bet · GR01BOU3 · 2003-11-20 00:00:00 — Förbudet hindrar dock inte att en konkurrerandeorganisation tar över förhandlingsrätten för hyresgästerna i ett vissthus (eller för en grupp hus), förutsatt bl.a. att denna organisationåtnjuter hyresgästernas förtroende och har tillräckliga kvalifikationerför att sköta ett regelbundet förhandlingsarbete med hyresvärden.Utskottet kan således konstatera att det inte råder någon monopolsituationför en viss förhandlande hyresgästorganisation, varken vad gällerförhandlingsrätten för de enskilda hyresgästerna eller i förhållande till enannan konkurrerande hyresgästorganisation. Inte heller finns det fog förden i motionerna framförda kritiken mot den grundläggande ordningen iövrigt.I den ovan berörda s.k. trepartsöverenskommelsen betonas vikten av attenskilda hyresgästers önskemål om avvikelser från ett "normalt" hyreskontrakttillgodoses så långt det är möjligt. Det kan enligt organisationerna gällaolika slag av installationer i lägenheten, service eller avstående frånservice eller underhåll för att minska boendekostnaden. För att åstadkommadetta har de föreslagit att det skall införas en möjlighet att ingåbindande flerårsavtal om individuella anpassningar. Regeringen har i sinadirektiv till (dir. 2003:52) ansett att detfinns anledning att se över förutsättningarna för en hyresgäst att göraolika slag av tillval och frånval. Frågan om överenskommelser om etttillval eller ett frånval bör kunna ske genom ett särskilt flerårigt avtalbör därvid övervägas. Uppdraget skall redovisas senast den 30 april 2004.Mot bakgrund av vad som anförts avstyrks även fp- och kd-motionerna i sinhelhet.Bostadsförvaltningslagen m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslagen om förändringar av bostadsförvaltningslagenm.m. Jämför reservationerna 7 (m) och 8 (v).I motion 2003/04:Bo267 (s) föreslås en översyn av bostadsförvaltningslagenvarvid särskilt bör övervägas (a) att hyresnämnden eller kommunen i förstahand skall utse det på orten befintliga kommunala bostadsföretaget somförvaltare för fastigheter ställda under särskild förvaltning, (b) atttvångsinlösen skall vara möjlig även då brister i förvaltningen utgörs avfastighetsägarens personliga kvalifikationer och det framstår som utsiktslöstatt bristerna kommer att upphöra och (c) att en tvångsförvaltninginte skall kunna falla på grund av att kommunen eller hyresnämnden, avolika skäl, inte utser förvaltare. Enligt motionärerna skall det intevara möjligt för en fastighetsägare att komma undan nödvändiga åtgärderberoende på att en kommun har dåliga rutiner (förslag om tillkännagivande).Förslaget i motion 2003/04:Bo258 (m) yrkande 4 avser att lagen om förvärvav hyresfastigheter skall avskaffas och ersättas av nya regler ibostadsförvaltningslagen som ger ordentliga möjligheter till ingripande i defall där fastighetsägare visar sig inte fullgöra sina förpliktelsergentemot hyresgäster och andra. Motionärerna pekar på att lagstiftning meddenna inriktning föreslagits av Utredningen om förvärv och förvaltning avhyreshus i (SOU 1994:23) (förslag om tillkännagivande).Bostadsförvaltningslagen (1977:792) innebär bl.a. att ingripanden kan skegenom särskild förvaltning (förvaltningsåläggande och tvångsförvaltning)eller inlösen. Vid förvaltningsåläggande skall fastighetsägaren självöverlämna förvaltningen till någon annan. Vid tvångsförvaltning skallhyresnämnden utse förvaltare, och fastighetsägaren utestängs i praktikenhelt från fastighetens skötsel. Inlösen förutsätter att tvångsförvaltningprövats och det visat sig att denna inte gett avsett resultat.Vid sin senaste behandling av ett mot m-motionen svarande yrkande anfördeutskottet följande (bet. 2002/03:BoU8). Utskottet anser att lagstiftningenbör vara sådan att oseriösa eller på annat sätt olämpliga förvärvare avhyresfastigheter i möjligaste mån hindras från att över huvud taget kommain på fastighetsmarknaden och att i ett sådant system förvärvslagenfortfarande är ett viktigt instrument. Ju effektivare denna lag är, destomindre blir behovet av att ingripa mot försumliga hyresvärdar och destomindre olägenheter uppstår för hyresgästerna.Utskottet finner skäl att vidhålla den redovisade ståndpunkten.Bostadsförvaltningslagen har varit i kraft . Under 1990-taletsförsta hälft blev lagen om förvärv av hyresfastigheter ochbostadsförvaltningslagenföremål för två utredningars överväganden. Den först verksamma utredningenföreslog att förvärvslagen skulle avskaffas sombostadsförvaltningslagenskulle skärpas (SOU 1994:23). Den senare utredningen föreslog vissaändringar av förvärvslagen men inte någon förändring avbostadsförvaltningslagen.Den föreslog dessutom vissa ändringar av reglerna om åtgärdsföreläggande(SOU 1996:148). Det är värt att notera att utredningen vid sina övervägandenom bostadsförvaltningslagen i huvudsak utgått från det faktamaterial somden tidigare utredningen redovisat. Någon ny undersökning hade såledesinte genomförts. Dock hade tillgänglig statistik fogats till det gamlamaterialet.Enligt utskottets mening talar en del omständigheter för att en utredningpå nytt skulle ges i uppdrag att överväga vilka möjligheter som skallfinnas för att ingripa mot försumliga och på annat sätt olämpliga hyresvärdar.S-motionären har pekat på några frågor som behöver uppmärksammas. Utskottetär däremot inte berett att föreslå att en utvärdering och översyn meddetta syfte genomförs enbart beträffande bostadsförvaltningslagensbestämmelser. En sådan utvärdering och översyn bör i stället ske i ett vidaresammanhang, omfattande också bl.a. förvärvslagens bestämmelser och reglernaom åtgärdsföreläggande. Utskottet finner inte tillräckliga skäl att nulämna förslag om att en sådan utredning kommer till stånd.Utskottet avstyrker på anförda skäl såväl s-motionen som m-motionen.AndrahandsuthyrningUtskottets förslag i korthetUtskottet bör avslå motionsförslagen om andrahandsuthyrning avseenderätt till förstahandsavtal, jämför reservation 9 (v, mp) och särskiltyttrande 3 (m, fp),överhyra, jämför reservation 10 (v, c) och särskilt yttrande 3 (m,fp),blockuthyrning, jämför reservation 11 (v) och särskilt yttrande 3 (m, fp),ochbesittningsskydd, jämför reservation 12 (v) och särskilt yttrande 3 (m,fp).Rätt till förstahandsavtalFörslaget i motion 2003/04:Bo231 (v) yrkande 2 avser att en andrahandshyresgästskall kunna träda i förstahandshyresgästens ställe om dennes hyresrättupphör. I motionen påpekas att med dagens hyresrättsliga regler ingenandrahandshyresgäst i en sådan situation kan göra något för att bo kvar,oavsett vad som ligger bakom att förstahandsavtalet upphör eller vilkaomständigheter som gäller för andrahandshyresgästen, såsom andrahandsavtaletslängd (förslag om tillkännagivande).Motionsförslaget synes närmast gå ut på att i åtminstone vissa situationeren andrahandshyresgäst på något sätt skulle tilläggas en rätt att mothyresvärdens vilja ingå ett förstahandsavtal eller överta hyresrätten. Ensådan ordning kan, i varje fall vid en första anblick, framstå som skälig.Det kan gälla om t.ex. andrahandsavtalet varat . Utskottetbefarar emellertid att en möjlighet att bo till sig ett förstahandskontraktskulle komma att utnyttjas också för planerade överlåtelser av en hyresrätt.En möjlighet att bo till sig ett förstahandskontrakt kan också befarasleda till att andrahandskontrakten skulle öka i attraktivitet, vilketskulle leda till en större marknad för sådana kontrakt med alla de nackdelarsom är förbundna med denna marknad. Mot denna bakgrund är utskottet inteberett att föreslå att den i motionen åsyftade ordningen skallbli föremål för utredningsinsatser. V-motionen avstyrks.ÖverhyraI motion 2003/04:Bo231 (v) yrkandena 3 och 4 lämnas förslag som avser attmotverka att överhyror tas ut vid andrahandsuthyrning. Motionärerna avseratt få till stånd en granskning av andrahandshyrorna. I motionen föreslåsdärför att en hyresvärds medgivande respektive en hyresnämnds tillståndtill andrahandsuthyrning skall förutsätta att någon överhyra inte tas ut(förslag om tillkännagivande). Vidare lämnas förslag om att enförstahandshyresgästs uttag av överhyra skall rubriceras som ocker, vilket skallkunna utgöra grund för att dennes hyresavtal skall upphöra (förslag omtillkännagivande).Hyreslagen ger särskilda möjligheter för en andrahandshyresgäst attåterkräva överhyra (55 d § hyreslagen). Sådana möjligheter finns inte fören förstahandshyresgäst. Enligt vanliga regler kan hyresnämnden fastställaskälig hyra för framtiden.Utskottet finner skäl att vidhålla sin tidigare negativa inställning ifrågan om att utöka fastighetsägarens kontrollansvar till att omfattauttag av överhyror (se bet. 2001/02:BoU13). Utskottet anser alltså inteatt det skulle vara ett särskilt effektivt sätt att minska uttagen avöverhyror om man skulle öka fastighetsägarens kontrollmöjligheter. Det äri och för sig naturligt att en fastighetsägare vill ha så fåandrahandshyresgästeri sitt hus som möjligt, men när väl ett medgivande eller tillstånd tilluthyrning föreligger torde en fastighetsägare knappast ha tid ellerresurser att närmare intressera sig för den hyra en andrahandshyresgästbetalar. Det synes också svårt att sanktionera en utebliven eller felaktigtutförd kontroll. Förutsättningarna för hyresnämnden att lämna tillståndtill andrahandsuthyrning bör inte bli föremål för någon särreglering idet nu aktuella avseendet.Det kan nämnas att utskottet under förra avstyrkte en motionsom bl.a. gällde en bostadsrättsförenings kontroll av andrahandshyror.Utskottet pekade bl.a. på de möjligheter (här redovisade ovan) som finnsatt komma till rätta med överhyror (bet. 2002/03:BoU2).Mot bakgrund av de möjligheter hyreslagen anvisar för att återkräva enredan erlagd överhyra och att för framtiden sänka en avtalad sådan hyraär utskottet inte berett att ställa sig bakom motionärernas krav påregeländring.Om ett uttag av överhyra utgjorde en förverkandegrund kan resultatet bliatt förstahandshyresgästen förlorar sitt kontrakt och andrahandshyresgästendärmed ställs utan bostad. En andrahandshyresgäst skulle knappast underhyresförhållandets gång ha ett intresse av att uppmärksamma fastighetsägarenpå den överhyra han betalar. Den föreslagna ordningen synes därför bliett alltför svagt instrument. V-förslaget i denna del skulle ha störreskäl för sig om det kopplades ihop med det ovan behandlade förslaget omen rätt för andrahandshyresgästen att ta över hyresrätten frånförstahandshyresgästen. Utskottet har dock funnit skäl att avstyrka dettaförslagoch finner därför inte heller skäl att tillstyrka v-motionen i nu senastbehandlad del.Utskottet vill rikta uppmärksamheten mot att flera av de problemsom finns på andrahandsmarknaden i många kommuner ytterst är beroende påatt bostadsbyggandet i dessa varit alltför lågt och att det är genom ettökat byggande som problemen löses mest effektivt.Utskottet avstyrker således v-motionens yrkanden 3 och 4.BlockhyresavtalFörslaget i motion 2003/04:Bo231 (v) yrkande 7 avser att blockuthyrningskall föreligga så snart tre eller fler lägenheter hyrs från en och sammahyresvärd, dvs. oavsett om upplåtelsen sker vid ett och samma tillfälleeller genom ett eller flera avtal (förslag om tillkännagivande).En hyresgäst som hyr en bostadslägenhet i andra hand av en hyresvärd somhar hyrt lägenheten genom s.k. blockhyresavtal har numera sammabesittningsskydd som hyresgäster som hyr direkt av fastighetsägaren. Dennautvidgning av besittningsskyddet tillkom genom en lagändring som trädde ikraft den 1 april 2002.I samband med regeringsförslaget till den ovan nämnda lagändringen togutskottet ställning till ett motsvarande motionsförslag (bet. 2001/02:BoU3).Utskottet som avstyrkte motionsförslaget anförde: "Den utvidgning avbesittningsskyddet som regeringen föreslår gäller om upplåtaren har hyrtlägenheten tillsammans med minst två andra lägenheter för att hyra ut demi andra hand. Regeringen har i den nya bestämmelsen anknutit till vad sommenas med ett blockhyresavtal i en annan hyreslagsbestämmelse som medgeratt det i blockhyresavtal tas in förbehåll som strider mot hyreslagenstvingande bestämmelser (1 § sjätte stycket). Enligt utskottets meningsynes detta mest lämpligt. "Utskottet finner inte skäl att nu inta en annan ställning i frågan ochavstyrker därför motionen.BesittningsskyddFörslaget i motion 2003/04:Bo252 (v) yrkande 8 avser ett förstärktbesittningsskydd vid andrahandsuthyrning med sociala/kommunala kontrakt(sekundära bostadsmarknaden) med syfte att hyresgästen inte skall haorimliga hyresvillkor som rör vård och tillsyn (integritetsskydd m.m.) ochatt hyresgästen skall ges möjligheter att få ett förstahandsboende,antingen att andrahandskontraktet omformas till ett förstahandskontrakteller, om hyresgästen själv vill, denne garanteras en annan bostad medförstahandskontrakt (förslag om tillkännagivande).Kommunen har rätt att utan hyresvärdens medgivande eller hyresnämndenstillstånd i andra hand upplåta en lägenhet den hyr (39 § andra styckethyreslagen). En andrahandshyresgäst har inte något besittningsskydd omhyresförhållandet upphör innan det varat i följd (45 § förstastycket 1 hyreslagen). Iakttar hyresvärden gällande hyres- och uppsägningstiddessförinnan är andrahandshyresgästen skyldig att flytta, oavsetthyresvärdens skäl för uppsägningen.Vid längre hyresförhållanden kan hyresgästen ha avstått från sittbesittningsskydd. godkänt ett avstående av besittningsskyddföreligger inte något skydd vad gäller en uppsägning som grundas på deomständigheter som föranlett avståendet.Även om ett andrahandsavtal är förenat med besittningsskydd är det iallmänhet svagare än när det gäller ett förstahandskontrakt. Det ligger såatt säga i sakens natur att andrahandsavtal inte skall gälla på sammasätt som avtal i första hand. En andrahandshyresgästs rätt till lägenhetenfaller i och med att förstahandshyresgästens avtal upphör, t.ex. på grundav att denne säger upp avtalet.Hyreslagen har ändrats så att en hyresgäst som hyr en bostad iandra hand av en hyresvärd som i sin tur har hyrt den tillsammans medminst två andra lägenheter för att hyra ut dem i andra hand (blockhyra)skall ha samma besittningsskydd som en förstahandshyresgäst (bet.2001/02:BoU3). Lagändringen berör en del av de hyresgäster som motionen avser,men torde inte innebära en reell förändring av de förhållanden motionärernaavser. Skälet till detta är bl.a. att andrahandshyresgästens avstående avsitt besittningsskydd kan göras till förutsättning för förhyrningen.Utskottet behandlade ett liknande motionsförslag och uttaladebl.a. följande (bet. 2002/03:BoU7):Enligt nu gällande regler skyddas andrahandshyresgäster under de två förstaåren av hyresförhållandet i sin besittning endast av de regler som gällerom hyres- och uppsägningstider. Är hyrestiden mycket kort betyder det atthyresgästen snabbt kan förlora sin lägenhet. Hans möjligheter att få sinahyresvillkor ändrade påverkas på ett praktiskt plan av att han kan sägasupp utan att han har några enligt lagen givna möjligheter att få sitthyresavtal förlängt. De hyreskontrakt som avses i motionen utgör vanligentillsammans med andra åtgärder ett led i samhällets insatser för att denenskilde skall få det stöd, den vård eller annan hjälp han behöver. Hursamhällets insatser närmare skall utformas är och bör naturligtvis varaindividuellt betingade. Enligt socialtjänstlagen skall den verksamhet sombedrivs som socialtjänst i samtliga fall bygga på respekt för människorssjälvbestämmanderätt och integritet. Vanligen torde hyresrättsligaöverväganden av gängse slag inte utan vidare kunna appliceras på dehyreskontraktdet är fråga om. reagerar en hyresgäst mot de villkor som gällerför hans fortsatta boende eller mot tillämpningen av dessa. Det harframgått att det ofta saknas möjligheter för honom att enligt hyreslagen tastrid i frågan. I övrigt torde hyresgästen i allt väsentligt endast genomRiksdagens ombudsmäns verksamhet och annan tillsyn över socialtjänstenoch annan myndighetsutövning kunna få till stånd ett ingripande mot sådanauppställda villkor för ett fortsatt boende som inte är godtagbara.Kommittén för hemlösa (SOU 2000:14) har behandlat förhållandena på densekundära bostadsmarknaden och uttalat att det är väsentligt att kommunernatillsammans med berörda bostadsföretag ingår en överenskommelse därformerna och villkoren för andrahandskontrakt klargörs. Det bedömdes somoacceptabelt att hyresgäster med andrahandskontrakt hos socialtjänstenvilka har skött sig klanderfritt, skall nekas förstahandskontrakt ochdärmed tvingas underkasta sig onormala hyresvillkor.Kommittén för hemlösa har i sitt slutbetänkande återigen behandlatkommunernas andrahandsuthyrning (SOU 2001:95) och framhållit bl.a. att detär väsentligt att öka tryggheten och självständigheten i boendet förandrahandshyresgästen och därvid påtalat vikten av att långa kontraktstidertillämpas och att eventuellt vidhängande hyresvillkor inte strider mothyreslagen samt lämnat en uppmaning om att förstahandskontrakt skalltillämpas i större utsträckning. Kommittén anser att det finns skäl försocialnämnderna att aktivt verka för att andrahandsuthyrningen reduceras.Utskottet kan ställa sig bakom de ovan refererade uttalanden som kommitténgjort. Förhoppningsvis kan de till kommunerna och bostadsföretagen ställdaförslagen leda till förbättringar varigenom motionsförslaget åtminstonedelvis skulle bli tillgodosett. Utskottet är nu inte berett att föreslåutredningsinsatser om förändringar av hyreslagen i anledning av motionen.V-motionen avstyrks därför.Utskottet finner inte anledning att ändra sin inställning. V-motionenavstyrks således.Förutsättningarna för vräkningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslagen omobligatoriskt samrådsförfarande, jämför reservationerna 13 - motiv. - (m,fp) och 14 (kd, c), ochbetalningsförsummelse, jämför reservation 15 (v).Samrådsförfarande och betalningsförsummelseI motion 2003/04:Bo261 (kd) yrkande 5 lämnas förslag om en översyn medsikte på att ett samrådsförfarande mellan fastighetsägaren och socialnämndenblir obligatoriskt inför hot om vräkning på grund av förverkande (förslagom tillkännagivande). I reservationen till förmån för ett liknande förslagsom lades fram under föregående (res. nr 4 till bet. 2002/03:BoU7)utvecklades tanken om samråd så att det skall ställas krav på hyresvärdenatt medverka i ett samråd och att detta skall utgöra en förutsättning föratt en vräkning skall få beslutas. I det fall att hyresgästen inte villmedverka skall ett uteblivet samråd inte hindra vräkning.Förslaget i motion 2003/04:Bo252 (v) yrkande 5 (partimotion) avserförändringar av 46 § hyreslagen i fråga om betalningsförsening. Hyresgästernasbesittningsskydd bör stärkas genom förbättrade förutsättningar för dematt kunna behålla sina kontrakt. Ingen borde kunna avhysas enbart på grundav försenade hyresinbetalningar. Den normala konsekvensen bör vara - sompå andra områden - en betalningspåminnelse och därefter någon form avstraffavgift (förslag om tillkännagivande).Kommittén för hemlösa har i sitt slutbetänkande framfört att ett gemensamtuppsökande arbete från hyresvärdar och socialtjänst bör bedrivas gentemothushåll med hyresskulder. Arbetet skall ske med beaktande av socialtjänstensuppgifter och ansvar. Kommittén anser att hyresvärdar och socialtjänstbör sträva efter att utveckla en gemensam strategi för att så långt detär möjligt förhindra vräkning. Vidare föreslår kommittén att vissalagändringar skall genomföras. Förslagen innebär att hyreslagens krav påunderrättelse till socialnämnden och rättelseanmaning till hyresgästenskall utvidgas i förhållande till gällande rätt när det gäller uppsägningpå grund av hyresgästens betalningsförsummelse eller störningar i boendet.Dessa förslag till lagändring återfinns i beskrivande form i kommitténsbetänkande Att motverka hemlöshet (SOU 2001:95 avsnitt 12.3.3 och 12.3.4).Förslagen i de delarna bereds inom Justitiedepartementet.Vissa förändringar av hyreslagens bestämmelser är nu föremål för beredninginom . Enligt utskottets mening bör nu inte isakligt hänseende ta ställning till motionsförslagen. Resultatet av denpågående beredningen bör i stället avvaktas. Motionerna avstyrks därför.Besittningsskydd i en- och tvåfamiljshusUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsförslagen om besittningsskyddet i en- ochtvåfamiljshus. Jämför reservation 16 (v).Genom motion 2003/04:Bo240 (s) tas en fråga upp som gäller besittningsskyddetför hyresgäster i en- och tvåfamiljshus. En hyresgäst i ett en- ellertvåfamiljshus som vid upplåtelsen är del av en affärsmässigt bedrivenuthyrningsverksamhet skall inte kunna förlora sitt besittningsskydd isamband med en försäljning till en person som inte affärsmässigt bedriveruthyrningsverksamhet (förslag om tillkännagivande).Hyresgästen har rätt till förlängning av sitt hyresavtal utom när avtaletavser en lägenhet i ett en- eller tvåfamiljshus och upplåtelsen inte ingåri affärsmässigt bedriven uthyrningsverksamhet samt upplåtaren har sådantintresse att förfoga över lägenheten att hyresgästen skäligen bör flytta.Det framgår av en särskild bestämmelse i hyreslagen (46 § första stycket6).Bestämmelsen innebär att hyresgästen kan tvingas flytta i de fall hyresvärdenvill bosätta sig i lägenheten eller den måste stå ledig vid en försäljning.Hyresgästen har dock rätt till skäligt rådrum för att skaffa annan bostad.Utgångspunkten för lagstiftaren har varit att en villa eller ett parhusm.m. i regel förvärvas för att skaffa ägaren en bostad. Den skälighetsprövningsom hyresnämnden skall göra kan rymma att hänsyn tas till hur lång tidhyresförhållandet har varit i gynnande riktning för hyresgästen. Undervissa förhållanden kan det krävas att hyresgästen får tillgång till enersättningslägenhet.Ingår uthyrningen av ett hus eller en del av ett tvåfamiljshus i enaffärsmässigt bedriven verksamhet görs samma prövning som beträffande enlägenhet i ett flerfamiljshus. Hyresgästen har alltså i ett sådant fallett starkare eller vad man kan kalla ett vanligt besittningsskydd.Om hyresförhållandet uppstått vid affärsmässig uthyrning och huset säljstill en privatperson tas större hänsyn till hyresgästens intresse än somnormalt görs vid tillämpningen av huvudregeln i lagbestämmelsen om en-och tvåfamiljshus (RBD 39:76; Bostadsdomstolens refererade beslut).En förstärkning av hyresgästens besittningsskydd i den situation motionentar sikte på innebär att hyresvärdens möjligheter att avyttra huset starktskulle begränsas. I praktiken skulle köparkretsen egentligen bara beståav personer som avser att affärsmässigt bedriva uthyrningsverksamhet.Enskilda personer skulle knappast längre vara intresserade av att förvärvahuset för att själv bo i det eftersom det skulle vara ovisst när dettaskulle kunna ske. Det är inte bara fråga om hur länge den aktuellahyresgästen bor kvar utan denne kan ju också utnyttja sin bostad som bytesobjektmed följd att en ny hyresgäst flyttar in. Det kan antas att ett sådanthus värdemässigt, och därmed även kreditmässigt, skulle påverkas alltförnegativt om hyresgästens ställning gentemot en köpare som avser att självbosätta sig i huset skulle stärkas. Det finns anledning att erinra om detnyss citerade rättsfallet som innebär en mot hyresgästen mjukare tillämpningän eljest av den särskilda besittningsskyddsregeln i den situation sommotionen avser.Beträffande det fallet att hyresgästen i ett tvåfamiljshus hyr en typiskuthyrningslägenhet, vid sidan av en del av huset som mera påtagligt äravsedd för ägaren, har det i förarbetena till den nu aktuella lagbestämmelsenuttalats att det torde finnas anledning att fordra att hyresvärden görsannolikt att han själv skall disponera den för att besittningsskyddetskall brytas. Är så inte fallet bör hyresgästen ha ett relativt starkareskydd än annars.I sammanhanget skall också beaktas att de i motionen åsyftade fallen synesvara sällsynt förekommande.Mot den nu givna bakgrunden finns det enligt utskottets mening inte skälför av bifalla motionsförslaget.