bet · GQ01AU3 · 2003-02-06 00:00:00 — Inom den offentligasektorn är motsvarande tal . Ändå ärlöneskillnaderna mellan män och kvinnor störst där.Kristdemokraterna hänvisar till de nya lagreglernasom kräver en analys av löneskillnader och enhandlingsplan för att komma till rätta med dem. Föratt se att det inte bara skulle bli enskrivbordsprodukt borde man först ha prövat sådanaregler på försök inom den offentliga sektorn. Enligtpartiet åligger det i första hand arbetsmarknadensparter att i löneförhandlingar beaktalikalöneprincipen, eftersom parterna har de störstamöjligheterna att utjämna orättfärdigalöneskillnader. Att lagstiftning genomförts betyderatt parterna inte tagit sitt ansvar. EnligtKristdemokraterna bör jämställdhetsplanens betydelseoch funktion i arbetet för jämställdhet utvärderasmed en särskild belysning av lagstiftningens kontraeldsjälarnas betydelse för framgång (yrk. Isamma motion förordar partiet en ändring av 5 §jämställdhetslagen. Lagen måste skärpas så att denblir ett användbart skydd för kvinnor och män somblir diskriminerade under sin föräldraledighet (yrk.15).Även hänför sig i motion A300 till deskärpningar av jämställdhetslagen som genomfördesfrån och som enligt motionen ännuinte hunnit ge återspeglingar fullt ut. I samarbetetmellan regeringen, och Miljöpartietingår att en arbetsgrupp skall göra en översyn avlagen och att en utredning också skallgöras om den s.k. Kanadamodellen. Det är enligtVänsterpartiet avgörande att man i detta arbeteanlägger ett feministiskt perspektiv ochangreppssätt och att kunskapen från den befintligafeministiska forskningen tillvaratas (yrk. 2).Centerpartiet förordar i kommittémotion A366 enkraftig höjning av skadestånden i jämställdhetsmål.Med dagens relativt blygsamma skadeståndsbelopplönar det sig för arbetsgivaren att fortsätta attdiskriminera. Det krävs nya riktlinjer tilldomstolarna om denna sak. Tillsammans med regler omgrupptalan (jämför nedan) skulle detta skapa ettverksamt hot mot arbetsgivare som inte tarjämställdhetslagen på allvar (yrk. 9).I en enskild motion, A360 av m.fl.(s), föreslås ett förbud för arbetsgivare att isamband med anställningsintervjuer ställa frågor omplanerade graviditeter. Ett förbud mot sådanakränkande frågor skulle överensstämma med densvenska familjepolitiska traditionen och skulleockså motverka diskriminering eftersom mångaarbetsgivare drar sig för att anställa kvinnor ifertil ålder.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill till en början framhålla att det ärbekymmersamt att det är så mångaarbetsgivare som inte lever upp till lagens krav påjämställdhetsplaner. Utskottet har i flerasammanhang uttryckt sina tankar om nyttan och värdetmed att arbeta med jämställdhetsplaner. Planerna äringet självändamål, utan ett sätt att driva arbetetframåt. är dock huvudvägen för att lösaproblemet med de osakliga löneskillnaderna detarbete som utförs av arbetsmarknadens parter ilöneförhandlingar och genom kollektivavtal.Utskottet kan där instämma med Kristdemokraterna.Att "eldsjälarna" kan bidra till att göra arbetetframgångsrikt är närmast en självklarhet, menerfarenheterna har visat att bara entusiasm interäcker. Den del av planarbetet som handlar omkartläggning och analys av löneskillnader skallenligt utskottets mening ses som ett stöd för demsom vill prioritera arbetet med att få bort deosakliga löneskillnaderna. Utskottet kan i och försig hålla med om att det vore intressant att belysavärdet av olika sätt att bedriva jämställdhetsarbetepå det sätt som föreslår. Det kandäremot inte anses påkallat med någottillkännagivande om den saken.Ett motsvarande yrkande av om 5 §jämställdhetslagen har tidigare behandlats avutskottet (bet. 2001/02:AU3). Regeln är till sinkaraktär framåtsyftande och avser att underlätta ochstimulera till föräldraledighet. Den grundar däremoti princip inte några rättigheter för enskilda. Enarbetsgivare som inte uppfyller regeln kanvitesföreläggas. Skyddet för kvinnor och män som ärföräldralediga eller avser att utnyttja sin rätttill föräldraledighet tillgodoses i första handgenom föräldraledighetslagen. Som framgått underVissa bakgrundsuppgifter har det lagts fram ettförslag om förstärkta rättigheter förföräldralediga.Med hänvisning till vad som anförts avstyrksmotion A242 yrkandena 13 och 15 (kd).Som redan framgått aviserade regeringen enutvärdering av ändringarna i jämställdhetslagenredan när lagförslagen lades fram . Enutvärdering av effekterna är enligt utskottetsmening mycket angelägen, men med hänsyn till den tidsom lagen medger för lönekorrigeringar börutvärderingen rimligen vänta till dess att lagenvarit i kraft . Med anledning avVänsterpartiets synpunkter på perspektiv ochangreppssätt m.m. i utvärderingen vill utskottetpeka på att en utgångspunkt för lagstiftningen ärkopplingen mellan kön och undervärdering och att detgäller att ändra de strukturer som vidmakthåller attkvinnor och "kvinnligt arbete" nedvärderas ellerosynliggörs. Utan att uttala sig om hurutvärderingsarbetet bör genomföras - detta fårankomma på regeringen - anser utskottet att man börkunna utgå från att denna bakgrund beaktas i denkommande utvärderingen. Motion A300 yrkande 2 (v)avstyrks.I fråga om nivån på skadestånden ijämställdhetsmål kan utskottet konstatera att lageni vissa delar utgår från EG-rättens allmännaprinciper. Detta innebär att ett brott motdiskrimineringslagstiftningen skall ses som enallvarlig kränkning. Enligt den bedömning somgjordes i propositionen med förslaget om deförutnämnda lagändringarna borde detta irättstillämpningen leda till högre skadeståndsnivåerän vad som är vanligt i andra arbetsrättsligatvister (prop. 1999/2000:143, s. 58). Den praxis somfinns på området är begränsad. Utskottet utgår frånatt detta är en sak som i förekommande fall börkunna uppmärksammans i den kommande utvärderingen.Med detta avstyrks motion A366 yrkande 9 (c).Mikael m.fl. (s) tar upp en angelägenfråga i motion A360. Skall en arbetsgivare förbjudasatt i samband med anställningsintervjuer ställafrågor om planerade graviditeter? Frågan hardiskuterats både i Utredningen om personligintegritet i arbetslivet (SOU 2002:18) och iArbetslivsinstitutets utredning av arbetsrätten (Ds2002:56) bl.a. mot bakgrund av det tidigare nämndaavgörandet i (Tele ). Oftatillfrågas även JämO om en arbetsgivare har rätt attställa sådana frågor. Det kan konstateras att det inte finns något uttryckligt förbud mot frågorom barn och familj. Sådana frågor skulle dock ivissa fall kunna vara ett brott motjämställdhetslagen, t.ex. om frågan bara ställs tillkvinnliga sökande. Av det skälet avråder JämOarbetsgivare från den typen av frågor. På JämO:shemsida ges också råd om hur en arbetssökande börbesvara frågor av detta slag, nämligen med enmotfråga om varför frågan ställs. Där konstaterasockså att en arbetssökande inte har någon skyldighetatt berätta om påbörjade eller planeradegraviditeter. I (s. 76) görsbedömningen att det mot bakgrund av det rådanderättsläget inte behövs något frågeförbud av dettaslag.Utskottet har viss sympati för tanken på enuttrycklig förbudsregel men ser också storasvårigheter med att utforma och avgränsa en sådanbestämmelse. De situationer som man framför alltskulle vilja komma åt täcks dessutom av den redanbefintliga lagstiftningen. Utskottet är därför inteför närvarande berett att ansluta sig till motionensförslag, men förutsätter att regeringen övervägerfrågan om förhållandena skulle påkalla det. MotionA360 (s) avstyrks därmed.JämställdhetsmärkningUtskottets förslag i korthetDe motioner som behandlas i detta avsnittinnehåller förslag och synpunkter på s.k.jämställdhetsmärkning, exempelvis vilkakriterier som skulle kunna användas.Utskottet avstyrker motionerna med hänvisningtill den beredning som skall ske sedan förslag remissbehandlats. Jämförreservationerna 9 (fp) och 10 (mp).Vissa bakgrundsuppgifterTankar om att införa ett system för märkning avföretag ur jämställdhetssynpunkt framfördes avKvinnomaktutredningen 1998.I augusti 1998 lades rapportenJämställdhetsmärkning, konsumentmakt för ettjämställt samhälle (Ds 1998:49) fram. Studienresulterade i en rekommendation om att införa ettsystem med frivillig jämställdhetsmärkning avföretag och organisationer.I februari 1999 bemyndigade regeringen statsrådetMargareta att tillsätta en särskild utredareför att utreda frågan om frivilligjämställdhetsmärkning av produkter och tjänster(dir. 1999:13).Utredningen lämnade i början av 2001delbetänkandet Reglerna kring och inställningen tillfrivillig jämställdhetsmärkning av produkter ochtjänster (SOU 2001:9) och sittslutbetänkande Märk - värdig jämställdhet (SOU2002:30).Utredningen har genomfört en analys av och geräven förslag om de kriterier som skall ligga tillgrund för jämställdhetsmärkning av livsmedel,läkemedel, möbler, kontorsredskap, verktyg,maskiner, produkter inom bilindustrin, banktjänster,försäkringstjänster, hotelltjänster ochrestaurangtjänster. Utredningen lämnar även förslagom sådana kriterier som man menar skall ligga tillgrund för att en verksamhet skall kunna blicertifierad i jämställdhetshänseende.Utredningen anser att ett frivilligt system förjämställdhetsmärkning måste ställa krav både på denenskilda verksamhetens jämställdhetsarbete och pådet som produceras respektive levereras vidverksamheten - tvåstegsmodellen. Det första steget imodellen består av de generellajämställdhetskriterierna som ställer krav på såväldet interna som det externa jämställdhetsarbetet vidverksamheten. Det andra steget utgörs av specifikajämställdhetskriterier som är särskilt anpassadetill de olika produkterna och/eller tjänsterna.Även de verksamheter som inte producerar någotföreslås få möjlighet att bli certifierade ijämställdhetshänseende. Certifiering skall ävenkunna användas i föreningslivet. Utredningenkonstaterar att en sådan certifiering skulle kunnabli ett konkurrensmedel och att det i sin tur bordekunna leda till att kraven på att införlivajämställdhet i samhällslivets olika områden kommeratt öka.Enligt utredningen finns det en storosäkerhet om vad som menas med jämställdhet. Dettyder på att det finns ett behov av regler som bådebeskriver och ringar in området. Utredningenföreslår att ramarna för det frivilliga systemet förjämställdhetsmärkning skall regleras genom en lagför frivillig jämställdhetsmärkning.Rätten att jämställdhetsmärka en produkt/tjänsteller att bli certifierad i jämställdhetshänseendebör konstrueras som en absolut rättighet. Motbakgrund av att regleringen inte bör göras meringripande än nödvändigt menar utredningen att enramlag kan ge det skydd som behövs för att gejämställdhetsmärkningen en etablerad ställning somär likvärdig med miljömärkningens på marknaden. Depreciserade kriterierna bör utformas av en nämnd förjämställdhetsmärkning som liknar nämnden förmiljömärkning.Systemet för frivillig jämställdhetsmärkning skallenligt förslaget göras oberoende av andramärkesordningar, detta för att jämställdhetsfrågornainte skall komma i skymundan. Däremot föreslårutredningen att systemet hanteras av som har ett väl inarbetat systemför hur frågor om märkning kan skötas.MotionerMed utgångspunkten att det brister i fråga omjämställdhet i näringslivet anser imotion A241 att man måste använda sig av politikenför att skapa nya strukturer och utveckla detsvenska näringslivet. Ett sätt är genomjämställdhetsmärkning. Aktiva konsumenter kanpåverka mer kraftfullt och med färre oönskadeeffekter än lagar och regler. Partiet hänvisar tillFRIJA-utredningens modeller förjämställdhetsmärkning och certifiering av produkter,tjänster och organisationer (yrk. 13).Kristdemokraterna anser i motion A242 att ettkvalitetskriterium för jämställdhet i företag skullekunna bli ett verksamt marknadsföringsverktyg. Detär viktigt att kriterierna inriktas mer på människanän på produkten. Den nu arbetande utredningen bordefå i tilläggsdirektiv att också ha personalpolicyoch policy vid föräldraledighet som kriterium förjämställdhetsmärkning (yrk. 22).I kommittémotion A237 sägs det att enjämställd arbetsplats och en produktion medjämställdhetshänsyn ger goda vinster och att enjämställdhetsmärkning ger ökad kvalitet. Enarbetsgrupp som är sammansatt av både kvinnor ochmän blir mer kreativ och effektiv. Delbetänkandet omfrivillig jämställdhetsmärkning av produkter ochtjänster är ett steg i rätt riktning, anserMiljöpartiet, men en kommande proposition bör äveninnehålla förslag om jämställdhetsmärkning avföretag och reklam. Till exempel kunde en braföräldrapolicy vara ett krav för att ett företagskulle få kalla sig jämställt.Utskottets ställningstagandeFRIJA-utredningens förslag har remissbehandlats.Enligt vad utskottet erfarit görs nu ensammanställning av remissvaren. Utskottet utgår frånatt frågeställningar av det slag som tas upp imotionerna kommer att ingå i regeringens fortsattaöverväganden. Detta arbete bör inte föregripas.Utskottet avstyrker därför de nu behandlademotionerna A237 (mp), A241 yrkande 13 (fp) och A242yrkande 22 (kd).Allmänna frågor om mångfald ochetnisk diskrimineringUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas motioner medsynpunkter och förslag som gäller mångfaldoch etnisk diskriminering. Utskottetredovisar pågående utredningsarbete omdiskriminering, annat arbete påintegrationsområdet och det ansvar som bl.a.myndigheterna har när det gäller integrationoch mångfald. Utskottet framhåller att detbehövs en bredd av åtgärder. Ansvaret liggerinte bara på det offentliga utan också påenskilda. Jämförreservationerna 11 (fp, kd, c), 12 (m) och 13(v).Vissa bakgrundsuppgifterFör närvarande finns fem arbetsrättsliga lagar meduttryckliga förbudsregler mot diskriminering:· jämställdhetslagen (1991:433),·· lagen (1999:130) om åtgärder mot etniskdiskriminering i arbetslivet,·· lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering iarbetslivet av personer med funktionshinder,·· lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering iarbetslivet på grund av sexuell läggning,·· lagen (2002:293) om förbud mot diskriminering avdeltidsarbetande arbetstagare och arbetstagaremed tidsbegränsad anställning.·Dessutom finns en lag (2001:1286) om likabehandlingav studenter i högskolan.EU:s s.k. diskrimineringspaket antogs av EU:sministerråd 2000. Det består bl.a. av två direktivsom syftar till att främja likabehandling ochmotverka diskriminering. Det är direktiv /43/EGom genomförande av principen om likabehandling avpersoner oavsett deras ras eller etniska ursprungoch direktiv /78/EG om inrättande av en allmänram för likabehandling i arbetslivet. Detförstnämnda direktivet behandlar diskriminering delsi arbetslivet i vid mening, dels på andrasamhällsområden som t.ex. olika typer av socialaförmåner. Det senare direktivet behandlararbetslivet i vid mening och omfattardiskrimineringsgrunderna religion eller övertygelse,funktionshinder, ålder och sexuell läggning.I december tillsattes en utredning (dir. 2000:106)med uppgiften att lämna förslag till hur EU-direktiven skall genomföras i . Uppdragetredovisades i betänkandet Ett utvidgatskydd mot diskriminering (SOU 2002:43). Utredaren,rådmannen , lade fram förslag tilltre nya lagar med förbud mot diskriminering somskall ersätta lagarna enligt 2-4 ovan och som skallgälla även på de övriga samhällsområden som omfattasav direktiven. Diskrimineringsgrunderna skall varaa) etnisk tillhörighet, religion eller övertygelse,b) funktionshinder respektive c) sexuell läggning.Enligt förslaget skall lagarna träda i kraft den 1juli 2003. - Det var från början avsett att dennautredning även skulle lämna förslag om skydd motdiskriminering på grund av ålder. Denna del avuppdraget har i stället genom regeringsbeslut ijanuari 2002 överförts till en ny parlamentarisktsammansatt diskrimineringsutredning.Den nya diskrimineringsutredningen - ifortsättningen benämnd 2002 årsdiskrimineringsutredning - skall enligt sinadirektiv (dir. 2002:11) överväga en rad frågor.Ordförande i utredningen är hovrättslagmannen . Bakgrunden är här, liksom i den nyssnämndautredningen, EU:s s.k. diskrimineringspaket.Uppdraget skall redovisas senast den 1 december2004.2002 års diskrimineringsutredning har bl.a.uppdraget att överväga en gemensam lagstiftning motdiskriminering som omfattar alla eller flertaletdiskrimineringsgrunder och samhällsområden. Ensamordning eller sammanslagning av några ellersamtliga statliga ombudsmän skall övervägas liksomfrågan om den eller de framtidaombudsmannainstitutionerna skall vara underställdaregeringen eller . Utredningen skall ocksåöverväga hur domstolsprocessen i diskrimineringsmålskall utformas.Den del av utredning som särskilt avseretnisk diskriminering tar upp frågan om regler ompositiv särbehandling på grund av etnisktillhörighet bör införas i arbetslivet, om det finnsskäl att ersätta straffbestämmelsen om olagadiskriminering med någon annan typ av reglering ochom det finns skäl att utmönstra termen ras ur olikaförfattningar. Det ingår också att se överansvarsområdet och uppgifterna för Ombudsmannen motetnisk diskriminering och att överväga behovet avnågot eller några särskilda organ med de uppgiftersom har och i vilkaformer en sådan verksamhet i så fall skall bedrivas.MotionerEnligt i kommittémotion Sf332 har allamänniskor rätt att ses som individer och bedömasefter sina erfarenheter, kvalifikationer ochambitioner. Alla avvikelser från detta ärdiskriminering, vare sig den av politiker anses varapositiv eller negativ. En tydlig indikation på attdet förekommer diskriminering på grund av hudfärg äratt internationellt adopterade personer tjänarmindre, har lägre inkomster och oftare är utanarbete än kontrollgrupper. De adopterade personernakan språket och kulturen, varför dessa faktorer intekan vara en förklaring till att de har svårt att fåarbete. För att åstadkomma likabehandling finns baraen väg, nämligen ett tålmodigt och långsiktigtopinionsarbete i attityd- och värderingsfrågor. Mendet handlar också om ledarskap. Staten har inteföregått med gott exempel utan har varit allra sämstpå att anställa invandrare. Det är politiskt fel attreducera människor till delar av kvotgrupper elleratt ovanifrån placera in dem i kollektiv. Människorsursprung är inte en egenskap eller en färdighet ochskall inte vara en relevant faktor vid anställning.Målet skall var det motsatta; människors ursprungskall beaktas så lite som möjligt (yrk. 25).Kristdemokraterna framför i motion Sf334 attdiskriminering är ett övergrepp mot en människa somdessutom medför ett ekonomiskt problem både för dendrabbade och för samhället i stort. De fackligaorganisationerna har ett ansvar på området, men allaarbetstagare är inte fackligt anslutna. Därför ärdet viktigt att kunskapen om diskriminering ärallmängiltig bland arbetstagare. Det är allas ansvaratt motarbeta och förhindra diskriminering ochmobbning på arbetsplatserna (yrk. 42).Vänsterpartiet framhåller i sin motion Sf336 att detär nödvändigt att varje människa, i skolan eller påarbetsplatsen, möter världen som denfaktiskt ser ut. Det förutsätter tvärkulturellkompetens hos utbildningssamordnare ocharbetsgivare. Den som talar fler språk änmajoritetsspråket har stora fördelar av detta i sittarbete. Partiet anser därför att tvärkulturellkompetens liksom flerspråkighet skall räknas sommerit vid alla offentliga anställningar (yrk. 14).Centerpartiet anser i kommittémotion Ju249 att deoffentliga arbetsgivarna bör vara föredömen imångfaldsarbetet och med attitydförändringar för attmöta problemet med brott mot minoriteter. Företagoch organisationer bör se över sina rutiner t.ex.vid nyrekrytering och ta bort inbyggda hinder somleder till diskriminering (yrk. 22).Miljöpartiet anser i motion Sf289 att arbetsgivarnabör ha strategier, mångfaldsplaner ochpersonalpolicy som utgår från mångfalden. Regeringenbör verka för att utländska examina behandlasrättvist på arbetsmarknaden (yrk. 23).Arbetsförmedlingarna bör öka sin kompetens om detmångkulturella samhället (yrk. Flerspråkighetoch kunskap om fler kulturer skall ses som en meritvid anställning (yrk. 25).I den enskilda motionen A354 av ()betonas vikten av forskning kring mångfald eftersommångfalden inte tas till vara i det svenska närings-och arbetslivet. Förmågan att ta till varamångfalden är avgörande för samhällsekonomin.Angelägna forskningsområden är hur bakgrundsfaktorersom kön, etnicitet, funktionshinder och socialbakgrund sammantaget påverkar individens möjlighetertill rekrytering och befordran och hur sådanaolikheter påverkar arbetsgruppers prestationsförmågam.m.I en annan enskild motion, A203 av (), sägs det att integrationspolitikensstörsta misslyckande är att så få människor somkommer hit släpps in på arbetsmarknaden. Anledningenär stelbenta regler och diskriminering och att denoffentliga sektorn är dålig på att anställainvandrare. Bristen på mångfald är till skada förkvaliteten. Därför bör fler människor med utländskbakgrund rekryteras till den offentliga sektorn(yrk. Mångfaldsplaner må vara bra, anförmotionären, men kunskap är det centrala. Chefer iden offentliga sektorn bör utbildas imångfaldsfrågor (yrk. 1), och dettautbildningsuppdrag bör ges till (yrk. 3).Utskottets ställningstagandeAlla som bor i skall oavsett etnisktursprung har lika rättigheter, skyldigheter ochmöjligheter. Detta ligger till grund för dengenerella politikens inriktning.I skrivelsen om integrationspolitik för 2000-talet(skr. 2001/02:129) finns en redovisning av hurinriktningen på integrationspolitiken skallfortsätta och utvecklas inom olika samhällsområden,bl.a. I skrivelsenframhålls att det också är viktigt att anlägga ettkönsperspektiv på frågorna. Den långsiktigainriktningen på arbetet med att förebygga ochmotverka rasism m.m. har lagts fast genom ennationell handlingsplan mot rasism,främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering(skr. 2000/01:59).De motioner som behandlas i detta avsnittinnehåller i stora delar synpunkter som utskottetkan instämma i. Etnisk diskriminering är enkränkning av mänskliga rättigheter, men förekommerdessvärre på den svenska arbetsmarknaden. Mångfaldenmåste öka till nytta för kvaliteten i olikaverksamheter och för att skapa mer dynamiska ochkreativa arbetsmiljöer. Vår framtid är beroende avatt vi använder den stora reserv av arbetslösamänniskor med rötterna i andra länder som redanfinns i . Aktivt opinionsarbete, goda exempeloch goda förebilder är viktigt för att ändraattityder, men det behövs även andra insatser. Ökadekunskaper och insikter är nödvändiga, liksomförbättrade rutiner och effektiva verktyg.Alla statliga myndigheter är i sin verksamhetskyldiga att beakta integrationsperspektivet. Fleramyndigheter som har stor betydelse förintegrationspolitiken har fått särskilda uppdrag föratt verksamheten i högre grad skall utformas eftersamhällets etniska mångfald. Detta gäller bl.a.myndigheter inom arbetsmarknads- ochutbildningsområdet.På den regionala nivån bedriver framför alltlänsstyrelserna ett aktivt integrationsbefrämjandearbete. Här kan nämnas att länsstyrelserna iStockholms, och sedan1999 har särskilda medel för sådan verksamhet.Integrationsverket har regeringens uppdrag att följahur myndigheternas verksamhet utvecklas och påverkasav de integrationspolitiska målen.För att få bättre kunskap och underlag förinsatser som kan öka invandrares delaktighet isamhället har en särskild utredare fått i uppdragatt beskriva och analysera fördelningen av makt ochinflytande inom olika samhällsområden ur ettintegrationspolitiskt perspektiv (dir. 2000:57).Utredaren skall bl.a. undersöka i vilkenutsträckning skillnader i makt och inflytande kanförklaras av kön och social bakgrund. Enundersökning skall också göras i vilken månskillnaderna är relaterade till strukturellaförhållanden i samhället eller till detförhållningssätt samhällets institutioner har tillpersoner med olika etnisk bakgrund och i vilken månandra förklaringsfaktorer spelar in. Ettslutbetänkande skall lämnas senast vid utgången av2004.En viktig uppgift för är attstimulera arbetsgivare inom privat och offentligverksamhet att främja den etniska mångfalden iarbetslivet.