bet · GQ01KU32 · 2003-05-08 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlas regeringens proposition 2002/03:45 Lagrådetsarbetsformer samt en motion (fp) som väckts med anledning avpropositionen.Regeringen föreslår bl.a. viss vidgning av pensionerade justitierådsoch regeringsråds möjlighet att representera "sin" domstol i föreslås en förenkling av vissa administrativa förfaranden.Regeringen föreslås kunna bemyndiga chefen för fatta beslut i vissa administrativa frågor som rör Lagrådet. Imotionen föreslås att något sådant bemyndigande inte införs.Utskottet tillstyrker propositionen och avstyrker motionen. Enreservation har lämnats (m, fp).Utskottets förslag till riksdagsbeslutLagrådets arbetsformerRiksdagen antar regeringens förslag till lag om Lagrådet. Därmedbifaller proposition 2002/03:45 och avslår motion2002/03:K5.Reservation (m, fp)den 8 maj 2003På vägnarGunnar HökmarkFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), GöranMagnusson (s), (), (), PärAxel (), (), (), MatsEinarsson (v), (), (m), AndersBengtsson (s), (), (), HelenePetersson (s), (), () ochGustav ().Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningÄrendet består av regeringens proposition 2002/03:45 Lagrådetsarbetsformer samt en motion som väckts med anledning av propositionen.En förteckning över behandlade förslag finns i bilaga 1.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att en ny lag skall ersätta nuvarande lag(1979:368) om Lagrådet.Enligt förslaget skall vissa administrativa förfaranden förenklas.Bland annat skall regeringen kunna bemyndiga chefen förJustitiedepartementet att fatta beslut i vissa frågor som rörLagrådet, och Lagrådets ledamöter skall kunna bestämma överavdelningarnas sammansättning.Vidare föreslås att såväl justitieråd och regeringsråd som enpensionerad sådan domare skall kunna ingå i en avdelning i Lagrådetsom representant för någon av de högsta domstolarna med denbegränsningen att minst en ledamot skall vara aktiv domare från någonav de högsta domstolarna. De högsta domstolarna föreslås förordna depensionerade domstolsledamöter som skall tjänstgöra i Lagrådet.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 september 2003.Utskottets övervägandenLagrådets arbetsformerUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker propositionen och avstyrker motionen. Jämförreservation (m, fp).Gällande bestämmelserGällande bestämmelser om Lagrådet finns i 8 kap. 18 § regeringsformenoch i lagen (1979:368) om Lagrådet.I regeringsformen anges att det skall finnas ett lagråd för att avgeyttrande över lagförslag och att domare eller, vid behov, förutvarandedomare från och Regeringsrätten skall ingå iLagrådet. Alternativet förutvarande domare är en nyhet, som infördesgenom en grundlagsändring 2002. I regeringsformen anges också vilkalagförslag som bör granskas av Lagrådet och vad granskningen skallavse. Slutligen framgår att närmare bestämmelser om Lagrådetstjänstgöring och sammansättning meddelas i lag. lag omLagrådet reglerar samtliga administrativa och organisatoriska frågorsom rör Lagrådet och dess verksamhet. Lagen styr Lagrådets konkretaarbetsförhållanden och är förhållandevis detaljerad.Lagrådet består enligt lagrådslag av högst fyra avdelningar.Regeringen bestämmer med hänsyn till arbetsbördan om Lagrådet skallbestå av mer än en avdelning. Justitieråd och regeringsråd, sammanlagthögst nio vid ett och samma tillfälle, tjänstgör i Lagrådet. Vid behovkan även annan lagfaren person förordnas att tjänstgöra som ledamot.Varje avdelning består av tre eller - om det finns särskilda skäl vidbehandlingen av ett ärende - av fyra ledamöter. I en avdelning skalldet ingå både justitieråd och regeringsråd.Regeringen bestämmer hur många justitieråd och regeringsråd som skallarbeta i Lagrådet och hur de skall tjänstgöra på avdelningarna. Debåda högsta domstolarna avgör själva vilka domare som skall varaledamöter i Lagrådet och vilken avdelning de skall tillhöra. Andralagfarna ledamöter än aktiva domare i de högsta instanserna utses avregeringen.Det är regeringen som fattar de administrativa och organisatoriskabeslut som behövs för Lagrådets verksamhet, t.ex. hur mångaavdelningar av Lagrådet som behöver vara i tjänst och huravdelningarna skall vara sammansatta. samlar fördetta ändamål löpande in uppgifter om planerade och pågåendelagrådsremisser. Uppgifterna ligger sedan till grund för regeringensbeslut om Lagrådets tjänstgöring och sammansättning underlagrådsperioden. En lagrådsperiod sträcker sig fr.o.m.Högsta domstolens höstsession med udda slutsiffra. Normaltfattas de grundläggande regeringsbesluten om Lagrådets tjänstgöringoch sammansättning det år när den nya lagrådsperiodeninleds. Arbetssituationen i Lagrådet bedöms därefter löpande för attkontrollera att tillgången till laggranskningen motsvarar behovet vidvarje givet tillfälle.PropositionenRegeringen föreslår att en ny lag om Lagrådet skall ersätta lagen(1979:368) om Lagrådet.Skälen till att regeringen föreslår en ny lag i stället för ändringari den nuvarande är att ändringarna, bl.a. i fråga om Lagrådetssammansättning, utnämningsförfarandet och beslutsförfarandet, ärförhållandevis omfattande och att vissa redaktionella och språkligaändringar bör göras.Regeringen anser att en lagrådsavdelning även fortsättningsvis börbestå av tre ledamöter med möjlighet att, om det finns särskilda skäl,för behandlingen av ett visst ärende utse även en fjärde ledamot.Lagrådet bör även i fortsättningen i huvudsak bestå av aktivaledamöter i och Regeringsrätten.Regeringen föreslår att minst en ledamot i en lagrådsavdelning skallvara aktiv domare i eller Regeringsrätten. I övrigtskall en lagrådsavdelning kunna bestå av pensionerade sådana ledamöteroch högst en annan jurist än domare som tjänstgör eller hartjänstgjort i någon av dessa domstolar.Regeringen bör enligt förslaget även i fortsättningen besluta omantalet avdelningar i Lagrådet samt bestämma hur många ledamöter somvar och en av domstolarna skall utse i Lagrådet. Flera än sammanlagtsex justitieråd och regeringsråd skall enligt förslaget inte samtidigtfå tas i anspråk för tjänstgöring i Lagrådet.Högsta domstolen och Regeringsrätten bör enligt regeringen ävenfortsättningsvis utse de justitieråd och regeringsråd som skalltjänstgöra i Lagrådet, och andra jurister än domare med anknytningtill de högsta domstolarna även fortsättningsvis förordnas avregeringen. Till skillnad mot vad som gäller enligt nuvarande lagföreslår regeringen att en pensionerad ledamot från någon av de högstadomstolarna skall förordnas av den domstol som ledamoten har tillhört.Vidare skall det framgå av lagen att regeringen skall samråda medHögsta domstolen och Regeringsrätten vid förordnande av andraledamöter i Lagrådet än justitieråd och regeringsråd ellerpensionerade sådana domare.Ersättare skall utses enligt samma grunder som gäller för ordinarieledamöter och kunna förordnas även för ledamöter som inte ärjustitieråd eller regeringsråd.En ambition med lagstiftningsarbetet har enligt regeringen varit attbl.a. försöka åstadkomma en effektivare administration av Lagrådetutan att rubba dess självständighet och auktoritet. I vissa fall hardet även varit motiverat att ytterligare markera självständigheten,t.ex. genom att flytta över delar av beslutanderätten i frågor som rörLagrådets egen administration till Lagrådet självt. Lagrådetsledamöter föreslås själva bestämma avdelningarnas sammansättning. Enlagrådsavdelning föreslås också kunna besluta om att förordna ensakkunnig person vid behandlingen av ett visst ärende. Lagrådetsledamöter föreslås ha rätt till ledighet i samma utsträckning somjustitieråden och regeringsråden med skyldighet att se till attbrådskande ärenden inte fördröjs.En nyhet som föreslås är att regeringen skall ges möjlighet attbemyndiga chefen för att vidta vissa åtgärder.Det gäller befogenhet att förordna sådana ledamöter i Lagrådet sominte är eller har varit domare i någon av de högsta domstolarna underförutsättning att ledamoten har tjänstgjort i Lagrådet, attunder en lagrådsperiod besluta om ändringar i antalet avdelningar, attfatta beslut i frågor som rör antalet ledamöter som var och en avdomstolarna skall utse i Lagrådet och om en avdelning skall bestå avfyra ledamöter vid behandlingen av ett visst ärende samt att meddelaLagrådet att det inte har några ärenden att vänta under en viss tid.Vad gäller den personkrets utanför de högsta domstolarna som kan kommai fråga för tjänstgöring i Lagrådet framhåller regeringen att dentorde vara mycket begränsad. De kategorier av utomstående jurister somkan komma i fråga för ett förordnande om tjänstgöring i Lagrådet ärfrämst domare i andra domstolar än ochRegeringsrätten, f.d. justitiekansler, f.d. justitieombudsmän, f.d.riksåklagare, advokater och rättsvetenskapsmän.I fråga om de föreslagna bemyndigandena, som inte ytterligaremotiveras i propositionen, anges att regeringen i praktiken troligenkommer att i sitt beslut i början av varje lagrådsperiod göra en grovuppskattning av hur många avdelningar som behövs under hela periodenoch i beslutet bemyndiga justitieministern att vid behov ändra antaletavdelningar , t.ex. vid arbetstoppar ellertillfällig arbetsnedgång, besluta om en fjärde ledamot, förordnautomstående ledamöter eller lämna meddelande om att under viss tidnågra ärenden inte är att vänta.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 september 2003.MotionenI motion 2002/03:K5 av m.fl. (fp) föreslås attriksdagen avslår propositionen i den del som gäller regeringensmöjlighet att bemyndiga chefen för att fattabeslut i vissa frågor. Motionärerna erinrar om att Folkpartietliberalerna vill se en övergripande reform av lagprövningssystemet ochdärför inte finner anledning till några omfattandesynpunkter på den nu aktuella propositionen. De vill emellertid betonavikten av att Lagrådets självständiga ställning värnas och anser attförslaget att chefen för skall kunna bemyndigasatt fatta beslut i vissa frågor inte har motiverats på etttillfredsställande sätt av regeringen. Frågor om Lagrådet är enligtmotionärerna av sådan betydelse att de skall avgöras av regeringen somhelhet.Bakgrund om beslutanderätt för statsrådBestämmelser och förarbetsuttalanden m.m.Enligt 7 kap. 3 § regeringsformen avgörs regeringsärenden avregeringen vid regeringssammanträde. Undantag gäller förregeringsärenden som gäller verkställighet inom försvarsmakten avförfattningar eller särskilda regeringsbeslut. Sådana s.k. kommandomålkan, i den omfattning som anges i lag, under statsministernsöverinseende avgöras av chefen för det departement till vilket ärendethör.Inför den nuvarande regeringsformen fördes en diskussion omregeringens beslutsformer (SOU 1972:15, prop. 1973:90, bet. KU 1973:26och KU 1974:8). För ett kollektivt beslutsfattande talade vikten avsamarbete över departementsgränserna, möjligheterna att utkrävapolitiskt ansvar och behovet av regeringens sammanhållning (SOU1972:15 s. 79 f., 148 f.). I grundlagspropositionen (prop. 1973:90 s.183 f.) framhölls att enligt ett parlamentariskt synsätt bör allaregeringsärenden färgas av eller åtminstone vara förenliga medvärderingar gemensamma för hela regeringen.Vad som är ett regeringsärende får enligt vad som vidare anfördes igrundlagspropositionen i första hand bestämmas formellt. Ärenden somhänskjuts till regeringens avgörande är regeringsärenden. Enligtgrundlagspropositionen är det uppenbart att regeln om kollektivbeslutsform inte får kringgås på så sätt att ärenden förklaras varadepartementschefsärenden. Principen måste vara att alla frågor somanses kräva ett ställningstagande från någon i regeringskretsen skallbehandlas som regeringsärenden. I ett fåtal speciella fall borde detdock enligt propositionen, liksom dittills, vara möjligt att isärskild författning förlägga den formella beslutanderätten hos endepartementschef. Tre fall som nämndes var beslut som hörde tillberedningen av regeringsärenden, beslut som gällde administrationeninom ett departement samt de beslutsfunktioner som enligttryckfrihetsförordningen handlades av chefen förJustitiedepartementet.Frågan om vad som är ett regeringsärende behandlades av utskottet viden granskning av formerna för utrikespolitiska beslut (bet.2001/02:KU20 s. 229 f.). Utskottet gjorde där en jämförelse medregeringskansliärenden och departementsärenden och framhöll att detoftast framgår av någon bestämmelse i lag eller annan författning attett ärende kan avgöras som ett regeringskansliärende. I de flesta fallpekas då ut som beslutande myndighet, men rester aven gammal ordning där departementen och enskilda befattningshavare haren egen beslutanderätt finns i några fall. Så beslutar regeringen omsin egen administration bortsett från chefstillsättningar.Utskottet hänvisade vidare till bl.a. att fåravskriva återkallade ärenden och att rättshjälpsfrågor liksom frågorom utlämnande av allmänna handlingar beslutas inom Regeringskansliet.Utskottet pekade också på att statsråd efter bemyndigande avregeringen i varje särskilt fall tillkallar särskilda utredare ochledamöter i kommittéer och beslutar om sakkunniga, experter,sekreterare och annat biträde åt utredaren eller kommittén. Enliknande beslutstyp är den där ett statsråd efter ett särskiltbemyndigande av regeringen uppdrar åt en departementstjänsteman attunderteckna ett avtal.Bestämmelsen i 11 kap. 6 § regeringsformen om att statligaförvaltningsmyndigheter lyder under regeringen, om inte myndighetenenligt regeringsformen eller annan lag är myndighet under ,innebär enligt Grundlagberedningen (SOU 1972:15 s. 195) bl.a. att enenskild minister inte har någon befälsrätt över dem.UtredningsbedömningTill grund för den föreliggande propositionen ligger 2000 årslagrådsutrednings slutbetänkande Lagrådets arbetsvillkor (SOU2001:88). I betänkandet (s. 96 f.) framhålls att en utgångspunkt måstevara att lagrådsarbetet i största möjliga utsträckning börrationaliseras och att med rationaliseringar i detta sammanhang skallförstås att beslutskompetensen flyttas till en nivå som ligger så näraden faktiska verksamheten som möjligt. Därmed berörs enligtutredningen även de beslutsbefogenheter som med gällande regler utövasav regeringen. I frågan om delegation skall kunna ske till ett enskiltstatsråd, i förevarande fall till chefen för , påsådana områden där kollektiv beslutanderätt inte synes erforderligerinrar utredningen om innehållet i 7 kap. 3 § regeringsformen och omförarbetsuttalanden till bestämmelsen.Utredningen påpekar vidare att i ett betänkandeår 1977 redovisade en kartläggning av omfattningen av denbeslutanderätt som enligt författningsbestämmelser och särskildaregeringsbeslut tillkom i första hand departementschefer men ocksåövriga statsråd (bet. KU 1976/77:44 s. 12 f. och B 29 f.). Utskottetfann där i och för sig inte anledning till erinran mot deregeringsbeslut varigenom statsråd bemyndigades att avgöra visstärende eller viss grupp av ärenden men anförde följande.Mot bakgrund av principen om kollektivt beslutsfattande inomregeringen vill utskottet framhålla att denna princip inte börurholkas genom alltför vidsträckta bemyndiganden till enskiltstatsråd. Liksom bör därför enskilt statsråd utom i vissaundantagsfall endast ges beslutanderätt i frågor som har samband meddepartementsadministrationen och beredningsarbetet i vid mening.Utredningen anför som sin uppfattning att vissa av de beslut rörandeLagrådet som ankommer på regeringen har en rent administrativprägel, trots att de inte berör inomdepartementala frågor. Till dennakategori måste enligt utredningen närmast räknas beslut som rörupprepade förordnanden samt sådana beslut som hör samman medplaneringen av lagrådsarbetet. Något hinder mot att medge undantagfrån principen om regeringens kollektiva beslutanderätt bör enligtutredningen inte föreligga i frågor av sådan karaktär.Utskottets ställningstagandeDe beslut som regeringen föreslås få bemyndiga chefen förJustitiedepartementet att fatta har enligt utskottets mening en rentadministrativ prägel. Något hinder mot att medge undantag frånprincipen om regeringens kollektiva beslutanderätt bör enligtutskottets uppfattning därmed inte föreligga. Utskottet delar såledesregeringens bedömning i denna del och avstyrker motionen.Utskottet delar regeringens bedömning även i övriga delar och föreslåratt antar regeringens förslag till lag om Lagrådet.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden harföranlett följande reservationer. I rubriken anges inom parentesvilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas iavsnittet.Lagrådets arbetsformer, punkt 1 (m, fp)av (), (), (m),() och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde haföljande lydelse:Riksdagen antar regeringens förslag till lag om Lagrådet med denändringen att 7 § andra stycket, 8 § andra stycket, 9 § andra stycketoch 24 § första stycket andra meningen utgår. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:K5 och bifaller delvis proposition2002/03:45.StällningstagandeVi anser, som anförs i motion 2002/03:K5, att Lagrådets självständigaställning bör värnas och att regeringen inte på ett tillfredsställandesätt har motiverat förslaget att chefen för kunna bemyndigas att fatta beslut i vissa frågor. Enligt våruppfattning är frågor om Lagrådet av sådan betydelse att undantag intebör göras från principen om regeringens kollektiva beslutsfattande.Propositionen bör därför avslås i den del den avser det föreslagnabemyndigandet. I övrigt tillstyrker vi propositionen.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenProposition 2002/03:45 Lagrådets arbetsformer:Regeringen föreslår att antar regeringens förslag tilllag om Lagrådet.Följdmotion2002/03:K5 av m.fl. (fp):avslår proposition 2002/03:45 i den del som gällerregeringens möjlighet att bemyndiga chefen för fatta beslut i vissa frågor.Bilaga 2Regeringens lagförslagFörslag till lag om LagrådetHärigenom föreskrivs följande.Grundlagsbestämmelser1 § Grundläggande bestämmelser om Lagrådet finns i 8 kap. 18 §regeringsformen.Lagrådets sammansättning2 § I Lagrådet kan det tjänstgöra justitieråd och regeringsråd,justitieråd och regeringsråd som avgått med ålderspension samt andralagfarna personer. Fler än sammanlagt sex justitieråd och regeringsrådfår inte tas i anspråk för tjänstgöring i Lagrådet.3 § Lagrådet består av minst en och högst fyra avdelningar.4 § En avdelning skall bestå av tre ledamöter. Om det finns särskildaskäl får en avdelning bestå av fyra ledamöter vid behandlingen av ettvisst ärende.5 § I varje avdelning skall det ingå både justitieråd ochregeringsråd. Vid behov får de ersättas av pensionerat justitierådeller pensionerat regeringsråd. Minst en ledamot på avdelningen skalldock vara aktivt justitieråd eller regeringsråd. Utöver dessa fårhögst en annan lagfaren person tjänstgöra på en avdelning.6 § Ordförande på en avdelning i ellerRegeringsrätten får inte utses till ledamot i eller regeringsråd som har fyllt får inte utaneget samtycke förordnas till ledamot i om sammansättningen7 § Regeringen beslutar med hänsyn till arbetsbördan hur mångaavdelningar Lagrådet skall bestå av och under vilka tidsperioderavdelningarna skall tjänstgöra.Regeringen får bemyndiga chefen för att under enpågående lagrådsperiod närmare bestämma antalet avdelningar om det ärnödvändigt på grund av ändrad arbetsbörda.8 § Regeringen beslutar efter samråd med ochRegeringsrätten hur många ledamöter som var och en av domstolarnaskall utse i Lagrådet. Regeringen beslutar om en avdelning skall beståav fyra ledamöter vid behandlingen av ett visst ärende.Regeringen får bemyndiga chefen för att fattabeslut enligt första stycket.Högsta domstolen utser justitieråd och Regeringsrätten regeringsrådatt vara ledamöter i Lagrådet. Vid behov utser dessa domstolarpensionerade justitieråd respektive pensionerade regeringsråd att varaledamöter i Lagrådet.9 § Andra ledamöter i Lagrådet än de som avses i 8 § utses avregeringen efter samråd med och Regeringsrätten.Regeringen får bemyndiga chefen för att förordnaen ledamot som avses i denna paragraf och som har varitledamot i § Vid behov utses ersättare för en ledamot i på det sättsom anges i 8 och 9 §§.11 § När det skall finnas fler än en avdelning bestämmer de avledamöterna som berörs av beslutet avdelningarnas sammansättning.12 § Alla justitieråd och regeringsråd bör delta i beslut som enligtdenna lag fattas av respektive Regeringsrätten, om deinte är befriade från skyldighet att tjänstgöra eller har annatgiltigt skäl att inte delta i beslutet.Lagrådsperiod och tjänstgöringstider13 § Lagrådets verksamhet delas in i perioder räknade frånbörjan av Högsta domstolens höstsession med udda slutsiffra(lagrådsperioder).14 § En ledamot av Lagrådet utses att tjänstgöra ellerför behandling av ett visst ärende.Förordnande skall avse en lagrådsperiod eller en del aven sådan period. För att ett justitieråd eller ett regeringsråd frånbörjan av en lagrådsperiod skall förordnas än helaperioden krävs särskilda skäl.15 § Justitieråd eller regeringsråd, som har tjänstgjort i Lagrådetunder av en lagrådsperiod, får efter periodens utgånginte utan särskilda skäl utses att på nytt tjänstgöra i Lagrådetförrän nästa lagrådsperiod har gått ut.16 § Har behandlingen av ett ärende inte avslutats vidlagrådsperiodens slut skall de ledamöter som deltagit i behandlingentjänstgöra på avdelningen i stället för dem som har utsetts för dennya perioden, till dess ärendet har blivit slutligt behandlat.Om en ledamot under en pågående lagrådsperiod skall avsluta sintjänstgöring på en avdelning i Lagrådet, kan avdelningen bestämma attledamoten skall fortsätta sin tjänstgöring till dess ett påbörjatärende som ledamoten har varit med om att granska har behandlatsslutligt.Behandling av ärenden17 § Lagrådets avdelningar är alla lika behöriga att behandla ärenden.Ärendena fördelas mellan avdelningarna på det sätt som Lagrådetsledamöter bestämmer.18 § Ordförande på en lagrådsavdelning är det justitieråd ellerregeringsråd som först har utnämnts till ett sådant ämbete.När Lagrådets ledamöter sammanträder samfällt, skall det justitierådeller regeringsråd som är äldst i tjänst föra ordet.19 § skall ställa en tjänsteman till Lagrådetsförfogande för att föredra ett ärende som har beretts i kansliet ochför att på annat lämpligt sätt hjälpa Lagrådet vid behandlingen avärendet. När Lagrådet behandlar ett lagförslag som har väckts iriksdagen, skall det utskott som har begärt Lagrådets yttrande ställaföredragande till förfogande.20 § En lagrådsavdelning kan förordna en person med särskildafackkunskaper att som sakkunnig hjälpa avdelningen vid behandlingen avett visst ärende.21 § Om det finns skiljaktiga meningar vid behandlingen av ett ärende,skall omröstning ske i den mån det behövs.Vid omröstning gäller den mening som omfattas av flest ledamöter. Omflera meningar har fått lika många röster gäller den mening som stödsav det justitieråd eller regeringsråd som är äldst i tjänst bland demsom har röstat för någon av dessa meningar.22 § Vid tillämpning av 18 och 21 §§ skall med justitieråd ochregeringsråd jämställas pensionerade justitieråd och regeringsråd.Ledamöternas tjänstgöring i och Regeringsrätten23 § Justitieråd och regeringsråd som tjänstgör i Lagrådet skallfortsätta att delta i behandlingen av mål eller ärenden i Högstadomstolen eller Regeringsrätten som de har påbörjat. Detsamma gällerbehandlingen av mål eller ärenden som skall avgöras av Högstadomstolen eller Regeringsrätten i dess helhet, om det inte möterstarka hinder med hänsyn till arbetsbördan i Lagrådet.24 § Regeringen kan meddela Lagrådet att det inte har några ärendenatt vänta . Regeringen får bemyndiga chefen förJustitiedepartementet att lämna ett sådant meddelande. Justitieråd ochregeringsråd som är ledamöter i Lagrådet skall under en sådan tidtjänstgöra i den domstol som de tillhör, om inte ett brådskande ärendei Lagrådet föranleder annat.Även i annat fall får justitieråd och regeringsråd i Lagrådettjänstgöra i sin domstol, om det kan ske utan problem för Lagrådetsverksamhet.