bet · GQ01FIU20 · 2003-05-27 00:00:00 — Men detfinns åtskilliga från - ochjag tycker kanske att det liggernågonting i det - som säger att vi ändåsom en säkerhetsåtgärd skulle kunna ha enmöjlighet att fatta beslut för något somspecifikt berör den gemensamma valutanjust därför att kandidatländerna frånCentral- och , åtminstone underen övergångstid, inte kommer att vara medi den gemensamma valutan. Och blireuroländerna kanske rentav en minoritet iEkofin.Sonia (): Eftersom vi inte enshar haft folkomröstning än tror jag ändåatt det är en viktig fråga för Sverigeatt vi tittar på vad det kan bli avdetta.Jag har en kort annan fråga. Om vi talarom svenska värderingar som vi tycker ärviktiga, till exempel jämställdhet,arbetslinjen, miljö och hållbar tillväxt,skulle jag vilja fråga de framhålls. Har de fått ettgenomslag i dessa olika arbetsgrupper?Göran Lennmarker: Som målsättningar serjag inga bekymmer i den delen.Gunnar (): Jag ber att få tackaGöran Lennmarker så mycket för denfylliga informationen. Men jag skullevilja be honom att utveckla det litegrann när det gäller arbetet inom detsociala området i konventet och kanskeockså beskriva de svenska positionernaoch vilka konsekvenser som arbetet inomdet sociala området skulle kunna kommaatt få, dels för nationell ekonomiskpolitik, dels för den ekonomiskasamordningen inom unionen, om det finnssådana konsekvenser.Göran Lennmarker: Om man tittar påarbetsgruppens rapport är den nogrelativt okontroversiell. Men den omgesav en retorik som ibland är förbryllande.Det talas ibland om det sociala Europasom ska balansera marknadens . Påden retoriska nivån framställs det oftasom ett slags motsatser, att man på någotsätt ska ta ned konkurrens och den inremarknaden och allt detta. Men när detsedan faller ut i konkreta förslag serdet inte likadant ut.I allt väsentligt tror jag alltså att mankan vara lugn på den här punkten, även omjag reserverar mig eftersom vi interiktigt har haft slutdebatterna i detta.Vad man möjligtvis skulle kunna säga, omman ska göra en hotbild, är att det finnsde som skulle vilja att EU också skullegå in i de sociala systemen och börjasätta nivåer, till exempel sociala nivåeroch så vidare. Men det är svårt att sehur det ska kunna ske i ett EU där vi harett oerhört fattigt med sinanivåer och ett ibland mycket högtvälstånd i med sina nivåer.Jag tror inte att det är realistiskt. Menom man ska utmåla en risk skulle detkunna vara detta. Det går tillbaka tillatt det finns de som menar att man ska haen hårdare samordning och ta in mer isamordningen i stället för att hålla ioch se till att samordningen fungerar ifråga om det vi är ense om ska samordnas.Det finns naturligtvis sådana ledamöter ikonventet, men jag bedömer inte att detblir slutsatsen.Gunnar (): Jag skulle vilja höralite mer om den svenska positionen närdet gäller arbetet inom det socialaområdet.Göran Lennmarker: Vi har i den meningeninte haft så mycket av en svensk positioneftersom inte alla har deltagit i densociala arbetsgruppen. Den kom dessutompå slutet, så den var lite svår att hinnamed när man hade andra saker inbokade.När det gäller fackliga rättigheter harLena lagt in några förslagsom jag inte har stått bakom. Där har detfunnits skiljaktigheter i vårasynpunkter.Jag vill upprepa att ett stort bekymmermed arbetsmarknadens parter i äratt de inte är särskilt representativaför arbetsmarknaden, och det gäller bådasidor. Det är arbetsgivarorganisationersom inte företräder mer än kanske enliten del av arbetsmarknaden, ofta gamlastorföretag eller offentlig sektor, medantjänstesektorn ibland lyser med sinfrånvaro. Motsvarande kan gälla på detfackliga området. I tror jagatt den fackliga anslutningen är under10 %. Det gör att detta är ett stortbekymmer, om arbetsmarknadens parter interepresenterar arbetsmarknaden.Christer (): tidigare upp frågan om eurogruppenoch dess relation till Ekofin. FörSveriges del är det självklart bäst om vigår med så fort som möjligt och löser denkonflikten själva. Men precis som GöranLennmarker sade kommer vi åtminstoneunder en övergångsperiod att ha enmajoritet av EU-länder som eventuelltinte är med i eurokretsen. Då måste detkanske finnas någon form av praktiskmöjlighet för dessa att samordna sinpolitik. Var ligger den svenska linjenför tillfället? Kan man göra en sådanbedömning?Jag går så över till en annan fråga. Jagtror att finansministern liknadeLissabonprocessen vid ett i hållbartillväxt. Det är klart att det när mangår in för ett är viktigt att satsa påbredden i laget. Men rimligen måste manibland också fundera på toppen. Möjligensaknar jag lite grann en diskussion omhur man stärker den gemensamma positioneni , framför allt gentemot USA.Många av de här processerna går ju ut påatt titta på de nationella ekonomierna,på hur de fungerar och på hur deraskonkurrenskraft kan stärkas. Men detfinns mycket lite av den störreeuropeiska dimensionen av hur Europaskonkurrenskraft ska stärkas. Det kan jufinnas en konflikt mellan nationelloptimering och en europeisk optimeringavseende vissa delar, till exempel närdet gäller spetsforskning,klusterbildning och liknande. Jag skullevilja höra hur konventet funderat i debanorna.Göran Lennmarker: I den första delen, vadgäller synen på om ska fåbeslutsrätt, har vi samrått medFinansdepartementet och för övrigt fåttstöd av tjänstemän i Finansdepartementetunder den processen. Det är fördelaktigtatt kunna ha den hjälpen och det stödet.Jag har personligen gjort bedömningenatt det kan vara rimligt att man sist ochslutligen, om så skulle fordras, kan tabeslut inom eurokretsen. Det ska dockhelst inte eftersträvas. EU strävar juinte efter att vara exkluderande utanefter att vara inkluderande. Det äralltså bättre om Ekofin som helhet är denarbetande. Hela EU:s princip är att inteexkludera utan att dra inkandidatländer och medlemsländer. Men somen yttersta säkerhetsåtgärd kan detmöjligtvis vara befogat.Finansdepartementets chefstjänsteman ijust det hänseendet hade möjligtvis enannan uppfattning i vårt samtal i höstas.Jag vet inte om det är regeringensståndpunkt. Men det där är väl enavvägning som man får göra - enbedömningsfråga.När det sedan gäller detta med denstörre europeiska dimensionen tror jagatt det är farligt att föreställa sig attEuropa ska konkurrera med genom attvi ska centralisera och hitta på storaprojekt. Är det något som utmärker ,så är det att det är en väldigtdecentraliserad ekonomi - en oerhörtflexibel ekonomi, inte en centraliseradmed stora prestigeprojekt.Den viktiga diskussionen tror jagsnarare handlar om hur vi ser till attdetta väldigt disparata får ensådan flexibilitet att vi kan ha högtillväxt i hela regionen. RegionenMoldavien och ska växa medkanske . Om de inte får hävasin enorma och djupa fattigdom kommer deatt vilja gå ur EU, vilket endast kanåstadkommas med en kraftig tillväxt.Det finns ett förslag, men det haregentligen inte diskuterats, om attombilda det ramprogram för forskning därdet handlar om 5-6 miljarder europer år och av ungefär hälften av depengarna göra ett genuint europeisktforskningsråd och då med mer inriktningmot grundforskning. Ramprogrammet är juen mycket mer tillämpad forskning, litegrann med dragning åt utvecklingsdeleninom FoU. De idéerna finns alltså, men dehar inte på allvar diskuterats. Snarastskulle det väl vara en ombildning inomramen för ramprogrammet. Av de 5-6miljarderna skulle alltså ungefär hälftengå till sådant. måste man nogabetänka vari det europeiska mervärdet idetta ligger. Det är ju inte särskiltsmart om vi ska kattraka för att sedan tatillbaka pengarna hem, som så ofta ärfallet i våra beslutsprocesser. Då äringen vinst gjord med detta.Christer (): Tack för detsvaret! Möjligen får vi också hörafinansministerns svar om vad som ärregeringens ståndpunkt när det gällereurogruppen.Jag delar syn att detär viktigt med mångfald i för attstärka konkurrenskraften. Jag tror attdet är den vägen man måste gå. Samtidigtbör vi nog också fundera på omvi kan hitta gemensamma optimeringar istället för att bara ha suboptimeringarpå det nationella planet. Däremot trorjag inte att det i första hand handlar ompolitiska beslut - kanske snarare ombehovet av en gemensam europeisk debatt ide här frågorna.Göran Lennmarker: Ja, den europeiskadebatten är viktig. Bekymret är väl attvi i det EU vi har med 28 länder ikonventet har 22 olika språk. Det ärsvårt att få en bred europeisk debatt.Eliten talar engelska och läser FinancialTimes, medan det är svårt att på breddenfå en gemensam debatt när man har sinaspråkområden. Det tar väl innan vidr där, men förhoppningsvis får vi meroch mer av detta. Konventet är ju ettinslag när det gäller att försöka nådenna debatt.Mats (): Först vill jag tacka fören intressant genomgång av läget ikonventet. En intressant fråga ärskattefrågan. , du gav enbild av tre olika uppfattningar som finnsdär. Den befinner sig,kan man säga, i grupp 2, och en del avoss här befinner sig i grupp 3 som tyckeratt man praktiskt ska utnyttjaskatteinstrumentet på miljösidan.Hur ser det ut framför allt blandkandidatländerna? Hur ser de på detta,och var hamnar de i skattefrågan?Göran Lennmarker: I strikt mening kan jaginte svara på det därför att vi uppträdersom individer, så det är svårt att alltidsärskilja i vilken kapacitet manuppträder. De två från varje land kanibland ha vitt skilda ståndpunkterberoende på politisk färg och även andrabakgrundsvariabler. Men generellt tyckerjag att det stora värdet för central- ochösteuropéernas medverkan är dennoggrannhet varmed man avväger vad vi skaavgöra gemensamt och vad man vill görahemmavid.Har man ganska kämpat för sittlands frihet - vi ska komma ihåg attåtskilliga i konventet personligen harburit risk för sitt liv under den processvi såg och framtill - så är manganska noga med att säga vad som skabehållas hemma i , för att taEstland som exempel, och vad man ärberedd att göra gemensamt. Man minns vadman tog för beslut i tidigare ochvill inte upprepa det misstaget. Det göratt noggrannheten hos central- ochösteuropéerna med att tänka igenom dettaär, tycker jag, uppfriskande och tillförett perspektiv också hos oss.I många länder i pågår endecentraliseringsprocess. Man trycker utoffentlig beslutsmakt från huvudstadentill regionerna. är dettydligaste exemplet. Det gör att man iden meningen får en ganska noggrann ochväl avvägd debatt, vågar jag säga.Lars (): Jag har en fråga påsamma tema som . Det var enutmärkt föredragning, men när jag läserde handlingar som vi fått med rapportenfrån arbetsgrupp 6 om ekonomisk styrning,avsnitt 4 om beskattning, ser jag attmajoriteten i arbetsgruppen avvisargemensam beskattning i EU-området,särskilt vad gäller person och egendom.En majoritet uttalar sig distinkt för attrekommendera beslut med kvalificeradmajoritet vad gäller minimiskatter förindirekt beskattning, alltså miljöskatteroch företagsbeskattning. En majoritetuttalar att detta bör ske medkvalificerad majoritet. Några avvikanderöster säger att de har svårt att godtadet. Det är den bild som jag får när jagläser handlingarna.Det fanns en liten nyans här i GöranLennmarkers föredragning. Men det är barafråga om en nyans, så jag tror att vi äröverens om den förklaring som finns här.Det är så här jag tolkat läget utifrånandra källor.Göran Lennmarker: Här hamnar vi i detalldeles centrala problemet - ellerkanske är det en möjlighet. Vi röstar jualdrig. Det förekommer aldrig någonsinomröstningar, och ska inte göra, utantanken är att det ska växa fram enkonsensus - men mindreän ; i så fall är det juenhällighet enligt 'Estaings tolkning. Det här kommertillbaka i arbetsgruppen. När man skauttolka vad vi tycker är intensiteten iinläggen ibland avgörande. Som nordbo harman lärt sig att vi ibland är tysta närvi håller med. Det är vårt sätt att säga:Varför ska vi gå upp och tala när vihåller med? Det är en livsfarlig attitydi konventet. Man måste gå upp och sägavar man står. Annars blir man inte"vägd", hamnar inte i någon vågskål såatt säga.Jag var mycket intensivt med i den härgruppen. Jag var med på alla sammanträdenoch deltog högst livligt i debatten. Detskiftade lite grann beroende på närvaron.Det är ju inte lätt att vara med varjegång, så ibland blir det lite skiftandeberoende på inläggen. Jag skulle viljasäga att det egentligen var tregrupperingar där jag själv har svårt attse exakt hur vikterna var. Dels har videtta med kvalificerad majoritet för allharmonisering av skatter, docknaturligtvis inte av inkomstskatter,förmögenhetsskatter och den typen avskatter, utan sådant som berör den inremarknaden. Dels har vi motsatsen, där jagsjälv hör hemma - enhällighetsbeslut.Skatter är en i grunden nationell fråga.Man kan inte gå emot ett land. Sedan ärdet mellanformen, att man när det gällermiljöskatter skulle kunna ha kvalificeradmajoritet men i övrigt enhällighet -kanske skulle man kunna säga ett slagskompromisståndpunkt.Jag kan inte ge ett bättre svar än jaggett.Lars (): Inte jag heller - jagvar ju inte ens med. Men ibland blir detnog förvirring när man talar omharmonisering och tar det som en allmänharmonisering, inte bara en harmoniseringav miniminivåerna. Det är dendistinktionen som jag tror att man måstegöra och som blir komplicerad.Göran Lennmarker: Det har aldrig varittal om annat än harmonisering avminiminivåer på indirekta skatter, påföretagsskatter. Vi har ju det somdiskuterats länge och väl, räntor ellerfinansiella inkomster. Ingen EU-skatt,skatt som ska gå till EU, har förekommiti den diskussionen.Lena Ek (c): Jag skulle vilja tacka fören väldigt bra och konkret föredragning.Jag hade tänkt be om ett klargörande menden saken är redan avklarad. I ställetskulle jag vilja höra om en annan sak.Något som inte nämndes är frågan omEuropeiska . Det är väldigtbra att man är överens om dess friståendeställning och att ingen rör något idetta. Snarare gäller det accountability,hur man redovisar, samt kontakternagentemot parlamentet och så. Där skullejag vilja ha en liten genomgång.Göran Lennmarker: Här har jag ett litetbekymmer. Vi hade ju en hearing medcentralbankschefen, en hearing som dockvar sluten. Det är ju så medcentralbankschefer att de aldrig kan säganågonting intressant offentligt eftersomdet då påverkar ränta och annat. Jag vetdärför inte hur mycket jag kan säga. Menså långt kan jag väl sträcka mig som tillatt säga att vi haft en diskussion ifrågan. En aspekt som kom upp är omledamöternas ställningstagande ska varaoffentligt - vem som står för vilkenståndpunkt. Åtskilliga av oss har betonatatt det faktum att man kommer från olikaländer inte får utveckla en väg därlandet så att säga får sin egenriksbanksledamot i . Det vill säga attdet finns en risk med att man kantydliggöra att man röstar å Frankrikeseller eller kanske snarare åFinlands vägnar. Därför bör det inte gåatt ha kopplingen mellan röstande ochperson. Det är väl vad som har sagts.När det däremot gäller att redovisa förEuropaparlamentet och Ekofin har man vältyckt att det är en rimlig ordning somdet nu är. anser att ECBär lika öppet som Federal Reserve. Han ärmycket bestämd på den punkten. Detta äringen hemlighet, utan det säger han ävenoffentligt, så det kan jag upprepa. Medall kraft understryker han detta -bortsett från personkopplingen.Lena Ek (c): När det gäller frågan omöppenhet är det fråga om publicerandet avprotokollen eller inte och ledamöternasställningstagande eller inte. Vi vet jubankens officiella inställning tilldetta; det är ingen hemlighet. Men fråganär om det har funnits någon diskussion ompublicerandet av protokollen, som hörtill öppenhetsdelen.Accountability, alltså uppföljningen ochkontrollen, är en annan fråga. Har mankonstaterat någon utökning där ellerandra former för detta?Göran Lennmarker: Konventet kan inte gåin på detaljlagstiftning. Det här ärfaktiskt mer av ett konstitutionelltfördrag. Det innebär att vi ska gemöjligheter för saker som sedan fårhanteras i det normala löpande EU-arbetet. I den meningen har man intediskuterat mer än just aspekten att detgenom att EU är en union av länder kanskeinte är önskvärt att binda ledamöternatill olika länder så att vi fårnationella positioner inom ECB. Det ärdet som man är rädd för. Det är kanskelättare i en nationalstat där man intehar det bekymret.Ordföranden: Det finns inga ytterligarefrågor. Därmed är utfrågningen klar.Jag vill rikta ett stort tack till våramedverkande, finansminister och , sombidragit med information. Jag villockså rikta ett tack till utskottetsledamöter som ställt frågor och tillalla som följt utfrågningen dels idenna lokal, dels via olika medier.Tack ska ni ha!1 "Justeringen för konjunkturläge"beräknas genom att produktionsgapet(sista raden i tabellen) i nominellatermer multipliceras med faktorn 0,7. Ipropositionen görs bedömningen att enförändring av produktionsgapet med 1procentenhet i genomsnitt påverkaröverskottet i de offentliga finansernamed av BNP.2 "Produktionsgap", även kallat BNP-gap,speglar skillnaden mellan faktisktproduktionsutnyttjande och en BNP-utveckling där befintliga resurserutnyttjas fullt ut utan att det uppstårobalanser i ekonomin.3 Förslagen redovisas på tilläggsbudgetför 2003 och behandlas av utskottet ibetänkande 2002/03:FiU21.4 Barn - här och (skr. 1999/2000:137)och Barnpolitiken - arbetet med strateginför att förverkliga FN:s konvention ombarnets rättigheter (skr. 2001/02:166).5 Beloppet har korrigerats för attöverensstämma med vad som anges i avsnitt23.3 i motionen.