bet · GR01UU3 · 2003-12-02 00:00:00 — Det är angeläget att medverka till att skapa framgångsrikaexempel, som inspirerar övriga länder.Från moderat håll menar vi att det svenska biståndet här och framförallt måste inriktas på följande akuta huvudproblem:- Krigen och konflikterna som plågar en betydande del av Afrika.- Hiv/aids och andra allvarliga utbredda sjukdomar som förlamarutvecklingsansträngningarna.- Den stora skuldbörda som ligger som ett ok över många länders ekonomier.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motionerna2003/04:U11 yrkande 1, 2003/04:U248 yrkande 1 och 2002/03:U295 yrkande1.2. Mål för svenskt utvecklingssamarbete, punkt 3 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motionerna 2002/03:U294 yrkande2 och 2003/04:U10 yrkande 1 och avslår proposition 2002/03:122 punkt 4och motionerna 2002/03:U260 yrkande 6, 2002/03:U284 yrkandena 1 och 2,2002/03:U295 yrkande 1, 2002/03:U313 yrkande 1, 2002/03:U315, 2002/03:U322yrkande 9, 2003/04:U6 yrkande 28, 2003/04:U11 yrkande 1, 2003/04:U248yrkande 1, 2003/04:U316 yrkandena 1 och 2 och 2003/04:U348 yrkandena 1och 23.StällningstagandeVi menar att demokratimålet bör göras till det överordnade målet försvenskt utvecklingssamarbete. Biståndsdialogen måste vara ett kraftfulltinstrument för att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Budskapetskall vara entydigt även till länder, där vi har starka exportintressen,såsom . Om bistånd skall bedrivas i diktaturstater, totalitärastater eller stater utan flerpartisystem skall biståndet ske genomenskilda organisationer. Det måste stå klart för mottagarländerna attbiståndets omfattning och inriktning kan påverkas av hur demokratifråganhanteras. I denna mening skall inslaget av villkor i biståndsgivningenöka. bör undvika bilaterala biståndsengagemang i länder varsregimer inte strävar efter demokratisering. Stöd till uppbyggande avdemokratiska institutioner, såsom t. ex. politiska aktörer, fria medier,fackföreningar, lokalt självstyre, parlament, rättsväsende och politiskaregelsystem bör ha hög prioritet. Hit hör också ett allmänt idé- ochkunskapsutbyte om demokratin som styrelseform och förhållningssättVi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motionerna2003/04:U10 yrkande 1och 2003/04:U294 yrkande 2.3. Perspektiven i politiken, punkt 4 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motionerna 2002/03:U228 yrkande7 och 2003/04:U10 yrkande 3 och avslår proposition 2002/03:122 punkt 1i denna del och motionerna 2003/04:U7 yrkande 1 och 2003/04:U12 yrkande1.StällningstagandePolitiska riktningar har haft svårt att enas om en gemensamsyn på mänskliga rättigheter. Dessa åsiktsskillnader är inte överspelade.Om man ser till verkligheten är en principiell uppdelning mellanpolitiska och ekonomiska rättigheter ofta på sin plats. Enligt Folkpartietliberalernas uppfattning är det under alla omständigheter oacceptabeltatt söka försvara frånvaro av t.ex. tryckfrihet, rätt till en opartiskrättegång eller liknande med hänvisning till att en s.k. social rättighetupprätthålls. Denna i grunden liberala distinktion bör alltid göras,vilket bör ge regeringen till känna.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motionerna2003/04:U10 yrkande 3 och 2003/04:U228 yrkande 7.4. Perspektiven i politiken, punkt 4 (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U7 yrkande 1och avslår proposition 2002/03:122 punkt 1 i denna del och motionerna2002/03:U228 yrkande 7, 2003/04:U10 yrkande 3 och 2003/04:U12 yrkande1.StällningstagandeFattigdom och kränkningar av mänskliga rättigheter är konkreta ochtydliga uttryck för klasskillnader och klassförtryck. Men mänsklighetenär inte bara uppdelad i klasser. Mänskligheten är även uppdelad i kön,där männen intar en överordnad ställning och kvinnorna en underordnad.Denna ojämlika struktur flätas på ett konkret plan överallt i allasamhällen samman med klasstrukturen i en rad olika konkreta kombinationer.Ser man på världen utifrån ett sådant perspektiv inser man snart attom man avser att bedriva en effektiv fattigdomsbekämpning och enframgångsrik kamp för mänskliga rättigheter måste man angripa inte baraojämlika förhållanden mellan klasser utan även ojämlikheten mellan mänoch kvinnor.Då handlar det inte bara om att bekämpa fattigdomen och försvara mänskligarättigheter för att de fattiga kvinnorna i världen skall få det bättre.Skall något ske måste könsstrukturen, liksom klasstrukturen, överallti världen bekämpas och brytas ned. Världens fattiga och förtrycktakvinnor är inget underordnat sido- eller specialproblem i samhällenasutmarker, vilka kan avhjälpas med några kompletterande politiska handgrepp,utan ett världsomspännande strukturellt problem av samma dignitet somklassförhållandena och klassförtrycket, i vars spår fattigdomen ochbristen på respekt för mänskliga rättigheter följer.Ett jämställdhetsperspektiv av samma dignitet som fattigdomsbekämpningenoch kampen för mänskliga rättigheter ingår därför som ett tredje mål iden svenska utvecklingspolitiken.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:U7yrkande 1.5. Respekten för de mänskliga rättigheterna, punkt 7 (m)av i (m), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2002/03:U322 yrkande 20och avslår motionerna 2002/03:U228 yrkande 8, 2002/03:U262 yrkande 3,2002/03:U294 yrkande 5, 2003/04:U6 yrkandena 1 och 3 och 2003/04:U9yrkande 5.StällningstagandeAtt framhäva de mänskliga rättigheternas universalitet måste vara enhörnsten i svensk utrikespolitik. Svenskt bistånd skall inte utgå tillstatsmakter som grovt och systematiskt kränker mänskliga rättigheteroch förtrycker sina medborgare. skall inom ramen för EU:sgemensamma utrikes- och säkerhetspolitik betona kravet på mänskligarättigheter och demokrati. , med dess parlamentariska sammansättning,borde här kunna tjäna som förebild. Den nybildade African Union kanvara en naturlig utgångspunkt. bör också kräva i får en rapport och genomför enårlig debatt om läget beträffande mänskliga rättigheter och demokratii medlemsländerna. Fördelen med detta förfarande skulle vara s.k. nameand shame, vilket innebär att man tydliggör vilka regimer som brytermot de mänskliga rättigheterna.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion2003/04:U322 yrkande 20.6. Ekonomisk tillväxt, punkt 10 (m, fp)av i (m), (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen Därmed bifaller motionerna 2002/03:U284 yrkande14, 2002/03:U295 yrkande 14 och 2002/03:U322 yrkande 3 och avslår motion2003/04:U12 yrkande 4.StällningstagandeRiksdagen tillkännager för regeringen tillväxtens betydelse författigdoms-utrotningen.Vi anser att man kraftigt bör framhålla vikten av att i ökad utsträckningfokusera på tillväxt som ett instrument för att utrota fattigdom. Utanen snabb ekonomisk tillväxt kommer vi aldrig att kunna förändra dagenssituation med att över en miljard människor lever på mindre än 1,3 dollarper dag. De länder som lever med svåraste fattigdom är också de ländersom lever i isolationism och socialism. Många länder saknar helt handelmed och investeringar från omvärlden, och för att bryta detta mönsterkrävs frihandel tillsammans med marknadsekonomiska institutioner,äganderätt och en rättsstat för att skapa en uthållig tillväxt.Sverige skall verka för den globala frihandeln och inom EU och WTO arbetaför att avskaffa tullar och handelshinder så att fattiga länder tullfrittkan exportera varor och tjänster till i-världen. Målet för en ny WTO-rundabör vara att avskaffa alla handelshinder i-länderna. Den genomsnittligatullnivån för industrivaror i EU är . EU:s förhandlingsbud förmillennierundan bör vara . EU bör, som den största aktören i WTO medbetydande subventioner, lägga fram en bindande plan för hur den gemensammaeuropeiska jordbrukspolitiken skall integreras med världsmarknaden.Subventionerna ger konstlat låga världsmarknadspriser, vilket främstdrabbar bönder i . måste målet vara att låta marknadenför jordbruksprodukter fungera utan kvoter, pris- och produktionsinterventioner.Ett samfällt agerande inom ramen för WTO skulle också stabiliserapriserna på världsmarknaden. Därigenom skulle en sund världsmarknad förjordbruksprodukter kunna etableras. I hela världen tas konkreta stegmot frihandelssamarbete. I är tanken att 20 länder skall grundaComesa, Common Market for Eastern and Southern . Denna krets kommersedan successivt att utökas. Målet skall vara fullständig integration.Mercosur i och Asean i är andra framväxandefrihandelsområden av stor betydelse. och EU skall stödja dessafrihandelsansträngningar med hänsyn till målet och med global frihandelsom slutmål.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motionerna2003/04:U284 yrkande 14, 2003/04:U295 yrkande 14 och 2003/04:U322 yrkande3.7. Samspelet mellan huvuddragen, punkt 13 (m)av i (m), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motionerna 2002/03:U201 yrkande1, 2002/03:U295 yrkandena 2 och 16, 2002/03:U322 yrkande 10, 2003/04:U11yrkande 2 och 2003/04:U248 yrkande 2.StällningstagandeDe länder som lyckats bryta fattigdomen har några saker gemensamt ochdet är inte, som man kanske tror, stor tillgång till naturrikedomar.Det är i stället en stegvis utveckling mot marknadsekonomi, äganderätt,rättsstat och demokrati som gett resultat. Utvecklingen har just kommitstegvis, där den ena faktorn drivit på den andra. Framsteg inom ekonominhar drivit på demokratiseringen. har demokratiseringen drivitpå utvecklingen av ekonomin. Däremot har inget land som valt den motsattavägen lyckats. Socialism, kommunism, planekonomi, diktatur, förtryckoch politiserade rättsväsenden har ofelbart visat sig leda till fördjupadfattigdom.Endast marknadsekonomi, fri företagsamhet och frihandel i kombinationmed utbildning för alla inom ramen för ett rättssamhälle grundat pådemokrati och respekt för mänskliga rättigheter kan ge välstånd till enbred befolkning. Att framhäva de mänskliga rättigheternas universalitetmåste vara en hörnsten i svensk utrikespolitik. Svenskt bistånd skallinte utgå till statsmakter som grovt och systematiskt kränker mänskligarättigheter och förtrycker sina medborgare. Vi anser att de centralavillkoren för svenskt bistånd skall vara stöd till rättstaten, respektför de mänskliga rättigheterna och utvecklingen av demokrati ochmarknadsekonomi.Förutsättningen för att skall lyckas i sin utveckling är densammasom gäller i resten av världen. Det finns inga hemliga recept ellernågot slags egna afrikanska vägar. Vi vet av erfarenhet att endastmarknadsekonomi kan ge välstånd till en bred befolkning. Den bygger påde faktorer som skänkt välstånd till länder som och resten avde utvecklade länderna: fri företagsamhet och frihandel i kombinationmed utbildning för alla inom ramen för ett rättssamhälle. Fundamentalthandlar det om att öppna möjligheterna för den enskilde afrikanen attskapa välstånd för sig och de sina.Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motionerna2002/03:U201 yrkande 1, 2002/03:U295 yrkande 2 och 16, 2002/03:U322yrkande 10, 2003/04:U11 yrkande 2 samt 2003/04:U248 yrkande 2.8. Utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken, punkt 14 (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U7 yrkandena 2,4 och 5 och avslår motionerna 2002/03:U235 yrkande 3, 2002/03:U290yrkandena 1 och 2, 2003/04:U3 yrkande 3, 2003/04:U6 yrkandena 2 och 14,2003/04:U10 yrkande 25, 2003/04:U11 yrkandena 3 och 4, 2003/04:U12yrkandena 21 och 22, 2003/04:U261 yrkande 2 och 2003/04:Fö267 yrkande1.StällningstagandeDen svenska krigsmaterielexportpolitiken har länge stått i motsättningtill utvecklingspolitiken. Ingen kan påstå att den 30-årigakrigsmaterielexporten till på något sätt främjade landets ekonomiskautveckling eller respekten för mänskliga rättigheter. harexporterat krigsmateriel till länder med stor fattigdom utan föregåendekonsekvensutredningar eller garantier för att krigsmaterielexporteninte motverkat främjandet av respekten för de mänskliga rättigheterna,inklusive de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna.I samband med utbrott och den svenska krigsmaterielexportentill flera av de krigförande länderna stod det alldeles klart förmedlemmarna i det svenska - som har att ta ställningtill vilka länder svenska företag får exportera krigsmateriel - att detsvenska regelverket, som har att följa när det gällerkrigsmaterielexporten var otidsenligt och i praktiken helt oanvändbart.Konflikten mellan krigsmaterielexporten som en del av utrikeshandelspolitikenoch utvecklingspolitiken är solklar och ett mycket tydligt exempel påett område där konkreta prioriteringar borde kunna göras. Nya reglerför den svenska krigsmaterielexporten måste sålunda utarbetas och varaså utformade att de inte står i motsättning till den svenskautvecklingspolitiken.I underlaget för de bedömningar som gjorts om svensk krigsmaterielexporthar ingått en redovisning av den politiska situationen vad gällerpressfrihet, yttrandefrihet, den politiska oppositionens ställning ochandra faktorer. Utskottet konstaterar att dessa bedömningar alltförofta vägt lätt när besluten fattats.Utförseltillstånd för nya leveranser bör inte lämnas om dessa avser enstat där omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheterförekommer eller där export av svensk krigsmateriel kan befaras medförapolitisk destabilisering med åtföljande stridshandlingar eller försämringarav möjligheterna att bedriva en effektiv fattigdomsbekämpning.Sverige bör ta FN:s millenniemål när det gäller fattigdomsbekämpningenpå allvar och utgöra ett exempel för andra länder genom att gå längreän vad som anges som tre ovillkorliga hinder för krigsmaterielexportfastställda av och de neutralrättsliga reglerna iHaagkonventionen.Att som tidigare gjorts under det söka rättfärdiga svenskkrigsmaterielexport med hänvisning till nationella säkerhetoch säkerhetspolitiska läge och utifrån denna ståndpunkt i dagpoängtera att nationella säkerhet går före de huvudperspektivsom anges i denna proposition (fattigdomsbekämpning och mänskligarättigheter) undergräver propositionens trovärdighet.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motion 2003/04:U7yrkandena 2, 4 och 5.9. Utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken, punkt 14 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motionerna 2003/04:U12 yrkandena21 och 22 och 2003/04:Fö267 yrkande 1 och avslår motionerna 2002/03:U235yrkande 3, 2002/03:U290 yrkandena 1 och 2, 2003/04:U3 yrkande 3, 2003/04:U6yrkandena 2 och 14, 2003/04:U7 yrkandena 2, 4 och 5, 2003/04:U10 yrkande25, 2003/04:U11 yrkandena 3 och 4 och 2003/04:U261 yrkande 2.StällningstagandeSverige skall tydligt erkänna och synliggöra målkonflikter iutvecklingspolitiken. bör ta en ledande roll för nedrustning dårustningarleder till konflikter och i grunden står i motsatsställning till intebara världsfreden, utan även till arbetet att uppnå FN:s utvecklingsmåloch främjandet av de mänskliga rättigheterna.Svensk export av vapen till länder med stor fattigdom måsteföregås av en problematiserande granskning av risker för export till deaktuella länderna vad gäller främjande av de mänskliga rättigheternaoch bekämpning av fattigdom utifrån de fattiga människornas situation.Finns en risk att svensk vapenexport försvårar främjandet av de mänskligarättigheterna och fattigdomsbekämpningen skall export ej tillåtas.Vapenexporten utgör kanske det område där målkonflikterna blir somtydligast. Utskottet har konstaterat att de nuvarande reglerna innebäratt vid varje exportförfrågan skall det göras en helhetsbedömning avdet aktuella fallet som omfattar flera relevanta faktorer. Export skallej tillåtas till länder som befinner sig i väpnad konflikt med annanstat.I helhetsbedömningen ingår en redovisning av den politiska situationeni mottagarlandet men också situationen vad det gäller pressfrihet,yttrandefrihet och den politiska oppositionens ställning. Utskottetskriver att vid bedömningen av varje ärende särskild vikt läggs vidrespekten för de mänskliga rättigheterna i mottagarlandet, ochutförseltillstånd för nya leveranser skall ej tillåtas till länder där grovakräkningar av de mänskliga rättigheterna förekommer. Men utskottet menarockså att riktlinjerna är ett balansinstrument och att det finns faktorersom talar för export, t.ex. det svenska försvarets behov och Sverigestrovärdighet som leverantör är faktorer som talar för export.Med tanke på att exporterat krigsmaterial för strid till ländersom och som är involverade i ett av världens farligastekonflikter finns det anledning att konstatera att exportsträvandena fårett övertag i de målkonflikter som är inbyggda i den svenska vapenexporten.Konflikten mellan och har lång historia och har letttill miljontals döda. Vapenexporten till dessa länder har lett till enkapprustning och har dränerat ländernas sociala budgetar. Både Indienoch får stark kritik av i dess rapporter.Ett annat kontroversiellt land är där 4,8 miljoner människorär hiv-smittade. I innebär hiv en dödsdom då landet inte harråd med hälsovård och bromsmediciner. Hälften av befolkningen lever ifattigdom. De av tillverkade JAS 39 kan inte hjälpa dessanära fem miljoner smittade. Men de resurser som staten i nusatsar på vapenköp hade inte bara kunnat innebära lindring för redansmittade utan även mer resurser för ett tydligt förebyggande arbete.Sverige exporterar även vapen till , ett land som både är i väpnadkonflikt med delar av sin befolkning och som dessutom kritiseras förbrott mot de mänskliga rättigheterna.Det är således uppenbart att det finns brister när det gäller de svenskamyndigheternas förmåga att hantera de målkonflikter som finns ivapenexportpolitiken, trots att vi i förhållande till vår storlek är en avvärldens ledande vapenexportörer.Sverige bör ta en ledande roll för nedrustning, inte bara när det gällermassförstörelsevapen och lätta vapen utan även konventionella vapen somluftvärn och attackflygplan. Om detta skall vara samstämmigt med deövriga målen för svensk global poltik enligt detta betänkande och denföregående propositionen är det mycket svårt att se hur svenska exportbehovkan överflygla fattiga länders behov av hållbar och rättvis utveckling.I samband med propositionen politik för global utveckling fannsett gyllene tillfälle att tydligt markera en sådan kursförändring.Med tanke på att svensk vapenexport i huvudsak går till ochatt andelen som går till fattiga länder och till länder med konflikterär relativt begränsad, hade en sådan kursförändring inte ens hotat ensvensk produktion eller materielförsörjning.Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin meningvad som ovan framförs. Förslaget lämnas med anledning av motionerna2003/04:U12 yrkande 21 och 22 samt 2003/04:Fö267 yrkande 1.10. Ekonomisk politik och handelspolitik, punkt 15 (m)av i (m), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:U11 yrkande 8och avslår motionerna 2002/03:U262 yrkandena 5 och 8, 2002/03:U313yrkande 19, 2003/04:U3 yrkande 1, 2003/04:U6 yrkandena 10 och 22, 2003/04:U7yrkandena 7, 8, 14-16 och 18, 2003/04:U9 yrkande 20, 2003/04:U12 yrkandena13, 16, 17, 19 och 20, 2003/04:U248 yrkande 8, 2003/04:U270, 2003/04:U348yrkande 14 och 2003/04:U351 yrkande 2.StällningstagandeHälsovårdsinsatser måste komma i fokus. Den katastrofala utvecklingen,särskilt hiv/aids, måste brytas. Sjuka och döende människor kan inteutveckla ett land. En basal hälsovård måste komma alla till del. Förutvecklingen av effektiva läkemedel och vacciner mot tropiska sjukdomarsom inte drabbar den rika världen bör en marknad garanteras. Informationom hivprevention måste på ett effektivt sätt nå ut till alla.Med en snabb ekonomisk utveckling skulle sjukdomarna inte få de förödandekonsekvenser som de nu har. Den basala hälsovård som länderna borde hautvecklat för länge sedan, skulle väsentligt kunna reducera problemenmed sjukdom och ohälsa. Problemet har inte varit brist på resurser.Endast en mindre del av biståndsflödet hade krävts för att bygga upp engrundläggande hälsovård, som i sin tur kraftfullt hade främjat bådesocial och ekonomisk utveckling. Erfarenheter från alla länder somutvecklats snabbt pekar på hur väsentliga satsningar på hälso- ochsjukvård är för utvecklingen i sin helhet.Ett stort problem är att få fram effektiva och billiga mediciner mottropiska sjukdomar. Det förekommer flera framgångsrika försök med olikatyper av antivirala medel mot hiv där många afrikaner ingår iförsöksgrupperna. Tyvärr är den bistra sanningen att när medicinen väl ärfärdigutvecklad är den alldeles för dyr för att kunna användas i Afrika.Man måste ytterligare sänka både behandlingskostnaderna för hälso- ochsjukvård samt kostnaderna för medicin. Ökar tillgången till rådgivningoch information blir även andra tjänster mer lättåtkomliga, bl.a.möjlighet att behandla alla de infektioner som uppkommer i samband medimmunosuppression orsakad av hiv. En ytterligare lösning på detta problemkan vara den modell som den amerikanske . Den innebär att de rika länderna garanterar en marknad förett visst vaccin eller en viss medicin. Exempelvis skulle EU kunna varagarant för att köpa ett effektivt malariavaccin till 25 miljonernyfödda barn om ett effektivt sådant vaccin utvecklas. Vidarekan också ett minimipris per dos garanteras. De mottagande länderna kantillfrågas om att ta en del av kostnaden, men poängen är att inget landoch ingen organisation ger några pengar förrän ett effektivt vaccinverkligen existerar. Läkemedelsindustrin står för forskning och utvecklingoch för risken av misslyckade projekt.Avveckling av tullar och andra handelshinder är dubbelt viktigt föru-länderna därför att det dels ger tillträde till EU:s och andra i-ländersmarknader, dels möjliggör handel och ekonomiskt samarbete mellan u-länder.Ett oavlåtligt och viktigt komplement till en skuldavskrivning är atti verklig mening öppna för länder att fritt få exportera sinavaror och tjänster till de utvecklade länderna. Europeiska unionen ochövriga i-länder skall undanröja sina handelshinder, inte minst vad detgäller jordbruksvaror.