bet · GQ01AU3 · 2003-02-06 00:00:00 — I kan vi glädjas över världensmest jämställda parlament kvinnor. Menfortfarande är männen i klar majoritet i mångabeslutande församlingar. Forskningen visar att denerfarenhet som mannen respektive kvinnan har ocksåinverkar på de politiska besluten. En jämnrepresentation är alltså ett viktigt mål för attskapa förutsättningar för bättre beslut sominnefattar både mäns och kvinnors kompetens,perspektiv och prioriteringar.Det är glädjande att kvinnorepresentationen ökat ide politiska församlingarna. Alla partier har ansvarför att den utvecklingen fortsätter. Alla politiskapartier har en skyldighet att lyfta fram kvinnor föratt kunna uppnå en ökad jämställdhet. Det är ocksåviktigt att den politiska ledningen i ett land ärett föredöme i jämställdhetsfrågor; handling måsteöverensstämma med ord, i annat fall förlorarpolitiken och politikerna i trovärdighet.Jämställdhetsministern kritiserar oftanäringslivet för att det finns för få kvinnor påbeslutande poster. Det gör det extra viktigt attregeringen månar om måluppfyllelse för egen del.Enligt statistik som förtransporter och IT tagit fram är ledningarna förBanverket, , ,och länstrafikens huvudmän bedövandeöverrepresenterade av män, detta trots att det inomtransportsektorn fattas beslut som berör stora delarav samhällsplaneringen. Detta är ett underbetyg åtett demokratiskt land med en regering som har ökadjämställdhet som ett högt prioriterat mål och somframhåller som världens mest jämställdaland. Även vid tillsättning av ambassadörer harregeringen valt att inte tillämpa sina egnadoktriner. Av de 90 ambassadörer som är stationeraderuntom i världen är endast 18 kvinnor. Närregeringen kritiserades för att endast ett fåtal avnyutnämnda ambassadörer var kvinnor, svaradeutrikesminister att det inte fannstillräckligt många kompetenta kvinnor att utse.Detta är ett skamligt underkännande av allavälmeriterade kvinnor.Kristdemokraterna vill även peka på den kritik somFN riktat mot bl.a. för att det finns så fåkvinnor på höga poster såväl inom offentlig somprivat sektor. Faktorer som hämmar kvinnor att ta påsig ledningsansvar bör kartläggas för att kunnaelimineras. Regeringen bör ges i uppdrag att göra ensådan kartläggning.Vad som här har anförts bör ges regeringen tillkänna. Det innebär att motion A242 yrkande 2 (kd)tillstyrks som motionerna A215 yrkandena 1och 2 (s), A241 yrkande 11 (fp) samt A315 yrkande 13(m) avstyrks.4. Analys av skillnader i uttag avföräldraledighet (punkt 5) (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 4. bifaller därmed motion2002/03:A242 yrkandena 14 och 26 (kd).StällningstagandeAtt det föds få barn i är en varningssignal,även om det är glädjande att siffrorna vänt uppåtunder senare tid. menar attpolitiker, arbetsgivare och fackföreningartillsammans måste arbeta fram former för ett merbarnvänligt arbetsliv. Utgångspunkten skall vara attförbättra situationen för barnen och minskaföräldrarnas stress. En generös föräldraförsäkring,möjlighet till föräldraledigt medbarnomsorgskonto och tillgång till god barnomsorg avolika slag, som kan väljas efter barnets ochföräldrarnas önskemål, är viktiga inslag förkombinationen föräldraskap/arbetsliv.Vi kristdemokrater anser att regeringen bör tainitiativ till en nationell kampanj för ettbarnvänligt arbetsliv som inledning till ett merlångsiktigt arbete. Som arbetsgivare bör denoffentliga sektorn vara ett gott föredöme och gåföre i arbetet att på olika sätt uppmuntra manligaanställda att ta ledigt med sina barn. Detförbättrar också kvinnors ställning påarbetsmarknaden om vård av barn verkligen blir bådaföräldrarnas självklara val. Stat och kommun börtillsammans med näringslivet och de fackligaorganisationerna ta sin opinionsbildande roll påallvar för att kraftfullt förändra andelenföräldralediga pappor och synen på föräldraledighet.Många upplever att om man skaffar sig barnså kan det utgöra ett alltför starkt hinder förkarriär och självförverkligande. Detta kan ocksåvara en förklaringsfaktor till de låga födelsetalenoch till att kvinnor väntar med att skaffabarn. Många unga kvinnor är positiva till jobb ochkarriär och skjuter familjebildandet framför sig.En undersökning från om "Karriär på likavillkor" visar att dessa förhållanden och synsättäven återspeglas i arbetslivet. Kvinnor tvingas oftavälja mellan familj och att bli chef. Bland dekvinnor på chefsbefattning som deltog i studien var29 % barnlösa. Motsvarande siffra bland män är 14 %.Det är också dubbelt så vanligt att manliga cheferhar tre barn eller fler. Var tredje kvinna ansåg atthon missat en lönehöjning eller en befordran undersin föräldraledighet. Bland männen som tagit utföräldraledighet var det endast var tjugonde somansåg att det påverkat lönen ellerbefordringschanserna i negativ riktning.Den stora skillnaden mellan män och kvinnor äruttaget av föräldraledighet. av männen hadeinte tagit ut någon föräldraledighet alls jämförtmed av kvinnorna. Bland cheferna hade avmännen inte ens tagit ut pappamånaden. av dekvinnliga cheferna hade tagit ut huvuddelen avdagarna för vård av sjukt barn jämfört avderas manliga kolleger. I undersökningen drar Jusekden slutsatsen att uttaget av föräldraledighet ochansvaret för barnen är av avgörande betydelse förkarriärutvecklingen och en förklaring till de storalöneskillnaderna mellan kvinnor och män.Undersökningar visar att många mammor och papporskulle vilja ägna mer tid åt barnen främst när de ärsmå. Det är samhällets uppgift att stödja derasmöjligheter till detta. En jämnare fördelning mellanförvärvsarbete och vård av barn skulle medföra mångapositiva effekter när det gäller ökadfamiljestabilitet, jämställdhet och inte minst närdet gäller förbättrad kontakt mellan pappor ochbarn.RFV:s statistik visar att uttaget avföräldraledighet varierar över landet. Pappor istorstäderna är sämst medan papporna i kommuntar mest föräldraledigt. För barnets utveckling ärdet viktigt att stimulera pappan att ta ut mer avföräldraledigheten. Det är dock självklart attmamman och pappan själva skall besluta om vem somskall vara barnledig under vilken period.Målet måste vara att pappor skall vilja och väljaatt vara hemma med sina barn, inte att de skalltvingas till att ta ut tiden. Kristdemokraternaanser att studier bör göras av det varierandeuttaget av pappaledighet över landet för attidentifiera stimulerande faktorer för ett ökatuttag.Vad som här har anförts bör ges regeringen tillkänna. Det innebär att motion A242 yrkandena 14 och26 (kd) tillstyrks.5. Allmänt om jämställda löner ochlönediskriminering (punkt 7) (kd, c)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 5. bifaller därmed motionerna2002/03:A242 yrkande 20 (kd) samt 2002/03:A366yrkandena 10 och 11 (c) och avslår motionerna2002/03:A215 yrkande 3 (s), 2002/03:A241 yrkande 9(fp), 2002/03:A275 (s) och 2002/03:A365 yrkande 1 idenna del (v).StällningstagandeTrots att kommit långt i sittjämställdhetsarbete så har man inte kommit tillrätta med löneklyftan mellan kvinnor och män.Inkomsterna fördelar sig mycket olika mellan man ochkvinna och skillnaderna bara ökar ju manarbetat. tjänar kvinnor mindre änmän. Arbetet för ökad jämställdhet i lönesättningenvisar inte på några entydiga framgångar, ochlönegapet tycks inte minska.Att åstadkomma rättvisa löner mellan kvinnor ochmän är enligt vår uppfattning en nyckelfråga iarbetet för att förbättra jämställdheten.Orsakerna till att kvinnor i genomsnitt tjänarmindre än män är komplexa där, förutom värderingaroch individuella prestationer, faktorer somarbetstid, utbildning, yrkesval och position samtarbetsmarknad spelar en stor roll. Men även rensatpå dessa faktorer, som i sig återspeglar en djup,strukturell ojämlikhet, kvarstår enlönediskriminering på uppemot 8 %.Den segregerade arbetsmarknaden bidrar ytterligaretill löneklyftan. De genomsnittliga löneskillnadernaär större mellan män och kvinnor i offentlig sektorjämfört med privat. Kvinnor söker sig ofta till ettbegränsat antal yrken och arbetsplatser, vilketleder till ett utbudsöverskott som pressar nedlönen. Detta har särskilt gällt vård ochomsorg. Dessutom finns där nästan bara en köpare,nämligen den offentliga sektorn. Bemanningsföretagenhar förändrat situationen något. Det är av störstavikt att de offentliga monopolen bryts upp så attvård- och omsorgssektorn därigenom kan utvecklasbättre. Med en större konkurrens inom vårdsektornskapas alternativa arbetsmarknader för personalen,mestadels kvinnor, och en rättvisare lönesättningkan på det sättet komma till stånd. Tyvärr harregeringen återkommande försvårat möjligheten fördenna konkurrens. Flera steg krävs nu för att breddakvinnors arbetsmarknad så att de i större grad kanvälja mellan privat och offentlig arbetsgivare.Det faktum att personalen inom den offentligasektorn är hårt ansatt av besparingar gör attattityden gentemot dessa yrken försämras. Iförlängningen försvårar detta rekrytering avpersonal ytterligare. Det är därför angeläget att des.k. mjuka yrkena uppvärderas på den svenskaarbetsmarknaden för att säkra den välfärd vi allaeftersträvar. Regeringen bör utforma en långsiktigplan för att uppvärdera kvinnodominerade yrken.Det är alltså av största vikt att undanröjaosakligt motiverade löneskillnader. Detta är engrannlaga uppgift med högsta prioritet.Arbetsvärdering är en metodik där arbetsuppgifterjämförs. JämO bör ges i förnyad uppgift att isamarbete med arbetsmarknadens parter hitta ettaccepterat och väl fungerandearbetsvärderingsinstrument som kan ge vägledning förså objektiva värderingar som möjligt, även omfullständig objektivitet naturligtvis aldrig heltgår att uppnå.Arbetsdomstolens domar visar att prövadearbetsvärderingsinstrument varit otillräckliga. Detär av största vikt att arbetsmarknadens parterinvolveras i det fortsatta arbetet med att finnaredskap för att undanröja lönediskriminering.Vad som här har anförts bör ges regeringen tillkänna. Det innebär att motionerna A242 yrkande 20(kd) samt A366 yrkandena 10 och 11 (c) tillstyrkssamtidigt som motionerna A215 yrkande 3 (s), A241yrkande 9 (fp), A275 (s) och A365 yrkande 1 i dennadel (v) avstyrks.6. Allmänt om jämställda löner ochlönediskriminering (punkt 7) (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 6. bifaller därmed motion2002/03:A241 yrkande 9 (fp) och avslår motionerna2002/03:A215 yrkande 3 (s), 2002/03:A242 yrkande 20(kd), 2002/03:A275 (s), 2002/03:A365 yrkande 1 idenna del (v) samt 2002/03:A366 yrkandena 10 och 11(c).StällningstagandeEnligt uppfattning är lönefrågan enhuvudfråga för jämställdheten. Löneskillnaderna harinte minskat. Två centrala förändringar måste ske -fler kvinnor på ledande befattningar och en allmänpress uppåt på lönerna i de kvinnodominerade yrkenainom skola, vård och omsorg. Den stora kraften måstesättas in i bekämpandet av de mönster som skaparsegregationen på arbetsmarknaden.En betydande del av löneskillnaderna kan förklarassakligt av att kvinnorna arbetar färre timmar än vadmän gör. Men det faktum att kvinnor i högre grad änmän väljer att arbeta mindre än heltid är ofta ettuttryck för att traditionella könsroller lever kvar.Den offentliga sektorn har alltför ofta organiseratarbetet efter tankemönstret att personalen harhuvudansvaret för hem och barn och attförvärvsarbetet måste anpassas efter detta. Detfrämsta sättet att tvinga fram förändringar är attverksamheterna inom kommuner och landsting utsättsför konkurrens.De många kvinnor som arbetar inom den offentligasektorn ser till att välfärden fungerar, men de fårlångt ifrån den lön de förtjänar. Den stelbentastrukturen håller lönerna nere. De orättvisa lönernafår livslånga konsekvenser för kvinnorna i form avminskat utrymme för sparande, för möjligheten attäga bostaden och för möjligheten att få krediter,vilket slutligen påverkar pensionerna negativt.Fler alternativ inom den offentliga sektorn gördet möjligt för kvinnor att byta arbetsplats och attstarta eget i kvinnodominerade branscher. Med mer änen arbetsgivare ökar också möjligheterna att påverkaarbetstid, arbetsvillkor och lön. Att brytamonopolen handlar om att ifrågasätta gamlasocialistiska påståenden om att det inte får "lönasig" att vårda andra. Detta synsätt leder till attstora yrkesgrupper, t.ex. sjuksköterskor, berövasmöjligheten att välja arbetsgivare, att konkurreramed sin specialistkompetens eller att tillsammansmed kolleger starta egen verksamhet på vettigaekonomiska villkor. Genom konkurrens mellanarbetsgivarna kan lönenivåerna höjas, vilket kanillustreras med sjuksköterskornas situation. Närkommuner och landsting anlitade bemanningsföretagbörjade lönenivåerna att stiga.Strategin för att bekämpa de orättvisalöneskillnaderna mellan kvinnor och män bör enligtvår uppfattning bygga på tre fundament.Könssegregeringen måste brytas, de kvinnligayrkenas status måste höjas och lönediskrimineringenmåste övervinnas. Det behövs ändamålsenliga metodersåsom lönestatistik och bättre och tydligaremodeller för arbetsvärdering. På det sättet kandiskriminerande löneskillnader göras synliga. Attföra talan i domstol kan vara ett värdefullt verktygi ett enskilt fall, men har det inte gettnågra imponerande resultat för lönesituationen. Vianser därför att jämställdhetslagen bör ses över.Fler kvinnor måste bli chefer. Ett medvetet ochgenomtänkt arbete för att rekrytera chefer inom bådeden privata och offentliga sektorn är ennyckelfaktor för att minska löneskillnaderna.Vad som här har anförts bör ges regeringen tillkänna. Det innebär att motion A241 yrkande 9 (fp)tillstyrks som motionerna A215 yrkande 3(s), A242 yrkande 20 (kd), A275 (s), A365 yrkande 1i denna del (v) och A366 yrkandena 10 och 11 (c)avstyrks.7. Jämställdhetslagen m.m. (punkt 8) (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 7. bifaller därmed motion2002/03:A242 yrkandena 13 och 15 (kd).StällningstagandeSedan 1992 har arbetsgivare haft skyldighet attupprätta en årlig jämställdhetsplan medlönekartläggning. Enligt de lagändringar som träddei kraft skall planen kompletterasmed en analys av löneskillnader och en handlingsplanför att komma till rätta med de osakligalöneskillnaderna. ansåg attförsöksverksamhet först skulle genomföras inomoffentlig sektor för att påvisa att en sådanlagstiftning inte bara skulle bli enskrivbordsprodukt med ökad administrativ börda. Dethar dessvärre visat sig att endast av deprivata företagen med mer än 10 anställda har enjämställdhetsplan, vilket varit en skyldighet . Inom offentlig sektor ärmotsvarande siffra . Ändå är det där somlöneskillnaderna är störst mellan kvinnor och män.Kristdemokraterna menar att det i första handåligger arbetsmarknadens parter att ilöneförhandlingar och genom kollektivavtal särskiltbeakta likalöneprincipen för lika och likvärdigtarbete. Att lagstiftning genomförts betyder attparterna inte tagit sitt ansvar för att motverka deosakliga löneskillnaderna. Hos parterna ligger destörsta möjligheterna att utjämna orättfärdigalöneskillnader. Ansvaret vilar på såväl arbetsgivaresom arbetstagarorganisationer att se till attjämställdhetsplanerna blir verkningsfulla instrumenti verksamheten. anser attjämställdhetsplanens betydelse och funktion iarbetet för jämställdhet bör utvärderas.Lagstiftningens roll kontra eldsjälarnas betydelseför framgång bör särskilt belysas.5 § jämställdhetslagen anger att arbetsgivareskall uppmuntra föräldraledighet och underlätta den.Detta är en generell bestämmelse och någrasanktionsmöjligheter finns inte. Prejudicerandedomar saknas, varför lagen blir tämligen uddlös. Ettenda fall har drivits av JämO, där en kvinna ansågsig ha blivit av med utlovat jobb då hon berättadeatt hon var gravid. Domen blev inte fällande dåinget skriftligt dokument kunde styrka att kvinnanverkligen varit lovad anställning. Kristdemokraternamenar att lagen måste skärpas så att den blir ettanvändbart skydd för kvinnor och män som underföräldraledighet blir diskriminerade i någotavseende. Regeringen bör återkomma tillriksdagen med ett lagförslag.Vad som här har anförts bör ges regeringen tillkänna. Det innebär att motion A242 yrkandena 13 och15 (kd) tillstyrks.8. Skadestånd i jämställdhetsmål (punkt 10)(fp, c)av (), () ochClaes Västerteg (c).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 10 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 8. bifaller därmed motion2002/03:A366 yrkande 9 (c).StällningstagandeVi vill ha ett antal skärpningar i lagstiftningenför att samhället mer kraftfullt skall kunnamotverka lönediskriminering. En sådan skärpning äratt höja skadeståndsbeloppen. Eftersomskadeståndsbeloppen i svensk rättspraxis är relativtblygsamma, lönar det sig för arbetsgivaren attfortsätta lönediskriminera. Även om talan väcks i endel tvister tjänar arbetsgivarna mycket mer på attbetala för låga löner till tusentals anställda änvad de enstaka skadestånden kostar. Därför behövsdet ny lagstiftning som medför attskadeståndsbeloppen i jämställdhetsmål höjs rejält.I kombination med grupptalan skulle höjdaskadeståndsbelopp kunna skapa ett verksamt hot motarbetsgivare som inte tar jämställdhetslagen påallvar.Med hänsyn till det anförda anser vi att riksdagenmed anledning av motion A366 yrkande 9 (c) börtillkännage för regeringen som sin mening vad vi haranfört om att höja skadeståndsbeloppen ijämställdhetsmål.9. Jämställdhetsmärkning (punkt 12) (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 12 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 9. bifaller därmed motion2002/03:A241 yrkande 13 (fp) samt avslår motionerna2002/03:A237 (mp) och 2002/03:A242 yrkande 22 (kd).StällningstagandeFolkpartiet anser att man måste använda sig avpolitiken för att skapa nya strukturer och utveckladet svenska näringslivet. En del i detta ärjämställdhetsmärkning av produkter och tjänster.Aktiva konsumenter kan påverka mer kraftfullt ochmed färre oönskade bieffekter än vad lagar ochregler någonsin kan göra. Detta visar inte minsterfarenheterna av miljömärkning. (SOU 2002:30) har föreslagit modeller förjämställdhetsmärkning och certifiering av produkter,tjänster och organisationer. är positivttill denna princip.Vad som här har anförts bör ges regeringen tillkänna. Det innebär att motion A241 yrkande 13 (fp)tillstyrks som motionerna A237 (mp) ochA242 yrkande 22 (kd) avstyrks i den mån de inte fåranses tillgodosedda med vad som anförts.10. Jämställdhetsmärkning (punkt 12) (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 12borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 10. bifaller därmed motion2002/03:A237 (mp) samt avslår motionerna2002/03:A241 yrkande 13 (fp) och 2002/03:A242yrkande 22 (kd).StällningstagandeKvalitets- och miljöcertifiering har fungerat ochgivit goda resultat. Fler och fler företag anpassarsin produktion för kvalitetsmärkning eftersom detvisar sig att det där finns en vinst att hämta.Forskning har visat att kvinnor och män ofta harolika sätt att tänka, kommunicera och analyseraproblem. Därför blir en arbetsgrupp som består avbåda könen mer kreativ och effektiv. Näringslivetbör få upp ögonen för att en jämställd arbetsplatsoch en produktion med jämställdhetshänsyn ger godavinster och att en jämställdhetsmärkning ger ökadkvalitet i företaget.Vi i de gröna anser att detdelbetänkande som presenterats är ett första steg irätt riktning. Vi anser dock att en kommandeproposition även bör innehålla förslag om möjlighetatt jämställdhetsmärka företag och reklam. Reklamenomsluter oss , nästan varje timme, på olikasätt genom tidningar, reklampelare och framför allti våra TV-kanaler. Vad det gäller attjämställdhetsmärka företag bör t.ex. en braföräldrapolicy kunna vara ett krav för att ettföretag skall få kalla sig jämställt.Med hänsyn till det ovan anförda anser jag attriksdagen bör bifalla motion A237 (mp). MotionernaA241 yrkande 13 (fp) och A242 yrkande 22 (kd)avstyrks i den mån de inte kan anses tillgodoseddamed vad som anförts.11.Allmänna frågor om mångfald och etniskdiskriminering (punkt 13) (fp, kd, c)av (), (), ClaesVästerteg (c) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 13 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 11. bifaller därmed motionerna2002/03:Ju249 yrkande 22 (c) och 2002/03:Sf334yrkande 42 (kd) samt avslår motionerna 2002/03:A203yrkandena 1-3 (fp), 2002/03:A354 (s), 2002/03:Sf289yrkandena 23 och 24 (mp) samt 2002/03:Sf332 yrkande25 (m).StällningstagandeDiskriminering är ett övergrepp gentemot enmänniska. Det är oerhört tragiskt när personer medstor potential inte får komma till sin fulla rätt.Dessutom innebär diskriminering i arbetslivet ettekonomiskt problem för såväl den enskilde somsamhället i stort.Antalet anmälningar till Ombudsmannen mot etniskdiskriminering (DO) har ökat avsevärt de senasteåren. Att det existerar outnyttjade tillgångar påarbetsmarknaden och att dessa förblir outnyttjade pågrund av diskriminering vittnar även flerautredningar om.Fackföreningar har ett ansvar för att kontrolleraoch övervaka sina medlemmars intressen och se tillatt diskriminering bekämpas. Arbetsmarknaden hardock utvecklats på ett sätt som medfört att långtifrån alla arbetstagare är fackanslutna. Detär därför viktigt att kunskapen om diskrimineringinte bara är facklig utan allmängiltig blandarbetstagare. Vi anser att det är allas gemensammaansvar att motarbeta och förhindra attdiskriminering och mobbning förekommer påarbetsplatserna.Ett sätt att möta problemet är djupgående arbetemed attitydförändring. De offentliga arbetsgivarnabör vara ett föredöme i mångfaldsarbetet. Företagoch organisationer bör därför se över sina rutiner isyfte att öka mångfalden. Det kan t.ex. handla omatt ändra rutiner vid nyrekrytering eller om varlediga tjänster utannonseras. Allt som hindrarmångfaldsarbetet måste identifieras och undanröjas.Företagen bör se över sina rutiner och ta bortinbyggda hinder som leder till diskriminering avminoriteter.Vad vi här har anfört bör ges regeringen tillkänna. Det innebär att vi tillstyrker motionernaJu249 yrkande 22 (c) och Sf334 yrkande 42 (kd).Motionerna A203 yrkandena 1-3 (fp), A354 (s), Sf289yrkandena 23 och 24 (mp) samt Sf332 yrkande 25 (m)avstyrks i den mån de inte kan anses tillgodoseddamed vad utskottet anfört.12.Allmänna frågor om mångfald och etniskdiskriminering (punkt 13) (m)av (), () ochTobias ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 13 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 12. bifaller därmed motion2002/03:Sf332 yrkande 25 (m) samt avslår motionerna2002/03:A203 yrkandena 1-3 (fp), 2002/03:A354 (s),2002/03:Ju249 yrkande 22 (c), 2002/03:Sf289yrkandena 23 och 24 (mp) samt 2002/03:Sf334 yrkande42 (kd).StällningstagandeTiotusentals människor i lever under heltandra ekonomiska och sociala omständigheter än vadsom vore möjligt. Det är ett problem för deoffentliga budgetarna, men det är i första hand etthögst verkligt problem i många människors vardag.Regeringen beskriver ofta problemet som "etnisksegregation".