bet · GQ01KUU2 · 2003-05-22 00:00:00 — Vi vet inte vem det blirberoende på hur domstolen dömer.Presidenten i kommissionen är ocksåindragen genom premiärminister.Det här är väldigt allvarligt i sig. Menjag tror att det allra allvarligaste äratt ingen ledande inom EU ger någrasignaler om man tycker det här är en svårsak eller om man accepterar det. Det hörsingenting från EU. Jag tror att detta ärförödande för tilltron bland medborgarnai dag. Utan den tilltron kan EU väldigtlätt råka i kris. Jag skulle gärna viljahöra hur panelen ser på det.Frida : Min fråga är följande:Ser EU:s medlemmar positivt på endynamisk utveckling av en europeisksäkerhetspolitik, det vill säga enutveckling av EU:s säkerhetspolitik somman inte riktigt vet var den slutar?Finns det någon slutgräns när det gällerEU:s roll och ambition inom detsäkerhetspolitiska området?Maud : Jag har en enkel fråga. KanEU överleva i längden utan en gemensamutrikes- och säkerhetspolitik?Lena : von der Eschhade ju många negativa synpunkter pådiverse personer som företräder EU påolika sätt. Det är bara i den månpersoner faktiskt blir dömda som vi ocksåskall anse dem dömda. Jag tyckte attlistan blev lite lång.Vi har haft åsikter om den italienskaregeringen, och då talar jag inte omsådana saker som att man är lagförd ellerinte, utan jag menar mer den politik somman står för och det partierna där stårför. Det har vi demonstrerat i olikasammanhang. Men EU bestämde sig för atteftersom det italienska folket har valtden här regeringen skulle man förhållasig till den. Sedan får vi ta depolitiska svårigheterna vartefter om deuppstår. Än så länge har det inte varitså komplicerat. Vi får väl se hur detkommer att bli under det italienskaordförandeskapet. Det är faktiskt ganskaspännande att se hur det kommer att tasig ut.Jag talar för en dynamisk utveckling avden gemensamma säkerhets- ochutrikespolitiken. Jag talar om att denskall mogna fram och växa fram. Den skallinte institutionaliseras fram ellerpiskas fram. Det tror jag inte på . Då ärfrågan om det finns någon slutpunkt. Nej,jag ser inte att det finns någonslutpunkt. Vi skall försökaleva upp till de ambitioner som vi haroch de regler som finns i fördrag ochbeslut. Det här kan ju ändras hela tiden.Jag tror att det vore ganska olyckligtatt sätta upp någon sorts finalitet,någon slutpunkt, här. Världen kommer helatiden att förändras. Våra möjligheter attagera kommer att förändras. Jag tror inteatt vi någonsin kommer i den situationenatt vi lever i en värld utan konflikter.Konflikter är en del av mänsklighetenssamvaro. Det gäller inom familjen,samhällen och internationellt. Dethandlar om att hittaciviliserade lösningar på dessakonflikter.Den sista frågan, om EU kan överleva utanen gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik, tycker jag är väldigtintressant. Jag kan inte säga att jag hartänkt på det på det sättet. skullejag känna att det vore väldigt konstigt.Jag tycker ändå att vi har kommitvarandra ganska nära även på det området.Skulle det spricka upp skulle detnaturligtvis få stora konsekvenser ävenför annat samarbete. Det skulle fånegativa konsekvenser för andra delar avvårt samarbete inom EU. Det jag har lärtmig av EU är att man klarar alla möjligakriser och konflikter. Man skulle säkertklara en väldigt stor konflikt även pådet utrikespolitiska området om detsamarbetet tillfälligtvis skulle sprickaupp helt och hållet. Jag tror att manhittar sätt att överleva även då, men detvore olyckligt. Jag tycker i stället attvi skall gå framåt mot en gemensamutrikes- och säkerhetspolitik.Anthony : First of all let me beginto go back very quickly to the questionthat I couldn't comment on before ontechnology. The questioner suggested thattechnology was a divisive force, that itwas tending to increase the gap acrossthe and was disintegrating.Historically I think technology has beensomething that has been shared. Theindustrial revolution was very quicklyshared. The developments in technologylike IT and so on have been very quicklyshared. I think the Internet is now atremendous force forintegration and offers opportunitieswhich didn't exist before for many peoplearound the world. I think it is a verydepressing way to look at it to see thissort of gap getting wider and wider. 't quite share your despair that wecan never catch up. I rather hope that wedon't catch up in the area of militarytechnology. But I believe that we can bea very powerful, strong, useful andcontributory power in civil technology.On the question of integrity I thinkthat's clearly a very important issuethat population must haveconfidence in the institutions of theEuropean Union and in the integrity ofthose running them. It's a very seriousthing when people distrust the wholeprocess of Europe and believe it to becorrupt. There is a difficulty in Europe- as we get larger we are dealing withsocieties which have very differentnational traditions. It may seem strangeseen from , but as seen from manycountries in the south of Europe theylook to for a greater integrityof government and less corruption,because they see it as a force that canhelp develop their tendencies withintheir national policies.Overall, having worked in the Europeaninstitutions, which I have done now forthe last four years and also for fouryears in the early 90's, I have to saythat the levels of corruption are verymuch less than the reputation that Europehas in and, I suspect, also inStockholm. I have been very impressed bythe quality of the people working in thesocial institutions and their integrityand competence, I may say.On the question of whether the EuropeanUnion can survive without an effectiveCommon Foreign and Security Policy myanswer would be yes. It can survive,because nobody really knows what theEuropean Union is and what it shouldaspire to become. So it could survive,but it would be a far less useful andimportant body than I think it should beand can be. So I think that we are rightto be pressing for a Common Foreign andSecurity Policy. As I said, I don't thinkit is ever going to be perfect. It willnever be as if it was the policy of asingle state, but I think it's veryimportant and I think it can enableEurope to become what my vision of it is.My vision is that it is something whichbuilds on what is best about the nation-states in Europe, their differenttraditions, cultures, languages andhistorical experiences, but overcomeswhat has been worst about the nationstates over our history: xenophobia,distrust of each other, mutuallydestructive policies - both military, intrade and in monetary affairs. We canbuild on what is best about the nationsand overcome the xenophobia and the warthat has been its historical tradition.Christopher : I agree with Anthonyfor once - that we can survive without aneffective Common Foreign and SecurityPolicy. We would be much better off if wehad a sophisticated one. But it isinteresting that we still use a differentlanguage. I see the documents from theConvention, and they talk about the CFSPand now the as opposed to the ESDP, and thenthe documents go on to a chapter onforeign policy and a CSDP. It is not thesame thing yet, and that is because wecan do certain things better than we cando other things. We are in a process ofchange, and it is organic, as colleagueshave said.Of course, in the crude sense itdepends on the external threat. If wehave a major external threat agaist us inEurope and we don't have an effectivesecurity and defence policy we are inserious difficulty. But nobody can seejust at the moment a serious externalborder-crossing style threat. The threatsthat people talk about have actually moreto do with a sort of pressure of the poormajority of the world wanting some sliceof our very pleasant, comfortable,civilized, prosperous world and that thattakes the form of illegal migration andso on. In that sense, if enlargement isforeign policy so and homeaffairs have now become foreign policy.Things need to be made more consistent,and to be made more consistent in thehead - not just in the institutions. Soit seems to me.On one other aspect of foreign securitypolicy we've talked a lot about theupdating of the Petersberg task, which Ithink will happen in the way that hasbeen described. On one area thePetersberg task, which is what we say wecan do at the moment as the realisticstatement of what the EU can do on thesecurity front, has not been thoughtthrough or updated, however. It is interms of its geographical reach. Are weonly doing these things in the nearabroad? we can even do themeverywhere in the world wherever there isa demand or wherever somebody says: "Youought to, that's your responsibility!" Itwould be foolish to put into a treatythat we only do things in the nearabroad, but we still should have somesense of foreign policy planning andearly warning which makes us probablyconcentrate on some things rather thanother things. We should have debatesabout these matters. Interestinglyenough, we talked about the need forearly warning on the issue. We havegot a policy planning and early-warning-unit in the Council Secretariat. It shows the limits ofinstitutions. People might well have beensaying: "'t forget about !" But ifit is not the political will nothingreally happens.My last point is to come back to thequestion about the confidence ofcitizens. I can't really say anythingabout the politicians, although we know -and I say this as a lover of - thatconviction in is only the start ofthe whole process effectively. It takesten years to challenge all the rest ofit. So we just have to wait for a longtime to see what happens there, and I amafraid the public will be cynical anyway,whatever happens.But actually I think things are a lotbetter than a hundred years ago, and notjust in terms of corruption. When I thinkof , whose country and indeedfamily was marked by the savagery of theFirst World War and the blood-letting ofmillions of lives in that conflict, Ithink that the sense of the impotence ofordinary people in the early stages ofmodernization fade into the great meat-mincer of war. It is striking and tragic.That has informed all our views aboutwhat we want Europe to be now. I thinkalthough citizens have many disadvantagesvis-à-vis politicians, they are now onthe whole more interested and bettereducated and they have more of anopportunity to participate. They don'talways take those chances. They leave it,often to the elites. But when things gethot you do see a million people on thestreets of . This is listened to ina way that did not exist before the FirstWorld War, when there, as we know, was anattempt to get a kind of socialistinternational against war, which failed.There was a sense of completepowerlessness. So I am a bit moreoptimistic on that front.My only warning would be that althoughwe must be international it would bestupid for Europe to be isolationist andforget what's going on in the rest of theworld. We mustn't make the opposite erroreither of assuming that because we areEurope and potentially a big player wecan play the great game of internationalrelations in the old way or on the sameterms as the . We are goingto have to make some choices, and we aregoing to have to be careful not to gettoo involved, because we cannot actuallyachieve things without imposing thosesame kind of costs on our citizens whichwe have shied away from historically.On the plane over yesterday I read aninteresting article in the SAS flightmagazine. It was an interview with HansBlix. I don't know whether he got it fromsomeone else or if it is his own, but Ithink it is an old quotation. He quoted:"The noble art of losing face may one daysave the human race." I have a great dealof sympathy with that.Katarina : Jag har först bara ettlitet klargörande. När jag säger attEuropa på bredden inte kan nå upp tillden amerikanska teknologin menar jag denmilitära tillämpningen. Det var det somjag avsåg.Kan klara sig utan en gemensamutrikes- och säkerhetspolitik? Nej,troligen inte därför att så mycket av denfortfarande är internt europeisk. Baradet faktum att man skapar institutionerför att undvika åternationalisering ochkonflikt mellan medlemmarna i sig ärfortfarande ett arbete in progress, föratt inte tala om att ytterligareintegrera de europeiska länder som ännuinte är med. Den energi som dettafortsatta integrationsprojekt kommer attkräva skall man inte underskatta, meninte heller värdet av det iinternationell politik.När det gäller prioriteringar utanförEuropa måste man nu förhålla sig till detMellanöstern som på allvar har gåttin i. I övrigt gäller det naturligtvisAfrika, som är fortsatt nära européernapolitiskt och av många skäl.Ännu viktigare än utrikes- ochsäkerhetspolitiken är dockhandelspolitiken. Det skulle bli riktigtallvarligt i internationell politik omden nuvarande förbistringeninstitutionsmässigt efter Irakkrigetskulle spilla över på handels- ochfinanspolitiken. Jag tror inte att detfinns någon anledning att tro att denskall göra det, men vi står inför någraviktiga rundor av samtal nu inom ramenför handelspolitiken till att börja med.Det är naturligtvis viktigt att visa attdet inte uppstår allvarliga problem där,för då är vi på väg in i ett nyttpolitiskt landskap.Talmannen: så mycket! Detta varsista ordet från oss i panelen.I would very much like to thank the twoindependent British citizens, one fromthe academic side, autonomous andindependent, and one representing theCommission as an integral but autonomouspart of institutions andUnion. You are definitely very welcome asher Majesty's ambassador to Stockholm.Thank you very much for attending!Ett varmt tack till det sammansattautskottet för det arrangemang som ni hargjort den här dagen - !1 Dokument CONV 459/02 (arbetsgrupp VII)respektive CONV 461/02 (arbetsgruppVIII).2 Dokument CONV 685/03.