bet · GQ01JUU8 · 2003-03-13 00:00:00 — En målsättning bör vara attmedlingen, i varje fall , skall kunnautvecklas till en verksamhet som är allmänttillgänglig och som spelar en mer framträdande rolli rättssystemet för unga lagöverträdare.Enligt utskottet bör det pågåendeutredningsarbetet inte föregripas. Motion Ju365 ihär behandlade delar bör avslås.SkadeståndI motion Ju213 (m) förespråkas att information skallspridas om föräldrars skadeståndsansvar i sambandmed barns brottslighet.Ett barn står under vårdnad av båda föräldrarnaeller en av dem om inte rätten har anförtrottvårdnaden åt en eller två särskilt förordnadevårdnadshavare. Den som har vårdnaden om ett barnhar ansvaret för barnets personliga förhållanden ochför att barnets behov av omvårdnad, trygghet och engod fostran blir tillgodosedda. Vårdnadshavarensvarar också för att barnet får den tillsyn detbehöver med hänsyn till dess ålder, utveckling ochövriga omständigheter. Vårdnadshavaren skall ocksåbevaka att barnet får tillfredsställande försörjningoch utbildning. I syfte att hindra att barnetorsakar skada för någon annan skall vårdnadshavarensvara för att barnet står under uppsikt eller attandra lämpliga åtgärder vidtas (se 6 kap. 2 §föräldrabalken). Vårdnadshavaren kan bliskadeståndsskyldig enligt skadeståndslagensbestämmelser, om han uppsåtligen eller avvårdslöshet försummar sitt tillsynsansvar.Utskottet har tidigare avstyrkt liknande yrkanden,(bet. 2001/02:JuU9 s. 10 f).Enligt utskottet torde det vara ett välkänt faktumatt skadeståndsskyldighet för föräldrar i vissa fallföreligger för skador som barn orsakar. Någonsärskild information om föräldrarsskadeståndsskyldighet behöver därför inte spridas.Utskottet avstyrker bifall till motion Ju213 i härbehandlad del.ÖvrigtPolisstöd åt föräldrarI motion Ju213 (m) föreslås att föräldrarna skallkunna begära hjälp av polisen för att få hem sinabarn om de befinner sig på stan m.m. I motion Ju280(m) begärs att polisen får möjlighet att ingripa omden unge vistas i ett olämpligt sällskap.Enligt 12 § polislagen (1984:387) får polisenomhänderta barn , t.ex. om barnetpåträffas i en olämplig miljö. Polisen skallskyndsamt överlämna barnet till dess föräldrar.Någon sådan mer allmän möjlighet till bistånd avpolisen som efterfrågas i nu aktuell motion finnsdäremot inte.Socialnämnden har möjlighet att besluta omomedelbart omhändertagande av den som är under 20år, om denne utsätter sig för en risk att skadasgenom missbruk, brottslig verksamhet m.m. Enförutsättning är att den unge sannolikt behöverberedas vård och domstols beslut om vård inte kanavvaktas (3 och 6 §§ lagen [1990:52] med särskildabestämmelser om vård av unga).Utskottet har tidigare tagit avstånd från tankeni motionerna och hänvisat till att en sådan ordningriskerar att innebära en alltför stor belastning påpolisens resurser. Utskottet har därvid också ansettdå behandlade motionsyrkanden i stort varatillgodosedda genom möjligheten att omhänderta ocht.ex. köra hem barn som påträffas iolämpliga ungdomsmiljöer och genom möjligheten tillingripanden enligt den sociala vårdlagstiftningen ivissa fall. Utskottet vidhöll den uppfattningenockså (bet. 2001/02:JuU9 s. 15).Utskottet har ingen annan uppfattning nu.Motionerna Ju213 och Ju280 i här behandlade delaravstyrks.I motion Ju281 (m) begärs att socialtjänst ochpolis skall ha laglig rätt att kontakta anhörigatill ungdomar i en ålder upp till 20 år.I dag gäller att vårdnadshavaren eller annan somsvarar för den unges vård och fostran samt annansom har en fostrande roll i förhållande till denunge skall underrättas om någon som inte har fyllt18 år är skäligen misstänkt för brott, om detta inteär till men för utredningen eller det annars finnssärskilda skäl emot det (5 § lagen [1964:167] medsärskilda bestämmelser om unga lagöverträdare).Ett barn står under vårdnad av båda föräldrarnaeller en av dem, om inte rätten har anförtrottvårdnaden åt en eller två särskilt förordnadevårdnadshavare. Vårdnaden om ett barn består tilldess barnet fyller eller ingåräktenskap. Vårdnadshavaren har ett ansvar förbarnets personliga förhållanden och han eller honskall se till att barnets behov av omvårdnad,trygghet och en god fostran blir tillgodosedda (6kap. 1 och 2 §§ ). Detta ansvar upphörsåledes när barnet fyller och blir myndig.För det fall den som är utsätter sinhälsa eller utveckling för en påtaglig risk attskadas genom missbruk av beroendeframkallande medel,brottslig verksamhet eller något annat socialtnedbrytande beteende får social-nämnden ansöka hoslänsrätten att den unge skall beredas vård (1 §tredje stycket och 3 § lagen med särskildabestämmelser om vård av unga).Reglerna innebär att föräldrarna normalt skallunderrättas när ett barn som inte fyllt begåttbrott. Efter 18-årsdagen har föräldrarna inte längrenågon rätt till underrättelse. Däremot gäller vissskyddslagstiftning till dess att den unge fyllt 20år.Utskottet anser att de gällande bestämmelserna ärväl avvägda och avstyrker bifall till motion Ju281 ihär behandlad del.Registrering av barnI motion 213 (m) begärs att polisen skall fåmöjlighet att registrera barn som ärmisstänkta för brott.Enligt den polisregisterlagstiftning som trädde ikraft finns flera olikapolisregister.Möjligheterna att registrera brottsmisstänkta barnär emellertid begränsade. En förutsättning förregistrering i misstankeregistret är att denmisstänkte fyllt (3 § lagen [1998:621] ommisstankeregister). Brottsmisstänkta barn kan dockregistreras i polisens RAR-system - RAR står förrationell anmälningsrutin och är ett polisregisterpå lokal nivå. Det är således möjligt att på varjepolismyndighet, dvs. i varje län, i det sammanhangetregistrera barn som misstänks för brott.I vilken utsträckning det sker är dock inte känt.I anslutning till en diskussion om innehållet ibelastningsregistret anförde regeringen att detdäremot inte finns hinder mot att registrera barn ide arbetsregister som kan finnas hos polisen medanen utredning pågår. Det finns inte heller något somhindrar att i sökbar form spara de sistautredningshandlingarna om barnet. Regeringen togvidare upp integritetsaspekten som, enligtregeringen, väger tungt särskilt i fråga om barnunder och hänvisade härutöver tillskyldigheten för polisen att anmäla brott av barntill socialnämnden (6 och [numera] 34 §§ lagen[1964:167] med särskilda bestämmelser om ungalagöverträdare). Den brottslighet som ett enskiltbarn misstänks för kommer, enligt regeringen, somregel att registreras hos . Isammanhanget borde dessutom beaktas attpolisutredningen inte leder fram till något slutligtavgörande i skuldfrågan. Regeringens slutsats varatt det i varje fall vid det tillfället inte bordeinföras någon möjlighet att registrera minderåriga(prop. 1997/98:97 s. 79 f.).Utskottet fann inte skäl till annan inställningoch avstyrkte såväl i sitt betänkande ompolisregisterlagstiftningen som om påföljdssystemet(bet. 1997/98:JuU20 och JuU21) yrkanden som gick utpå att införa en möjlighet att registrera barn under15 år.Frågan om registrering av barn sombegått brott har återkommande behandlats avutskottet under en följd av år, förutom i nyssnämndabetänkanden bl.a. även i motionsbetänkanden våren1999, 2000 och 2002 (bet. 1998/99:JuU19,1999/2000:JuU16 respektive 2001/02:JuU9). Fråganbehandlades även i utskottets betänkande medanledning av regeringens proposition Ändringar ihandläggningen av ungdomsmål m.m. (prop. 2000/01:56,bet. 2000/01:JuU18). Utskottet har vid varjetillfälle tagit avstånd från tanken på en regleringsom skulle göra det möjligt att registrerabrottsmisstänkta barn i centrala polisregister.Utskottet har ingen annan uppfattning . MotionJu213 i denna del avstyrks.Drogtest av barn under 15 årI motionerna Ju213 (m), Ju366 (kd) och Ub554 (kd)begärs möjligheter för polisen att ta blodprov ochurinprov på barn i syfte att klarläggaom barnet använt narkotika. Syftet medprovtagningarna är att ett begynnande missbruk skallkunna upptäckas så tidigt som möjligt.I motionerna Ju236, Ju280, Ju281 och So251 (allam) begärs motsvarande möjligheter för polisen vadgäller barn men över 12 år.Genom att fängelse infördes i straffskalan föreget bruk av narkotika blev det möjligt förpolisen att ta urin- eller blodprov för attkontrollera och säkra bevisning om ett misstänktnarkotikabrott. Syftet med lagändringen var framförallt att genom en tidig upptäckt ge möjligheter attingripa tidigt och därigenom förhindra att ungamänniskor fastnar i missbruk.Den bestämmelse som tillämpas vid sådanprovtagning är 28 kap. 12 § enligtvilken den som skäligen kan misstänkas för ett brottpå vilket fängelse kan följa får kroppsbesiktigasför att söka efter föremål som kan tas i beslageller annars för att utröna omständigheter som kanvara av betydelse för utredningen om brottet. Om denmisstänkte inte har fyllt finns särskildabestämmelser i lagen (1964:167) med särskildabestämmelser om unga lagöverträdare, som i dessadelar ersätter regler. Enligtlagen gäller bl.a. att om någon är misstänkt för attföre ha begått ett brott på vilketfängelse kan följa får, om det finns särskilda skäl,beslag, husrannsakan och kroppsvisitation enligtbestämmelserna i företas mot denunge (36 §). Däremot saknas möjligheten tillkroppsbesiktning av barn under 15 år.Utskottet har vid ett flertal tidigare tillfällenbehandlat frågan om att införa drogtester av barnunder . En mer utförlig beskrivning av gällanderätt finns i betänkande 1996/97:JuU12 s. 11 f.Utskottet har härvid hänvisat till förarbetena tillbestämmelsen om beslag, husrannsakan ochkroppsvisitation i lagen med särskilda bestämmelserom unga lagöverträdare då den infördes (prop. 1983/84:187, bet. 1984/85:JuU6, rskr.1984/85:37). Där anfördes att det fick ansestveksamt i vilken utsträckning tvångsmedel sombeslag, husrannsakan, kroppsvisitation ochkroppsbesiktning fick användas mot den som varmisstänkt för brott och som inte fyllt . Närdet gällde kroppsbesiktning framstod det praktiskabehovet av att använda det tvångsmedlet som ganskaringa beträffande den ifrågavarande ålderskategorin.Dessutom kunde lämpligheten sättas i fråga av attanvända kroppsbesiktning i fråga om barn som befannsig i förpuberteten och i en känslig period av sinutveckling. Tvärtom var ett särskilt hänsynstagandetill den personliga integriteten påkallad.Kroppsbesiktning borde alltså inte få företas ifråga om denna ålderskategori. De tvångsmedel somborde komma i fråga mot barn var såledesbeslag, husrannsakan och kroppsvisitation. De bordedock tillämpas restriktivt (a. prop. s. 28 f.).Utskottet har vid flera tillfällenfunnit att de skäl mot kroppsbesiktning av barnunder som anfördes i propositionen alltjämt ärgiltiga, senast vid behandlingen av följdmotionermed liknande yrkanden som väckts med anledning avregeringens proposition Nationellnarkotikahandlingsplan (yttr. 2001/02:JuU5y).Förslagen i propositionen grundade sig betänkande Vägvalet - Dennarkotikapolitiska utmaningen (SOU 2000:126). Ibetänkandet tog kommissionen ställning mot attinföra en möjlighet till drogtester av barn under 15år. Kommissionen fann i sina överväganden att deeventuella vinster en sådan möjlighet skulle kunnaleda till inte kunde anses stå i rimlig proportiontill det ingrepp som ett tvångsvis drogtest utgörför barnet. ansåg att deargument som framfördes till stöd för att intetillåta kroppsbesiktning av barn under 15 årfortfarande är giltiga, även om behovet av attanvända ett sådant tvångsmedel möjligen kan varanågot större . Att en så ung person som är ifråga, avslutade kommissionen, befinner sig i sådanaomständigheter att det skulle vara aktuellt med atttvångsvis utföra ett drogtest utgör också ett fullttillräckligt skäl för att utreda detaktuella barnets levnadsförhållanden. Propositionenbehandlade inte frågan om drogtest av barn under 15år.Utskottet fann för sin del att de skäl som anförtsmot att införa drogtester av barn under 15 åralltjämt var bärkraftiga. Som Narkotikakommissionenhade framhållit borde misstanken om att ett barnmissbrukar narkotika leda till åtgärder, oavsett omnågot drogtest föreligger. Utskottet föreslog därföratt socialutskottet skulle avstyrka bifall till deaktuella motionerna (yttr. 2001/02:JuU5y s. 4 f.).Utskottet har ingen annan uppfattning . MotionernaJu213, Ju236, Ju280, Ju281, Ju366, So251 och Ub554 ihär behandlade delar avstyrks.Reservationer1. Tidiga åtgärder m.m. (punkt 1)av (), (), RagnwiMarcelind (kd), (), TorkildStrandberg (fp), () och CeciliaMagnusson (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 1. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2002/03:Ju236 yrkandena2 och 11, 2002/03:Ju249 yrkandena 5 och 6,2002/03:Ju280 yrkande 10, 2002/03:Ju353 yrkande 1,2002/03:Ju364 yrkande 1 och 2002/03:Ju366 yrkande 1.StällningstagandeNormöverföring från vuxna till barn är enförutsättning för spridandet av grundläggandevärderingar. Det största ansvaret för dennanormbildning ligger hos familjen och andra vuxna somär samhällets bästa brottsförebyggande resurs.Familjepolitikens roll är att få till stånd tryggafamiljer med möjlighet att styra sin vardag. Det ärofta i skolan som konflikterna under uppväxtårenställs på sin spets, och barnen måste i skolan fålära sig att grundläggande normer upprätthålls ochgäller för alla.Om detta inte fungerar måste samhället gripa inoch tidigt och tydligt göra klart vilka regler somgäller, som insatser görs för att stärkafamiljens förmåga att bidra med normöverföring ochuppfostran, t.ex. genom familjerådslag. Attbarnomsorgen, skolan, föreningslivet ochsocialtjänsten härvid har en roll att spela äruppenbart. Också barnpsykiatrin bör spela entydligare roll och resurser sättas in för attstrukturera och effektivisera åtgärderna när barnbegår brott. Syftet med insatserna skall vara att såtidigt som möjligt tillrättaföra barnet och erbjudadet goda levnadsvillkor som det förhindrasatt enstaka lagöverträdelser övergår till enlivsstilskriminalitet.Allt arbete som rör barn måste ha sin självklarautgångspunkt i den gemensamma grundsyn somåterspeglas i . Barn har i likhetmed vuxna grundläggande medborgerliga, politiska,ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter somskall respekteras.Regeringen bör få i uppdrag att i tilläggsdirektivtill den nu tillsatta utredningen om ungalagöverträdare särskilt understryka familjens,skolans och föreningslivets brottsförebyggandebetydelse och ge utredningen i uppdrag att övervägaolika sätt att stärka dessa institutioner. Itilläggsdirektiven bör det också tydligt anges attbarnkonventionen är en självklar utgångspunkt förutredningens arbete.2. Neuropsykiatriska funktionshinder (punkt 2)av (), () ochTorkild ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 2. Därmed bifallerriksdagen delvis motion 2002/03:Ju310.StällningstagandeI det skede forskningen nu befinner sig har detblivit allt lättare att urskilja en rad riskfaktorerför framtida brottslighet. Det börjar alltså blimöjligt att identifiera riskgrupper, naturligtvisutan att det för den skull i det enskilda fallet ärmöjligt att göra en prognos. En sådan grupp därrisken för framtida brottslighet är avsevärt störreän normalt är barn med neuropsykiatriskafunktionshinder. Det är också klarlagt att vuxna medsådana funktionshinder begår brott i en ovanligtstor omfattning. Såväl barn som vuxna medneuropsykiatriska funktionshinder bör alltsåuppmärksammas på ett helt annat sätt än vad som nuär fallet. Kunskapsläget måste snabbt förbättras ochnya kunskaper tillämpas. I det allmänna arbetet förvälfärd skulle detta kunna ske inom ramen för ennationell strategi för brottsförebyggande insatserpå individnivå. Inte minst gäller detta detbrottsförebyggande arbetet bland barn och unga. Menockså inom t.ex. en mer behandlingsinriktadkriminalvård är det nödvändigt att beakta sambandenmellan neuropsykiatriska störningar ochkriminalitet.Kunskapen finns - eller håller på att tas fram ochsystematiseras. Enligt vår mening bör regeringen fåi uppdrag att utarbeta ett handlingsprogram därkunskapen tas till vara i syfte att förbättralivskvaliteten för berörda grupper och samtidigtminska brottsligheten.3. Ungdoms- och jourdomstolar m.m. (punkt 3)av (), () ochTorkild ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 3. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2002/03:Ju340 yrkande 5 samt2002/03:Ju365 yrkandena 2 och 3.StällningstagandeVi anser att det är viktigt med snabba reaktioner påungdomars brott. För att förbättra förutsättningarnaför en skyndsam handläggning av ungdomsmål, utan attför den skull ge avkall på rättssäkerheten, skallsärskilda ungdomsrotlar inom åklagarväsendet kunnainrättas liksom speciella ungdoms- ochjourdomstolar. Särskilda kompetenskrav bör ställaspå dem som arbetar vid dessa rotlar respektivedomstolar.Vi välkomnar de förslag till försöksverksamhet somförs fram i betänkandet om ett snabbförfarande förbrottmål som ett steg i rätt riktning. Denna åtgärdär dock inte tillräcklig. Åtgärderna bör alltså varamer långtgående och särskilt ta sikte påhandläggningen av ungdomsmål. Regeringen bör i denfortsatta beredningen av betänkandet Ettsnabbförfarande för brottmål beakta detta ochåterkomma till med ett lagförslag i linjemed vad vi här anfört.4. åtgärder (punkt 4)av (), () ochTorkild ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 4. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju365 yrkandena 1 och 4samt avslår motion 2002/03:Ju360.StällningstagandeUnder har det framkommit att detnuvarande omhändertagandet av unga lagöverträdareinom har stora brister. Vad vi finnersärskilt bekymmersamt är att socialtjänstenuppenbarligen inte har den kunskap om denstraffrättsliga regleringen som behövs för attförstå vikten av att vårdplaner upprättas. Detta kanleda till att vården får en mindre lämpligutformning. Men värre är att bristen på vårdplan ochdärmed vårdbehovsbedömning kan medföra att den ungeinte döms till en adekvat påföljd. Enligt vår meningär det således hög tid att göra en översyn avsocialtjänstens insatser för unga lagöverträdare.Frågan om vårdplaner bör dock inte avvakta detpågående utredningsarbetet. Regeringen bör i ställetfå i uppdrag att se till att allainstanser genast nås av adekvat information på dennapunkt.Beträffande yrkandet i motion Ju360 delar vimajoritetens uppfattning.5. Nytt påföljdssystem (punkt 5)av (), () ochCecilia ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 5. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2002/03:Ju213 yrkandena 5, 6och 8, 2002/03:Ju236 yrkandena 1, 7 och 9 samt2002/03:Ju280 yrkandena 4, 8 och 9 och avslår motion2002/03:Ju213 yrkande 7.StällningstagandeEnligt vår mening bygger direktiven till den nyligentillsatta utredningen om översyn av det allmännasingripanden vid ungdomsbrott, på samma sätt som1998 års beslut om påföljder för unga lagöverträdaregjorde, på den felaktiga utgångspunkten att det ärlämpligt att det överlåts åt att hahand om verkställigheten av ungdomspåföljderna.Detta skall naturligtvis vara en uppgift förkriminalvården. Dagens ordning medför att ungdomarnalätt kan inbilla sig att samhället ser mildare påderas lagöverträdelser än på vuxnas. Detta i sin turleder alltför ofta till att den unge ifortsättningen inte avstår från att begå brott. Närdet gäller allvarlig eller omfattande brottslighetär det särskilt viktigt att tydligt markera vargränsen går. Vi anser således att påföljdssystemetför unga lagöverträdare behöver en genomgripandeöversyn där utgångspunkten skall vara attverkställighet av påföljder också för unga skall skeinom kriminalvården. Detta innebär bl.a. attpåföljden överlämnande till vård inom socialtjänstenavskaffas och att den slutna ungdomsvården skallverkställas på särskilda kriminalvårdshem enligtsärskilda för ungdomar anpassade regler. Vidare börnya påföljder som villkorligt fängelse övervägas.Samtidigt bör nya frigivningsregler övervägas förde yngsta, och ett system bör utarbetas för tydligaungdomsrabatter vid straffmätningen. Efter fyllda 18år skall unga lagöverträdare dock inte särbehandlas.Regeringen bör få i uppdrag att genomtilläggsdirektiv till den ovan nämnda utredningen setill att denna bedrivs i linje med vad vi häranfört.Det anförda innebär att vi ställer oss bakommotionerna Ju213, Ju236 och Ju280 i här aktuelladelar. Förslaget om weekendfängelse i denförstnämnda motionen bör dock inte föranleda någonåtgärd från sida.6. Medling (punkt 6)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 6. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju365 yrkandena 7-9.StällningstagandeMedlingsinstitutet bör utvecklas. Det är därvidviktigt att medlingsverksamheten får ett tydligtregelverk. För att förstärka medlingsinstitutet bördet finnas en möjlighet för åklagaren att meddelaåtalsunderlåtelse för straffmyndiga under somhar deltagit i medling. Det bör alltså vara möjligtatt lagföra unga lagöverträdare genom medling.Det får ankomma på regeringen att återkomma medlagförslag i enlighet med vad jag nu har anfört.7. Information om föräldrars skadeståndsansvar(punkt 7)av (), () ochCecilia ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 7. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju213 yrkande 1.StällningstagandeMånga föräldrar tror inte att de kan bliskadeståndsskyldiga för skador som deras barnorsakar genom brott. Det kan heller inte ansesallmänt känt av personer som utsatts för brott avbarn att de kan ha rätt till skadestånd av barnetsföräldrar. Enligt vår mening finns det alltså ettbehov av information om föräldrarsskadeståndsskyldighet. En positiv bieffekt av sådankunskap är att den med säkerhet skulle ha vissbrottsförebyggande effekt. Det får ankomma påregeringen att se till att sådan information sprids.8. Polisstöd åt föräldrar (punkt 8)av (), () ochCecilia ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 8. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2002/03:Ju213 yrkande 2,2002/03:Ju280 yrkande 6 och 2002/03:Ju281 yrkande 7.StällningstagandeEnligt vår mening är det inte tillräckligt attpolisen har möjlighet att köra hem ett barnsom vistas i en olämplig miljö. Det finnsandra situationer, t.ex. när föräldrarnabeslutat att barnet skall vara hemma en visstid, då föräldrarna kan behövamyndigheternas bistånd. Införandet av enrätt till föräldrastöd från polisen i sådanasituationer bör ses som ett komplement tilldet skadeståndsansvar som åvilar föräldrarsom brister i tillsynen. Den förbättradeföräldrakontroll som ett polisstöd skullemedföra skulle också verkabrottsförebyggande. Polis och socialtjänstbör även ha rätt att kontakta anhöriga tillungdomar i en ålder upp till . Enligtvår mening bör regeringen låta utredaförutsättningarna för föräldrastöd frånpolisen.9. Registrering av barn (punkt 9)av (), (), JeppeJohnsson (m), () och CeciliaMagnusson (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 9. Därmed bifallerriksdagen motion 2002/03:Ju213 yrkande 3.StällningstagandeDet är inte tillfredsställande att en 14-åring somgrips av polisen kan synas ha ett fläckfrittförflutet trots att han eller hon har gjort sigskyldig till omfattande brottslighet.