bet · GQ01SOU17 · 2003-05-13 00:00:00 — Höjd åldersgräns för tandläkares och tandhygienisters rätt tilloffentlig ersättning m.m. SammanfattningI betänkandet behandlas proposition 2002/03:73 Höjd åldersgräns förtandläkares och tandhygienisters rätt till offentlig ersättning samttio motionsyrkanden som väckts med anledning av propositionen. Ibetänkandet behandlas också ett trettiotal motionsyrkanden om olikatandvårdsfrågor från den allmänna motionstiden 2002.Utskottet tillstyrker regeringens förslag att åldersgränsen för rätttill offentlig ersättning för tandläkare och tandhygienister enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring höjs från 67 till 70 år.Utskottet tillstyrker också att det införs en möjlighet för tandläkareoch tandhygienister att efter medgivande från regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer utföra tandvård inomtandvårdsförsäkringen även efter det att de fyllt . Utskottetavstyrker motioner om avslag på propositionen och om annan utformningav förslaget.Utskottet avstyrker samtliga motioner om tandvårdsförsäkringen m.m.med hänvisning till beredning av slutbetänkandet av utredningenTandvårdsöversyn 2000. Utskottet avstyrker även motioner om amalgammed hänvisning till pågående arbete på området.I betänkandet finns 13 reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Höjd åldersgräns m.m. antar regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1962:381) om allmän försäkring. Därmed bifaller riksdagenproposition 2002/03:73 och avslår motionerna 2002/03:So47 yrkandena 1-3, 2002/03:So48 yrkandena 1 och 2, 2002/03:So49 och 2002/03:So50yrkandena 1-3.Reservation 1 (m, kd, c)Reservation 2 (fp)2. avslår motion 2002/03:So47 yrkande 4.Reservation 3 (m)3. Tandvårdsförsäkringen m.m. avslår motionerna 2002/03:So210, 2002/03:So271,2002/03:So294, 2002/03:So323, 2002/03:So346, 2002/03:So375,2002/03:So402 yrkandena 1-4, 2002/03:So430, 2002/03:So443 yrkandena45-49, 2002/03:So452 yrkandena 2 och 4-7, 2002/03:So461, 2002/03:So463och 2002/03:So476.Reservation 4 (m)Reservation 5 (fp)Reservation 6 (v)Reservation 7 (c)4. Utredning avslår motionerna 2002/03:So418 yrkandena 1 och2, 2002/03:So443 yrkande 44 och 2002/03:So509 yrkande 26.Reservation 8 (kd, c)Reservation 9 (mp)5. Amalgamförbud inom EU avslår motionerna 2002/03:So402 yrkande 5 och2002/03:So443 yrkande 50.Reservation 10 (kd, c)Reservation 11 (v, mp)6. Amalgam på barn och unga avslår motion 2002/03:So402 yrkande 6.Reservation 12 (v, mp)7. Biverkningsregister avslår motion 2002/03:So402 yrkande 7.Reservation 13 (v, mp)den 13 maj 2003På socialutskottets vägnarIngrid BurmanFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(), (), (), (), (), ConnyÖhman (s), (), (), MarinaPettersson (s), (), (), ChristerEngelhardt (s), (), (), Kerstin-MariaStalin (mp) och ().Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningRiksdagen beslutade om att arbetstagare fr.o.m. den1 alltid skall ha rätt, men inte skyldighet, att stannakvar i anställningen till i stället för som tidigare 65år (prop. 2000/01:78, rskr. 2000/01:211). Som en konsekvens av denhöjda åldern för avgångsskyldighet för arbetstagare, beslutades ävenatt åldersgränsen för tandvårdsersättning till vårdgivare för vårdutförd av tandläkare och tandhygienister i lagen (1962:381) om allmänförsäkring skulle höjas från till 67 år.Arbetsmarknadsutskottet föreslog vid behandlingen av propositionen attåldersgränserna för att få de berörda formerna av ersättning i ettnästa steg skall avskaffas helt (bet. 2000/01:AU10). Regeringen bordedärför återkomma med ett sådant lagförslag. följde utskottet(rskr. 2000/01:211).Den 20 december 2001 beslutade regeringen att tillkalla en särskildutredare med uppgift att utreda konsekvenserna av ett avskaffande avåldersgränsen när det gäller offentlig ersättning till läkare enligtlagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning, till sjukgymnaster enligtlagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik samt till tandläkareoch tandhygienister enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Iuppdraget ingick även att utreda behovet av ändringar i lagen omläkarvårdsersättning och lagen om ersättning för sjukgymnastik avförutsättningarna för privata vårdgivare att överlåta en praktik kollega med bibehållen möjlighet till ersättning från det allmänna(dir. 2001:119).Utredaren överlämnade betänkandet Åldersgränseroch ersättningsetablering (SOU 2003:7).Vid ett remissmöte på Socialdepartementetbereddes remissinstanserna möjlighet att lämna synpunkter på den delav utredarens förslag som rör åldersgränser för tandläkare ochtandhygienister. Remissinstanser var ,, ,, i , , , Tjänstetandläkarnaoch Sveriges Privattandläkarförening.De delar av betänkandet som avser åldersgränser för läkare ochsjukgymnaster samt möjligheterna att överlåta en praktik, bereds förnärvarande i Socialdepartementet.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att åldersgränsen skall höjas från till70 år när det gäller offentlig ersättning till tandläkare ochtandhygienister enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Vidareföreslås att det skall vara möjligt för tandläkare och tandhygienistersom har fyllt att, efter individuell prövning, arbeta vidareinom tandvårdsförsäkringen. Ändringarna föreslås träda i kraft den 1juli 2003.Utskottets övervägandenHöjd åldersgräns för rätt till offentlig ersättningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring. Det innebär dels att åldersgränsenför rätt till offentlig ersättning för tandläkare och tandhygienisterhöjs från 67 till , dels att en möjlighet införs för tandläkareoch tandhygienister att efter medgivande från regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer utföra tandvård inomtandvårdsförsäkringen även efter det att de fyllt . bördärmed avslå motioner om avslag på propositionen och om annanutformning av villkoren m.m. bör även avslå en motion om attinrätta en oberoende tillsynsmyndighet. Jämför reservationerna 1 (m,kd, c), 2 (fp) och 3 (m).PropositionenI propositionen föreslås att åldersgränsen för rätt till offentligersättning för tandläkare och tandhygienister enligt lagen (1962:381)om allmän försäkring skall höjas från till . En möjlighetföreslås också införas för tandläkare och tandhygienister att eftermedgivande från regeringen eller den myndighet regeringen bestämmerutföra tandvård inom tandvårdsförsäkringen även efter det att de fyllt70 år.De tandläkare och tandhygienister som uppnått den gällandeåldersgränsen för rätten till ersättning besitter ofta en värdefullkompetens, anför regeringen. Det är av största vikt att tillvarata denkompetensen, särskilt i en situation när det råder brist påvårdpersonal. Dagens åldersgräns är inte självskriven.Befolkningen lever allt längre och är också friskare högre upp iåldrarna. Det torde vara svårt att av kvalitets- ochpatientsäkerhetsskäl hävda att dagens åldersgräns itandvårdsförsäkringen är den bästa och att den därför bör ligga fast.Enligt regeringen är det möjligt att höja denna åldersgräns utan attvårdens kvalitet behöver påverkas. är det angeläget att inteåldersgränsen avskaffas eller läggs så högt att dess betydelse somkontrollstation avseende vårdkvaliteten avtar.En av vårdens stora utmaningar är att klarapersonalförsörjningen, anser regeringen. Bristen på vårdpersonal måsteemellertid i huvudsak mötas med andra och mer kraftfulla åtgärder änatt höja åldersgränsen för rätt till ersättning för tandläkare ochtandhygienister. Inte heller kontinuitetsaspekten bör överskattas,eftersom en vårdkontakt ändå till slut måste brytas.En höjning av åldersgränsen innebär att värdefull kompetens ocherfarenhet på ett bättre sätt kan tas till vara. Ett ökat antal äldreyrkesverksamma tandläkare och tandhygienister kan dock ha en påverkanpå vårdens kvalitet och patienternas säkerhet på olika sätt. Det ärofrånkomligt att det naturliga åldrandet även påverkar den enskildesförmåga att utföra sitt arbete. har uttalat att behovfinns av fortsatt tillsyn av privatpraktiserande tandläkare och läkareöver som arbetar ensamma. Även om majoriteten av äldreyrkesutövare inte begår allvarligare misstag kan åldrandet ändåinnebära att vårdens kvalitet försämras på olika sätt. Den medicinskaoch medicinsktekniska utvecklingen går snabbt. Nyabehandlingsmöjligheter och behandlingsmetoder tillkommer hela tiden.Äldre yrkesutövare har större erfarenhet, men det krävs också attkompetensen upprätthålls under många års yrkesverksamhet. Det är ocksåi allmänhet svårt för patienten att bedöma vårdgivarens arbete ochkvalifikationer. Till detta kommer att samhället har en skyldighet attse till att skattebetalarnas pengar används på bästa sätt.Vid en samlad bedömning av vilka konsekvenser ett avskaffande avåldersgränserna skulle få anser regeringen att kvalitetsaspekten ärden som måste väga tyngst. Mot bakgrund av vad regeringen anfört anserden att åldersgränsen för tandläkare och tandhygienister och derasrätt till ersättning inte kan avskaffas helt. Däremot bör dagensåldersgräns höjas. Regeringens bedömning är att enåldersgräns för tandläkare och tandhygienister för att harätt till tandvårdsersättning är en lämplig avvägning. En möjlighetbör emellertid införas för tandläkare och tandhygienister att eftermedgivande från regeringen eller den myndighet regeringen bestämmerutföra tandvård inom tandvårdsförsäkringen även efter det att de fyllt70 år.När ett övervägande görs av vilken myndighet som skall ges möjlighetatt medge undantag från åldersgränsen enligt den nu föreslagnaordningen bör hänsyn tas till att tillströmningen av ärenden inte kanförväntas bli särskilt stor. De allra flesta yrkesutövare har ettbegränsat intresse av att fortsätta arbeta efter det att de har fyllt70 år. Detta antagande stöds bl.a. av en undersökning genomförd avSveriges . En koncentration av handläggningentill en myndighet ger bättre förutsättningar att upprätthålla denkompetens som behövs vid prövningen av ärendena. Det skulle dessutomfrämja en enhetlig och likformig tillämpning av den föreslagnabestämmelsen.Regeringens bedömning är att - i egenskap avcentral förvaltningsmyndighet på området - är mest lämpat att handhafrågan om undantag från åldersgränsen. Ett bemyndigande föreslåslämnas i lagen om allmän försäkring att regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer får medge undantag från åldersgränsen. Vidprövningen av ett ärende om undantag från åldersgränsen bör innehålletoch kvaliteten på den verksamhet som bedrivs bedömas. För att undantagfrån åldersgränsen skall kunna meddelas bör den aktuelle tandläkareneller tandhygienisten bedriva verksamhet i sådan omfattning attkvaliteten på vården inte riskerar att påverkas negativt. Tandläkareneller tandhygienisten bör exempelvis inte endast bedrivayrkesverksamhet som en bisyssla. prövningkommer att kunna fungera som en kontrollstation avseendevårdkvaliteten, vilket är viktigt bl.a. ur ettpatientsäkerhetsperspektiv. bör vid behovsamråda med och i ett enskilt ärende.Beslut om undantag från åldersgränsen bör vara tidsbegränsade,eftersom de förhållanden som legat till grund för ett beslut omundantag från åldersgränsen kan komma att ändras. Exempelvis kan denäldre yrkesutövarens förmåga att utöva sitt yrke och kvaliteten på denverksamhet som bedrivs försämras.En myndighets beslut att inte medge undantag från åldersgränsen skallkunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.MotionernaI motion So47 av m.fl. (m) yrkas attriksdagen avslår regeringens förslag dels om att åldersgränsen skallhöjas från 67 till när det gäller rätten till offentligersättning till tandläkare och tandhygienister enligt lagen (1962:381)om allmän försäkring (yrkande 1), dels om individuell prövning förrätten att utföra tandvård efter fyllda med rätt till offentligersättning (yrkande 2). Motionärerna begär att regeringen återkommertill med förslag om att avskaffa åldersgränsen för rätt tilloffentlig ersättning för läkare och sjukgymnaster (yrkande 3). Vidarebegär de ett tillkännagivande om en ny oberoende tillsynsmyndighet(yrkande 4). Motionärerna anför att vid behandlingen avbetänkande 2000/01:AU10 beslutat att tillkännage för regeringen attåldersgränserna bör avskaffas helt för ovan nämnda yrkeskategorier ochatt regeringen bör återkomma med ett sådant lagförslag. Motionärernamotsätter sig en ny åldersgräns och en selektiv lämplighetsprövning.De är också kritiska mot att regeringen valt att inte läggafram ett förslag om slopad åldersgräns för läkare och sjukgymnaster.Ett sådant förslag bör läggas fram för med det snaraste.Motionärerna anser att en oberoende tillsynsmyndighet bättre kanhantera information kring kriterier som skall uppfyllas och geunderlag för tillsyn än nuvarande system. De betonar att verksamhet ibåde privat och offentlig regi skall vara föremål för tillsyn på likavillkor.I motion So50 av m.fl. (fp) yrkas att beslutar omändring dels i lagen (1962:381) om allmän försäkring enligt bilaga 1 imotionen (yrkande 1), dels i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättningenligt bilaga 2 i motionen (yrkande 2) och dels i lagen (1993:1652) omersättning för sjukgymnastik enligt bilaga 3 i motionen (yrkande 3). (Ändringsförslagen innebär att det inte är regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer utan som skallmedge undantag från åldersgränsen .) Motionärerna anser attriksdagen nu bör göra de lagändringar som tillgodoser det social- ocharbetsmarknadsutskotten ville uppnå vid /01, vilketinnebär att beslutet också bör omfatta läkare och sjukgymnaster. Ettväl genomarbetat beslutsunderlag finns enligt motionärerna ibetänkande SOU 2003:7. Det förslag till lagändring för tandläkare ochtandhygienister som lagts fram i betänkandet kan användas även då detgäller läkare och sjukgymnaster. För den som fyllt krävs ettbeslut av , som då kan bygga på läkarintyg om attvårdgivarens egen hälsa är tillräckligt bra samt på en kontroll av attverksamheten bedrivs i en sådan omfattning att det går att följa med iutvecklingen inom den del av vården det handlar om. Med en sådanlösning tillgodoses socialutskottets ståndpunkt /01 på ettmycket bra sätt. Det finns någon viss ålder dåyrkesverksamheten i praktiken måste upphöra, även om den som fyllt 70år prövas. Prövningen har till syfte att skydda vårdens kvalitet.Förslaget att gör en prövning också för läkareoch sjukgymnaster innebär att landstingens "behovsprövning" upphör.I motion So48 av m.fl. (kd) begärs etttillkännagivande om åldersgränsen (yrkande 1). Vidare yrkas attregeringen återkommer med förslag gällande läkares och sjukgymnastersrätt till ersättning (yrkande 2). Motionärerna anser att någon påförhand fastställd åldersgräns inte behövs. Enligt deras mening äråldersgränsen godtyckligt vald. Det framgår inte avpropositionen varför det är en lämplig gräns. Det råder brist påläkare och sjukgymnaster. Alla åtgärder som kan öka antalet verksammaläkare och sjukgymnaster måste övervägas noga. En viktig politiskuppgift är att skapa goda förutsättningar för vårdpersonal att kunnaarbeta fram till pensionsåldern , men även längre om så önskas.De äldre måste ses som en resurs att ta till vara. Slutligen anförmotionärerna att behovet av sjukvård inte ökar om åldersgränserna förläkare, sjukgymnaster, tandläkare och tandhygienister höjs ellerslopas.I motion So49 av m.fl. (c) begärs tillkännagivandeom avskaffande av åldersgräns för tandläkares, tandhygienisters,läkares och sjukgymnasters rätt till offentlig ersättning.Motionärerna anser generellt att äldres kompetens och vilja att bidrapå samhällslivets olika plan bättre bör tas till vara. De framhållerockså att det rådet stor brist på läkare ochsjukgymnaster. Om personer inom dessa professioner väljer att arbetanågra år ytterligare kan det avsevärt mildra bristsituationer.Personers lämplighet att verka inom ansvarsfyllda professioner inomtand- och sjukvården bör, oavsett ålder, prövas individuellt inomramen för tillsynsansvar.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning att det är svårt att avkvalitets- och patientsäkerhetsskäl hävda att dagens åldersgräns itandvårdsförsäkringen är den bästa. är det angeläget attinte åldersgränsen avskaffas eller läggs så högt att dess betydelsesom kontrollstation avseende vårdkvaliteten avtar. De tandläkare ochtandhygienister som uppnått den gällande åldersgränsen för rätttill ersättning besitter ofta en värdefull kompetens. Utskottet anserdärför att åldersgränsen bör höjas från 67 till när det gälleroffentlig ersättning för tandläkare och tandhygienister enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring. Utskottet anser också att det skallinföras en möjlighet för tandläkare och tandhygienister att eftermedgivande från regeringen eller den myndighet regeringen bestämmerutföra tandvård inom tandvårdsförsäkringen även efter det att de fyllt70 år. Detta innebär att det inte längre finns någon viss ålder dåyrkesverksamheten i praktiken måste upphöra, även om den som fyllt 70år prövas. Med hänsyn till kvalitetsaspekten anser utskottet dettavara en lämplig avvägning.Utskottet noterar att de delar av betänkande SOU 2003:7 Åldersgränseroch ersättningsetablering som avser åldersgränser för läkare ochsjukgymnaster samt möjligheterna att överlåta en praktik förnärvarande bereds i . Utskottet anser att riksdageninte bör föregripa det pågående beredningsarbetet.Utskottet tillstyrker därmed regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1962:381) om allmän försäkring och avstyrker motionerna So47(m) yrkandena 1-3, So48 (kd), So49 (c) och So50 (fp).Utskottet har, i anledning av motionsförslag därom, underinnevarande behandlat frågan om att inrätta en ny oberoendetillsynsmyndighet. Utskottet har inte ändrat inställning i frågan.Motion So47 (m) yrkande 4 avstyrks.Tandvårdsförsäkringen m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner med förslag om ändringar itandvårdsförsäkringen med hänvisning till bl.a. att den pågåendeberedningen av slutbetänkandet av utredningen 2000.Riksdagen bör även avslå motioner med begäran om en utredning för attkartlägga förutsättningarna för ett gemensamt avgiftssystem förtandvården och hälso- och sjukvården. Jämför reservationerna 4 (m), 5(fp), 6 (v), 7 (c), 8 (kd, c) och 9 (mp).MotionernaI motion So452 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivandeom landstingens särskilda skyldigheter eller ansvar enligttandvårdslagen och om ett statligt ansvar för all offentligtfinansierad tandvård (yrkande 5). (Motionärernas förslag om ettbehovsstyrt högkostnadsskydd, omfattande alla åldrar, med en självriskpå och en subventionsgrad på däröver samt vidkostnader över 15 000 har behandlats i betänkande 2002/03:SoU1. )Motionärerna anser att staten bör överta finansieringsansvaret för dendel av tandvården som är offentligt finansierad, utom i vissaavgränsade fall där gränslinjen mellan sjuk- och tandvården inte ärhelt klar och där verksamheten skall regleras av hälso- ochsjukvårdslagen. Tandvården som ett led i en sjukdomsbehandling skallvara en angelägenhet för sjukvårdshuvudmännen och avgiften bör varadensamma som för annan sjukvårdsbehandling. Motionärerna begär vidareett tillkännagivande om förbättrade möjligheter att driva och etableraverksamhet som privatpraktiker inom tandvården (yrkande 6) och omåtgärder för en bättre personalförsörjning (yrkande 2). Behoven avförbättrad konkurrens och lägre priser inom tandvården understrykerbetydelsen av att möjligheterna att driva och etablera verksamhet somprivatpraktiker förbättras, anför de. För att göra det attraktivt förtandläkare att arbeta i krävs neutrala regler mellanfolktandvården och privattandläkarna. Detta innebär sammaskatteregler, valfrihet i barn- och ungdomstandvården och en renodlingav uppgifter så att det inte fungerar både som finansiäroch utförare, anför motionärerna. De begär ett tillkännagivande omprissättning (yrkande 4). För att undvika att ersättningssystemet blirkostnadsdrivande bör subventionerna fastställas som krontalsbelopp medutgångspunkt från de genomsnittliga kostnaderna i tandvården.Slutligen begär motionärerna ett tillkännagivande om barn- ochungdomstandvården (yrkande 7). De anser att denna bör finansieras medstatliga bidrag som på lika villkor lämnas till folktandvårdenrespektive privattandläkarna.I motion So430 av andre vice talman m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförs om riktlinjer fören tandvårdsreform som kan genomföras stegvis och framåt.Motionärerna vill att tandvårdsförsäkringen skall vara allmän ochobligatorisk. Stödet bör inriktas på att minska kostnaderna förpatienterna för sådan tandvård som bidrar till att man kan äta, tuggaoch tala obehindrat samt bibehålla ett utseende utan estetisktstörande tandluckor. För dem som föredrar att få tandvård enligt enåtgärdsbaserad taxa, vilket är det vanligaste , bör målet varaett bättre högkostnadsskydd, med en självrisk på ,inklusive kostnaden för billigaste godtagbart material. Ett annatalternativ bör vara abonnemangstandvård, och innebär tandvård mot enfast årsavgift. Avgiften kan vara beroende av den s.k. riskgruppen,som patienten placeras i, med hänsyn till tandhälsa och vårdbehov.Abonnemangssystemet premierar förebyggande åtgärder i stället förreparationer. Det ekonomiska stödet till vårdgivaren är baserat påantalet individer som har abonnemang och inte på utförda vårdåtgärder.Motionärerna anser att regeringen bör återkomma med förslag enligt deriktlinjer som här angivits.I motion So509 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagivandeom utredning av en förbättrad tandvårdsförsäkring som skulle ingå iden allmänna sjukvården (yrkande 26). Motionärerna anför att ett målmåste vara att det inte skall kosta mer att gå till tandläkaren äntill läkaren. De anser att en utredning bör tillsättas i syfte attkartlägga förutsättningarna för att inkludera tandvårdsförsäkringen iden allmänna sjukvården.I motion So402 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivandeom förhandsprövningen vid tandsanering (yrkande 1). Motionärerna anserdet anmärkningsvärt att när en läkare med specialistkompetens isamarbete med en tandläkare gjort bedömningen att byte avtandfyllningar behöver göras så skall detta ytterligareförhandsprövas. De föreslår att den förhandsprövning som gäller vidförsäkringskassorna även skall gälla vid tandsanering. Där finns enbesvärsrätt som ger ökad rättssäkerhet. Motionärerna begär också etttillkännagivande om tandvård som ett led i en sjukdomsbehandling(yrkande 2). De anför att de förslag som behandlas i betänkandetTandvård till 2010 (SOU 2002:53) skyndsamt bör beredas. I detfortsatta reformarbetet bör övervägas att vidga målgruppen somomfattas av tandvård som led i en sjukdomsbehandling. Motionärernabegär ett tillkännagivande om kraftfulla informationsinsatser om detstöd som äldre- och funktionshindrade är berättigade till (yrkande 3)då många äldre inte känner till det stöd de är berättigade till.Slutligen begär de ett tillkännagivande om kostnadsutvecklingen inomtandvården (yrkande 4). De anser att bör få iuppdrag att följa upp kostnadsutvecklingen inom tandvården samtanalysera orsakerna till skillnaderna i kostnader mellan olikatandläkare.I motion So443 av m.fl. (c) begärs etttillkännagivande om att avgifterna för tandvård börharmoniseras med hälso- och sjukvårdens finansiering (yrkande 44).Motionärerna anser att en möjlighet är att inkludera tandvården ihälso- och sjukvårdens högkostnadsskydd. Det är därför angeläget attbelysa och analysera de ekonomiska, organisatoriska ochhälsorelaterade konsekvenserna av att inkludera tandvården i hälso-och sjukvårdens högkostnadsskydd. En annan möjlighet är att byggavidare på den nuvarande tandvårdsförsäkringen så atthögkostnadsskyddet i den förstärks. I ett första steg yrkarmotionärerna att begär att regeringen lägger fram förslag omatt behandlingen av inflammationer, infektioner samt provtagning inomtandvården skall kosta lika mycket som liknande behandling inomsjukvården (yrkande 45).