bet · GQ01SFU10 · 2003-05-20 00:00:00 — Att hävda att orsaken till denökade sjukfrånvaron skulle vara att arbetsgivarnainte tagit sitt ansvar för arbetsmiljön är däremotatt göra det för enkelt för sig.Folkpartiet har vid en rad tillfällen lagt framförslag bl.a. om en förbättrad familjepolitik. Avstor vikt är också att hälso- och sjukvårdenmedverkar till att både förebygga ohälsa ochunderlätta återgång i arbete för dem som ändå blirsjuka. Genom en nationell vårdgaranti kan de bristersom finns, t.ex. vad gäller köer och väntetider ivården, åtgärdas. Även arbetsmarknadspolitiken, sompå senare år har fungerat allt sämre, behöverreformeras eftersom en illa fungerandearbetsmarknadspolitik orsakar en ökad belastning påsjukförsäkringen.2. Orsakerna till den ökade sjukfrånvaron m.m.(punkt 1)av ().Sjukfrånvaron har ökatdramatiskt och framstår som ett av de störstahindren för ekonomisk utveckling. Brist påanställningsbar arbetskraft liksom sjukfrånvaron hosden befintliga arbetskraften håller tillbakaproduktionen i näringslivet och sänker kvaliteten ide offentliga välfärdstjänsterna. äterkostnaderna upp utrymmet för skattesänkningar ochreformer. I den debatt som under de senaste årenförts om de växande sjukskrivningskostnaderna harförhållandena i arbetslivet satts i fokus. Förvissoär dessa en viktig del, men orsakerna till ohälsaoch sjukskrivning är dock mer sammansatta. För attnå framgång i arbetet med att minskasjukskrivningarna krävs en strategi som angripersamtliga orsaker. I korthet rör det sig bl.a. ompåfrestningar i arbetslivet, arbetslöshet, socialaproblem såsom alkohol- och narkotikamissbruk,sjukdom som inte är relaterad till arbetslivet,påfrestningar i privatlivet och överutnyttjande avtrygghetssystemen.För att effektivt minska ohälsan måste hela dennaproblematik beaktas. anser attfinansiell samordning skall användas för attmöjliggöra finansiering och effektiv organisation aven nationell vårdgaranti och enrehabiliteringsgaranti.3. Obligatorisk rehabiliteringsutredning (punkt14)av ().Regeringens förslag om en skärpning avarbetsgivarnas skyldighet att görarehabiliteringsutredningar är för de mindreföretagen ett steg i fel riktning och visar på enoförståelse för de små företagens villkor.Centerpartiet anser att företagare med upp till 15anställda helt skall befrias från skyldigheten attgöra rehabiliteringsutredningar. Ansvaret bör istället ligga på försäkringskassan.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenI proposition 2002/03:89 Förändringar inomsjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet harregeringen () föreslagit attriksdagen antar det i propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring.Lagförslaget återfinns som bilaga 2 tillbetänkandet.Följdmotioner2002/03:Sf9 av ():1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om vikten avförändrad socialpolitik, socialförsäkrings- ocharbetsmarknadspolitik för ökad hälsa iarbetslivet.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs omdeltidssjukskrivning även under den s.k.egensjukskrivningen, dvs. de första sju dagarna.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs omarbetstidsförkortning av icke-medicinska skäl.4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om konsekvenserna avden ökade rekryteringen av försäkringsläkare försjukvården i allmänhet.5. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om småföretagareskostnader för avstämningsmöten.6. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om ekonomiskaresurser i övrigt för försäkringskassorna ochsjukvården.2002/03:Sf10 av m.fl. (m):1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om orsakerna tillohälsan.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs omintegritetsaspekter vid avstämningsmöten.3. avslår regeringens förslag attskyldigheten för en försäkrad att vid en visstidpunkt inkomma med en skriftlig särskildförsäkran skall upphöra att gälla i enlighet medvad som anförs i motionen.4. avslår regeringens förslag att göra detobligatoriskt för företagen att görarehabiliteringsutredning i enlighet med vad somanförs i motionen.5. avslår regeringens förslag attförsäkringskassan senast eftersjukanmälningsdagen skall ha utrett om det finnsförutsättningar för att byta ut sjukpenningen motsjukersättning i enlighet med vad som anförs imotionen.6. begär att regeringen återkommer tillriksdagen med förslag om hur lagen omanställningsskydd kan justeras så att förslaget omtidsbegränsad sjukersättning kan genomföras ienlighet med vad som anförs i motionen.7. begär att regeringen återkommer tillriksdagen med förslag om hur sjukersättningen kantidsbegränsas i enlighet med vad som anförs imotionen.8. begär att regeringen i samband medförslag om tidsbegränsad sjukersättning återkommertill med förslag om attförsäkringskassan senast eftersjukanmälningsdagen skall ha utrett om det finnsförutsättningar för att byta ut sjukpenning motsjukersättning i enlighet med vad som anförs imotionen.9. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om vilandeförtidspension för att genomföra studier.10. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om möjligheten attuppnå målsättningen att halvera sjukfrånvaron.11. begär att regeringen utreder enobligatorisk och offentligt finansieradhälsoförsäkring i enlighet med vad som anförs imotionen.12. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en nationellvårdgaranti.13. begär att regeringen återkommer tillriksdagen med förslag på ändringar i lagen(1962:381) om allmän försäkring i enlighet med vadi motionen anförs.14. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om ändradansvarsfördelning för rehabilitering.15. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om förtydligaderiktlinjer för försäkringsläkare.16. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en stärktföretagsläkarorganisation.17. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att stoppa denorimliga förtidspensioneringen avarbetshandikappade.18. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om självrisk isjukförsäkringen.19. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om olika förslag attöka arbetsgivarnas incitament att minskasjukfrånvaron.20. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en reformeradarbetsmarknad.21. begär att regeringen återkommer tillriksdagen med ett förslag om spärregel förarbetslösa som blir sjukskrivna i enlighet med vadi motionen anförs.2002/03:Sf11 av m.fl. (c):1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om åtgärder för attförbättra rehabiliteringsinsatserna riktade tilllångtidssjukskrivna.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om rimliga incitamentför arbetsgivarna att förebygga och rehabiliterasjukskrivning.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om åtgärder för ökadkontroll över sjukskrivningens tillämpning.4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om behovet av attnoggrant följa tillämpningen avdeltidssjukskrivning.5. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att småföretagaremed färre än femton anställda skall befrias frånskyldigheten att genomförarehabiliteringsutredningar.6. begär att regeringen återkommer medförslag som eliminerar risken att personer medförhöjd sjukdomsrisk på grund av diagnostiseradekroniska sjukdomar slås ut från arbetsmarknaden.2002/03:Sf12 av m.fl. (kd):1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att lösningen påde växande ohälsotalen kräver ett helhetsgrepp ochen grundläggande systemförändring.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförs om ett vidgatperspektiv på ohälsans orsaker.3. begär att regeringen återkommer medförslag till avskaffande av de fasta stegen isjukersättningen, i enlighet med vad som anförs imotionen.4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om försäkringskassansavstämningsmöten.5. begär att regeringen påbörjar detnödvändiga lagstiftningsarbetet för en nyrehabiliteringsförsäkring, i enlighet med vad somanförs i motionen.6. avslår förslaget om att enrehabiliteringsutredning alltid skall göras tillförmån för att en rehabiliteringsförsäkring istället införs, i enlighet med vad som anförs imotionen.7. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att verka för attutbildning i försäkringsmedicin ges en starkareställning i läkarutbildningen.8. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om behovet av attinrätta en professur i försäkringsmedicin.9. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att tillsätta enutredning för en reformering av detförsäkringsmedicinska systemet.10. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att på något sättställa försäkringsläkarna undermyndighetskontroll.11. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om vidareutbildningför försäkringsläkarna.12. avslår förslaget om attförsäkringskassan senast skall utredaom sjukpenning skall övergå till sjuk- elleraktivitetsersättning till förmån för att enrehabiliteringsförsäkring införs, i enlighet medvad som anförs i motionen.13. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om arbetsgivarnassjuklönekostnader för anställda personer medvilande aktivitets- eller sjukersättning.14. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om motsvarandevilanderegler för studier.15. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om villkoren förpersoner med aktivitets- eller sjukersättning somvill stå till arbetsmarknadens förfogande.2002/03:Sf13 av m.fl. (fp):1. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförs om nytt mål förminskning av det sammanlagda antalet personer somhar sjukersättning och sjukpenning i mer än tolvmånader.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförs om vikten avarbetslinjen och rehabiliteringsmöjligheterna samtundvikande av svagt grundade beslut omsjukersättning i stället för sjukpenning.3. beslutar om lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring beträffande kravenpå innehållet i läkarintyg med medicinskt underlagför heltidssjukskrivning i enlighet med vad somanförs i motionen.4. begär att regeringen återkommer tillriksdagen med lagförslag om rehabiliteringsgarantioch förbättrade förutsättningar för rehabiliteringefter sjukskrivning enligt vad som anförs imotionen.5. avslår det i propositionen framlagdaförslaget till ändring av 22 kap. 3 § lagen omallmän försäkring.6. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförs om utbildning avläkare i försäkringsmedicin och om sådanutbildning som villkor för att få skriva sjukintygsom underlag för utbetalning av sjukpenning.7. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförs om begränsning avmöjligheterna för en läkare med vissspecialistutbildning att skriva sjukintyg förlängre tids sjukpenning med diagnoser inom enannan medicinsk specialitet.8. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförs om antaletförsäkringsläkare.Bilaga 2Regeringens lagförslagBilaga 3Offentlig utfrågning om orsakerna till den ökadesjukfrånvaronDatum: tisdagen den 29 april 2003Tid: 09.0013.00Lokal: andrakammarsalenProgramInledningSocialförsäkringsutskottets ordförande ()Utvecklingen av sjukfrånvaronAnna , generaldirektör,, andre vice ordförande,läkarförbundPsykisk hälsa, stress och utbrändhetStaffan , professor, , professor, institutetRygg-, led- och muskelbesvärKristina , professor i socialförsäkring ochprojektledare för om sjukskrivningVarför är vissa i arbete och andra inte?Eva Vingård, docent, myndigheter och organisationer deltog vidutfrågningen:SocialdepartementetBengt RydhStefan HultBo BarrefeltLars von EhrenheimMarie ÅkhagenRiksförsäkringsverketAnna HedborgLeif WesterlindArbetsmiljöverketKenth PetterssonArbetslivsinstitutetStaffan MarklundStatens folkhälsoinstitutChrister HogstedtSocialstyrelsenMåns RosénKarolinskaInstitutetÅke NygrenEva VingårdStatens Beredning för medicinsk UtvärderingKristina AlexandersonSveriges LäkarförbundEva JohanssonSvenska FöretagsläkarföreningenJohnny JohnssonLandstingsförbundetAnneli LöfqvistSvenska KommunförbundetBoel CallermoAnders MellbergArbetsgivarverketElisabet NäringslivAlf RiksorganisationLena Heldén ()AnderssonSten ()akademikers centralorganisation ()för arbetsliv och socialvetenskapRobert EriksonTill utfrågningen hade även socialutskottet ocharbetsmarknadsutskottet inbjudits.InledningOrdföranden: Jag vill hälsa alla varmt välkomna tillsocialförsäkrings-utskottets utfrågning om orsakernatill den ökade sjukfrånvaron. Särskilt välkommengivetvis till inbjudna talare och inbjudna gäster,men också till alla som sitter på åhörarläktaren.Sjukfrånvaron och ohälsan i arbetslivet haronekligen debatterats flitigt under den senasteperioden, inte minst förorsakat av de ökadekostnaderna men också det ökade mänskliga lidandesom det innebär att man blir långtidssjukskriven ochstängs ute från arbetsmarknaden. För tillfället ärdessa frågor högaktuella i , särskilt medanledning av regeringens proposition om förändringari sjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet, somjust nu hanteras av socialförsäkringsutskottet ochsom vi kommer att justera under ett kommandesammanträde framöver. I den delen ärden här typen av utfrågningar någonting som är tillgagn för utskottets arbete och som gör att vi kanskekan bli ännu klokare när vi ska formulera våraslutsatser och ståndpunkter. Regeringen kommerframöver med någon eller några propositioner som rördet här området, inte minst finansiell samverkan,som jag tror har påverkan på de frågor som vidiskuterar här i dag.Den här utfrågningen har vi valt att göraforskningsinriktad, just därför att det införutfrågningen har varit väldigt mycket åsikter ochibland myter i diskussionen om bakgrundsorsakernatill den ökade sjukfrånvaron. Därför är tanken attoch tydligare klargöra: Hur ser det verkligen ut?Vad är orsakerna och vad vet vi egentligen omorsakerna till den ökade sjukfrånvaron?Vi har valt att dela in utfrågningen i fyra delarmed möjlighet till frågor efter varje pass. Efter detvå inledande talarna finns det möjlighet till enfrågestund. Framför allt är det utskottets ledamötersom har möjlighet att ställa frågor. I mån av tidsläpper vi in även andra för att ställa frågor. Jagska också be er som är inbjudna att varauppmärksamma på att utskottets ledamöter kan ställadirekt riktade frågor till enskilda gäster.Utfrågningen sänds i och i webb-TV. Dessutomdokumenteras allting som sägs avriksdagsstenografer, och det kommer sedan att finnasmed i riksdagstryck vid riksdagsbehandlingen avdessa frågor.Min förhoppning är att det ska bli en spännande ochintressant förmiddag och att vi ska bli klokaretillsammans genom både inlägg och diskussioner. Vibörjar med att varmt välkomna Riksförsäkringsverketsgeneraldirektör av sjukfrånvaronAnna : Jag vill börja med att tacka för att jag har fåttkomma hit, och jag har förstått min uppgift på detsättet att jag ska anlägga en grundbild av hur detfaktiskt ser ut och hur det har utvecklats.Jag vill gärna börja med en bild (Bild 1) som nisäkert sett förut men som ändå ärväldigt grundläggande och sammanfattande avsituationen. Den visar frånvarons utveckling för denlånga sjukfrånvaron, . Då är allaproblem med arbetsgivarperioder, karensdagar avolika slag borta. Det visar sig att frånvaron aldrighar varit högre. Det är kvinnorna som är mestfrånvarande och har den största ökningen (Bild 13-14). Det är de äldre i högre grad än de yngre, menäven de yngre har ganska höga ökningstal, i och försig från låga nivåer. Det är också från arbete somde allra flesta är sjukfrånvarande. De flesta hararbetat länge, men arbetslösa är överrepresenterade,både därför att sjukförsäkringen betalarsjukförsäkringen och också därföratt de är överrepresenterade i relation till sinandel av befolkningen. De är också sjukskrivna någotlängre än andra. (Bild 2) Det är inte bara så att antalet personersom är sjukskrivna har ökat kraftigt. Också detantal dagar som individerna är sjukskrivna har ökatmycket kraftigt, från omkring , somvar det år då ökningarna började, till omkring 114dagar 2002, vilket naturligtvis är en mycket storförlängning av genomsnittlig frånvaro. (Bild 3-4) Man kan också se att någonting ändå harbörjat hända i de väldigt konsekventa ökningstal somhar gällt . Vi ser antalet sjukskrivnavid månadens slut, och vi ser att antalet har legatganska . Vad som har hänt äratt de korta sjukfallen är färre. De riktigt långa,, fortsätter att öka. (Bild 7) Man kan också uttrycka det isjukpenningdagar, och där har vi faktiskt sett någotav en vändning . Den rödalinjen, som visar 2002 och senaste siffror,ligger något undertidigare års siffror. Det har inte hänt på länge.Det ser trots allt ut som om ökningen har mattatsav, och en viss liten antydan till minskning kan manockså konstatera. (Bild 9-10) Sjukfrånvaron är väldigt olikafördelad över landet. På bilden kan vi seutvecklingen av både sjukfrånvaro ochsjukersättning, dvs. tidigare förtidspension, som ärdrygt . Men skillnadernai landet är väldiga, från plus till minus 20 %mellan länen, eller mellan högst ochlägst. Orsaken är inte att hänföra tillåldersfrågor, där är det nästan ingen skillnad. Detär inte heller branschtillhörighet som det handlarom. Oavsett vilken sektor man tittar på kommuner,landsting, staten eller den privata sektorn är manmera sjukfrånvarande i de nordliga länen änsöderöver. Varken ålder eller bransch är denavgörande förklaringen till de mycket storaskillnaderna. (Bild 12) Vad ska man tro om framtiden? Hur svårtär det att nå målet att halvera sjukfrånvaron? Ja,svårt, men naturligtvis inte omöjligt. Det är desjuktal som vi hade så pass sent som 1998. Men 50miljoner färre sjukdagar är väldigt många färresjukdagar. Den minskning som vi har kunnatkonstatera och kan räkna fram om inte någontingytterligare händer i våra prognoser räcker ingenvart. Det handlar om att det går ned lite grannframöver, men inte särskilt mycket. Men då har viinte räknat in de förslag som ligger eller deinsatser som ochRiksförsäkringsverket arbetar med att få på plats.Det här är den mera spontana fortsättningen av dennuvarande situationen.Det är alltså mycket kraftfulla insatser sombehövs, både när det gäller att ännu färre kommer ini sjukskrivning, vilket ändå har börjat hända, ochockså när det gäller att förkorta i stort sett varjesjukfall, eftersom förlängningen är en så påtagligdel av de ökade kostnaderna. Naturligtvis gäller detockså att återföra människor till arbetet, till ettarbete de har eller till ett arbete som de behöverdärför att de inte har något arbete eller rättarbete.En sak som också kommer att hända, det kan vipåstå ganska säkert, är att sjukersättningarna, dvs.förtidspensionerna, kommer att fortsätta att öka. Dehar ökat under hela den här perioden också, dockinte så mycket i början. Faktiskt mindre i början avperioden än vad man kunde ha förväntat sig medhänsyn till åldersutvecklingen i befolkningen. Omsjukersättningarna skulle ha utvecklats på sammasätt som förtidspensioneringarna såg ut förmotsvarande åldersgrupper i början av 90-taletskulle man i själva verket ha förväntat sig flerförtidspensioneringar . (Bild 6)ligger de emellertid väldigt högt, över 70 000.En prognos som faktiskt går att göra är att dekommer att ligga högt framöver.Det som bl.a. talar för det är, förutom självaåldersutvecklingen, de mycket långa sjukfallen. Vivet att ju längre sjukfallen varar, desto mindreblir sannolikheten för att man ska återgå tillarbete och desto större blir sannolikheten att detslutar med antingen förtidspension ellerålderspension om man väntar nog. (Bild 5) Den här bilden visar att väldigt mångaav de riktigt långa sjukfallen fortfarande så attsäga står på kö. Det är siffror som viutgår från, och då fanns det 55 000 sjukfall överett år. förtidspensionerade vi ungefär40 000 om året.När det gäller det ökade inflödet, alltså hurmånga fler som är sjukskrivna över huvud taget, kanman med samma fördelning av sjukskrivningens längdsom räkna med att 45 000 till som är överett år skulle kunna finnas, vilket i sig omfattar enrelativt lång kö till förtidspensioneringar ochsjukersättningar.Därtill kan man säga att 25 000 personer harblivit kvar i sjukpenning framför allt därför attförsäkringskassorna inte har hunnit pröva fallen,men i och för sig också därför att depressioner ochandra psykiska diagnoser är långvariga. Detta ikombination med att det bakom ettårsgränsen stårrätt många människor i kö gör att också kön tillsjukersättning kan beräknas vara lång. (Bild 11) Deröda markeringarna är ettårsfallen och mer än ettår, de gula är de som ligger mellan ochett år. Också de har ökat . Det är klart attju fler längre fall som det finns, desto fler av demkommer att hamna över ettårsgränsen. Men denkortaste tiden omfattar lite färre, så inflödet harminskat.Min slutsats på denna punkt måste ändå bli att vihar att förvänta oss av ganska högaförtidspensioner innan vi kan få ned såvälsjukskrivningar som förtidspensioner. Det tror jagman ändå måste inse.Kommer man att nå målet? Det är ingalunda enomöjlighet, och särskilt positivt har jag uppfattatatt det är att frågan nu har blivit densamhällsfråga som den i själva verket är. Alla, varman än är, är engagerade i denna fråga, som en avsamhällets stora frågor. Det är så som en fråga avden här karaktären måste lösas också. Det finns intenågon enskild snabb lösning, utan när så här myckethänder är det inte bara någonting enskiltsom händer, utan det är någonting som händer i allasvår inställning till det som händer. Det händernågonting i mötet mellan individ, arbetsplats,läkare, försäkringskassa, arbetskamrater. Det är därsom det avgörs hur man förhåller sig till de härfrågorna och sist och slutligen också till vad mankan göra åt dem.Till slut skulle jag vilja säga att jag tycker attdet är väldigt tråkigt när diskussionen i förstahand handlar om var felet ligger. Det spelaregentligen inte så stor roll. Sjukfrånvaron handlarändå om frånvaro från ett arbete, från enarbetsplats. Friskskrivning handlar om att återkommatill en arbetsplats. Det är alltså en avgörande sakför att vi ska klara den här situationen att vi alla och då menar jag verkligen inte bara arbetsgivareutan inte minst arbetskamrater, fackligaorganisationer, arbetsgivare ser det som ennaturlig sak att man får vara på arbetet, och tilloch med är önskad på arbetsplatsen, också när maninte är alldeles hundratioprocentigt på topp.Eva : Jag ska tala om läkarnas rolli sjukskrivningarna och vad läkarna har förbetydelse för de ökade sjukskrivningarna.Det är självklart att läkaren har en stor roll,eftersom praktiskt taget bakom varje sjukskrivningfinns åtminstone en läkare, oftast flera. Samtidigtär de ökade sjukskrivningarna lite grann av enmedicinsk paradox. Vi vet att den medicinskaforskningen och utvecklingen har gått väldigtsnabbt. Vi vet att vi har nya behandlingsmetoder,nya läkemedel, vi kan göra mycket mer för flerpersoner, vi har en ökande medellivslängd, vi har envälutbyggd sjukvård och hälsovård i landet, och ändåhar vi ökande sjukskrivningar. Det här går interiktigt ihop.Jag ska inte tala så mycket om orsakerna ochförsöka hitta felen utan mer försöka fokusera på vadläkarna gör och vad läkarna kan göra, kanske bättre,för att försöka få tillbaka individer i arbete iökad utsträckning.Vi har från sida arbetat mycketmed att försöka hitta lösningar för läkarkåren. Dethär är en fråga som vi har diskuterat mycket underdet gångna året. En sak som jag tror alla kollegerär överens om är att det definitivt behövs mer tidför varje enskild patient.Vad gör läkaren? Vad är det som har hänt? Är detnågon skillnad på vad läkaren gör nu och vad han hargjort tidigare?