bet · GQ01BOU8 · 2003-04-01 00:00:00 — Enligt regeringen borde 1992års lag inte heller tillämpas gentemot medborgare i länder utanför EU.Några nya regler för att kompensera upphävandet av lagen borde, enligtregeringen, inte införas. har beslutat i enlighet medregeringens förslag.I samband med propositionen om upphävande av lag behandladelagutskottet bl.a. vissa motionsförslag om kompensationsregler (bet.1999/2000:LU1). Utskottet erinrade om icke-diskrimineringsprincipenoch anförde bl.a. att även en icke-diskriminerandeförvärvslagstiftning måste kunna motiveras av ett tillräckligtallmänintresse för att godtas av . Därutöver anfördelagutskottet följande: Frågan om införande av generella regler somkompensation lag måste dessutom vägas mot behovet avsådana regler. Liksom regeringen kan utskottet konstatera att 1992 årslag har ett snävt tillämpningsområde, varför ett upphävande av lageninte kan antas få några större effekter för den svenskafritidshusmarknaden. Även om vissa negativa effekter inte helt kanuteslutas, torde dessa emellertid till viss del kunna avhjälpas genomannan befintlig lagstiftning och i övrigt balanseras av de positivaeffekter som utlänningars fritidsboende kan få för . Mot dennabakgrund var lagutskottet då inte berett förorda några nya regler föratt kompensera upphävandet av lag.En ordning som innebär att kommunen i planer kan förbjuda att bostäderanvänds för fritidsändamål har övervägts men förkastats av regeringen(se ovan nämnda proposition) eftersom det skulle vara en omständligoch kostsam process inte minst avseende beståndet. Bland annat tordeinte en lagligt påbörjad markanvändning kunna avbrytas med enplanbestämmelse med mindre än att ekonomisk kompensation ges (Ds1988:73 och 1989:78). Regeringen sade sig inte varaberedd att föreslå regler av detta slag.Av vad som framgår av föregående avsnitt innebärJordförvärvsutredningens förslag att glesbygdsbestämmelserna ijordförvärvslagen skall upphävas och att lantbruksegendom såledesskall kunna förvärvas utan koppling till boende och brukande.MotionernaI sex motioner lämnas förslag som direkt syftar till att motverkaförvärv av permanenthus för fritidsboende. Främst vänder man sig motatt bosättningen inom vissa områden (skärgårdar, kustsamhällen, mindretätorter och annan glesbygd) minskar. Motionärernas förslag handlarframför allt om att införa krav på boendeplikt eller möjligheter att iplanbeslut reglera användningssättet.Motionären bakom motion 2002/03:Bo258 (kd) anser att överväganden börgenomföras om införandet av boendeplikt, enligt norsk modell, vidbostadsköp i skärgårdsområden eller andra alternativa åtgärder för attskärgårdarna skall leva året runt.I motion 2002/03:Bo259 (kd) föreslår motionären en utredning omkommunal reglering av boendeplikt genom planinstrument, t.ex.detaljplan.Förslaget i motion 2002/03:Bo275 (s) innebär att en ändring i plan-och bygglagen bör göras så att kommunerna ges möjlighet att ibefintliga och nya detaljplaner besluta över användningssättet ochavsätta områden för åretruntboende.I motion 2002/03:Bo276 (s) anför motionärerna att de anser att flervägar nu mer aktivt måste prövas för att se till att permanentboendetökar och inte minskar i våra kustsamhällen. De pekar särskilt påmöjligheten att införa en boplikt.Motionärerna bakom motion 2002/03:Bo293 (s) föreslår att den svenskaregeringen inom ramen för EU-samarbetet borde finna regler sommotverkar omvandlingen av permanentbostäder till fritidshus inomplanlagt område. De pekar bl.a. på problem som kan uppstå näromvandlingen i de mindre tätorterna blir betydande.Slutligen innehåller motion 2002/03:N302 (mp) yrkande 16 i denna delett förslag om en översyn av marklagstiftningen med inriktningen attöka sysselsättning och bosättning i glesbygden (i den del motionen hargällt jordförvärvslagen har den behandlats under föregående rubrik).Utskottets ställningstagandeMotsvarande förslag avstyrktes av utskottet (se bet.2001/02:BoU10). Utskottet anförde bl.a. följande.Av vad som framgår av föregående avsnitt innebärJordförvärvsutredningens förslag att glesbygdsbestämmelserna ijordförvärvslagen skall upphävas och att lantbruksegendom såledesskall kunna förvärvas utan koppling till boende och brukande.Regeringen överväger nu utredningsförslaget. Enligt utskottets meningbör avvakta regeringens ställningstagande, låt vara i dennamer begränsade fråga än vad nu behandlade motioner avser, innanriksdagen tar saklig ställning till de föreslagna åtgärderna för atthindra omvandlingen av permanentbostäder till fritidsbostäder m.m.Utskottet har erfarit att övervägandena inom Regeringskanslietangående glesbygdsbestämmelserna fortfarande pågår (se förraavsnittet) och finner liksom att regeringensställningstaganden bör avvaktas. Motionsförslagen avstyrks därför.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden harföranlett följande reservationer. I rubriken anges inom parentesvilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas iavsnittet.1. Expropriationsändamålen, punkt 1 (m, c) av de (), (),() och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförsi reservation 1. Därmed bifaller motion 2002/03:Bo223yrkande 3.StällningstagandeEnligt vår uppfattning medger bestämmelserna omexpropriationsändamålen ett alltför stort utrymme för godtycke.Den enskilde fastighetsägaren riskerar att utsättas för expropriationav rent konfiskatorisk karaktär utan att sådan är påkallad av attytterst angelägna samhällsintressen skall tillgodoses. Det är intevärdigt en rättsstat att tillåta tvångsmässiga ingrepp i den enskildaäganderätten på de grunder som nuvarande expropriationsändamål medger.Expropriation av mark är en kränkning av äganderätten och bör endastkomma i fråga när synnerligen viktiga samhällsintressen så påkallar.Mot bakgrund av detta föreslår vi att en genomgripande översyn avexpropriationslagen genomförs. Översynen skall i första hand syftatill att begränsa och tydliggöra de ändamål som kan åberopas vid ettexpropriationsföretag. Endast för stat eller kommun ytterst angelägnauppgifter och samhällsåtaganden, däribland värnande om människors liv,hälsa och säkerhet samt skydd av natur och miljö, skall tillåtas somexpropriationsgrunder. Expropriation där det allmännas enda motiv tillingreppet är att stävja en marknadsbaserad värdeökning skallexempelvis inte medges. En särskild fråga som bör övervägas är omeller i vilka fall en rätt till expropriation skall föreligga förenskilda rättssubjekt. Det stöter nämligen rättskänslan att t.ex. enprivat företagare ges möjlighet att beröva en annan företagare dennesegendom och därmed sammankopplade möjligheter till eget företagande,vinst och utkomst. En annan situation som bör utredas gäller fall närexproprierad egendom kommer att användas för ett annat ändamål än förvilket expropriation skett. I av snabb ekonomisk och tekniskutveckling torde det bli allt vanligare att så blir fallet. Särskiltstötande är de fall när den som exproprierat kommer att användaegendomen på ett sätt som den tidigare fastighetsägaren haft önskemålom för egen del. Vi är medvetna om att lösningarna av det senareproblemet kan vara svåra att finna. Men det är väsentligt att enutredning tar sig an frågan.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Vårt förslag lämnas med anledning av den moderatamotionen 2002/03:Bo223 yrkande 3.2. Expropriationsersättningen, punkt 2 (m, fp, c) av de (), (),(), (), () ochPeter ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförsi reservation 2. Därmed bifaller motionerna 2002/03:MJ429yrkandena 6 och 7 och 2002/03:Bo223 yrkande 4 och avslår motion2002/03:Bo250.StällningstagandeVi anser att expropriationslagens ersättningsregler bör ändras.Ersättningsreglerna bör vara sådana att de ger markägaren kompensationför fastighetens fulla marknadsvärde samt för de kostnader och detinkomstbortfall som inte kan återvinnas.Den enskilde fastighetsägarens underläge gentemot expropriantenförstärks av den s.k. presumtionsregeln. Att som presumtionsregelnföreskriver ålägga den drabbade fastighetsägaren bevisbördan avseendeeventuella förväntningsvärden är tvärtemot gängserättssäkerhetsprinciper. Presumtionsregeln bör således avskaffas.Vi anser att regeringen bör anmodas att återkomma med förslagom ändringar i expropriationslagen som innebär att presumtionsregelnavskaffas. Förslag med denna inriktning bör kunna föreläggas riksdagenutan vidare dröjsmål. Vi förordar även en översyn avexpropriationslagen som omfattar frågan om en högre ersättningsnivåskall införas när det gäller tvångsförfoganden där starkaprivatekonomiska intressen gör sig gällande. Det kan som exempel gällavad markägaren skall erhålla när hans mark tas i anspråk för enbredbandsutbyggnad som ger möjligheter till kraftiga vinster. Oftatalas om att en vinstdelning borde ske mellan markägaren och den somexproprierar (eller på annat sätt med tvång får rätt till annansmark). Ett förslag till lagändring bör emellertid inte bygga på att enegentlig vinstdelning skall ske i det konkreta fallet. I stället bören schabloniserande metod användas där företagens vinstmöjligheteravspeglas i markvärdet på ett marknadsimiterat sätt. som kananvändas på ett förändrat och mer vinstrikt sätt har naturligen etthögre värde än eljest.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Vårt förslag lämnas med anledning av de moderatamotionerna 2002/03:MJ429 yrkandena 6 och 7 och 2002/03:Bo223 yrkande4. Vi kan inte nu ställa oss bakom förslaget i kd-motionen2002/03:Bo250.3. Expropriationsersättningen, punkt 2 (kd) av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförsi reservation 3. Därmed bifaller motion 2002/03:Bo250 ochavslår motionerna 2002/03:MJ429 yrkandena 6 och 7 och 2002/03:Bo223yrkande 4.StällningstagandeEn reformering av ersättningsreglerna vid tvångsförvärv är angelägen.Expropriationslagens ersättningsregler bygger på tanken att enexpropriation skall kosta så lite som möjligt för samhället. Bakomdagens utbyggnad av infrastrukturen ligger det i många fall starkaprivatekonomiska intressen. Ett exempel är utbyggnaden avbredbandsnäten. Det är naturligtvis så att det finns allmännaintressen som kan motivera tvångsförfogande till förmån för enskildarättssubjekt. Många markägare har reagerat mot det kommersiellautnyttjandet av deras mark. Vad de vanligen vänder sig emot är att de,trots att de är ägare till den mark som är ianspråktagen med t.ex.vägrätt eller är belastad med ledningsrätt och som utnyttjas förutbyggnaden av bredbandsnät, inte får någon ersättning sombredbandsaktörernas verksamhet kan förväntas generera stora ekonomiskavinster. Situationen är den att ersättningsreglerna iexpropriationslagen, som också reglerar rätten till ersättning vidtvångsförfoganden enligt annan lagstiftning (t.ex.ledningsrättslagen), inte medger rätt för markägaren till andel ivinst. Expropriationslagen är föråldrad. Lagens ersättningsregler ärinte anpassade till dagens tvångsförvärv. I många fall sker dessaförvärv för att tillgodose - förutom allmänna intressen genom förvärvav stat och kommun - starka privatekonomiska intressen. En översyn avexpropriationslagens ersättningsregler bör därför genomföras med syfteatt markägaren tillförsäkras del i vinsten vid sådana tvångsförvärvoch tvångsutnyttjanden där starka privatekonomiska intressen gör siggällande.2002 års ledningsrättsutredning har ett uppdrag som bara i mycketbegränsad del omfattar det som ovan anförts, varför jag anser att enmer omfattande översyn av ersättningsreglerna vid expropriation ärnödvändig.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad jag framför. Mitt förslag lämnas med anledning av motion2002/03:Bo250 (kd). Jag ställer mig inte bakom de moderata förslagen imotionerna 2002/03:MJ429 yrkandena 6 och 7 och 2002/03:Bo223 yrkande4.4. Den kommunala förköpsrätten, punkt 3 (m) av de (), ()och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförsi reservation 4. Därmed bifaller motion 2002/03:Bo223yrkande 6.StällningstagandeDen kommunala förköpsrätten bör enligt vår uppfattning avskaffas. Detfrämsta skälet till detta ställningstagande är att förköpsrätten intefyller någon funktion i den kommunala markplaneringen. Det är även avvikt att framhålla att förköpsrätten gör att enskilda markägare hamnari en orimligt svag position i förhållande till kommunerna. Detta skallses mot bakgrund av att det kommunala planmonopolet,expropriationslagen och överlägsna ekonomiska och personella resurserger kommunerna en mycket stark maktställning. Ett avskaffande av denkommunala förköpsrätten skulle bidra till en sundarefastighetsmarknad. Vidare kan det ifrågasättas om det är rimligt attspendera skattemedel på en kommunalisering av mark för bebyggelsesamtidigt som resurserna inte förslår att tillgodose mer angelägnakommunala verksamheter. Regeringen bör för läggafram förslag om att avskaffa den kommunala förköpsrätten.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Därmed bifaller 2002/03:Bo223 yrkande 6 (m).5. , punkt 4 (m) av de (), ()och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförsi reservation 5. Därmed bifaller motion 2002/03:Bo223yrkande 8 i denna del.StällningstagandeEnligt vår uppfattning är tomträttsinstitutet en förlegad form avreglering som försätter den enskilde tomträttshavaren i ettberoendeförhållande till kommunen. Ur den enskildes perspektiv kanmarkkostnaden vid en omreglering av avgälden påverkas på ett sådantoförutsägbart sätt att rena rättssäkerhetsargument talar för ettavskaffande av tomträttsinstitutet. Utan att närmare gå in på frågankan konstateras att problemet kring hur avgälderna skall omreglerasvisar på en avgörande svaghet med hela systemet.De motiv som en gång angavs som skäl till tomträttsinstitutetsinförande har spelat ut sin roll. Vi anser att regeringen börinrikta sitt arbete på att skapa en fastighetsmarknad där detallmännas roll i möjligaste mån är begränsad till att formuleraerforderliga riktlinjer. Det är oförsvarbart att på rent ideologiskagrunder behålla ett markpolitiskt instrument vars konsekvenserförhindrar ett spritt enskilt ägande. hardessutom, på ett sätt som lagstiftaren inte tänkt sig, kommit attanvändas som ett styrinstrument i frågor som plan- och bygglagensnormer skall reglera.Inom övervägs frågor omtomträttsavgälden. Regeringens förslag förväntas innebära att avgäldenför småhus knyts till fastighetens taxeringsvärde och resultera iavsevärda höjningar av tomträttsavgälden i många områden.Tomträttsinstitutets berättigande som boendesocialt instrument skullei och med detta helt ha spelat ut sin roll, och avgälderna skullesnarast bli ett kostnadshinder för den som vill äga sin bostad. Denfastighetsskatt som även tomträttsinnehavare tvingas betala förstärkerdenna problematik ytterligare. Vissa innehavare av tomträtter iattraktiva lägen eller köpare av sådana tomträtter åsamkas orimligakostnader genom att såväl tomträttsavgäld som fastighetsskatt grundaspå fastighetens taxeringsvärde. Pålagornas storlek bestäms dessutomoberoende av tomträttsinnehavarens skatteförmåga. Vi anser att högataxeringsvärden uppkomna genom en stark efterfrågan inte skalltillåtas påverka vare sig tomträttsavgäldens eller fastighetsskattensstorlek på ett sådant sätt att människor tvingas lämna hus och hem. Enavveckling av tomträttsinstitutet är en rimlig väg för att undvikasådana effekter. Om en fastighet stiger i värde skall den boende genomsitt ägande kunna säkerställa sig mot utgiftsökningar.Regeringen bör enligt vår uppfattning lägga fram ett förslagför om att nya tomträtter inte skall kunna bildas.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Därmed bifaller det moderata förslaget imotion 2002/03:Bo223 yrkande 8 i denna del.6. Friköp av tomträtter, punkt 5 (m, fp, c) av de (), (),(), (), () ochPeter ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförsi reservation 6. Därmed bifaller motionerna 2002/03:Bo223yrkande 8 i denna del och 2002/03:Bo290 yrkande 11.StällningstagandeSmåhusägare har i flera kommuner runt om i erbjudits attfriköpa sina tomter som upplåtits med tomträtt. För åtskilligamänniskor innebär den nuvarande situationen att de själva äger sitthus men inte den mark på vilken detta står. För många framstår det sombåde egendomligt och otillfredsställande. Ett erbjudande att friköpasin tomt bör enligt vår mening ges tomträttshavarna i alla Sverigeskommuner. Utrymmet för privat ägande, också när det gäller tomtmark,måste vidgas. Det är ett naturligt led i stärkandet av egenmakten inombostadspolitiken. Tomträttsavgälderna fungerar i praktiken som enextra fastighetsskatt. För småhusens del blir detta tydligt genomregeringens mer än sannolika, men antagligen inte före valetuppvisade, planer på att avgälderna skall beräknas på taxeringsvärdetmed årliga värdeuppräkningar. Vi anser däremot att om en fastighetstiger i värde så skall den boende genom sitt ägande kunna säkerställasig mot utgiftsökningar.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Därmed bifaller m- och fp-förslagen imotionerna 2002/03:Bo223 yrkande 8 i denna del och 2002/03:Bo290yrkande 11.7. Ägofredslagstiftningen, punkt 7 (v) av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförsi reservation 7. Därmed bifaller motion 2002/03:MJ423yrkande 1 och avslår motion 2002/03:MJ209 yrkande 2.StällningstagandeRiksdag, regering och olika myndigheter har gjort en rad uttalandensom rör fäbodbruket. Detta skall så långt möjligt bibehållas ochstärkas, det fria skogsbetet skall öka, fäbodvallarnas slåttermarkerskall hävdas, lantraser skall bevaras i ursprunglig miljö, traditioneroch gammal kunskap skall värnas. I flera län, t.ex. , ärfäbodbruket också av betydelse för turistnäringen, en gren som kanutvecklas vidare.Trots dessa uttalanden är nu grunden för ett levande fäbodbruk, rättentill fritt skogsbete, hotad. Den fria betesrätten regleras iägofredslagen, en lagstiftning som rättsenhetnu vill slopa. I en departementspromemoria hävdas att lagen äruråldrig och inte har någon relevans i nuvarande samhälle.Oavsett om lagen skall avvecklas eller ej bör det fria skogsbetet ävenfortsättningsvis vara reglerat via lagstiftning.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Därmed bifaller motion 2002/03:MJ423 (v)yrkande 1 och avslår motion 2002/03:MJ209 (c) yrkande 2.8. Ägofredslagstiftningen, punkt 7 (c) av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförsi reservation 8. Därmed bifaller motion 2002/03:MJ209yrkande 2 och avslår motion 2002/03:MJ423 yrkande 1.StällningstagandeUnder har det levande fäbodbruket ansetts vara ett minne avsvunna tider. Tvärtemot alla uppfattningar och slutsatser lever dockfäbodarna kvar in och ett antal yngre fäbodbrukarestartar verksamhet, byggd på äldre tiders traditioner. Fäbodbruken äri dag en liten del av svenskt jordbruk. Cirka 85 brukare finns iDalarna, ett femtiotal i , ca 45 i samt ca 15 iVästernorrland och , totalt ca 195 fäbodar. Verksamheten ärtrots sin relativt ringa omfattning mycket viktig för bevarandet avden biologiska mångfalden, värdefulla natur- och kulturmiljövärdensamt utrotningshotade husdjursraser. Därför krävs det åtgärder för attmöjliggöra bevarandet av ett levande fäbodbruk.För att bevara fäbodbruket och miljön är det viktigt att verksamhetoch boskapsskötsel kan upprätthållas på det traditionella sättet medfritt skogsbete och delvis bete på fäboden efter slåtter. Endast genombete och slåtter kan fäbodarnas särpräglade kulturlandskap bevaras ochen mängd traditioner och seder som är knutna till fäbodarna levavidare.Tamboskapen har varit och är hjärtat i fäbodbruket. Kring gårdar ochslåttermarker har man stängslat för att få ett optimalt utnyttjande avslåttermark och praktisk hantering av produkttillverkning. ärflera fäbodstugor mer av fritidskaraktär och alla är inte inhägnade,vilket orsakar problem för verksamma fäbodbrukare.I ett domstolsavgörande har en husägare fått rätt gentemot enfäbodbrukare att denne är skyldig att stänga in sina djur. Fäbodenmister sin karaktär om ett fritt bete inte sker helt eller delvis,helst som marken inte brukas med hjälp av slåtter. Ett EU-åtagande gällande fäbodar kräver att djur hålls på fritt bete i enfemårsperiod, vilket kan vara svårt att hävda och upprätthålla vid enkonflikt.Det finns skäl för en juridisk översyn av gällande lagstiftning omägofred för att skapa en hållbar situation för de verksammafäbodbrukarna och de som kommer att starta verksamhet på fäbodargällande stängsel samt för att klargöra ändamålet med fäboden somföreteelse. Det förslag som lagts fram i en departementspromemoriafrån (Ds 2002:33) om att upphäva ägofredslagenskulle kunna få förödande konsekvenser och bör inte genomföras.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad jag framför. Därmed bifaller motion 2002/03:MJ209 (c)yrkande 2 och avslår motion 2002/03:MJ423 (v) yrkande 1.9. Förvärv av hyresfastigheter, punkt 8 (m) av de (), ()och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförsi reservation 9. Därmed bifaller motion 2002/03:Bo223yrkande 5.StällningstagandeEn byråkratisk handläggningsordning präglar lagen om förvärv avhyresfastigheter. Dess tillämpning medför lång tidsutdräkt från detatt ett förvärv sker till dess lagfart kan beviljas. Vidare behandlasskilda kategorier av fastighetsägare på olika sätt. Kommunalabostadsföretags förvärv är t.ex. helt undantagna från lagstiftningenskrav. Dessa faktorer slår mot de seriösa fastighetsägare som har valtatt inte bli allmännyttigförklarade med allt vad det i övrigt skulleinnebära. Lagstiftningen öppnar också för godtycke eftersom deninnebär en förhandsprövning av en förvärvares kvalifikationer ochintentioner med förvärvet. En sådan prövning är i praktiken svår attgöra med någon träffsäkerhet. Lagens syfte att förhindra oseriösafastighetsägare har inte heller uppnåtts. Hyresgästernas berättigadekrav på ett skydd mot oseriösa hyresvärdar bör i stället tillmötesgåsgenom ordentliga möjligheter till ingripande i det fall enfastighetsägare inte visar sig fullgöra sina förpliktelser mothyresgäster och andra. I betänkandet Förvalta bostäder (SOU 1994:23)har föreslagits att förvärvslagen skall upphävas sombostadsförvaltningslagens möjligheter till ingripande skall stärkas.Enligt vår mening skulle denna ordning tillgodose de krav som kanställas på större effektivitet vad gäller att bekämpa oseriösahyresvärdar som den inte lägger hinder i vägen för ennaturlig omsättning på hyresfastigheter. Regeringen bör återkomma tillriksdagen med förslag till lagändringar som innebär att lagen omförvärv av hyresfastigheter m.m. upphävs och som även i övrigt innebäratt förslagen i det nämnda betänkandet genomförs.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad vi framför. Därmed bifaller motion 2002/03:Bo223 (m)yrkande 5.10.