bet · GQ01UMJU1 · 2003-04-29 00:00:00 — Enligt EU:s sjättemiljöhandlingsprogram utgör natur och biologiskmångfald ett av fyra prioriterade områden inomgemenskapens miljöarbete. Programmet betonar att enförsiktig användning av naturresurserna och skydd avdet globala ekosystemet tillsammans med ekonomiskvälfärd och en balanserad social utveckling utgörförutsättningarna för hållbar utveckling. Vidareframhålls att sunda naturliga system som befinnersig i balans är en förutsättning för livet på vårjord.Utskottet anser att bör fortsätta att varapådrivande inom de delar av naturvårdspolitiken somär gemensamma för EU. Det gäller framför alltgenomförandet av för biologiskmångfald med tillhörande aktionsplaner förnaturresurser, jordbruk, fiske samt utveckling ochbistånd. Det är enligt utskottets mening viktigt attpåpeka att också den gemensamma regional- ochtransportpolitiken har kopplingar till naturvård.Sverige bör driva en fortsatt sektorsintegrering,dvs. integrera naturvården i relevantapolitikområden, så att fastlagda mål uppnås. Viktigautmaningar är reformeringen av fiske- ochjordbrukspolitik i hållbar riktning. En närliggandefråga är utveckling och samordning av olikapolitikområden så att dessa inte motverkar utanbidrar till att fastlagda miljö- och naturvårdsmåluppnås. Utskottet vill i sammanhanget framhålla dennya integrerade jordbruks- och landsbygdspolitik somhåller på att växa fram och den potential som finnsnär det gäller att skapa goda förutsättningar förnaturvården. Utskottet anser att det i storutsträckning handlar om att nu gemensamt genomförade ambitiösa målsättningar som redovisas i sjättemiljöhandlingsprogrammet. Den stora utmaningen närdet gäller det fortsatta arbetet inom EU ligger iatt förändra och utveckla andra politikområden i enhållbar riktning så att de bidrar till att demiljömål som lagts fast inom EU uppnås.Negativa effekter av förändringarna i den globalamiljön blir först märkbara i de fattiga länderna,och de fattigaste människorna i dessa länder drabbashårdast. Sambanden mellan fattigdom ochmiljöförstöring är dock komplexa och det finns mångaexempel på fattiga människor som lever i balans medtillgången på naturresurser. De negativa effekternapå miljön uppstår oftast när fattigdomen ärkombinerad med andra faktorer som hög befolknings-tillväxt, brister i ägande- eller nyttjanderätt tillnaturresurser, otillräcklig lagreglering, kortsiktigekonomisk politik och olika marknadsimperfektioner.Bristen på kunskap samt frånvaro av demokratiskt in-flytande och demokratiska kontrollinstrument utgörandra viktiga faktorer. Genom att ratificerakonventionen om biologisk mångfald har ocksåförbundit sig både att bevara den svenska biologiskamångfalden och att stödja i derasregionala, nationella och lokala arbete förbevarande och hållbart nyttjande av biologiskmångfald.Den ökade globaliseringen berör också naturvården,framför allt genom ökad frihandel och konsumtion avvaror som produceras långt från hemlandet. Konsum-tions- och handelsmönster liksom resvanor påverkarnaturvården i många länder, såväl positivt somnegativt. har i sitt betänkande sombl.a. berör miljö och handel konstaterat att hållbarutveckling är ett uttalat mål förVärldshandelsorganisationen - WTO (bet. 2001/02:UU4,prot. 2001/02:101). I omupprättandet av WTO framhålls bl.a. vikten av atthöja levnadsstandarden, säkerställa fullsysselsättning och utnyttja världens resurser ienlighet med målsättningen om en hållbar utvecklingi syfte att skydda och bevara miljön. Utskottet kankonstatera att bevarandet av biologisk mångfaldkommer in som en del i detta. har gjort enrad åtaganden inom ramen för olika konventioner ochandra internationella processer. har gjortflera viktiga åtaganden inom konventionen förbiologisk mångfald. Bland annat skall en översyn avstyrmedel göras, inklusive ekonomiska styrmedel, såatt dessa inte motverkar bevarande och hållbartnyttjande av biologisk mångfald och biologiskaresurser. Incitament som har negativ påverkan påbiologisk mångfald skall avvecklas ochmiljökonsekvensbeskrivningar samt miljöbedömningarskall tillämpas i syfte att minimera negativpåverkan på biologisk mångfald och naturmiljön iövrigt. Vidare skall möjligheter till deltagandefrån allmänheten ges i olika processer, vilket ävenbehandlas specifikt i Århuskonventionen.Utskottet vill i detta sammanhang också peka påvikten av samordning och prioritering avinternationella avtal, konventioner och processerglobalt som berör naturvård. Regeringen har tidigareanfört att en strategi för hur målen skall nås inomde prioriterade områdena skall läggas upp (skr.2001/02:173). Utskottet ser positivt på att en sådanprioritering kommer till stånd inklusiverapportering om alla processer. Detta innebär enkrävande arbetsuppgift för men torde vara enännu mer svårlöst uppgift för många andra länder medmindre resurser, t.ex. utvecklingsländer. I likhetmed vad regeringen anfört anser utskottet att det ärmycket angeläget att hitta vägar för att samordnaarbetet för att förenkla såväl rapportering ochdeltagande i möten som det viktiga genomförande-arbetet, utan att förlora i skärpa vad gälleråtaganden. En förbättrad samordning och förenkladrapportering underlättar även för såväl enskilda somföretag och myndigheter att följa det pågåendearbetet.De grundläggande målen i konventionen om biologiskmångfald är bevarande och hållbart nyttjande avbiologisk mångfald samt rättvis fördelning avvinster från genetiska resurser. Dessa mål skallenligt konventionen uppnås genom tillämpning av enekosystemansats. Den kan beskrivas som ett samlatuttryck för att ta ett helhetsgrepp om ekosystemetnär man planerar någon form av förändring av mark-eller vattenanvändningen. Det innebär att alla olikafaktorer, ekologiska, sociala, ekonomiska ochkulturella, skall beaktas redan på planerings-stadiet. Utskottet vill betona vikten av attekosystemansatsen tillämpas och att Sverigefortsätter att vara drivande i att få till stånddenna helhetssyn och driva frågan i internationellaforum.Ett område där ekosystemansatsen spelar ensärskilt viktig roll är i arbetet med skyddet av denmarina miljön. Av de beslutade miljökvalitetsmålenär det de två målen Levande sjöar och vattendragrespektive Hav i balans samt levande kust ochskärgård som tydligast berör fiske och naturvård.Riksdagen har tidigare konstaterat att regeringenvidtagit ett flertal åtgärder för att dessa målskall kunna uppfyllas. Bland annat kan nämnas attFiskeriverket skall arbeta aktivt för attmiljökvalitetsmålen uppfylls inom en generation,bl.a. genom att uttaget av fisk anpassas till attfiskresurserna kan återhämta sig, att bifångsternaminskar, att ett fortsatt och utökat skydd avskyddsvärda akvatiska miljöer kommer till stånd samtatt åtgärder vidtas för hotade arter ochfiskstammar. Myndigheten skall vidare driva på ut-vecklingen av selektiva redskap såväl nationellt sominternationellt samt vidta förbättringar för attminimera bifångster. Inom fiskerikontrollen skall envidareutveckling ske av det riskanalysbaseradefiskerikontrollsystemet i samverkan medKustbevakningen.Riksdagen har framhållit attmålsättningen för den gemensamma fiskepolitikenskall vara att den bedrivs på ett långsiktighållbart sätt. Den framtida fiskepolitiken bördärför utvecklas så att den bättre bidrar till dettamål. Arbetet måste utgå från vetenskapligabedömningar av bestånden, och försiktighetsprincipenskall tillämpas. Utskottet förutsätter att detsvenska arbetet när det gäller revideringen av EU:sgemensamma fiskeripolitik kommer att inriktas mot enökad integrering av miljöhänsyn och hållbarutveckling. Utskottet anser att de viktigaste åtgär-derna bl.a. är att verka för en anpassning avfiskeflottan så att en hållbar balans uppnås mellanfiskeansträngning och tillgängliga fiskeresurser.Vidare måste regeringen verka för enekosystembaserad fiskeriförvaltning, en restaureringav överutnyttjade fiskbestånd och ettåteruppbyggande av väsentliga fiskbestånd som i dagbefinner sig utanför säkra biologiska gränser. Andraåtgärder som bör vidtas är införandet av merselektiva fiskemetoder, genomförandet av enåtgärdsplan för biologisk mångfald inomfiskerinäringen, förbättrad fiskerikontroll ochfortsatt utveckling och främjande av vetenskapligforskning om den akvatiska miljön.Riksdagen har tidigare uppmärksammat att denbekymmersamma situationen när det gällerfiskeresurserna i havet tydliggör behovet av detarbete som redan är påbörjat med att skapa marinaskyddsområden. Detta arbete bör prioriteras ochgenomföras skyndsamt. Den rådande situationen vadgäller fisket visar att behovet av skydds- ochuppväxtområden för fisk är akut. Att inrätta marinaskyddsområden är nödvändigt både med hänsyn tillbevarandet av de miljöerna och för att säkrafiskenäringens ekonomiska förutsättningar (se ävenunder avsnittet Vatten). Eftersom arbetet med denmarina miljön i stor utsträckning bygger påinternationell samverkan finner utskottet detnödvändigt att aktivt verkar för att fisketbedrivs på ett hållbart sätt såväl inom EU sominternationellt.Med det anförda föreslår utskottet att motionerna2002/03:MJ9 (m) yrkandena 11-12 och 2002/03:MJ10(kd) yrkande 24 lämnas utan vidare åtgärd.Kunskap och information om hållbarutvecklingUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker två motionsyrkanden (voch mp) om partnerskap samt ett yrkande (mp)om företagens sociala ansvar. Utskottetavstyrker vidare ett yrkande (m) om bidragtill ungdoms- och miljöorganisationer samtett yrkande (kd) om frivilligaorganisationers och näringslivets deltagandei det internationella samarbetet. Slutligenavstyrker utskottet två yrkanden (mp) omuppföljningen av toppmötet i ochett yrkande (c) om utbildning om hållbarutveckling i läroplanen.SkrivelsenEn samlad kunskap om pågående och nya partnerskapför hållbar utveckling är önskvärd. Initiativ sominvolverar många sektorer och som uppvisar förmågaatt effektivt främja hållbar utveckling börframhållas så att lärdomar kan dras. Regeringenkommer i sin revidering av nationellastrategi för hållbar utveckling att beakta hursamverkansinitiativ kan tas till vara i den samladepolitiken för hållbar utveckling.De svenska folkrörelserna bär på en tradition somi hög grad bidragit till vårt lands demokrati,välfärd och miljöansvar. Folkbildningen som bidragittill att lägga grunden till allmänhetens medvetenheti frågor som rör hållbar utveckling har fortsatt enviktig roll härvidlag. Människor skall ha bästamöjliga förutsättningar att bilda och delta i olikatyper av folkrörelser och föreningar. Regeringenkommer därför att genomföra återkommande s.k.folkrörelseforum för dialoger mellan regeringen ochföreträdare för folkrörelser, föreningar och andramedborgarsammanslutningar. kommer ettsådant folkrörelseforum med tre seminarier och konferens att arrangeras för att diskuteraförutsättningar för att verka i den ideella sektorn.Den statliga folkrörelsepolitiken samordnas genomen arbetsgrupp inom medrepresentanter för samtliga departement (Ju 2001:O).Ungdomar lämnade ett mycket viktigt bidrag till densvenska uppföljningen av genomatt driva på det lokala Agenda 21-arbetet. Införvärldstoppmötet i gav regeringen stödtill ungdomsrörelser i syfte att låta dem ge uttryckför sina idéer och sin kritik. I maj 2001arrangerade , som en del i detsvenska EU-ordförandeskapsprogrammet, enungdomskonferens i med omkring 250deltagare från 107 länder. Regeringen ger iuppföljningen av världstoppmötet stöd tillLandsrådet för ungdomsorganisationer, LSU,som genomför en informationsinsats i svenska skolorom hållbar utveckling.Genomförandeplanen framhåller att utbildning är enviktig faktor för att främja hållbar utveckling ochatt aspekten hållbar utveckling skall integreras påalla nivåer av utbildningssystem för att främjautbildning som en nyckelfaktor för förändring. Allamedborgare måste dessutom ha tillgång till ett brettspektrum av formell och informell utbildning förlivslångt lärande och för att främja hållbarutveckling. Regeringen avser att fortsatt strävaefter att alla former och nivåer av utbildning iSverige skall inkludera aspekten hållbar utveckling.Det skall ingå som en naturlig del i alla ämnen därdet är relevant men även kunna ges, särskilt vidhögre utbildning, som specialiserade kurser. Lärarnahar en avgörande betydelse för att aspekten hållbarutveckling inkluderas i undervisningen. Eftersomdenna aspekt omfattar sociala, ekonomiska ochmiljömässiga faktorer som är sinsemellan beroendeökar lärarnas behov av att samarbeta överämnesgränser. Utbildningen av lärare måste beaktadetta och dagens lärare ges möjlighet tillkvalificerad kompetensutveckling såväl i valet avundervisningsmetoder som inom respektive ämne.Insatser för didaktisk forskning och utveckling medtanke på utbildning för hållbar utveckling måstedärför ske.MotionernaI motion 2002/03:MJ9 (m) yrkande 13 uppmärksammasbehovet av en fortsatt stimulerande debatt frånmånga oberoende aktörer kring begrepp som hållbarutveckling som vissa aktörers oberoendeifrågasätts med hänvisning till att de är ekonomisktberoende av regeringen. Vidare anförs att detdessutom är olämpligt att staten genom Landsrådetför ungdomsorganisationer (LSU) behandlarunga människor som ett kollektiv eftersom ungdomar,som andra människor, inte har samma åsikter.Enligt motion 2002/03:MJ10 (kd) yrkande 1 börfrivilliga organisationer (NGO:er) få en tydligareoch starkare ställning i arbetet inför, under ochefter toppmöten av den typ som hölls i Johannesburg.Det är också viktigt att partnerskap mednäringslivet får större utrymme i det fortsattaarbetet. I motion 2002/03:U310 (mp) yrkande 3framförs krav på att skall ta på sig en rollatt få fram kriterier för och uppföljning avpartnerskapen eftersom slutdokumentet frånJohannesburg inte har några kriterier för vilketslags samarbete eller program som verkligen bidrartill hållbar utveckling. I motion 2002/03:U293 (v)yrkande 6 är motionärerna kritiska mot departnerskap som diskuterades i eftersomdet inte finns något regelverk för hur dessa skallbidra till målen i handlingsprogrammet samt att detinte finns några ordentliga strategier och mål ihandlingsplanen att bygga partnerskapen på.Partnerskapen kan dessutom bidra till att maktflyttas från stater till företag. Regeringen bör tainitiativ på detta område både internationellt ochnationellt så att företag kan hållas ansvariga föreventuella brott var de än begås i världen.I motion 2002/03:U310 (mp) yrkande 4 framförs kravpå att den skall agera förtvingande regelverk avseende hur företagen skallhållas ansvariga för sitt agerande i fattiga länderoch i olika partnerskap, och om en rättsligtbindande konvention för företagens sociala ansvarinom FN.Enligt motion 2002/03:MJ7 (c) yrkande 4 börläroplanen/kursplanen innehålla en tydligaremålformulering vad gäller kunskapen om en hållbarutveckling eftersom kunskap och medvetande om enhållbar utveckling lägger grunden för allt fortsattarbete.I motion 2002/03:U310 (mp) framförs krav på attSverige och den bör och kan spelaen viktig roll genom att ta initiativ i olikasammanhang så att det sker en reell uppföljning avbesluten från . Ett första steg påhemmaplan vore att under våren 2003anordnar en särskild debatt om resultaten frånJohannesburgkonferensen, vad som hänt därefter ochhur man kan gå vidare. Debatten bör ligga till grundför beslut om vilka internationella initiativSverige skall ta för att åstadkomma en god globaluppföljning av (yrkande 9).Vidare framgår att alla de frågeställningar somfortfarande inte nått en lösning vid FN-konferenseni fortsättningsvis bör prioriteras avden och svenska myndigheter påalla nivåer, lokalt, regionalt, nationellt och ivårt internationella arbete för att nå en hållbarutveckling (yrkande 1).Utskottets ställningstagandeFör att nå en målet med en långsiktigt hållbarutveckling vill utskottet understryka vikten av attalla delar av samhället involveras i arbetet med attnå målet. Alla aktörer - konsumenter, producenter,beslutsfattare - har således ett gemensamt ansvarför genomförandet. Arbetet måste fortsätta påinternationell, nationell och lokal nivå för att deplaner och program som antagits skall kunnafullföljas. Som framhålls i genomförandeplanen ärdet mycket angeläget att både allmänhet ochbeslutsfattare har tillgång till kunskap ochinformation för att kunna delta. I detta sammanhangvill utskottet peka på Århuskonventionen och dessgenomförande i EG-rätten. Genomförandet innebär attallmänheten har rätt till information. Rätten tillinformation enligt Århuskonventionen består av delsen "aktiv" del som gäller allmänhetens rätt att sökainformation hos offentliga myndigheter och enskyldighet för dessa myndigheter att tillhandahållainformationen på begäran, dels en "passiv" del sominnebär en skyldighet för myndigheterna att samla inoch sprida information utan att en uttryckligbegäran föreligger.Utskottet konstaterar att Agenda 21-arbetet harvarit ett viktigt led i att involvera olikasamhällsgrupper i arbetet med hållbar utveckling.Det svenska Agenda 21-arbetet är vid eninternationell jämförelse på flera sätt unikt. Redanår 1993 slogs det fast att genomförandet av beslutenvid om miljö och utveckling genomAgenda 21 i första hand var en angelägenhetoch att inga centrala direktiv om arbetetutformades. Det svenska arbetet med ochhållbar utveckling har sedan det påbörjades präglatsav ett tydligt underifrånperspektiv. Agenda 21-arbetet har på olika sätt bidragit till attsamverkan mellan olika sektorer har ökat. Dettagäller såväl inom kommunerna som samarbete med andraaktörer utanför den kommunala sfären. Samrådsgrupperoch nätverk har bildats för att diskutera olikahållbarhetsfrågor. Skilda former av partnerskap harockså ingåtts för att genomföra olika åtaganden.Under perioden 1994-96 beviljades 137 olika projektmedel. Ett åttiotal av dessa följdes upp avNaturvårdsverket, som i sin utvärdering bedömde attbidragen givit upphov till flera konkretamiljöförbättringar. En annan positiv faktor var attett antal arbetstillfällen också hade tillskapats.Utskottet kan konstatera att intensiteten i Agenda21-arbetet har minskat men vill ändåpeka på de många positiva effekterna av detta arbeteoch framhålla vikten av att det fortsätter.Nationalkommittén för och Habitat kommerunder att presentera sina slutsatser avAgenda 21- och Habitatarbetet och kommer då ocksåatt lägga fram förslag om hur detta arbete kanvidareutvecklas.En fråga som fick stort utrymme i varvilket ansvar som företagen kan ha och bör ta på signär det gäller social och miljömässig utveckling iså kallade partnerskap mellan näringsliv ochsamhällsorgan. Vid världstoppmötet lanserades såkallade typ 2-initiativ. Dessa består avinternationella partnerskapsinitiativ mellan treeller fler olika parter - regeringar, näringsliv,internationella organisationer ochfrivilligorganisationer. Syftet är att mer konkretvisa på praktisk handling för att uppnå deintentioner och rekommendationer som anges i denöverenskomna genomförandeplanen (s.k. typ 1-initiativ).Typ 2-initiativen skall ses som ett komplementtill de överenskommelser som träffades. Initiativenär frivilliga till sin karaktär och skall inteersätta andra statliga åtgärder. De skall ha enkoppling till resultatet från mötet i , och integrera alla treaspekterna i hållbarhetsbegreppet. Processen skallvara öppen och en återkoppling av resultat ocherfarenheter skall ske. Typ 2-initiativen skall varaförankrade lokalt men ha en internationellkoppling. Genomförandeplanen innehåller mångareferenser till behovet av att inleda olika formerav partnerskap mellan samhällsaktörer för attunderlätta genomförandet av rekommendationerna inomplanens olika sektorsområden. Utskottet ser positivtpå arbetet med olika partnerskapsinitiativ och serdessa som ett nödvändigt komplement till övrigabeslutade åtgärder. Utskottet förordar dock attformerna och reglerna kring olika partnerskap blirföremål för fortsatta diskussioner med målsättningenatt det internationella samfundet kan enas om vissaprinciper för hur typ 2-initiativen skall följasupp. Utskottet förutsätter att bl.a. information ompartnerskapens utveckling kommer att följas upp såatt kunskap kan spridas om erfarenheter och uppnåddaresultat.En nyckel i arbetet med hållbar utveckling ärkunskap och information. Forskning och utvecklingspelar här en viktig roll. Det bedrivs enomfattande forskning och utveckling vid de svenskauniversiteten och högskolorna som på olika sättknyter an till hållbar utveckling. Det gäller såvälgrundforskning som tillämpad forskning. För att ökakvaliteten och takten i omställningsarbetet mot enhållbar utveckling anser utskottet att det ärviktigt med en ökad samverkan mellan forskare ochpraktiker i miljöarbetet på alla nivåer. Även detcivila samhället och intresseorganisationer måsteinvolveras i detta arbete. Forskningsresultatenmåste göras tillgängliga på ett sådant sätt att dekan få genomslag på alla nivåer, eftersom ett brettdeltagande är en förutsättning för att kunna nåmålet med hållbar utveckling. Det är vidareangeläget att främja kontakterna mellan praktikeroch forskare för att utveckla nya tekniker,kunskaper och att snabbare kunna pröva och användadem i större skala. En annan viktig dimension är attforskarsamhället får en bättre bild av vilka problemoch behov som forskningen kan behöva inriktas mot.Utskottet anser det viktigt att dessa frågorutvecklas i det kommande arbetet, som skall ledafram till den forskningspolitiska proposition somregeringen avser att lämna till under år2004.En annan viktig aspekt av kunskap och informationär att målet om hållbar utveckling integreras iutbildningen. beslöt FN:sgeneralförsamling att förklara somett årtionde för utbildning för hållbar utveckling.Utskottet välkomnar att regeringen i samband meddetta har lyft fram utbildning för hållbarutveckling genom att bl.a. träffa en överenskommelseom ett handlingsprogram och mål för utbildning förhållbar utveckling i , Baltic 21Education, liksom att inom ramen för Nordiska rådetarrangera en konferens om utbildning för hållbarutveckling som är planerad till i åri . Utskottet anser vidare att det ärmycket angeläget att universitet och högskolor, inomramen för det självständiga ansvar dessa har för attutveckla kurser och program, beaktar de möjlighetersom finns att genom den högre utbildningen bidratill en hållbar utveckling. Utskottet kan vidarekonstatera att frågan om utbildning för hållbarutveckling stärkts i och med världstoppmötet iJohannesburg. I samband med de diskussioner somhölls där bjöd regeringen in till ettinternationellt seminarium om utbildning för hållbarutveckling. Utskottet vill understryka vikten av attdetta seminarium genomförs.Eftersom människors attityder och livsstilgrundläggs i tidig ålder är det angeläget att redani förskolan starta arbetet med att öka intresset ochkunskaperna om hållbar utveckling. Lärandet börsedan byggas på genom hela utbildningssystemet.Detta bör särskilt framgå i läroplanerna för deolika skolformerna. Eftersom frågor om hållbarutveckling inte kan föras till ett avgränsat områdeutan berör många kunskapsområden bör utbildning förhållbar utveckling förekomma i alla ämnen och som enintegrerad del i utbildningssystemet.Utskottet anser vidare att arbetet med hållbarutveckling är en dynamisk process som förutsätterett kontinuerligt kunskapsinhämtande. Allamedborgare skall ha tillgång till ett brett spektrumav formell och informell utbildning för ettlivslångt lärande för att främja hållbar utveckling.Utskottet ser därmed positivt på regeringensambition att alla former och nivåer av utbildning iSverige skall inkludera aspekten hållbar utveckling.Det är därvid av stor betydelse att utbildningenavser alla tre aspekter av hållbar utveckling.