bet · GQ01KUU2 · 2003-05-22 00:00:00 — Den svenskaregeringen bör i denna fråga inom EUverka för att det tydligt deklareras attförsvars- och säkerhetspolitiken inteskall användas till terroristbekämpning.Ett europeiskt engagemang mot terrorismenbör inte omfatta militära mandat. EU böri stället öka satsningarna på attförebygga väpnade konflikter, främjademokratisk utveckling och bekämpafattigdom. vill också medbestämdhet ta avstånd från alla försökoch alla tendenser till ömsesidigaförsvarsbeslut, vilket också utskottetsäger sig vara kritisk till.Med hänvisning till ovanstående anser viatt motion 2002/03:UU10 bör av-styrkas.4.EU:s yttre förbindelser i ett framtidakonstitutionellt fördrag (punkt 1,motiveringen) (c)av ().StällningstagandeProblemformuleringenCenterpartiet välkomnar ett nära ochdjupt transatlantiskt samarbete. Dettafår å andra sidan inte hindra EU att sökautveckla sin förmåga att agerasjälvständigt för de värden som unionenstår för. Det handlar självfallet om attverka via den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken för att förebyggakriser och konflikter. Det handlar om attEU måste bidra till att utveckla enekologiskt och socialt hållbar värld. Närdet gäller internationella kriser ochkonflikter är världen helt beroendeav vilja att delta. Här måste EUbygga upp en förmåga att hanterainternationella kriser, inte bara i singeografiska närhet, utan internationellt- för att såväl bevara som tvinga framfred. Det är därför nödvändigt attfullfölja insatsstyrkan och stärka dessförmåga att agera självständigt.Den institutionella strukturenUtskottet pekar på ett antal problem somförslaget om "dubbel-hattning" skullemedföra om det genomförs så som det nuligger. En ökad utrikes- ochsäkerhetspolitisk samordning inom EU harmånga dimensioner men vilar i grunden påmedlemsstaternas politiska vilja. Utifrånden mellanstatliga karaktär som präglarfrågorna talar mycket för att deninstitutionella basen skall byggas iministerrådet. Inriktningen måste varatydlig på att inte skapa någon form av"dubbel-hattning". Den högerepresentanten bör tydligare än ståför EU:s talan utåt. För att skapa enökad tydlighet och förstärka dengemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken måste EU också byggaupp resurser att självständigt analyserautrikes- och säkerhetspolitiken ur etteuropeiskt perspektiv. Det skulle kunnaske i form av ett permanent sekretariat.RöstreglernaUtskottet pekar på två tänkbaraangreppsätt för att möjliggöra ökadsamverkan mellan medlemsstaterna -enhällighet eller majoritetsomröstningsom huvudregel. Oavsett vilken väg somväljs pekar utskottet på några bärandeelement som att vetorätt alltid skallgälla när en medlemsstat åberopar att enfråga rör eller ligger nära nationellintegritet och oberoende, konstruktivtavstående och frivilliga koalitioner förimplementering av åtgärder samt attövergångar till majoritetsröstning kräverfördragsändringar med nationelltgodkännande.Här finns skäl att konstruktivt sökautveckla beslutsprocessen för att stärkamöjligheterna till ett gemensamt agerandeinom utrikes- och säkerhetspolitiken. Dethandlar självfallet om tidigt agerandeoch om ömsesidiga överläggningar i syfteatt forma EU:s politik. Men det finnsockså skäl att, utifrån vad som ovansagts, pröva beslutsformer som förhindraratt ett gemensamt agerande stupar påendast en eller ett fåtal medlemsstater.På den grunden kan man söka en inriktningmot majoritetsomröstning som huvudregelinom de områden där EU har att verka. Detinnebär alltjämt mycket starkamajoriteter, vilket är en förutsättningför att den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken skall bliframgångsrik.5.EU:s yttre förbindelser i ett framtidakonstitutionellt fördrag (punkt 1,motiveringen) (mp)av ().StällningstagandeI konventsförslaget skiljs inte längreGUSP, en gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik, från ESFP, europeisksäkerhets- och förvars Ppolitik,något som måste tolkas som att demilitära övervägandena alltmer smältersamman och blir identiska med helautrikespolitiken med utrikespolitik.Likaså indikerar borttagandet avpelarstrukturen i konventsförslaget rent överstatliga ambitioner.Vidare har dDe militära kapaciteterna iEU har vuxit fram betydligt snabbare ände civila, trots avtal om att de skall gåi takt och vara likvärdiga i betydelse.Uppbyggnaden av den s.k.snabbinsatsstyrkan och arbetet iförsvarsmaterielpanelerna samtöverenskommelserna i WEAO, detvästeuropeiska försvars-materielsamarbetet, avslöjar en redandjupt gången integration avförsvarssamarbetet.Här har argument om att "förbilliga"försvarskostnaderna både genom ökadintegrering mellan EU:s medlemsstater ochmellan EU och Nato ofta framförts. Vivill framhålla att det blir billigast attinte ha några vapensystem alls, attförhindra väpnade konflikter och att istället lägga tid och kraft pådemokratiuppbyggnad ochvälståndsutveckling i hela världen.Miljöpartiet anser att varje EU-landkan ha sitt eget försvar om de villsjälvtskall förfoga över sitt försvar. Därefterkan länderna ställa sina kapaciteternatill FN:s förfogande i de fall de ansersig ha anledning att ingripa militärt.Som uUtvecklingen inom EU har dock letttill tett sig haristället gjort att en stående EU-armékommit allt närmare ett förverkligande.GUSP:ens framväxt och den gradvisaövergången till en försvarsallians desenaste åren, visar på en uppenbarstatsbildningsprocess av EU.Tillsammans med valutaunionensgradvisa införande bildar de tvåelementen stommen till en europeisk EU-superstat, vilket är något helt annat änett handelspolitiskt samarbete mellanlikvärdiga stater.Värst i konventets arbete och iutskottsbetänkandet är tanken på en"solidaritetsklausul", även om den baratills vidare avser att bemöta eventuellaterroristhot. Definitionen av vadterroristhot inbegriper är ytterstluddig och ger möjlighet till väldigtöppna och vida tolkningar kringbegreppet.En egen 5 , à la Nato,skulle även i mild form föra heltbort från alliansfriheten.Utrikespolitik skall i första hand intevara detsamma som vapen och försvar,anfall och allianser ellersäkerhetstänkande och hotbilder.Utrikespolitik, på vilken nivå den änbedrivs, bör i första rummet handla omfred och utveckling och om åtgärder somfrämjar sådana mål.Miljöpartiet beklagar djupt denutveckling som EU genomgått och har imånga år argumenterat mot en för ossuppenbar militärisering militarisering avsamarbete i EU.ProblemformuleringenProblemformuleringenProblemformuleringarna anser förMiljöpartiet handlar varken till mindredel handlar om bristande samordningmellan medlemstaterna, inte bristen på"genuin gemensam politisk vilja" och inteheller eller brister i formerna för huren samordnad gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik för EUuropeiska skallgestaltas.För oss finns det inget självändamålalls med att institutionalisera och styrautrikespolitiken för snart 25 disparataenskilda stater inom EU.Under vissa specifika finnasomständigheter kan det finnas behov avförett samagerande, t.ex. eller med engemensamt artikulerad ståndpunkt ienskilda fall, vid hotande ellerallvarliga lägen i omvärlden. Dock måstedessa tillhöra undantagen och inte utgörahuvudregeln. Kanske finns även skäl attupprätthålla någon form av gemensammakapaciteter för analys ochomvärldsbevakning, som en service tillmedlemsstaterna.Vi menar att de som ivrar för en starkoch fördjupad utrikespolitik medvidhängande institutioner gärna vill troatt det är stärkandet av institutionernasom skall garantera ett homogentpolitiskt utfall - helst mer samfällt änvad som blev fallet av EU-ländernasagerande inför anfall på Irak.I själva verket, menar vi, indikerarden splittring som då uppstod på ettmycket illustrativt sätt vilka oerhörtstarka krafter som skulle behövas för attförmå olika länder med olika behov ochtraditioner att fatta samma beslut och gåi samma riktning. Med andra ord ärländerna för olika för att enas pådemokratisk grund, och det var det somuppenbarades vid . Skallinstitutionella förändringar ändra på detmåste det ske med en järnhård styrning -en slutsats som de flesta svenskadebattörer än så länge värjer sigininför.De olika utvecklingsvägar som eneuropeisk position på EU-nivå står införsammanfattas väl av professor , enligt bilaga 2 i betänkandet.Av dem är det två scenarier somdiskuteras mest:a) Ett balanserandemotviktstänkande, där EU i någonbemärkelse (antingen som militärkonkurrerande supermakt eller som "civil"supermakt) tänks stå emot ett växandeamerikanskt inflytande ochhegemonisträvanden.Det skulle, menar vi, leda till enterrorbalansliknande situation somvärlden med fasa borde minnas efter detkalla krigets era.En intelligentare slutsatsdragning avhistorien är att inte alls skapa militärtävlan och direkt undvika allupptrappning.Dessutom är möjligheten för EUatt bygga upp genuint egen kapacitet heltöverspelad, eftersom sammanblandningen avvapensystem, vapendelars ursprung,komponenthandeln och den heltgränsöverskridande krigsmaterielexportenoch forskningen är mycketomfattande. dominerar vapenproduktionoch handel i världen i en sådanutsträckning att oavhängigt militärkapacitetsuppbyggnad i /EU är heltomöjlig.b) "Bevarandet av den transatlantiskalänken" är den modell som framställs somalternativet och som majoriteten iutskottet förespråkar.Det skall uttolkas så, menar vi, attett fortsatt Natoinflytande kan fortgå.Med gemensamma vapen och med starkamerikansk samordning, dvs.Natosamordning. Detta ger en bredplattform att operera ifrån på europeiskbotten, riktat åt vilket håll som helst.Den processen är även snarlik detChristopher kallar ett "tvåpelar-system", dvs. ett system där Europaskulle vara Västs ena ben i världen ochUSA det andra. Skillnaden är försumbar,för i båda scenarierna kommermaktutövandet att ske på /Natospremisser.Miljöpartiets alternativ är inte attutöka dagens omfattning av samordning.Inte heller är en renodlad"åternationalisering", enligt Hillssjunde punkt, vad vi eftersträvar. Vivnskar dels se en ett decentraliseraddecentraliserat Europeisk UnionU därvarje medlemsland behåller sin egenexklusiva utrikespolitiska kompetens, mensom på klassiskt mellanstatligt manérockså kan samverka eller agera gemensamttillsammans i de fall det finns en genuinvilja och en stark anledning till det,dels bör all global militär samordningske på FN:s villkor, på FN:s mandat ochpå FN:s initiativ.Ny målformuleringUtskottsmajoriteten menar att de avkonventet föreslagna målformuleringarna åena sidan är välkomna då de innehållerstarka formuleringar om fred, men att deå andra sidan innehåller för litet avsamverkan mellan olika politikområden.Vi menar i stället att det ultimatamålet, portalparagrafen, om enutrikespolitik alls hade varit önskvärd iEU, borde sikta in sig på , bort varaatt säkerställa fred, nedrustning ochkonfliktlösning, därnäst att genomdemokratiuppbyggnad och god handel främjafattigdomsbekämpning i alla länder.Som målen nu står är de maximalistiska,dvs. vill skapa ett obegränsat samarbete.Vidare syftar de till främst UnionensEU:s egen utveckling, och de avser attblott agera "i enlighet med ",dvs. inte underställt FN.Frihandelsdoktrinen skrivs in imålsättningen, liksom ett starkaremultilateralt samarbete, vilket tolkassom fortsatt Natointegrering.Slutligen finns humanitäraförpliktelser ochhållbarhetsförpliktelser med blott somrudiment på slutet.Miljöpartiet menar inte att detta ärvärdiga utrikespolitiska mål i englobaliserad men sargad värld. Vi hadehellre sett en doktrin som tog sinutgångspunkt i det program förförebyggande av våldsamma konflikter somantogs på i ,sommaren 2001.Den institutionella strukturen ochröstreglernaHur en gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik på EU-nivå skallgestaltas blir i ljuset av de ovanredovisade ståndpunkterna blir för ossav andrahandsintresse. stårinte bakom vare sig en "dubbel-hattning",dvs. en gemensam utrikespolitisk EU-talesman med administrativt hemvist bådei Europeiska kommissionen och EU:sministerråd, och inte heller ser viframför oss två skildabefattningshavare, som fallet är i dag.Vi menar att, givet att konventetsresultat ger en struktur på Unionensinstitutionerna lik den som finns iEU, utrikespolitikens löpande ärendenbäst skall handhas av en ensam EU-kommissionär. Riktningsförändringar ellersärskilt profilerat EU-agerande tasbeslut om i rådet.På samma sätt finns för oss på dettaområde mest skäl att argumentera för ettbeslutsförfarande som garanterarmedlemsstatens största möjliga integri-tet,dvs. enhällighet i rådet med fulltbibehållen vetorätt. Alla former avmajoritetsbeslut och konstruktivtavstående skapar ett tryck eftersamordning och likformighet, som urholkarmedlemslandets integritet.Säkerhets- och försvarspolitisktsamarbeteUtifrån vad som stipuleras i den rådandesvenska säkerhetspolitiska doktrinenanser majoriteten i utskottet inte attdet inte är förenat med några problem.Man menar att vi fortsatt skulle kunnabetecknas som alliansfria, trots att en"solidaritetsklausul", dvs. ettförpliktigande för medlemsländerna attställa upp för varandra i hotandesituationer, finns med i konventetsförväntade resultat. Vi menar att dettaär det ultimata självbedrägerietsfullbordan. Svart blir vitt ochsimsalabim! är en ömsesidigförsvarsgaranti inte en ömsesidigförsvarsgaranti.Utskottet är också tillfreds med detökade beslutsöverförandet till EU inomsamarbetet på krigsmaterielområdet, n.Detta är något som är helt främmande förMiljöpartiets ideologi.Hittills har gällt att den friarörligheten för varor även innefattarvapen, och därför har det argumenteratsför att också regler kring t.ex. importav krigsmateriel skulle omfattas av EU-regler. anser bestämt attvapen inte kan jämföras med vilka andravaror som helst, utan kräver särskildabestämmelser, men vi anser att det skalltillhöra medlemsstaternas egen kompetensatt besluta om sådana regler. Det ärviktigt att kunna bevara de restriktivaregler som har kringvapenexporten, jämfört med övriga EU-länder. Vår fasta övertygelse är att justförekomsten av vapen i sig är en av defaktorer som starkast bidrar till utbrottav krig.Till sist i betänkandet redovisar detsammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet en ståndpunkt vilken videlar, nämligen ett avståndstagande frånoptionen att några länder skall kunna gåföre och på egen hand forma en alliansmed gemensamma ambitioner. Det vore djuptolyckligt.Med hänvisning till ovanstående anservi att motion 2002/03:UU10 bör av-styrkas.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagMotion med anledning av händelse avstörre vikt2002/03:U10 av m.fl. (c):tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs om enförstärkning av EU:s utrikes- ochsäkerhetspolitiska förmåga.Bilaga 2Offentlig kl. 9.00-12.40Medverkande:Anthony , kabinettschef hoskommissionsledamoten , professor vid LondonSchool of EconomicsMart Laar, parlametsledamot, f.d.premiärminister i EstlandKatarina , departementsråd vidförsvarsdepartementetLena , statsministernsrepresentant i Europeiska konventetOffentlig utskottsutfrågning om EU:sgemensamma utrikes- och säkerhetspolitik(GUSP) under ledning av det sammansattakonstitutions- och utrikesutskottetsordförande damer och herrar! A hearty welcome. You canarrange for interpretation - if youprefer. I will start in Swedish.I dag är det Europadagen.Europatanken firas över hela vårkontinent - också i riksdag. Jagvill här hälsa er alla hjärtligtvälkomna.Temat är Europeiska unionens utrikes-och säkerhetspolitik. Det har i deneuropeiska historien alltid funnits enspänning mellan enhetssträvanden ochsplittring. Krafter som verkarsammanhållande och krafter som verkarsöndrande löper parallellt. Det har visatsig att de bästa perioderna i Europashistoria har varit när gränserna harhållits öppna för människor, idéer ochvaror.År 2003 står vi nu inför ett vidgat ochfördjupat europeiskt samarbete. Tillsommaren lämnar det europeiska konventetsina förslag om EU:s framtid. Det skallvara ett EU som skall fungera med 25medlemsländer jämfört med nuvarande 15. Ihöst, här i , tar svenska folketställning till frågan om skallinföra euron som valuta. Vi har såledesviktiga och stora frågor framför oss.När vi på diskuterarEU:s utrikespolitik är vi inne på ettområde där de splittrande krafterna påsenare tid tydligt har trätt fram. Vibehöver ha en kraftfull debatt om EU ochframtiden i under det här året.Överlag bör vara ännu aktivarei EU-frågorna än vad fallet är . Detär angeläget i ett demokratisktperspektiv. EU är inte en väsensskildverksamhet, omöjlig att sätta sig in i,som många tycks tro. Vi har ettpedagogiskt ansvar att visa det. Ja,Europeiska unionen har medfört flerbeslutsnivåer. Det har blivit svårare förmedborgarna att få grepp om var och hurbesluten fattas. Vem representeraregentligen medborgarna i ? Engrundsten i vår demokrati är att väljarnaskall kunna utkräva ansvar av defolkvalda. Därför måste vi bli tydligarei hur beslutsfattandet i hängersamman med beslutsfattandet i Europeiskaunionen. EU-frågorna bör vara en likanaturlig del av riksdagsarbetet som denationella frågorna.Det sammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet, som följer arbetet medEU:s framtidsfrågor i det europeiskakonventet, är i färd med att skrivatvå betänkanden; ett om utrikesrelationeroch ett om rättsliga och inrikes frågor.Vi inleder firandet av medatt det sammansatta utskottet nu hålleren offentlig utfrågning om EU:sgemensamma utrikes- och säkerhetspolitik.Efter kaffepausen blir det enpaneldebatt, och då är alla i salenvälkomna att ställa frågor eller görainlägg. Det gäller dem på läktaren också!Dessutom har allmänheten kunnat skicka infrågor i förväg. Ett urval av dessakommer vi också att ta upp. Jag hoppasatt vi kommer att ha en riktigt givandeförmiddag tillsammans. Jag ber att fåöverlämna ordet till ordföranden i detsammansatta utrikes- ochkonstitutionsutskottet, !Ordföranden: , herr talman! Det är ära för mig att som ordförande i detsammansatta konstitutions- ochutrikesutskottet hälsa ledamöternavälkomna och också åhörare och allmänhetvia 24.Välkomna till den här offentligautfrågningen.Som talmannen sade har utskottet kallattill denna offentliga utfrågning för attdiskutera gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik i den europeiskaunionen. Vi har också gett allmänheten enmöjlighet att via vår hemsida skickafrågor. Allmänhetens representant sitterhär och kommer att ställa en del frågorunder utfrågningen. Vi är också gladaöver att ha fått möjligheten att få treprominenta gäster till vår offentligautfrågning. Det är ,stabschef för externa relationer hos EU-kommissionären . I en av demer kända morgontidningarna stoddet att han har blivit utnämnd till nästeambassadör i förStorbritannien. Hjärtligt välkommen tillStockholm! Du ärockså hjärtligt välkommen hit. Före dettapremiärministern i . Duhar dessutom varit premiärminister vidtvå tillfällen i . Du är ocksåhjärtligt välkommen hit. Jag ber er attinta era platser på podiet. Hjärtligtvälkomna.Under tiden de intar sina platserskulle jag vilja rikta mig tillallmänheten. Ni måste stänga avmobiltelefonerna. Vårt system gör att detannars skriker mycket i våra tolkarsöron. Av rena arbetsskadeskäl vill jag nuatt alla stänger av sina mobiltelefoner.Tack!Vi låter våra tre deltagare i panelenge en introduktion av hur de ser på hurden europeiska unionens gemensammautrikes- och säkerhetspolitik skallutvecklas. Därefter är det öppet förfrågor, främst från våra ledamöter, menjag kommer också att ge tillfälle tillfrågor från allmänheten. Först ut ärAnthony , stabschef hos välkommen. Ordet är ditt,Anthony.Anthony : Thank you very much. As aBritish diplomat, seconded to theEuropean Commission, there is always acertain tension, sometimes even acognitive dissonance. When I find that Iappear representing the EuropeanCommission, but nevertheless announced asthe future British Ambassador toStockholm, it's more than cognitivedissonance, it could be schizophrenia.Nevertheless, let me just say, before Ibegin on the Common Foreign and SecurityPolicy, how delighted I am to beappointed, what a great opportunity it isfor me today to be in the SwedishParliament and how much I look forward todeveloping a relationship with you overthe years to come.Foreign policy for the EuropeanCommunity as it was and the EuropeanUnion as it is now has always been aparticularly difficult area of policy.People ask often: Why can't the EuropeanUnion be like the ? 'twe going through a process as the UnitedStates did 200 years ago? Where are ourJeffersons and our Franklins? Why can'twe write a really ringing constitution?The answer to these questions is thatthe was formed whencolonies who weren't nations, they weresub-national entities, came together, andthe first thing they got together wasforeign policy, because they had a commonenemy in Europe. They needed to combine.That really was the birth of a nation -as the famous film called it.That is quite different from what weare trying to do in Union,where very established nations with theirown cultures, traditions, languages andbackgrounds are trying to form somethingsupranational. Because foreign policygoes to the heart of what it is to be anation, the last thing that they want tocombine is foreign policy. The EuropeanCommunity started out with trade andeconomics, and then developed early intoother areas, like the and homeaffairs and indeed a common currency. Themost difficult area of policy is foreignpolicy, because that is so central towhat it is to be an independent nation.That meant that although there were greatplans in the 1950's, the Fouchet Plan,the Gaspari Plan, they came to verylittle. Allthrough the 1970's, the 1980's, there wasa process called political co-operation,where the member states talked to eachother, but the policy they had wasentirely declaratory and they didn't doanything.It was really only with the collapse ofthe Soviet Union and the problems thatthen broke out on the borders of theEuropean Community and Union that werealized that we really had to dosomething in the area of a common foreignand security policy. By this time Europewas making tremendous strides in allthose other areas, the Single Market, the1992 Programme. It was expanding, andSweden was about to become a member. Itwas moving very fast towards having acommon currency. It was developing in thearea of and home affairs. Thegreat vacuum was in foreign policy. Thatbe-came absolutely clear with theproblems in the and Europe'scomplete inability to deal with thatproblem. famously said:"This is the hour of Europe!" And Europewas quite unable to act. In fact, whatwas done in the was very close towhat and tried to do in theearly 90's. It was very close to what waslater done under the Peace Plan.But it had no credibility, because peopleon the ground in the said: "Whatconfidence can we have that anybodystands behind this? Where is the UnitedStates? "That was really a wake up call forEurope. After that experience, throughthe 1990's, Europe developed what is nowthe Common Foreign and Security Policy,developed a machinery for running thatpolicy, created the figureof the High Representative for thepolicy, and has made remarkableprogress, given that we are independentcountries with these very differenttraditions. We should be clear what hasbeen achieved, now in the e.g.with the Stability and Association Pact,what we are doing together inAfghanistan, the fact that Europe nowworks in the quartette on the Middle EastPeace Process and the roadmap which hasjust been published, what we are doingalso with the various presidencies, withyour Prime Minister leading a toNorth during the SwedishPresidency, my commissioner travellingregularly with on behalf ofthe European Union. It is an andeffective policy.At the moment there is great sadnessabout the terrible problems we have hadas Europe in having a common position onIraq. In a way was the perfectstorm. It was a problem because there hadalready for many years been sorts ofdisagreement between particularly Franceand about whether to theno-fly zone and how to deal with theproblem of sanctions, and so on.