bet · GQ01KU30 · 2003-05-22 00:00:00 — Ärendet lyftes in pålistan och regeringsbeslutetblev därigenom offentligt.I en annan promemoria, som upprättats inomFörsvarsdepartementet , anförsatt menbedömningen av den 11 september 2001klargjorde att uppgifterna som skulle ha lämnatstill inte omfattades avförsvarssekretess, men att uppgiftslämnandet medförtatt Försvarsmakten hade varit tvungen att forceraupphandlingen på ett sätt som lett till att affärenfördyrades med mellan 600 miljoner och 1 miljardkronor. Enligt menbedömningen fanns det stor riskför att upphandlingen hade behövt göras om ifalluppgiftslämnandet hade blivit känt hos övrigaanbudsgivare. Det skulle ha medfört att Sverigeunder inte skulle ha tillgång tillhelikoptrar i en sådan omfattning att militärberedskap hade kunnat upprätthållas. I promemoriananförs att enligt menbedömningen medfördeomständigheterna sammantaget ett icke obetydligttill synnerligt men för rikets säkerhet.I en till menbedömningen kompletterande skrivelse,som upprättats inom Försvarsmaktens högkvarter den26 , anförs att den ursprungligamenbedömningen var gjord under förutsättning atthelikopterupphandlingen ej var slutförd och attrisken för att behöva avbryta pågående upphandlingförelåg så länge ännu inte tecknat kontrakt.Vidare bedömdes att skadan fått de konsekvenser sombeskrevs i den ursprungliga menbedömningen omupphandlingen hade avbrutits.Försvarsmakten tog i en senare skrivelse dateradden avstånd från slutsatserna imenbedömningen på i huvudsak samma grunder somframfördes i Försvarsdepartementets promemoria avden till utskottet. Vad gällermenbedömningen anfördes att den framtagits av enmycket liten krets inom främst MUST, och att denavsåg 44 rapporter som avsänts från en civil konsulttill . Cirka tio avdessa rapporter innehöll uppgifter som omfattas avkommersiell sekretess enligt 6 kap. 2 §sekretesslagen (1980:100). Den 19 september 2001uppdrog överbefälhavaren åt Försvarsmaktenschefsjurist att analysera hur arbetet medmenbedömningen hade skett. Analysen innehöll bl.a.bedömning av menbedömningen utförd av chefen förHögkvarterets strategiledning som varstyrelseledamot i styrkommittén för projektet. Hanframhöll att upphandlingen genomförts på ett korrektsätt och att priset på helikoptrarna varitaffärsmässigt bra. Vidare framhöll han attrapporterna stoppades och inte innehöll någrauppgifter som omfattas av försvarssekretess ochdärmed knappast inneburit någon skada för riketssäkerhet. I skrivelsen anfördes också att chefen förkrigsförbandsledningen vid genomläsning avmenbedömningen uppgav att han fann tveksamheter ochnågra felaktigheter. Enligt skrivelsen deladeöverbefälhavaren de kritiska uppfattningarna somframfördes i analysen och tog helt avstånd från defaktiska uppgifter som låg till grund förmenbedömningen.Vid utskottets utfrågning uppgavförsvarsministern att det som drivit honom i ärendetvar möjligheten att genomföra en samnordiskupphandling. Försvarsministern underströk att dethela tiden fanns en konkurrens som de inblandademyndigheterna såg som meningsfull. Man förhandlademeningsfullt med minst två konkurrenter och det vardet som gjorde att myndigheterna somförfrågningar kom ändå förklarade att det inte fannsnågon anledning att avbryta processen därför att detförelåg en förundersökning. Slutresultatet varenligt försvarsministern en rätt kraftig ekonomiskfördel om man jämförde med denslutliga konkurrenten Sikorsky. Enligtförsvarsministern ansåg såväl Försvarsmakten som FMVatt det förhållandet att det pågick enförundersökning inte skulle hindra myndigheternafrån att gå vidare med förhandlingsarbetet.Försvarsministern själv blev under våren 2001orienterad om att en förundersökning hade satts igång mot två personer. Dock fick departementetsjurister klart för sig att det inte fanns någonting,som de bedömde det, som gjorde att upphandlingenborde avbrytas. Försvarsministern underströk attdepartementet ställde frågor omkonkurrensförhållandet efter det attförundersökningen hade kommit fram. Vad gällerMUST:s menbedömning sade försvarsministern attvarken han själv eller övriga delar avFörsvarsmaktens högkvarter som ägnade sig åthelikopterupphandlingen kände till något före TV 4:sprogram . Försvarsministernsade att hans slutsats är att han anser att det varrätt av regeringen att lyfta in ärendet på listan dådet hade förevarit en meningsfull konkurrens somhade varit till fördel för statsverket och det hadevisat sig att den s.k. menbedömning som hade gjortsi en del av Högkvarteret inte var den som helaFörsvarsmaktens ledning stod bakom när de välställdes inför frågan.Utskottets ställningstagande vid 2001/02 årsgranskningKonstitutionsutskottet anförde följande i sittställningstagande vid den föregående granskningen avärendet.Efter att ha granskat upphandlingen av helikopterNH90 finns det enligt utskottet vissa oklarhetersom består.Enligt utskottet är det olyckligt attupphandlingsförfarandet kom att genomförasparallellt med en förundersökning gällandeindustrispionage vilket kan ha påverkatkonkurrensförhållandet i upphandlingen.Försvarsdepartementet tog dock underupphandlingen upp frågan med de inblandademyndigheterna för att försäkra sig om att ingetotillbörligt påverkade upphandlingen. bedömning lämnar likväl materialet igranskningsärendet utrymme för osäkerhet i fråganom vilken betydelse det kan ha haft förupphandlingen om hade tillgång tillmer information än övriga leverantörer. Utskottetkan dock inte bedöma enskildheterna i detta ochnågon vidare bedömning av ärendet från utskottetsutgångspunkter är följaktligen inte möjlig.Granskningen föranleder i övrigt inte någotuttalande från utskottets sida.KU:s granskning om beslut utom listanHösten 2002 granskade utskottet beslut iregeringsärenden tagna "utom listan" (bet.2002/03:KU10). I sitt ställningstagande anfördeutskottet att det i likhet med Statsrådsberedningenvill framhålla att det efter ettregeringssammanträde alltid bör står klart omregeringen har beslutat i ett ärende eller ej ochvad regeringen har beslutat. Någon oklarhet kringbeslutet i sig bör alltså inte kvarstå eftersammanträdet, utan detta bör i förekommande fallenbart avse detaljer i beslutsunderlaget eller rörautformningen av beslutstexten. Vidare anfördeutskottet att de konstitutionellt betänkligasituationer som kan uppstå i samband medregeringsbeslut i ärenden "utom listan" enligtutskottets mening innebär att en sådanbeslutsordning endast får användas i undantagsfall.Med hänsyn till att beslutsordningen med ärenden"utom listan" endast bör användas i undantagsfalloch till berörda parters och allmänhetensberättigade intresse av att fådel av färdiga regeringsbeslut, framhöll utskottetatt de skäl som åberopas för att avvika frånordinarie rutiner bör ha en viss tyngd.Händelseutvecklingen sedan förra granskningenRapportering i medierSedan utskottet granskade upphandlingen avhelikoptrar har bl.a. följande uppgifterförekommit i medierapporteringen. Den 8 juli 2002rapporterade Nyheterna om dokument somegentligen skulle ha förstörts, och som visar inte passar in i den nya svenskaFörsvarsmakten och att konkurrenten Sikorsky harbättre egenskaper på samtliga punkter. Dagen efterrapporterade Nyheterna att flera högamilitärer kände till att en läcka fanns men underlätatt agera. Enligt Nyheterna finns det dokument frånstyrgruppen daterade som visar påatt en läcka kunde finnas. Med i styrgruppen vargenerallöjtnant som till Nyheterna sadeatt man får räkna med ett visst industrispionage.Den 31 juli fortsatte Nyheterna att rapporteraom helikopteraffären och berättade då att Sikorskyförberedde en stämning mot svenska staten. EnligtNyheterna hävdade att upphandlingen avhelikoptrarna varit bristfällig och att FMV brutitmot lagen om offentlig upphandling, men FMVtillbakavisade anklagelserna och sade attupphandlingsprocessen hade varit korrekt.Den 28 augusti 2002 rapporterade TT att FMV efterhotet om stämning från Sikorsky hade bettHögkvarteret om besked om vad som egentligen gälldei menfrågan. Försvarsmakten slog då än en gång fastatt rikets säkerhet inte skadats, att försvaret fåttden helikopter man helst vill ha, att priset varrimligt och att läckorna inte fördyrade affären.Dokumentet är undertecknat av ställföreträdandeöverbefälhavaren samt försvarets chefsjurist.I ett telegram från TT den 11 september 2002meddelades att åklagaren i beslutat attlägga ned förundersökningen som en direkt följd avatt försvarsledningen dementerat de slutsatser somtidigare dragits av MUST. Enligt TT anfördeåklagaren att det inte föreligger någon risk förrikets säkerhet, vilket gör att inte heller brottkan föreligga. rapporterade att överbefälhavaren hade anmält en avdem som misstänktes för att ha läckt information isamband med upphandlingen till befattning medhemlig uppgift alternativt vårdslöshet med hemliguppgift.Med anledning av medierapporteringen kring affärenpublicerade Försvarsmakten ettpressmeddelande där den anförde att Försvarsmaktensuppfattning är att ett eventuelltinformationsläckage inte har forcerat eller fördyrataffären och att det inte heller har haft någonnegativ påverkan på möjligheter att iframtiden delta i internationellaupphandlingsprojekt samt att det inte har varit tillskada för rikets säkerhet. Vidare anfördes att detinte finns någon spricka i försvarsledningens högstaledning men att det finns enskilda medarbetare inomMUST som inte delar överbefälhavarens beslut ifrågan.Justitiekanslerns rapportRegeringen beslutade (Fö2002/2015/EC/RC) att uppdra åt Justitiekanslern ()att granska Försvarsmaktens handläggning avmenfrågorna. I sitt beslut konstaterar regeringenatt Försvarsmaktens ledning och MUST i olikaskrivelser gett uttryck för helt olika uppfattningari frågan om det men som förelegat eller som hadekunnat föreligga med anledning av de påståddainformationsaktiviteterna i helikopteraffären samtatt detta förhållande med hänsyn till frågans viktbedömdes som klart otillfredsställande. JK bordedärför granska berednings- och beslutsprocessernanär det gäller de utlåtanden och andra yttranden somavgetts i saken. Enligt regeringens uppdrag stod detJK fritt att vidta eller föreslå de åtgärder somgranskningen föranleder.I sin rapport av (bilagaA2.2.2) uttalar JK att regelverket förmenbedömningar var otydligt, vilket bäddade för desvårigheter som uppkom i ärendet. JK konstaterardärvid bl.a. att det inte har funnits någrasärskilda föreskrifter i regelverket förFörsvarsmakten om ett formaliserat samråd imenbedömningsärenden. Enligt JK:s uppfattning bordeemellertid frågans särskilda art och betydelse haföranlett MUST att bereda den ordentligt med bl.a.ledningen och den juridiska staben. JK finner detanmärkningsvärt att så inte skedde, eftersom det varangeläget att åstadkomma ett fullgott ochkvalitetssäkrat underlag för det yttrande som skulleavges till Säkerhetspolisen som ett led i denpågående förundersökningen.JK uttalar vidare i rapporten att beredningeninför menbedömningen, som upprättades inom MUST den11 , måste anses ha varit klartbristfällig. Enligt JK medförde bristerna iberedningen också att menbedömningen höll lågkvalitet. Det visade sig så gott som attbedömningen när det gällde riskerna för forceringoch fördyring fick tas tillbaka och att bedömningenav förseningsrisken i varje fall var kontroversielloch diskutabel.JK bedömer i rapporten att de nämnda bristerna harvarit allvarliga och ytterst riskerat att äventyraenskilda personers rättssäkerhet.I JK:s rapport konstateras vidare attförsvarsledningen inte tog tag i problemen på etttillräckligt resolut sätt. Därvid anför JK bl.a. attdet har framgått att flera personer iförsvarsledningen betraktade de menbedömningar somgjordes av MUST som helt eller delvis felaktiga ochatt man upptäckte först långt iefterhand att menbedömningar som man inte kundeställa sig bakom hade expedierats från MUST.Förundersökningen mot översten m.fl. gälldemisstankar om försök till obehörig befattning medhemlig uppgift enligt 19 kap. 7 § brottsbalken.Enligt 19 kap. 14 § skall det nämligendömas till ansvar även för försök till obehörigbefattning med hemlig uppgift. I rapporten drar JKslutsatsen att överstens m.fl. verksamhet inte leddetill något men för rikets säkerhet i den bemärkelsesom avses i 19 kap. 7 § , och att dennaverksamhet inte heller riskerade att leda till någotsådant men. JK konstaterar i sammanhanget bl.a. attden skada för försvaret som riskerades vid enavbruten upphandling inte skulle ha varit av ensådan omfattning att den hade kunnat utgöra ett "menför rikets säkerhet" i den mening som avses i detnyss nämnda lagrummet.I fråga om valet av helikopter står det vidareenligt JK klart att det var ett starkt önskemål hossåväl Försvarsdepartementet som Försvarsmakten skulle hitta en samnordisk lösning. Dettaönskemål påverkade i hög grad upphandlingsprocessenoch beslutet om vilken helikopter som skulle väljas.JK anser inte att detta ger anledning till kritik.Det finns inte heller, enligt JK:s bedömning, någotstöd för en misstanke att valet av helikopterpåverkades av obehöriga hänsynstaganden.Vidare kan det, enligt JK:s uppfattning, inteuteslutas att överstens m.fl. verksamhet någotpåverkade förhandlingarna om förvärv av helikoptrar,men det finns ingen anledning att anta att detslutliga avtalet påverkades på något beaktansvärtsätt. JK noterar i sammanhanget att de nordiskaförhandlarna i alla händelser var mycket nöjda medresultatet av förhandlingarna, särskilt med deresultat som man lyckades uppnå under de sistadagarna.Enligt JK finns det inte heller något stöd för attFörsvarsmaktens ledning i fråga om den slutligamenbedömningen, eller någon av de tidigare, skulleha påverkats av obehöriga hänsynstaganden. JK harinte heller funnit något stöd för attFörsvarsdepartementet skulle ha utövat påtryckningarnär det gäller någon av menbedömningarna. Slutligenhar JK inte kunnat finna stöd för misstanken attnågon i försvarsledningen under upphandlingenlämnade uppgifter som inte borde ha lämnats.Promemoria från FörsvarsdepartementetGenom en skrivelse till harutskottet begärt vissa kommentarer. Som svar haröverlämnats en promemoria av den 25 februari 2003från Försvarsdepartementet, bilaga A2.2.3. Avpromemorian framgår bl.a. följande.Under våren 2001 fick Försvarsdepartementet frånFörsvarsmakten underrättelse om att en svensköverste var misstänkt för att obehörigen ha förtvidare uppgifter av hemlig natur som hade anknytningtill helikopterupphandlingen. Departementet hadeinte någon kunskap om eventuell förekomst av läckorinnan denna information lämnades.I skrivelse till FMV harställföreträdande överbefälhavaren tagit avståndfrån den s.k. förseningsteorin.I den sammanfattning av menbedömningar av den 13maj 2002, som skickats till Säkerhetspolisen, anförchefen för att menbedömningen "innehöll tvåfelaktiga slutsatser; dels bedömdes attupphandlingen hade forcerats och dels att den hadefördyrats med mellan 600 miljoner och en miljardkronor på grund avinformationsinhämtningsoperationen. Närupphandlingen slutfördes efter det attmenbedömningen hade upprättats visade det sig attdet inte gick att styrka detta".Utfrågning med expeditions- och rättschefenIngvar ÅkessonUtskottet har hållit en offentlig utfrågning iärendet med expeditions- och rättschefen iFörsvarsdepartementet , bilaga B1. Vidutfrågningen framkom bl.a. följande.Den förra granskningsanmälningen som avsågupphandlingen av byggde till storadelar på de uppgifter som fanns i menbedömningen avden . Departementet väntade sigdärför ett klarläggande från Försvarsmakten.Ledningen för Försvarsmakten hade sagt att manskulle lämna ett sådant klarläggande, men ingentingskedde.Departementet skulle lämnaett underlag till Statsrådsberedningen, vilketskulle ligga till grund för ett svar tillkonstitutionsutskottet. anmodadesdärför Försvarsmakten av departementet att klarläggahur man skulle se på Försvarsmaktens begäran omanskaffning, som lämnades in på departementet den12-13 september 2001, i ljuset av den menbedömningsom samma myndighet hade gjort den 11 septembersamma år. Uppgifter av detta slag var underkastadesekretess vid den aktuella tidpunkten.På grundval av vad han själv kommer ihåg och vadStefan , chef för den juridiska staben iFörsvarsmakten, har sagt till honom kan IngvarÅkesson rekonstruera det fortsatta händelseförloppetenligt följande.Stefan har underrättat per telefon om huvuddragen i klarläggandeti de delar som inte var hemliga. Vidare är detmycket möjligt att då kan ha gettuttryck för uppfattningen att innehållet i denkommande skrivelsen kanske inte var så glasklart.Det tar lite tid att expediera hemliga handlingarfrån högkvarteret till departementet. Tiden för attförfatta den promemoria som skulle utgöra underlagför svaret till var knapp.Därför var det en bra sak att gavett referat av vad klarläggandet i stora drag gickut på, så att visste hur han skullearbeta med promemorian som skulle vidarebefordrastill utskottet. En av de personer som hörts av JKhar uppgett att enligt egenuppgift skulle skicka ett utkast till skrivelse ifrågan per e-post till "somnattlektyr, så får vi se hur det blir ".Ingvar kan inte erinra sig detta. Någonsådan e-posttrafik har inte förekommit. har även varit i kontakt med , som sparar på sin e-posttrafik. har inte kunnat finna något som tyder på atthan skulle ha skickat någon e-post just de härdagarna.Ingvar har även framhållit att varken haneller haft någon del iutformningen av menbedömningarna.Ingvar kommer inte ihåg exakt när han fickreda på misstankarna om läckor inom Försvarsmakten.Departementet informerades emellertid om detta avställföreträdande överbefälhavaren hade ett av sina vanliga möten medhonom, och då togs detta upp. fickreda på saken ungefär . Han har inte gjortnågra anteckningar om när detta skedde. hänvisar emellertid till uppgifter i JK:srapport om att upplyst om att haninformerades om saken i juni månad.I efterhand gav försvarsminister för att Försvarsmakten måste se till attordna rutinerna för menbedömningar så att händelserav det nu aktuella slaget inte upprepas. har rapporterat till att mani Försvarsmakten har satt i gång med ett sådantarbete, och också om resultatet av det arbetet.Utskottets ställningstagandeUtskottet kan med hänvisning till JK:s bedömningkonstatera dels att regelverket för menbedömningarinom Försvarsmakten har varit otydligt, dels att detförekommit brister i beredningen införmenbedömningen . JK har i sinrapport framhållit att de nämnda bristerna ytterstriskerat att äventyra enskilda personersrättssäkerhet.Utskottet tvekar inte att beteckna dessaförhållanden som allvarliga brister.Enligt utskottets bedömning lämnar materialet igranskningsärendet också fortfarande utrymme förosäkerhet i frågan om kommunikationen mellanFörsvarsmakten och Försvarsdepartementet i februari2002 rörande menbedömningen. Utskottet konstateraratt det inte gått att skapa full klarhet i vad somdärvid har förekommit i samtliga avseenden.Oavsett orsaken till de nu uppmärksammadebristerna vill utskottet understryka att detyttersta ansvaret för att förebygga uppkomsten avsådana brister åvilar regeringen och i detta fallsärskilt dåvarande försvarsministern vonSydow. Vid granskningen har emellertid inteframkommit att de ifrågavarande bristerna kan knytastill utövning av statsrådstjänsteneller i övrigt till handläggningen av någotregeringsärende.Enligt vad som framkommit vid granskningen kanFörsvarsmakten så sent som ha informeratFörsvarsdepartementet om läckor av hemliga uppgiftersom hade anknytning till helikopterupphandlingen.Ett sådant dröjsmål kan i det aktuella fallet varkenläggas statsrådet eller regeringen till last.Utskottet noterar dock att det i ärendet ocksåförekommer uppgifter som får anses gå ut påatt departementet erhöll de aktuellaunderrättelserna från Försvarsmakten redan tidigaresamma år.På utskottet ankommer enbart att granskastatsrådets och regeringens roll i samband medupphandlingen av helikoptrarna. Frågan huruvida demyndigheter som befattat sig med upphandlingeniakttagit bestämmelser i gällande lagstiftningligger utanför utskottets granskning.Granskningen föranleder inte iövrigt något uttalande frånutskottets sida.2.3 F.d. näringsminister hantering avenergimarknadenAnmälanI en anmälan till , bilagaA.2.3.1, har begärts att utskottet granskar föredetta näringsminister underlåtenhetatt vidta erforderliga åtgärder för att delsgenomföra intention såsom den kom tilluttryck angående den aktiva roll det statligtägda skulle spela i omställningen av detsvenska energisystemet, dels motverka skadligakonsekvenser på grund av koncentrationen på densvenska energimarknaden till nackdel för såvälkonsumentintressen som omställningsmålet. Enligt1997 års energipolitiska beslut bör utvecklingen avny ekologisk elproduktionsteknik och investeringar iel- och värmeproduktion från förnybara energislagvara framträdande i långsiktigautvecklings- och investeringsplaner. Vattenfallsagerande har, enligt anmälan, inte varit i linje medden i propositionen uttryckta intentionen.Investeringar i svensk el- och värmeproduktion frånförnybara energislag har varit mycket blygsamma. Ianmälan anförs att näringsministern inte har använtstatens möjligheter att genom ägandet av Vattenfallpåverka marknaden mot en sundare funktion ochstruktur samt att tydligt har avvikitfrån riktlinjerna energibeslut. Vidareanförs att faktiska agerande tyder påatt har underlåtit att användade instrument som står till dess förfogande för attsäkerställa att intentioner uppfylls.Konkurrensverket har, enligt anmälan, upprepadegånger varnat för risken för bl.a. marknadsdominansi det svenska energisystemet. är därviden uppenbar riskfaktor. Konkurrensverketsgeneraldirektör har i ett anförande påpekat att"storlek samt det tre största företagensgemensamma marknadsstyrka påverkar på ett avgörandesätt förutsättningarna för en fungerande konkurrenspå den avreglerade elmarknaden samt att staten somägare till har ett mycket stort ansvaroch även stora möjligheter att radikalt påverkamarknadsförutsättningarna genom att skapa en sundareföretagsstruktur." Staten, genom den ansvarigeministern, har inte tagit detta ägaransvar, enligtanmälan. har förhållit sigpassiv trots upprepade varningar.BakgrundProgram för omställning av energisystemetHösten 1997 fattade beslut om detomställningsprogram på energiområdet som regeringentagit fram (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12,rskr. 1996/97:272). Av propositionen framgår bl.a.följande.Ett nytt, ekologiskt och ekonomiskt bärkraftigt,energisystem skall utvecklas. Den svenskaelförsörjningen skall även i huvudsakbaseras på inhemskt producerad el. Statensviktigaste uppgift under omställningen avenergisystemet är att ange de ramar inom vilkaföretagen och konsumenterna skall verka.Statens innehav av ungefär halva den svenskaelproduktionskapaciteten genom är enviktig tillgång. huvuduppgift är attinom ramen för kravet på affärsmässighet bidra svensk elförsörjning som är ekologiskt ochekonomiskt uthållig och som ger svensk industri ochsamhället i övrigt el till konkurrenskraftigapriser. Resurser som skapas inom skallanvändas för utveckling av ny elproduktionsteknikoch för investeringar som behövs för omställningen.Denna förändring av roll bör markerasi riktlinjer avseende Vattenfallsverksamhet. skall förbli i statligägo.Vidare framgår. Som ägare till Vattenfallbestämmer staten målen för företagets verksamhet.Vattenfall har som huvuduppgift att på ett effektivtsätt producera och leverera el till sina kunder.Detta skall ske på ett affärsmässigt sätt, vilketinnebär att företaget uppfyller marknadsmässigaavkastnings- och utdelningskrav i sinaffärsverksamhet. Härigenom medverkar Vattenfalltill att trygga tillgången på el till ett rimligtpris och till att skapa goda förutsättningar för densvenska industrins konkurrenskraft. Det är därförnaturligt att staten har ett starkt intresse avföretagets långsiktiga utveckling.