bär etthistoriskt ansvar för den stigande halten av växthusgaser i atmosfärenoch svarar för drygt hälften av de globala utsläppen . Variationernaglobalt är mycket stora, och den ojämlika fördelningen av utsläpp ikombination med att det är fattiga länder som troligen kommer att drabbashårdast av klimatförändringarna innebär enligt utskottet att det ärindustriländerna som skall gå före med åtgärder på klimatområdet. Påsikt kommer dock utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser att behövabegränsas även i utvecklingsländerna.Utskottet anser, i likhet med tidigare gjorda uttalanden av sammansattautrikes-, miljö- och jordbruksutskottet i betänkande 2002/03:UMJU1 (s.62), att det är angeläget att industriländerna verkligen uppfyllersina skyldigheter gentemot utvecklingsländerna, så som de kommer tilluttryck i klimatkonventionen, bl.a. i fråga om stöd till kapacitetsuppbyggnad,tekniköverföring samt anpassning till, och minskad påverkan på klimatet.Speciell uppmärksamhet bör riktas mot sådana länder som är särkiltsårbara. Enligt såväl konventionen som Kyotoprotokollet skallindustriländerna dessutom i sitt arbete för att uppnå sina utsläppsmål tahänsyn till eventuella skadeverkningar i utvecklingsländerna. En annanfråga är utvecklingsländernas egna åtaganden. Utskottet kan konstateraatt frågan är känslig. som utvecklingsländerna behöver stödoch en effektiv energiutveckling står det klart att åtminstone vissautvecklingsländer efter den första på någotsätt också bör medverka med kvantitativa åtaganden. Det behövs etträttvist och samlat handlande som inte äventyrar utan snarare bidrartill utvecklingsländernas utveckling och kamp mot fattigdom.När det gäller EU konstaterar utskottet att det , då unionenpresenterade sin första strategi för att begränsa utsläppen av koldioxid,har lagts fram ett antal klimatrelaterade förslag. Utskottet serpositivt på utökat samarbete på energiområdet och på initiativet till attytterligare utveckla och främja förnybar energiteknik som EU togtillsammans med en grupp likasinnade länder i , som en reaktionpå att toppmötet inte kunde enas om mätbara mål för introduktionen avförnybar energi. Utskottet anser att det är angeläget med denna typ avinitiativ och att de fullföljs. Utskottet förutsätter att regeringenkommer att verka för detta.Utskottet menar, i likhet med sammansatta utrikes-, miljö- ochjordbruksutskottets betänkande 2002/03:UMJU1 (s. 61 f.), att tillgång tillenergi utgör en av grundförutsättningarna för utveckling. Viktigt ärockså, enligt utskottet, att energiproduktionen är ren. Vid världstoppmötetom hållbar utveckling i gjorde utfästelser omatt öka andelen förnybar energi i den totala energiförsörjningen. Dettaarbete kommer att föras vidare bl.a. genom ett aktivt svenskt deltagandei den konferens om förnybar energi som kommer att hållas i i juni2004, där konkreta internationella mål kommer att diskuteras. Sverigeser också positivt på det energiinitiativ som EU lanserade i Johannesburgför att öka prioritering av hållbar energiförsörjning föratt bidra till fattigdomsbekämpning. Det är inte ovanligt att denenergiproduktion som finns tillgänglig för de allra fattigaste är smutsigoch orsakar svåra hälsoproblem. Utskottet delar regeringens bedömningatt måste bidra internationellt för att lösa dessa problem ochsamtidigt motverka klimatförändringar och andra negativa effekter påhållbar utveckling.Utskottet vill i detta sammanhang även lyfta fram den för mångautvecklingsländer besvärliga trafik- och transportsituationen. Förbättradetransporter ses som viktigt bl.a. för att främja säkerhet och ökafattigas tillgång till marknader och arbetstillfällen. En förväntad ökningav bilismen i befolkningstäta länder utgör en stor utmaningför världsmiljön och det internationella samfundets ansträngningar attuppnå en rättvis och hållbar utveckling. Det är av största vikt attteknik som minimerar utsläppen av luftföroreningar sprids globalt itakt med att vägtransporterna ökar i volym som resultat av en ekonomiskutveckling. För att begränsa transportsektorns bidrag till klimatförändringarkrävs vidare på alla nivåer en tydlig politisk styrning som leder tillminskade behov av privatbilism som utsläppen av koldioxid perkilometer reduceras kraftigt.Utskottet ser det som angeläget att det skapas villkor för en effektivoch hållbar energianvändning och kostnadseffektiv energiförsörjning medlåg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat samt att omställningentill ett ekologiskt uthålligt samhälle underlättas. Det bör särskiltframhållas att satsningar på vetenskap och forskning är av avgörandebetydelse för möjligheten att fatta informerade och underbyggda beslutsyftande till att minimera klimatförändringarna. Ett viktigt bidragtill förståelsen av klimatsystemet och de förändringar som det genomgårtill följd av människans utsläpp är att det finns ett globalt nätverksom förser forskarna med tillförlitliga observationer och andra klimatdata.Utskottet kan konstatera att en ansvarsfull förvaltning av naturresursernaingår i Europeiska unionens strategi för hållbar utveckling som ett avfyra prioriterade områden. Strategin slår fast att hög ekonomisk tillväxtmåste gå hand i hand med hållbar användning av naturresurser ochavfallsnivåer samt med bibehållandet av biologisk mångfald och bevarandetav ekosystemen. Enligt EU:s sjätte miljöhandlingsprogram utgör naturoch biologisk mångfald ett av fyra prioriterade områden inom gemenskapensmiljöarbete. Programmet betonar att en försiktig användning avnaturresurserna och skydd av det globala ekosystemet tillsammans med ekonomiskvälfärd och en balanserad social utveckling utgör förutsättningarna förhållbar utveckling. Vidare framhålls att sunda naturliga system sombefinner sig i balans är en förutsättning för livet på vår jord.Utskottet anser att bör fortsätta att vara pådrivande inom dedelar av naturvårdspolitiken som är gemensamma för EU. Det gäller framförallt genomförandet av för biologisk mångfald med tillhörandeaktionsplaner för naturresurser, jordbruk, fiske samt utveckling ochbistånd.Negativa effekter av förändringarna i den globala miljön blir förstmärkbara i de fattiga länderna, och de fattigaste människorna i dessaländer drabbas hårdast. Sambanden mellan fattigdom och miljöförstöringär dock komplexa och det finns många exempel på fattiga människor somlever i balans med tillgången på naturresurser. De negativa effekternapå miljön uppstår oftast när fattigdomen är kombinerad med andra faktorersom hög befolkningstillväxt, brister i ägande- eller nyttjanderätt tillnaturresurser, otillräcklig lagreglering, kortsiktig ekonomisk politikoch olika marknadsimperfektioner. Bristen på kunskap samt frånvaro avdemokratiskt inflytande och demokratiska kontrollinstrument utgör andraviktiga faktorer.Sverige är medlem i Globala miljöfonden, GEF, som har till uppgift attfinansiera insatser i och i länder med övergångsekonomier somger global miljönytta. bidrar med 764miljoner kronor till fondens verksamhet.3För fyraårsperioden 1998-2002bidrog till fondens verksamhet med drygt 448 miljoner kronor.Den globala miljöfonden (GEF) knyter samman FN-systemet och Världsbankenoch anses med sin stora budget vara den viktigaste internationella fondensom arbetar med globala miljöproblem. Verksamheten är huvudsakligeninriktad på att bekämpa klimatförändringar och förlusten av biologiskmångfald, att sanera internationella vattendrag och att avvecklafreonanvändning i Central- och Östeuropa.Utskottet kan, i likhet med sammansatta utrikes-, miljö- och jordbruksutskottet(bet. 2002/03:UMJU1 s. 56), konstatera att alla länder runt Östersjönhar ett intresse av att förbättra miljön i och kring vårt gemensammahav. Arbetet tar sin utgångspunkt i flera internationella och regionalaöverenskommelser, såsom Helsingforskonventionen till skydd för Östersjönsmarina miljö (Helcom) och Baltic 21. Vidare ställer EU hårda krav bådepå medlemsländer och kandidatländer när det gäller miljölagstiftningoch genomförandet av miljöskyddsåtgärder, och miljösamarbete med Rysslandsker i ökande grad inom ramen för EU:s nordliga dimension. Utskottetförutsätter att regeringen kommer att prioritera det nationella arbetetoch att kommer att vara drivande internationellt för att skyddaden miljön.Sida har bidragit i stor omfattning tillarbetet med att förbättra miljön i . Med Sidas stöd hart.ex. flera avloppsreningsverk tagits i drift i de baltiska länderna,och flera polska städer har fått bidrag till bättre VA-service. Vidarehar stöd givits till en anläggning för hantering av fartygsavfall ocholjespill. Avtal har vidare ingåtts om investeringar i ytterligareavloppsreningsverk i , och de baltiska länderna.Utskottet konstaterar att stöd till investeringar för vattenförsörjningoch avloppsrening har utgjort en central del av det svenska biståndetför att förbättra miljön i och kring . Som framgår avbudgetpropositionen (prop. 2003/04:1 utgiftsområde 7 s. 26) fäster regeringenfortsatt stor vikt vid att ge stöd i syfte att bevara, skydda ochförbättra miljön i och omkring . Utskottet ser positivt på dettaengagemang från svensk sida.Utskottet har i detta sammanhang tagit del av Regeringskanslietsfaktapromemoria 2002/03:FPM74 Förslag från om att inrättaen EU-vattenfond. Utskottet anser det värdefullt att Europeiska unionenarbetar långsiktigt med de åtaganden som tidigare gjorts inom vattenområdetinför och under om hållbar utveckling i Johannesburg.Det finns dock, enligt utskottets mening, anledning att närmare övervägaformerna för detta och utskottet förutsätter att regeringen återkommertill i frågan.Avslutningsvis anser utskottet att näringsliv och företag, såväl privatasom statliga, har en central roll i förverkligandet av målet för politikenför global utveckling. Ett ökande antal företag har på frivillig basisbörjat arbeta med sociala och miljömässiga frågor samt människorättsfrågor,vilket utskottet, i likhet med sammansatta utrikes-, miljö- ochjordbruksutskottet (bet. 2002/03:UMJU1 s. 19 f.), finner positivt. Statligaföretag har ett särskilt ansvar att föregå med gott exempel. Utskottetutvecklar sin uppfattning om näringslivets och företagens roll förförverkligandet av målet för politiken för global utveckling underavsnittet Näringspolitiken.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2003/04:U6 (kd)yrkande 6 och 7, 2003/04:U12 (mp) yrkande 2, 2003/04:U249 (m) yrkande 6,2003/04:U254 (kd) yrkande 9 samt 2003/04:U348 (kd) yrkande 22.5. Jordbruks- och fiskeripolitikenPropositionenEnligt regeringen utgör EU:s jordbrukspolitik ett hinder för en rättvisoch hållbar global utveckling. Exportbidrag från EU sänker världsmarknadspriseroch konkurrerar ut produktion i utvecklingsländerna. Direktstöd ochprisstöd leder till överproduktion och bidrar ytterligare till att EUavsätter subventionerade livsmedel på världsmarknaden. hindrartullskydd fattiga länder att sälja jordbruksprodukter på EU:s marknad.Sverige är därför pådrivande, bl.a. i WTO, för en reform av EU:s ochövriga jordbrukspolitik. Enligt propositionen behövsdessutom insatser i de rika länderna för att ta bort dolda handelshinderoch onödiga administrativa regler och procedurer.Landsbygdsutveckling är avgörande för utveckling i många utvecklingsländer.På landsbygden bor en majoritet av världens fattiga. Potentialen förminskad fattigdom genom höjd sysselsättning, produktion och export påjordbruksområdet är betydande. Parallellt med handelsliberaliseringaroch krav på reformer av EU:s jordbrukspolitik måste satsningar ske pålandsbygdsutveckling i fattiga länder. Utgångspunkten för sådana satsningarbör vara ett miljömässigt hållbart jordbruk och en ekonomiskt och socialthållbar utveckling på landsbygden vilket kan skapa förutsättningar fören tillräcklig livsmedelsproduktion. Detta skall stödjas genomutvecklingssamarbetet. Fattigdomsbekämpning är nära kopplat till en tryggadlivsmedelsförsörjning.Exporten av fisk är central för flera utvecklingsländer och en av deviktigaste exportkällorna för de fattiga länderna. Den ekonomiska ochsociala betydelsen av hållbar global fiskeriförvaltning, i synnerhetåteruppbyggnaden av överexploaterade bestånd, skall inte underskattas.MotionernaI motion 2002/03:U313 (c) yrkande 2 framhålls att begreppet tryggadlivsmedelsförsörjning har flera olika aspekter: dels att produktionenmåste vara tillräcklig och hållbar, dels att människor måste få tillgångtill maten genom att producera eller genom att köpa den. Motionärernamenar att det finns tillräckliga mängder mat för att föda jordensbefolkning men att förutsättningen för tryggad livsmedelsförsörjning ärett positivt politiskt och ekonomiskt klimat. Brister i samhällsstyrningenoch felaktiga politiska prioriteringar är direkt avgörande för en tryggadlivsmedelsförsörjning oberoende av mängden livsmedel som produceratsnationellt. I motionens yrkande 20 framhålls att fattiga länder oftaomges av andra fattiga länder och att de stänger sina gränser förvarandra samt dessutom lägger exportskatter och andra pålagor på livsmedel,så att det i praktiken blir omöjligt för bönderna att sälja sinaprodukter. Även de inhemska regelverken för handel med t.ex. jordbruksproduktermotverkar ofta jordbruksproduktionen. Motionärerna hävdar därför attinterna reformer behövs också inom om frihandel skall medverkatill fattigdomsminskning.I motion 2002/03:U290 (kd) yrkande 4 framhålls att EU bör ta sitt ansvaroch helt avskaffa de protektionistiska tullar som finns mot jordbruksprodukterfrån . Motionärerna anser också att jordbruket är en av de viktigastesektorerna för att säkerställa försörjningen och att det måste löna sigför bönder att sälja sina produkter främst inom det egna landet.I motion 2002/03:MJ428 (c) yrkande 43 konstateras att EU har en centralroll att spela på den internationella miljöscenen och att det är nödvändigtatt EU tar detta ansvar även på genteknikområdet. Motionärerna menaratt inom EU måste vara en offensiv kraft och dels verka för attinternationella avtal ingås som ger en säker användning av genteknikeni hela världen, dels verka för att regelverket för godkännande av odlingav GMO i närliggande områden, utanför unionen, skärps och harmoniserasmed EU:s regler.I motion 2003/04:U9 (c) yrkande 16 framhålls att sju av tio av världensfattiga bor på landsbygden. Jordbrukssektorns tillväxt spelar en nyckelrollför att öka fattiga människors inkomster, och utveckling av jordbruketoch livsmedelsproduktionen måste därför få högre prioritet i samarbetetmed utvecklingsländer om fattigdomsmålet skall kunna uppnås. I yrkande17 konstateras att utvecklingsländernas möjligheter att trygga sinlivsmedelsförsörjning är att utveckla det inhemska jordbruket och delokala och nationella marknaderna. Motionärerna anser att i många länderhar jordbruket en alltför låg prioritet i utvecklingsansträngningarna.I yrkande 19 framhålls kvinnors viktiga roll och betydelsen av ettlivskraftigt jordbruk, och motionärerna menar att det krävs särskildasatsningar på kvinnor för att bekämpa fattigdom och hunger och främjaett livskraftigt jordbruk och hållbar utveckling.I motion 2003/04:U7 (v) yrkande 17 framhålls att förhållningssättet närdet gäller jordbruksprodukter måste särskiljas från förhållningssättetnär det gäller industriprodukter för att länder med stor fattigdom skallkunna försvara sin rätt att skydda den del av sin produktion som ärviktig för befolkningens livsmedelsförsörjning.Ett näraliggande förslag återfinns i motion 2003/04:U10 (fp) yrkande 5,i vilken framhålls att EU:s protektionism på jordbruksområdet omöjliggörför hundratals miljoner människor att höja sin levnadsstandard genomexport till EU. Motionärerna menar att frihandeln bör öka och att Sverigeinom EU bör driva på i frihandelsvänlig riktning för att öppna den inremarknaden för produkter.I motion 2003/04:U12 (mp) yrkande 13 konstateras att FN:s millenniemålsättningarutgör det internationella samfundets samlade ambitioner för att bekämpafattigdomen i de fattiga länderna. Det innebär bl.a. en målsättning omatt avskaffa hunger och extrem fattigdom. Motionärerna kräver att detspecifika hungerperspektivet tydliggörs i samband med all fattigdomsbekämpningoch i reformeringen av WTO:s arbete. Motionärerna kräver också, i yrkande18, att skall verka för att WTO-avtalen uttryckligen slår fastatt utvecklingsländerna får möjlighet att skydda sin inhemska produktionav baslivsmedel för att kunna garantera nationell livsmedelssäkerhet.Imotion 2003/04:U261 (kd) yrkande 4 konstateras att EU måste ta sittansvar och helt avskaffa de protektionistiska tullar som finns motjordbruksprodukter från . Unionens omfattande subventioner ledertill dumpning av produktion på u-landsmarknaderna, vilken i sin turslår ut deras egen produktion genom att förhindra export till menar att nu gällande protektionism bör avvecklas vad gällerrestriktioner för införsel av ekologisk jordbruksproduktion från u-ländertill EU. Även i yrkande 5 framhålls att inom EU bör verka föratt tullarna mot världens 49 fattigaste länder tas bort snabbare - ävenför bananer, ris och socker.I motion 2003/04:U271 (mp) yrkande 1 konstateras att det finns resurseri världen för att producera tillräckligt med mat för att alla skallkunna äta sig mätta. Motionärerna menar att det krävs en nollvision föratt utrota svälten i världen och, i yrkande 2 att det krävs enopinionsbildningskampanj för att uppnå utrotning av svälten. Att kraftigtreducera och helt utplåna världssvälten kräver dock en internationellomfördelning av makt och resurser, såväl institutionellt som viaindividuella val. I yrkande 3 krävs att biståndsgivarna analyserar och talärdom av det nya begreppet livsmedelssuveränitet och i yrkande 4 framhållsbehovet av ett ökat framtida forskningsanslag till hållbarhet ocheffektivitet i jordbrukssektorn.Utskottets övervägandenUtskottet anser att jordbruket i ett lokalt, nationellt och globaltperspektiv kan ses som nyckeln till utveckling. Jordbruket måste varasåväl ekonomiskt, socialt som miljömässigt hållbart. Ett jordbruk somhar denna inriktning har en viktig funktion i arbetet för en rättvisoch hållbar global utveckling. Jordbruket kan bl.a. bidra till ökadlivsmedelssäkerhet, ökad delaktighet för kvinnor i beslut som rörlandsbygdsutveckling och livsmedelsproduktion samt fattigdomsbekämpning.Utvecklingsländerna måste ges förutsättningar att skapa en tryggadlivsmedelsförsörjning och en positiv utvecklingsprocess av uthålligjordbruksproduktion.Utskottet menar att det finns en stor potential för minskad fattigdomgenom ökad tillväxt, höjd sysselsättning, produktion och export påjordbruksområdet. är det viktigt att understryka attutvecklingsarbetet bör utgå från att förutsättningar och behov skiftar mellanoch även inom olika länder samt att utvecklingsländernas egna strategierbör vara utgångspunkten för internationella insatser. Utskottet konstaterarockså att det parallellt med handelsliberaliseringar och krav på reformerav EU:s jordbrukspolitik måste ske satsningar på landsbygdsutvecklingoch på att skapa förutsättningar för en tillräcklig livsmedelsproduktiongenom en jordbrukspolitik som stärker familjejordbrukets ställning ochde lokala marknaderna. Fattigdomsbekämpning är nära kopplad till etthållbart jordbruk och en tryggad livsmedelsförsörjning.Riksdagen har vid ett flertal tillfällen anfört att skall verkaför en öppen och regelbaserad handel, som också kommer de fattigaländerna till del. Detta betyder dels att och EU skall ha beredskapatt öppna sina marknader på områden av särskilt intresse för ,dels att fattiga länder får det stöd de behöver för att bedrivaförhandlingar på ett sådant sätt att deras intressen får genomslag. Utskottetanser att ett första steg i denna riktning är en snabbare avveckling avi-ländernas handelshinder avseende produkter som kan exportera,exempelvis jordbruks- och fiskeprodukter.Gentemot utvecklingsländerna har den industrialiserade världen ett stortansvar att inte låta tid gå förlorad i denna viktiga process, vilken isig också är garantin för en rättvis och hållbar global utveckling förhela världen, inklusive den industrialiserade. Det är också, enligtutskottets mening, helt avgörande att processen går vidare för attbibehålla utvecklingsländernas förtroende för densamma och för i-ländernasengagemang och intresse för frågan.Jämställdhet mellan kvinnor och män utgör ett av de huvuddrag förpolitiken för global utveckling som föreslås i propositionen och som harutskottets stöd. Kvinnor och flickor bör tillförsäkras samma rättighetersom män och pojkar. Den nya politiken gör tydligt att jämställdhet mellankvinnor och män, flickor och pojkar, är en central komponent irättighetsperspektivet och i de fattigas perspektiv. Utskottet menar attjordbruket har en stor betydelse som en näring som ger arbetsmöjligheteråt både män och kvinnor. Utskottet vill peka på vikten av att regeringenarbetar med ett tydligt jämställdhetsperspektiv inom jordbruket. Det ärav stor vikt att kvinnors förutsättningar, kompetens och rätt tillbeslutsfattande tas till vara i så stor utsträckning som möjligt, bådenationellt och internationellt. Utskottet delar regeringens syn attSverige såväl i det nationella som internationella perspektivet skallarbeta för att kvinnors betydelse i jordbruks- och landsbygdssektornuppmärksammas och att deras ställning stärks.Som en uppföljning till FAO:s (Food and of theUnited Nations) världstoppmöte för livsmedelssäkerhet, 1996, beslutaderiksdagen att skall arbeta för en jordbruks- ochlivsmedelspolitik inom EU som bl.a. bidrar till globalt tryggadlivsmedelsförsörjning.Detta mål skall uppnås med hjälp av avreglering av de delar av EU:sjordbrukspolitik som stör världshandeln med jordbruksvaror och livsmedel,bl.a. genom att världsmarknadspriserna pressas ned.Utskottet anser liksom regeringen att EU:s jordbrukspolitik är ett hinderför en rättvis och hållbar global utveckling då exportbidrag från EUsänker världsmarknadspriser och konkurrerar ut produktion i utvecklingsländerna.Direktstöd och prisstöd leder till överproduktion och bidrar ytterligaretill att EU avsätter subventionerade livsmedel på världsmarknaden.Samtidigt hindrar tullskydd fattiga länder från att sälja jordbruksprodukterpå EU:s marknad.I februari 2001 fattade Europeiska unionen, genom allmänna rådet, beslutom att avskaffa tullar och kvoter för alla varor utom vapen för de 49fattigaste länderna i världen.