bet · GQ01UBU5 · 2003-03-06 00:00:00 — Ett tillkännagivande av så generellt innehåll som motionärernaföreslår är inte meningsfullt.ResursfrågorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner om ändrat resurstilldelningssystem tillgrundutbildningen och om försäljning av högskoleutbildning till enskilda.Jämför reservationerna 8 (m), 9 (fp) och 10 (kd).Motioner och utskottets ställningstagandenResurstilldelningssystemet till den grundläggande högskoleutbildningen tasupp av i motion 2002/03:Ub486 yrkande 4. Studenten skall självbestämma var han eller hon vill förlägga sina studier och studenternas egnaval vara styrande för både plats- och medelstilldelningen. Detta kommerenligt motionärerna antagligen att leda till att vissa utbildningar, dit fåsöker sig, läggs ned och att andra, som har stort efterfrågetryck, kanbyggas ut. I en övergångsperiod är en tänkbar modell att hälften av medlenföljer studenten till inskrivningen och hälften ges lärosätet vid examen,heter det i motionen.Folkpartiet föreslår i motion 2002/03:Ub323 yrkande 4 att ett nyttfinansie- ringssystem för grundutbildningen skall utredas. Partiet villinföra en student- peng, så att studenternas val avgör fördelningen avplatser både mellan olika ämnen och mellan olika lärosäten.U t s k o t t e t föreslår att avslår yrkandena.Liknande förslag har framförts vid varje under den senaste man-datperioden. Utskottet uttalade sig i frågan senast i betänkande2002/03:UbU1 s. 64 och är fortfarande av samma mening. Grunddragen i detnuvarande resurstilldelningssystemet bör ligga fast. Uppbyggnaden av starkaoch stabila högskolor i samtliga län i landet är mycket viktig för landetsutveckling. Det är nödvändigt att lärosätena i förväg vet vilka resurser dekan räkna med att disponera under budgetåret. Med en resursfördelning somhelt styrs av stu- denternas val av studieort skulle man inte kunnatillgodose behovet av till- räckligt studentunderlag för att bygga upplärarkompetens och andra resurser vid samtliga högskolor. Fördelningen avplatser mellan olika ämnen inom ett lärosäte är helt och hållet en frågaför lokala instanser.Försäljning av utbildning till enskilda tas upp i tre motioner.Kristdemokraterna vill enligt motion 2002/03:Ub448 yrkande 17 att hög-skoleförordningen skall ändras så att det blir tillåtet att ta ut avgifterfrån enskilda studenter som kommer från länder utanför EES-området.Förslaget, som bygger på utredningsbetänkandet Advantage (SOU2000:92), innebär också att ett tillskott av stipendier måste finansieras.Motionärerna slår fast att avgiftsfriheten för svenska studenter ihögskolan skall ligga fast.I motion 2002/03:Ub286 (kd) pläderar motionären likaså för att Sverigeskall sälja utbildning internationellt. På det sättet skulle utrustning ochkom- petens kunna användas mer effektivt och kunskapen utvecklas. Det gåratt kringgå regeringens förbud att sälja utbildning till enskildastudenter, hävdar motionären och frågar om det skall behövas.Motion 2002/03:Ub321 (m) för fram förslag om att organisationer i sam-arbete med universitet och högskolor skall tillåtas att sälja akademiskutbild- ning till privatpersoner. Därmed skulle de privatekonomiskakostnaderna för att läsa upp betyg eller vänta på en önskadutbildningsplats kunna minska. Den nuvarande ordningen är enligt motionärenbåde orättvis och ineffektiv. Motionen är inte inriktad på försäljning avutbildning utomlands.U t s k o t t e t föreslår att avslår yrkandena.Principen om avgiftsfri utbildning för svenska studenter är inte ifrågasattav motionärerna, vilket är helt i överensstämmelse med utskottets uppfatt-ning. I och med den förestående utvidgningen av EU tillkommer ytterligareländer vilkas medborgare får rätt till tillträde till högre utbildning iSverige på samma villkor som svenska medborgare.Omfattningen av utbildningen i av enskilda gäststuderande frånländer utanför EES-området har inte gått att fastställa utifrån tillgängligstati- stik. De uppgifter som återges i betänkandet Advantage ärhämtade från Statistical Yearbook 1999 och innefattar utländskamedborga- re som deltar i högre utbildning, alltså bl.a. utländskamedborgare som är stadigvarande bosatta i . I en nyligen publiceradrapport från Statistis- ka centralbyrån (UF 19 ) redovisas attantalet högskolenybörjare med utländsk bakgrund, dvs. bosatta i menfödda utomlands eller vars båda föräldrar är födda utomlands, läsåret2001/02 var ca 10 000. Därtill kommer 7 220 nybörjare som varutbytesstudenter. Gäststuderande utanför utbytesprogram, s.k. free movers,ingår inte i den siffran. Hur många dessa är, och hur många av dem somkommer från länder utanför EES-området, går enligt uppgift från Statistiskacentralbyrån inte att få fram.Utredningen bakom Advantage tog inte ställning till om avgifterskulle införas eller inte. Eftersom utgångspunkten varit att antaletutländska studenter i den svenska högskolan borde öka, angav utredningenatt staten, om man bibehåller avgiftsfriheten, skulle behöva tillföra ca525 för ytterligare studieplatser och för stipendier,marknadsföring, ut- veckling av kurser, gästlärare m.m., medan alternativetmed avgiftsbelägg- ning för studenter från länder utanför EES-områdetskulle kräva ett tillskott av ca för stipendier,marknadsföringsåtgärder m.m.I proposition 2001/02:15 Den öppna högskolan tog regeringen avstånd frånförslaget att avgiftsbelägga utbildning för gäststudenter från länder utan-för EES-området (s. 187). Regeringen pekade bl.a. på att en sådanavgiftsbe- läggning skulle göra det nödvändigt att skapa en stor mängd nyastipendier, och att det skulle krävas en betydande administrativ apparatför att handha avgifter och stipendier. Vidare påpekade regeringen att enfortsatt avgiftsfri- het innebär att ställning i förhållande tillövriga nordiska länder inte rubbas, och att det finns en uppenbar risk attinflödet av utländska studenter skulle minska om införde avgifternär t.ex. våra nordiska grannländer och inte har gjort det.På förslag av utskottet avslog förslag i den-na fråga även (bet. 2001/02:UbU4 s. 41). Utöver det som sagts idet föregående vill utskottet även nu hänvisa till att det är svårt attbedöma ef- fekterna för lärosätena om man skulle få en kategori som betalaravgift för utbildningen medan andra studenter inte gör det.Att införa en möjlighet för svenska studenter som inte lyckats bli antagnatill önskad utbildning att "köpa sig" förbi medsökande skulle enligtutskottets uppfattning stå i direkt strid med strävandena att minska densociala snedre- kryteringen och att öka jämlikheten i samhället.Frågor om tillträde till högskolanUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner om ändring av kraven för grund- läggandebehörighet till högskoleutbildning, decentralisering av antagningen ochmeritvärdering vid urval.Jämför reservationerna 11 (fp), 12 (m), 13 (kd), 14 (kd) och 15 (fp, kd).Motioner och utskottets ställningstagandenFolkpartiet föreslår i motion 2002/03:Ub323 yrkande 6 att villkoren förgrundläggande behörighet skall återställas så att studentexamen från gymna-sieskolans studieförberedande program blir behörighetsvillkor för högskole-studier.U t s k o t t e t föreslår att avslår yrkandet.Behörighetsvillkoren för tillträde till grundläggande högskoleutbildninghar definierats i termer av gymnasieutbildning, såsomdenna under olika tidsperioder har varit organiserad. De nuvarandevillkoren för grundläggande behörighet fastställdes efter förslag iproposition 1995/96:184 Tillträde till högre utbildning (bet. UbU11, rskr.264) för att möta de första ungdomarna som skulle komma ut ur detprogramindelade gymnasiet. Ända sedan 1977 års högskolereform har slutfördutbildning på någon av gymnasieskolans linjer - såväl studieförberedandesom yrkesförbe- redande - kunnat ligga till grund för allmän behörighettill högskoleutbild- ning. Beslutet innebar en betydande skärpningav behörighetsvillko- ren, i och med kravet att man för att fågrundläggande behörighet (ny beteck- ning på det som förut hette allmänbehörighet) måste ha godkänt betyg i kur- ser om sammanlagt avdet antal poäng som krävs för fullständigt program.Ett viktigt motiv bakom de förändringar som gjorts i den gymnasiala ut-bildningen under har varit att göra det möjligt förungdomarna att välja gymnasieutbildning efter personligt intresse utan attdärmed riskera att hamna i återvändsgränder. Detta har också varit ett avskälen till att den nuvarande gymnasieskolans nationella program innehålleren betydande kärna av gemensamma ämnen (kärnämnen).Utskottet anser att det som föreslår skulle innebära ett stortsteg bakåt i utvecklingen av ungdomsutbildningen i gymnasieskolan.Moderaterna, för i var sin motion framkrav på decentralisering av antagningen.I motion 2002/03:Ub486 yrkande 1 sägs att det skall vara upptill varje lärosäte att avgöra vilka antagningsbestämmelser som skallgälla, så länge systemet utformas så att rättssäkerhet ochdiskrimineringslag- stiftning följs. lyfter i motion2002/03:Ub323 yrkande 7 fram vikten av att det finns flera sätt förstudenten att kunna bli antagen till hög- skolan. Högskolorna har, menarmotionärerna, en god uppfattning om vilka förkunskapskrav som behövs förolika kurser. De måste tillåtas att i större utsträckning använda sig avtester och intervjuer för att avgöra om studenten har förutsättningar fören viss utbildning. skriver i motion 2002/03:Ub448yrkande 6 att högskolorna skall ha stor frihet att utarbeta egnabehörighetskrav och urvalsmetoder utifrån utbildningens karaktär. Statenskall garantera jämlikhet och kvalitet i antagningsprocessen.Antagningsperi- oden bör vara nationellt samordnad, så att presumtivastudenter kan söka flera utbildningar och lärosäten samtidigt.U t s k o t t e t föreslår att avslår yrkandena.Utskottet anser att det behövs ett visst mått av nationell likhet när detgäll- er urvalsregler. godkände förslaget ipropositionen Den öppna högskolan att styrelsen för respektive lärosäteskulle få möjlighet att bestämma vilka urvalsgrunder som skall användas förhögst av platser- na på utbildningar som vänder sig till nybörjare.Det har fullföljts genom en ändring i högskoleförordningen (7 kap. 10 § ochen ny 16 c §), som trädde i kraft . Några erfarenhetersom ger underlag för att övervä- ga ytterligare ändringar finns därför ännuinte.Folkpartiet och tar även upp de särskilda förkunskaps-kraven, som de vill att respektive lärosäte skall få bestämma självt.Utskottet anser, liksom regeringen i propositionen Den öppna högskolan (s.57), att det är viktigt att behörighetskraven inte varierar mellanlärosätena för i huvudsak likartade utbildningar. Systemet medstandardbehörigheter är ett verktyg för att säkerställa detta. Examina medsamma benämning, eller med samma sammansättning av ämnen och poäng, börkunna värderas på samma sätt i samhället, oavsett vilket lärosäte somutfärdat dem. Detta skulle motverkas om lärosätena skulle ställa uppförkunskapskrav som skiljer dem från var- andra, och det skulle sannoliktvara till påtaglig nackdel för de nyare hög- skolorna.När det gäller själva genomförandet av antagning har varje lärosäte ansva-ret och är inte förpliktat att använda sig t.ex. av samordnad antagninggenom Verket för högskoleservice (VHS). En stor del av dem har dock valtatt göra det. Utskottet är inte berett att förorda någon skyldighet attdelta i den sam- ordnade antagningen eller att underordna sig någotnationellt beslut om an- tagningsperioder.Meritvärderingen vid antagning till grundläggande högskoleutbildning tasupp i två motioner.Kristdemokraterna föreslår i motion 2002/03:Ub444 yrkande 14 att det skallutvecklas en modell för viktning av gymnasiebetygen. Dagens modell - atturvalet grundas på genomsnittsvärdet av betygen i alla kurser - medförenligt motionärerna risk för att eleverna väljer sådana kurser där detanses vara lättare att få bra betyg.I motion 2002/03:Ub352 (fp) för motionärerna fram tanken att begreppetarbetslivspoäng skall utvidgas (yrkande 1) och att förtroendevalt politisktarbete skall ge arbetslivspoäng (yrkande 2).U t s k o t t e t föreslår att avslår yrkandena.Regeringen har aviserat att reglerna för meritvärdering av betyg sannoliktkommer att behöva ses över, när har lämnat sina förslag.Kommitténs betänkande Åtta vägar till kunskap. En ny struktur för gymnasie-skolan (SOU 2002:120) publicerades . Enligt kommittén bordeett riksdagsbeslut kunna komma och ett genomförande sketidigast /07. bör invänta regeringens beredning avGymnasiekommitténs förslag. Även frågan om hur arbetslivserfarenhet be-aktas vid urval bör kunna prövas i det sammanhanget. bör såledesavslå även motion 2002/03:Ub352.Studenternas rättssäkerhetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner om studenternas rättssäkerhet och omskadestånd vid undermålig undervisning med hänvisning till att frågornajust nu bereds i respektive hos Justitiekanslern.Jämför reservationerna 16 (kd) och 17 (c).Motioner och utskottets ställningstagandenFrågor om studenternas rättssäkerhet tas upp i tre motioner.Enligt i motion 2002/03:Ub491yrkande 2 måste hög-skolornas lokala regelverk göras bättre tillgängliga för studenter ochpersonal, och oreglerade områden måste regleras. Motionärernahävdar att varken studenter eller högskolans företrädare vet vilkaregler som gäller.Centerpartiet begär i motion 2002/03:Ub489 yrkande 7 ett förtydligande avhögskoleförordningen för att säkra studenternas rättssäkerhet.Studieuppehåll, antagning och rätten att genomgå prov bör reglerastydligare i förordningen, anser motionärerna.I motion 2002/03:Ub235 (m) föreslås att det skall tillsättas en utredningom en enskild students rätt till skadestånd vid undermålig undervisning.Med dagens regelverk kan studenten anmäla lärosätet till ,och verket har skyldighet att undersöka frågan närmare och eventuellt riktakritik mot lärosätet. Motionärerna påpekar att beslutet att studera ihögskolan inne- bär ett ekonomiskt åtagande för studenten. Om det visar sigatt utbildningen är direkt undermålig bör studenten därför även kunnakompenseras ekono- miskt, menar de.U t s k o t t e t föreslår att avslår yrkandena omtillkännagivan- den.Regeringen gav i uppdrag att ur ett rättssä-kerhetsperspektiv utreda om de författningsbestämmelser i främst högskole-förordningen som påverkar studenternas situation behöver kompletteras ellerförtydligas. Verket skulle också utreda om det i övrigt behövdes åtgärdersom stärker studenternas rättssäkerhet, t.ex. information om gällandebestämmel- ser och vägledning för högskolorna i deras arbete medföreskrifter, råd och riktlinjer. redovisade uppdraget inovember 2001 (20 åtgär- der för att stärka studenternas rättssäkerhet,rapportserie 2001:27R). Rapporten har remissbehandlats ochbereds nu i Utbildningsde- partementet.Högskoleverket behandlade en skrivelse från en student som varmycket missnöjd med en kurs i radiojournalistik i digital miljö, som an-ordnats av . I skrivelsen yrkade studenten skadestånd pågrund av att hon inte hade fått den utbildning som utlovats i kursplanenoch av den kursansvarige. Studentens klagomål, som bl.a. gälldeinformationen om kursen, antagningen av studenter, brist på ansvarigalärare, uteblivna kursmoment och mål som inte uppfyllts, bekräftades ihuvudsak av Högsko- leverket. I en skrivelse till regeringen påpekadeverket att den skada som studenten hade lidit inte kan anses orsakad avfelaktig myndighetsutövning, vilket är det som grundar skyldighet förstaten att utge skadestånd enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen (1972:207).Verket ansåg inte heller att det fanns tillräcklig grund för att anse attden information som lämnats i kursplanen varit felaktig, och att därförinte heller 3 kap. 3 § skadeståndslagen var till- lämplig. Högskoleverketansåg det otillfredsställande att skadeståndsreglerna inte är utformade såatt ett universitet eller en högskola kan bli skadestånds- skyldig även ide fall då en utbildning haft betydande brister. Regeringen borde enligtverkets mening göra en översyn av gällande regelverk.Anspråket på skadestånd överlämnades till Justitiekanslern, som handlägg-er skadeståndsanspråk mot staten i fall som detta. Justitiekanslern harännu inte avgjort ärendet. bör därför enligt utskottets meninginte ta något initiativ i enlighet med motionen.KårobligatorietUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör med hänvisning till tidigare ställningstaganden avslåmotioner om avskaffande av kårobligatoriet.Jämför reservation 18 (m, fp, kd, c).Gällande bestämmelserEnligt 4 kap. 4 § högskolelagen (1992:1434) får regeringen meddela före-skrifter om skyldighet för studenterna vid högskolorna att tillhörasärskilda studentsammanslutningar. Med stöd av detta har regeringenutfärdat förord- ningen (1983:18) om studerandekårer, nationer ochstudentföreningar vid universitet och högskolor.Motioner och utskottets ställningstagandeModerata samlingspartiet föreslår i motion 2002/03:Ub487 yrkande 7 att 4kap. 4 § högskolelagen skall avskaffas. Enligt motionärerna är det en fun-damental felbedömning att tro att man inte kan garantera en representationi högskolans organ eller en studiesocial verksamhet, om obligatoriet skulleförsvinna. De hävdar också att obligatoriet kan antas ha en snedvridandeeffekt på konkurrensen mellan olika lärosäten, eftersom dessa inte behöveranstränga sig för att utveckla nya former för studentmedverkan ochrepresen- tation. I motion 2002/03:Ub486 yrkande 9 begär partiet förslag ianslutning till ett avskaffande av obligatoriet.Folkpartiet framhåller i motion 2002/03:Ub323 yrkande 13 att kårobligato-riet utgör en kränkning av den grundlagsfästa föreningsfriheten. Partietanser inte heller att obligatoriet är nödvändigt för att studentinflytandeskall säkras.Även anser enligt motion 2002/03:Ub448 yrkande 8 attobligatoriet är principiellt felaktigt och måste ersättas av frivilligtdeltagande. Motionärerna skriver att universitet och högskolor måste blibättre på att åtgärda strukturella brister som leder till att studentkåreråterkommande måste hantera fall till följd av dessa brister. Det är interimligt att studentkårerna svarar för verksamhet som egentligen är iutbildningsanordnarens intresse, heter det i motionen.Föreningsfriheten är även för , enligt motion 2002/03:Ub489yrkande 6, det grundläggande motivet för att kårobligatoriet bör avskaffas.Dessutom hävdas i motionen att kårobligatoriet inte fyller den funktion somursprungligen åsyftades, eftersom studenterna inte känner att kårentillfreds- ställer sina medlemmars behov.Kårobligatoriet beskrivs i motion 2002/03:Ub222 (kd) som en skamfläck somstår i strid med artikel 20 i FN:s allmänna förklaring om de mänskligarättigheterna.U t s k o t t e t föreslår att avslår yrkandena.Riksdagen har behandlat liknande förslag under varje den senastemandatperioden. beslutade att kårobligatorietskulle bibehållas (prop. 1994/95:96, bet. UbU5, rskr. Regeringenanför- de bl.a. att de obligatoriska studentsammanslutningarna inte hördetill de sammanslutningar som omfattas av den negativa föreningsrätten, ochatt kommission för de mänskliga rättigheterna också hadeprövat kårobligatoriet och inte ansett det stå i strid med Europarådetskonvention angående skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande frihe- terna. Utskottet fann då att det trots ett omfattandeutredningsarbete - som redovisades i propositionen - inte hade visat sigmöjligt att nå en ur olika synvinklar acceptabel lösning på de problem somär förknippade med ett avskaffande av kårobligatoriet. Även nu hänvisarutskottet till att vid en av- vägning mellan de principiella skälen för attavskaffa obligatoriet och de praktiska fördelarna med att behålla det vägerde sistnämnda tyngst. Det har inte kommit fram något konkretförslag till hur studenternas represen- tation i högskolans organ och denstudiesociala verksamhet som de obligato- riska studentsammanslutningarnabedriver skall garanteras vid ett avskaffande av obligatoriet. Utskottetutgår från att den systematiska granskning av hög- skoleutbildningenskvalitet som genomförs av kom- mer att avslöja omnågra lärosäten försummar att uppmärksamma strukturella brister iverksamheten och leda till att lärosätena själva tar ansvar för att åt-gärda sådana.Övriga studentfrågorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör inte göra något tillkännagivande om studentkontrakt.Utskottet föreslår också, med hänvisning till pågående arbete i , att skall avslå ett motionsyrkande om åtgärderför att minska alkoholkonsumtionen bland studenter. Ett yrkande omuppföljning av studenternas lärartid avstyrks med hän- visning tillpågående arbete i Utbildningsdepartementet.Jämför reservationerna 19 (fp) och 20 (v, mp).Motioner och utskottets ställningstagandenFolkpartiet begär i motion 2002/03:Ub323 yrkande 12 ett tillkännagivande ominrättande av studentkontrakt. Sådana bör enligt motionärerna upprättas avvarje lärosäte och innehålla principer för hur bl.a. rättning ochbetygssätt- ning skall gå till samt studenternas skyldigheter, inte minstatt ägna tid och kraft åt studierna. Studenten skall ha rätt att överklagasitt betyg eller få sin uppsats bedömd av någon annan, i sista hand avinstitutionens professor. Kontraktens precisa innehåll kan variera mellanlärosätena och skillnaderna mellan dem vara ett av underlagen när studentenväljer lärosäte för sina studi- er. Även för doktorander bör det finnaskontrakt, som skall ange exempelvis hur mycket handledning doktoranden kankräva.U t s k o t t e t föreslår att avslår yrkandet.Möjligheten att överklaga betyg ingår bland de förslag om förstärkning avstudenternas rättssäkerhet som bereds inom Utbildningsde-partementet (jfr ovan). Motionärerna redovisar inte närmare vilkarättsverk- ningar kontraktet avses ha för studenten eller för lärosätet.Utskottet anser inte att bör göra något tillkännagivande omstudentkontrakt.I motion 2002/03:Ub317 föreslår ett tillkännagivande om atthögskolorna i samverkan med studentorganisationer bör vidta åtgärder föratt minska alkoholkonsumtionen bland studenterna. Bland de yngre studenter-na () dricks det betydligt mycket mer än bland andra ungdomar isamma ålder, vilket innebär att de riskerar att lägga grunden till framtidaalkoholism och även att få försämrade studieresultat. Studentnationer ochliknande organisationer är ekonomiskt beroende av intäkter av sinalkoholför- säljning, och det finns därför inget incitament för dem attbegränsa utskänk- ningen. Det krävs att högskolorna tillsammans medstudentorganisationerna vidtar konkreta åtgärder som minskaralkoholkonsumtionen bland studenter, heter det i motionen.U t s k o t t e t föreslår att avslår yrkandet omtillkännagivande.Den ökande alkoholkonsumtionen i samhället och i synnerhet bland ung- domarär enligt utskottets mening ett allvarligt problem. godkändevåren den huvudinriktning av alkoholpolitiken som regeringenföreslagit i proposition 2000/01:20 Nationell handlingsplan föralkoholpolitiken (bet. SoU8, rskr. Det innebär att målet föralkoholpolitiken skall vara att minska alkoholens medicinska och socialaskadeverkningar. Detta skall ske genom åtgärder mot skadligtdryckesbeteende och genom att sänka den totala alkoholkonsumtionen. Somsärskilt prioriterade delmål anges bl.a. att skjuta upp alkoholdebuten,minska berusningsdrickandet och åstadkomma fler alko- holfria miljöer. Föratt genomföra handlingsplanen tillsattes därefter en kom- mitté (dir.2001:22). Denna, som tagit namnet , har till uppgift attsamordna insatserna på nationell nivå för att förebygga alkohol- skador ochatt i samspel med kommuner och landsting stimulera insatserna på regionaloch lokal nivå. har knutit till sig en referensgruppbestående av företrädare för högskoleledningar, studentkårer ochstudenthäl- sovårdsorgan. En enkätundersökning om studenters alkoholvanor,som ge- nomförts av en forskare på uppdrag av ,presenterades på en konferens anordnad av Alkoholkommitténoch kommer att publiceras. Kommittén skall verka som hand- lingsplanen omfattar, dvs. t.o.m. år 2005.Vänsterpartiet vill också, enligt motion 2002/03:Ub318, att regeringenskall ta initiativ till att utveckla enhetliga, jämförbara mått för attberäkna och följa upp studenternas lärartid, dvs.