bet · GQ01BoU1 · 2003-01-01 00:00:00 — Det är givetvis inte aktuellt att avveckla efter det att myndigheten har inrättats. Som framgår av budgetpropositionen innebär tidigare beslut i frågan om stöd till omstrukturering av kommunala bostadsbolag att nämnden bör ha ett verksamhetsperspektiv fram . avstyrker således de aktuella motionsförslagen och tillstyrker regeringens anslagsförslag. 31:14 Omstrukturering av kommunala bostadsbolag De utgifter som belastar anslaget avser stöd till omstrukturering av kommunala bostadsfö-retag. Ansökningar om stöd hanteras av . Bestämmelser om stödet finns i förordningen (2002:664) om statligt stöd för vissa kommunala åtaganden för boendet. har under föregående år tagit ställning till regeringens förslag om inriktningen av detta stöd (2001/02:BoU1, BoU4, BoU5y). I budgetpropositionen föreslås att anslaget för stödverksamheten bestäms till . Regeringen aviserar sin avsikt att i vårpropositionen återkomma i frågan om fördelningen av medel . I tre motioner föreslås att det aktuella anslaget helt avvecklas för . Det gäller motionerna Bo291 (kd) yrkande 23, Bo295 (c) samt Bo297 (m) yrkande 15, de två förstnämnda yrkandena i motsvarande del. Anslagsförslagen i dessa motioner utgår från förslag om en annan hantering av stödet till kommuner med bostadsbolag med ekonomiska problem. Enligt m-motionen bör utgångspunkten vara att stöd endast skall ges till kommuner som uttömt sina resurser genom att ta ansvar för bostadsbolaget, men ändå har kvarvarande problem. Ett sådant stöd skall i stället utgå från anslaget för Allmänna bidrag till kommuner. I c-motionen anförs att kommunerna måste ges möjlighet att själva lösa problemen med bostadsöverskott. Möjlighet bör dock finnas att ställa ut kreditgarantier för obeståndshantering. Ett förslag om en motsvarande ordning finns även i partimotion Bo267 yrkande 21. Förslaget i motion Bo291 (kd) yrkande 23 om avveckling av det i budgetpropositionen föreslagna anslaget innefattar även ett förslag om att ett nytt anslag på motsvarande belopp benämnt Stöd till bostadsföretag i kommuner med bostadsöverskott inrättas. Enligt yrkande 16 i samma motion bör anslaget användas för ett stödsystem där det i högre grad överlåts till kommunerna att avgöra vilka åtgärder som bör vidtas och där privata värdar inte missgynnas. Som framgått ovan har bostadsutskottet i flera beslut under föregående ställt sig bakom en ordning för fortsatt statligt stöd till omstrukturering av kommunala bostadsbolag. Denna ordning innefattar flera olika möjligheter för det statliga engagemanget förutom genom kreditgaranti. Under vissa förutsättningar kan bidrag utgå till en kommun. Riksdagsbeslutet innebär även att staten skall kunna förvärva bostadsfastigheter av kommunala bostadsföretag för att i samverkan med de aktuella kommunerna utveckla eller avveckla bostäderna. vill understryka att villkoren för det statliga stödet för vissa kommunala åtaganden för boendet varken står i motsats till de ovan framförda synpunkterna om att kommunerna i möjligaste mån skall få stöd att själva lösa sina problem eller att stödet bör riktas till kommuner med bostadsöverskott. Utgångspunkten för den beslutade ordningen är att hitta den lösning som bedöms vara mest framgångsrik i varje enskilt fall. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna Bo267 (c) yrkande 21, Bo291 (kd) yrkandena 16 och 23, det sistnämnda i motsvarande del, Bo295 (c) i motsvarande del samt Bo297 (m) yrkande 15. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att det till länsstyrelsernas verksamhet för skall anvisas 2 . Vid anslagsberäkningen har hänsyn tagits till ett flertal faktorer som redovisas i propositionen. Det handlar vad gäller anslagshöjande faktorer förutom om pris- och löneomräkning framför allt om medel för att inrätta särskilda äldreskyddsombud. I likhet med övriga myndigheter har länsstyrelserna dessutom fått anslagsnivån justerad i syfte att begränsa statlig konsumtion. Det innebär att länsstyrelserna har fått sitt anslag nedräknat . pågår en försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning som omfattar fyra län. har dock beslutat (prop. 2001/02:7, bet. KU7, yttr. BoU4y) om förändringar i denna försöksverksamhet fr.o.m. . Då träder lagen (2002:34) om samverkansorgan i länen i kraft, vilket innebär att lokala samverkansorgan i länen kan ta över vissa uppgifter från . Samverkansorganen är kommunalförbund som består av alla kommuner i ett län. Även landstingen kan ingå. Detta gäller dock inte och , där försöksverksamheten, med förlängd giltighet av den nuvarande försökslagen, skall fortsätta i samma form som . I får kommunen utgöra samverkansorgan. I län får ett kommunalförbund i stället för regionförbundet överta uppgifterna enligt lagen. När ett samverkansorgan bildas skall en anmälan göras om detta till regeringen. I och med att samverkansorganet bildas övertar det också vissa uppgifter från . För att möjliggöra en omfördelning av medel från länsstyrelserna till kommunala samverkansorgan krävs enligt regeringen att medel under ramanslaget 32:1 Länsstyrelserna får användas för finansieringen av vissa av samverkansorganens kostnader som de övertar från . Regeringen aviserar i budgetpropositionen att den därför kommer att, utifrån en schablonersättning per arbetskraft, besluta om de anslagsmedel som skall omfördelas från länsstyrelseanslaget till de kommunala samverkansorganen. I förhållande till vad regeringen förordat föreslås i fyra motioner att anslaget för länsstyrelsernas verksamhet skall bestämmas till ett lägre belopp. Enligt motion Bo297 (m) yrkande 17 bör anslaget till länsstyrelserna minskas med . Som skäl för förslaget hänvisar motionärerna till att genomförandet av ett flertal förslag om avreglering m.m. som lagts fram i m-motioner skulle innebära en minskad arbetsbelastning för länsstyrelserna. I partimotioner Bo290 yrkande 18, Fi232 yrkande 19 samt So358 yrkande 6, de båda förstnämnda yrkandena i motsvarande del, föreslås att anslaget skall minska med . Till grund för förslagen ligger ett förslag i den sistnämnda motionen om att några äldreskyddsombud inte skall inrättas vid länsstyrelserna. I stället förordas att dessa medel tillförs kommunerna i form av stimulansbidrag för att få ett snabbt införande av äldreombudsmän i kommunerna. Länsstyrelsernas administration tillåts, enligt motion Bo295 (c) i motsvarande del, växa på ett omotiverat sätt med regeringens förslag till anslag. Enligt motionen bör anslaget därför minskas med . Förslag som syftar till att i olika avseende förstärka länsstyrelsernas resurser förs fram i tre motioner. Enligt motion Bo285 (s) bör länsstyrelsernas resurser för tillsynsverksamheten öka. De senaste årens inriktning att lägga ut den statliga tillsynsverksamheten på nya statliga myndigheter och på kommunerna kan enligt motionen komma att riskera omfattningen och kvaliteten. Länsstyrelserna måste därför få en större betydelse i den statliga tillsynsverksamheten. Som en motsvarighet till de föreslagna äldreskyddsombuden bör enligt motion Bo286 (s) också barnskyddsombud inrättas vid länsstyrelserna. För denna verksamhet bör länsstyrelserna få ett resurstillskott. För att klara av bildandet av nya naturreservat behöver länsstyrelserna enligt motion MJ431 (mp) yrkande 7 fler tjänster som handläggare och skogsbiologer. Ytterligare två motioner tar upp frågor om verksamheten vid länsstyrelserna. Dessa förslag har emellertid inte bedömts vara budgetpåverkande och behandlas därför i den del av betänkandet som inte avser budgeten för . När det gäller beräkningen av anslaget till länsstyrelserna kan utskottet konstatera att regeringens förslag till sina huvuddelar bygger på en pris- och löneomräkning justerad för överföringar till och från andra anslag och med ett tillskott av medel för att inrätta särskilda äldreskyddsombud. Mot den bakgrunden framstår det inte som en rättvisande beskrivning att anslaget skulle kunna minskas som en följd av en, som det uttrycks i motion Bo295 (c), omotiverad tillväxt av administrationen. Det är tvärtom så att länsstyrelserna genomfört ett omfattande arbete i syfte att rationalisera och effektivisera verksamheten. Inte heller förslaget i motion Bo297 (m) om en neddragning av anslaget med hänvisning till arbetsbesparande förslag som har lagts fram i andra sammanhang framstår mot den bakgrunden som genomförbart. När det slutligen gäller förslaget i partimotioner kan utskottet konstatera att det i sakfrågan, att införa äldreskyddsombud, finns en majoritet för att dessa ombud skall införas. I den situationen måste naturligtvis medel också anvisas för verksamheten. Sammantaget innebär det nu anförda att det enligt utskottets mening inte finns utrymme för att minska anslaget på det på det sätt som föreslås i motionerna. De förslag om ökade resurser som förs fram i motionerna Bo285 (s) och Bo286 (s) uttrycks visserligen inte i ekonomiska termer, men det är utskottets uppfattning att ett genomförande av förslagen förutsätter en utökning av länsstyrelseanslaget. Även om de ändamål som resurstillskottet är avsedda att täcka är angelägna finns det enligt utskottets mening inte nu utrymme för satsningar av den karaktär som föreslås. När det gäller frågan om den statliga tillsynen får det enligt utskottets mening förutsättas att det fortlöpande övervägs om denna tillsyn är ändamålsenlig med avseende på utformningen och omfattningen. I den mån nya tillsynsuppgifter tillkommer bör dessa naturligtvis utövas av den myndighet som har de bästa förutsättningar att genomföra dem. Detsamma gäller när det är aktuellt att ompröva eller på annat sätt se över de tillsynsuppgifter som finns. Även i dessa fall måste det avgörande vara vad som är mest ändamålsenligt från samhällets synpunkt. Förslaget om att vid länsstyrelserna inrätta barnskyddsombud bygger på tanken att barnens trygghet måste säkras. Utskottet delar självfallet denna uppfattning. Det är naturligtvis viktigt att våra barn tillförsäkras en trygghet i hemmet såväl som i samhället i övrigt. Den tillsyn det här är fråga om avser den samhällsverksamhet som barn kommer i kontakt med. Utskottet vill mot den bakgrunden erinra om att , som skrivit under, skall följas av myndigheter och andra offentliga organ. Det betyder att inte bara länsstyrelserna utan även andra myndigheter har ett ansvar för att konventionen följs och att barnens trygghet därmed säkras. Slutligen behandlar utskottet förslaget i motion MJ431 (mp) om behovet av handläggare och skogsbiologer vid länsstyrelserna för att bl.a. klara bildandet av nya naturreservat. Även om det primärt inte är en fråga för bostadsutskottet att ta ställning till i vilken utsträckning det skall bildas naturreservat delar utskottet den principiella uppfattningen att länsstyrelserna skall ha resurser för att fullgöra de uppgifter de ålagts. Om länsstyrelsernas resurser utgör ett hinder för att från natur- och miljösynpunkt önskvärda naturreservat tillkommer är detta naturligtvis inte tillfredsställande. I den mån detta är fallet bör dock resursfrågan lösas inom ramen för befintliga resurser. Det får då i första hand ske genom att arbetsuppgifter med anknytning till bildandet av naturreservat ges prioritet i länsstyrelsernas verksamhet. I den uppgörelse som träffats mellan Socialdemokraterna, om budgeten ingår också att det av länsstyrelsernas regleringsbrev skall framgå att genomförandet av programmen för inköp av mark och bildande av naturreservat är en prioriterad uppgift. Enligt utskottets mening finns med mot bakgrund härav inte anledning för att nu göra något tillkännagivande i frågan. Med hänvisning till det nu anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag vad gäller anslag till länsstyrelserna . Förslagen i partimotioner Bo290 yrkande 18, Fi232 yrkande 19 samt So358 yrkande 6, de båda förstnämnda yrkandena i motsvarande del, samt i motionerna Bo297 (m) yrkande 17, Bo295 (c) i motsvarande del, Bo285 (s), Bo286 (s) samt MJ431 (mp) yrkande 7 avstyrks. 34:1 Stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet Stödet till lokala investeringsprogram beslutades av i enlighet med ett förslag i budgetpropositionen . Kommunerna har sedan anslaget inrättades 1998 beviljats i stöd till sina investeringsprogram. Dessa bidrag har fördelats till 160 kommuner och två av totalt 210 olika investeringsprogram. Stödverksamheten är nu avslutad i den bemärkelsen att inga nya ansökningar tas emot . fattades de sista besluten om nya bidrag. Vad som i första hand återstår är utbetalningar till redan beviljade projekt. Regeringen föreslår att anslaget tillförs för . Enligt propositionen behöver inga nya medel tillföras anslaget . Utbetalningar till beviljade projekt beräknas dock ske åtminstone . föreslår i sina partimotioner Fi232 yrkande 19 och Bo290 yrkande 18, båda yrkandena i motsvarande del, att anslaget för minskas med i förhållande till regeringsförslaget. I motion Bo297 (m) yrkande 18 föreslås ett med minskat anslag. förutsätter att den av regeringen föreslagna anslagsnivån är beräknad med beaktande av medelsbehovet för beviljade men ännu inte utbetalade bidrag. Utskottet tillstyrker därför regeringens förslag om anslag för och avstyrker de motstående motionsförslagen. Anslaget disponeras för att finansiera verksamheten vid (). Myndighetens huvuduppgift är att förmedla kunskaper, forskningsresultat, idéer och erfarenheter om ekologisk hållbarhet, bl.a. i anknytning till de lokala investeringsprogrammen. Regeringen framhåller att behovet av myndighetens insatser kommer att vara fortsatt stort i samband med slutrapporteringen av de lokala investeringsprogrammen. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att skall anslås till myndigheten för . I två motioner föreslås, med hänvisning till myndighetens koppling till verksamheten med lokala investeringsprogram, att skall avvecklas. Enligt den ena av motionerna, Bo297 (m) yrkande 19, medför detta att anslaget kan minskas med för . I den andra motionen, Bo295 (c), föreslås i motsvarande del att anslaget helt avvecklas. Eventuella avvecklingskostnader anses kunna täckas av anslagssparandet. delar regeringens bedömning vad gäller verksamheten vid . Anslaget för tillstyrks således. De motstående motionsförslagen avstyrks. Övriga anslag i budgetpropositionen Utskottet tar i detta avsnitt upp förslag till anslag m.m. i budgetpropositionen som inte mött invändningar i motioner eller vid utskottets behandling. I fråga om de anslag som inte behandlats av utskottet ovan föreslås i budgetpropositionen att det för under utgiftsområde 18 skall anvisas till anslaget 31:3 : Förvaltningskostnader, ett ramanslag om , 31:4 : Garantiverksamheten, ett ramanslag om , 31:8 , ett ramanslag om , 31:10 , ett ramanslag om , 32:2 Kommunala samverkansorgan m.m., ett obetecknat anslag om . Den av regeringen förordade anslagstilldelningen avseende de nu aktuella anslagen tillstyrks av utskottet. Utskottets förslag i korthet bör godkänna regeringens förslag till mål för bostadspolitiken. De mål som gäller för bostadspolitiken antogs av , på förslag av bostadsutskottet, (prop. 1997/98:119, bet. 1997/98:BoU10). Bakgrunden till ställningstagandet var i korthet följande. I den bostadspolitiska proposition som lades fram redovisade regeringen sin bedömning av hur de övergripande målen för bostadspolitiken borde formuleras. Något förslag lämnades dock inte till på denna punkt. I sin behandling av propositionen fann dock utskottet att målsättningen, sådan den formulerades i propositionen, hade i stort sett samma lydelse som den som återfanns i den bostadspolitiska utredningen, och som i denna del fått en bred politisk anslutning. Det fanns enligt utskottets mening mot denna bakgrund goda skäl för att ansluta sig till den målformulering som förts fram i propositionen. Enligt utskottet var det en styrka med en bred uppslutning kring dessa mål. Det innebär att de bostadspolitiska målen formuleras på följande sätt. Bostaden är en social rättighet och bostadspolitiken skall skapa förutsättningar för alla att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom ekologiskt hållbara ramar. jön skall bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. I budgetpropositionen lägger regeringen fram ett förslag till mål för bostadspolitiken som något avviker från det nu gällande målet. De skäl som anges för förslaget är i korthet följande. har målet för bostadspolitiken formulerats att leda mot ekologisk hållbarhet. Regeringen presenterade en strategi för arbetet med hållbar utveckling, Nationell strategi för hållbar utveckling (skr. 2001/02:172, bet. 2001/02:MJU16, rskr. 2001/02:315). I konsekvens med regeringens övergripande mål om ett hållbart samhälle bör även bostadspolitiken kompletteras med denna bredare målsättning. Detta eftersom begreppet "hållbar utveckling" omfattar de tre dimensionerna ekonomisk, social och ekologisk utveckling. Mot den nu skisserade bakgrunden bör enligt regeringen målet för bostadspolitiken formuleras på följande sätt. Målet för bostadspolitiken är att alla skall ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Boende- och bebyggelsemiljön skall bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. Vid planering, byggande och förvaltning skall en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling vara grund för verksamheten. Det framlagda förslaget till mål för bostadspolitiken har i sig inte satts i fråga i motioner eller på annat sätt. Däremot har i en motion föreslagits att målet skall kompletteras. Utskottet behandlar därför först det förslag till mål som regeringen lagt fram och därefter förslaget om att detta mål skall kompletteras. Den senare frågan behandlar utskottet i avsnittet nedan. Som framgår av bakgrundsbeskrivningen ovan lades det nu gällande målet för bostadspolitiken fast 1998 på initiativ av bostadsutskottet. Det som var nytt i förhållande till det dittillsvarande målet var att det anpassades till de internationella åtaganden som gjort på miljö- och bostadsområdet i olika FN-sammanhang. som den grundläggande inriktningen låg fast tillfördes målet en ny dimension genom att det gav uttryck för att bostadspolitiken skall leda mot ekologisk hållbarhet. I grunden var det alltså fråga om att anpassa bostadspolitiken till de nya förutsättningar och behov som då förelåg. Det nu framlagda förslaget till nytt mål för bostadspolitiken är också det avsett att åstadkomma en anpassning till de senaste årens utveckling och de nya förutsättningar som denna skapat. När det nu lagts fast en strategi för arbetet med hållbar utveckling framstår det både som naturligt och nödvändigt att också det bostadspolitiska målet ger ett tydligt uttryck för denna strategi. Det innebär att kravet på hållbar utveckling vad avser de tre dimensionerna ekonomisk, social och ekologisk utveckling bör tillföras målet i enlighet med vad regeringen föreslagit. Det framlagda förslaget till mål för bostadspolitiken tillstyrks sålunda. Komplettering av det bostadspolitiska målet Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsförslaget om en komplettering av det bostadspolitiska målet. Jämför reservation 2 (kd). Som redovisats ovan har förslaget till mål för bostadspolitiken inte mött invändningar i motioner på annat sätt än att det i motion Bo291 (kd ) yrkande 2 föreslås att målet skall kompletteras. Enligt motionen är det, mot bakgrund av det bristfälliga bostadsbyggandet och de hot som hyresrätten står inför, angeläget att komplettera målet med en formulering som tar fasta på byggandet och ägandet av bostadsfastigheter. Till regeringens förslag till mål bör därför fogas följande. Bostadspolitiken skall skapa incitament för byggandet och ägandet av bostadsfastigheter. Även om utskottet i och för sig delar den ambition som motionsförslaget ger uttryck för - att öka bostadsbyggandet och värna hyresrätten - får denna ambition anses komma till uttryck redan i den formulering som utskottet ovan har ställt sig bakom. Avsikten med det mål som läggs fast är inte att det i detalj skall reglera bostadspolitiken utan att det skall ge uttryck för den övergripande målsättning som skall vara vägledande för den. Som utskottet uppfattar förslaget i motionen utgör det en precisering av det bostadspolitiska målet. Det kan också belysas av det avsnitt i budgetpropositionen där regeringen redovisar vilka prioriteringar som kommer att göras inom ramen för det övergripande målet. Här uttalar regeringen bl.a. att den är angelägen om att så långt möjligt bidra till att förutsättningarna för ett ökat bostadsbyggande förbättras, framför allt när det gäller hyresbostäder. De frågor som lyfts fram i motion Bo291 (kd) kommer därmed att ges den framträdande roll som eftersträvas redan inom ramen för det av regeringen föreslagna bostadspolitiska målet. Motionen avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsförslagen om bostadspolitikens utformning. Jämför reservationerna 3 (m), 4 (fp), 5 (kd), 6 (v) och 7 (c). Förslag som i vid mening avser utformningen av bostadspolitiken förs fram i ett flertal motioner. Även om utgångspunkten för förslagen är olika har motionerna det gemensamt att de ger uttryck för inriktningen av politiken snarare än att de lämnar detaljerade förslag. Det innebär att motionerna även anger hur politiken bör utformas också på områden som primärt inte ingår i bostadsutskottets beredningsområde. Flertalet förslag följs därför upp i andra motioner genom konkreta förslag till justeringar och förändringar i dagens regelsystem. Det gäller inte minst i de motioner som behandlas längre fram i detta betänkande. Bostadspolitiken i har enligt motion Bo238 (m) havererat. Det är därför dags att byta riktning och börja föra en bostadspolitik som är till för människorna. Ett bostadspolitiskt program för framtiden som sätter individen i fokus måste därför till, och där mångfald, integration och valfrihet bildar utgångspunkt - yrkande 1. I omläggningen bör också ingå att avveckla snedvridande subventioner - yrkande 2. För att förbättra förutsättningarna för byggande och boende måste bl.a. det totala skattetrycket minska, fastighetsskatten successivt avvecklas och hyressättningssystemet läggas om - yrkande 3. Dessutom måste vägnätet förbättras så att attraktiva bostadsområden kan skapas också utanför stadskärnorna - yrkande 4. Med utgångspunkt i förhållandena i nordvästra respektive i förs motsvarande förslag fram även i motionerna Bo235 (m) yrkande 1 och N305 (m) yrkande 2. Förslaget i motion Bo300 (m) innebär att den finländska modellen med en tudelad bostadspolitik - en för avfolkningsbygder och en annan för tillväxtregioner - bör utredas. För att skapa en ekologiskt och socialt hållbar utveckling fordras enligt partimotion Bo236 (v) yrkande 1 en helhetssyn på bostadspolitiken. Det innebär att bostäder måste ses dels som en del i infrastrukturen, dels som en rättighet för varje människa. En förutsättning för att detta mål skall uppnås är att en nationell samplanering av alla berörda politikområden kommer till stånd och att en nationell plan för bostadsbyggandet upprättas. Enligt partimotion Bo290 (fp) yrkande 1 fungerar inte den svenska bostadspolitiken. Vad som erfordras är därför en helt ny bostadspolitik med liberal inriktning där den enskilda människans möjligheter att ta makt över sin egen situation står i fokus. I ett reformprogram för en sådan politik ingår bl.a. att alla investeringsbidrag avvecklas, konkurrensen stimuleras, hyressättningen i nyproduktionen reformeras, fastighetsskatten successivt avvecklas och beskattning av byggande och boende i sin helhet ses över. Även i motionerna N266 (fp) yrkande 1 och N397 (fp) yrkande 1 förs motsvarande förslag fram. Förslagen har som utgångspunkt förhållandena på Got-land respektive i .