bet · GQ01AU3 · 2003-02-06 00:00:00 — Enligt RFV har införandet avpappamånaden ökat fädernas uttag av föräldrapenningsamtidigt som sänkningen av ersättningsnivånsannolikt minskat uttaget av längre perioder.Studien visar också att pappor med eftergymnasialutbildning och relativt sett högre inkomster istörre utsträckning utnyttjade föräldrapenning.Pappor i familjer där mammorna hade eftergymnasialutbildning tog också i större utsträckning utföräldrapenning. Pappor som inte tog utföräldrapenning hade i högre grad förgymnasialutbildning, de fick mer arbetsmarknadsstöd och dehade fler månader med socialbidrag. Likaså var enstörre andel av dessa fäder födda utomlands jämförtmed genomsnittet. Gruppen som inte tog utföräldrapenning är dock heterogen eftersom ävenfäder som har inkomster över taket iföräldraförsäkringen ingår i denRFV:s långsiktiga arbete med att öka mänsanvändande av föräldrapenningen inkluderarinformationskampanjer via försäkringskassor ochmödravårdscentraler riktade till föräldrarna,utskick av påminnelsebrev till pappor medföräldrapenningdagar kvar samt utbildningsinsatserför föräldrapenninghandläggare.I detta sammanhang kan också nämnas enundersökning utförd av TCO som visar att lönenpåverkas olika för kvinnor och män som har barn.Denna "barneffekt" är för kvinnor klart negativ menför gifta eller sammanboende män positiv. Oavsettålder, sektor i arbetslivet och utbildningsnivå hargifta eller sammanboende män med barn högre lön - - än andra män. För kvinnor är bilden denmotsatta. Gifta eller sammanboende kvinnor med barnhar lägre lön än kvinnor utan barn.Utskottet håller med om att manmåste finna former för ett mer barnvänligt arbetslivoch detta även om, glädjande nog, födelsetalen iSverige nu vänder uppåt. Utskottet håller också heltmed om att en jämnare fördelningav tiden med barnen skulle ge flera positivaeffekter. En ökad delaktighet från männen har storbetydelse för jämställdheten i hemmet och iarbetslivet. Man kan dock ha olika uppfattningar omhur detta skall åstadkommas. Utskottet anser tillskillnad från att den metod somhittills valts är den rätta, nämligen en generösföräldraförsäkring i kombination med regler omföräldraledighet, där man reserverar en del aversättningsdagarna för varje förälder. Det visadesig att införandet av den första s.k. pappa-respektive mammamånaden ökade pappornasnyttjande av föräldrapenningen.Utskottet kan instämma med attdet behövs kännedom om vilka faktorer som stimulerarett ökat uttag av föräldraledighet. Som framgåttfinns redan vissa kunskaper på detta område. Det kanfinnas anledning till ytterligare och djupareanalyser, men enligt utskottets mening finns ingetskäl för att bestämma om, hur, när och avvem sådana undersökningar bör göras. Inte hellerfinns det skäl för att uttala sig om någonkampanj bör genomföras.Med det anförda avstyrks motion A242 yrkandena 14och 26 (kd).Med anledning av motion A322 vill utskottet hänvisatill vad som sagts ovan om att männens roll ijämställdhetsarbetet är en prioriterad fråga ipolitiken. Frihet från könsrelaterat våld är en delav jämställdhetspolitiken. Utskottet vill ocksåhänvisa till det som redovisats ovan om projekt m.m.på detta område. Syftet med projektet ochjämställdhet har varit att öka kunskaperna om vilkahinder som finns och vilka ytterligare insatser sombehövs för att öka mäns medverkan ijämställdhetsarbetet. Enligt vad som redovisas ibudgetpropositionen skall en uppföljning nu görassom inriktas på mäns våld, i synnerhet mäns våld motkvinnor. Utskottet kan här slutligen nämna attSverige fick beröm i den ovannämnda fördet aktiva arbetet med att involvera män och pojkari jämställdhetsarbetet.Några åtgärder kan inte anses påkallade av motionA322 (mp), som därför avstyrks i berörda delar(yrkandena 1, 3 och 8).Allmänt om jämställda löner ochlönediskrimineringUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas motioner medallmänna frågor om löneskillnader mellan mänoch kvinnor och om könssegregeringen påarbetsmarknaden. Enligt utskottet är lösningen inteatt bryta upp de s.k. offentliga monopolenutan att ge parterna verktyg för att iförhandlingar och avtal åstadkomma merjämställda löner. Utskottet välkomnar attregeringen avser att låta en utredareanalysera den könsuppdelade arbetsmarknaden.Jämför reservationerna 5 (kd, c) och 6 (fp).Vissa bakgrundsuppgifterAv SCB:s lönestatistiska årsbok framgår attden genomsnittliga månadslönen för helaarbetsmarknaden det året var . Kvinnornasgenomsnittliga månadslön var och männens23 . Kvinnornas lön i förhållande till männensvar , vilket inte är någon förändring frånföregående år.Om man ser till skillnaden mellan offentlig ochprivat sektor var den genomsnittliga månadslönen iden offentliga sektorn och i den privata22 . Kvinnornas lön i förhållande till männensvar i den offentliga sektorn och i denprivata sektorn.Den största yrkesgruppen på den svenskaarbetsmarknaden är vård- och omsorgspersonal med 423200 anställda, vilket motsvarar av det totalaantalet anställda. Den genomsnittliga månadslönen igruppen är , vilket också är den lägstalönen bland de tio största yrkesgrupperna.De största löneskillnaderna mellan kvinnor och mänåterfinns ofta i yrkesgrupper med jämnkönsfördelning (minst 40 och högst avrespektive kön inom gruppen) eller med hög andelmän. I kvinnodominerade grupper är lönerna relativtlåga både för kvinnor och män.Av (JämO) regleringsbrevför 2003 framgår att myndigheten, inom målet atttillse att jämställdhetslagen ochlikabehandlingslagen för högskolan efterföljs avarbetsgivare och högskolor, bl.a. skall redovisatillgängliga metoder för könsneutral lönesättningoch lönekartläggning. startade Lönelots som ingår som en del imyndighetens ordinarie verksamhet. Projektetomfattar lönebildningen i dess helhet med metoderbåde för arbetsvärdering och för bedömning avindividens kvalifikationer, eftersom praktiskt tagethela arbetsmarknaden numera tillämpar individuelllönesättning. JämO tillhandahåller skrifter ochmaterial om arbetsvärdering och lönebildning.Dessutom erbjuder myndigheten rådgivning ochutbildning i lönefrågor.I uppdrag ingår, enligtmyndighetens instruktion (SFS 2000:258), attinhämta, sammanställa och tolka statistik som är avbetydelse för lönebildningen. Medlingsinstitutetskall enligt instruktionen även analyseralöneutvecklingen från ett jämställdhetsperspektivoch följa frågan om diskriminering i lönesättningenpå andra grunder än kön. Av Medlingsinstitutetsregleringsbrev framgår att institutet vidsina överläggningar med arbetsmarknadens parter omkommande och pågående avtalsförhandlingar skallfästa uppmärksamhet på vikten av att de centralakollektivavtalen konstrueras så, att avtalen främjarde lokala parternas arbete med lönefrågor ur ettjämställdhetsperspektiv. skallsamråda med JämO i samband med genomförandet avuppdraget. Uppdraget skall avrapporteras tillregeringen () i december 2003.MotionerFolkpartiet beskriver lönerna som en huvudfråga förjämställdheten i motion A241. Kvinnor tjänar igenomsnitt av vad männen gör ochlöneskillnaderna har inte minskat. Det krävs enligtpartiet två centrala förändringar: fler kvinnor påledande befattningar och en allmän press uppåt pålönerna inom de kvinnodominerade yrkena inom skola,vård och omsorg. De mönster som skapar segregationenpå arbetsmarknaden måste bekämpas. Den stelbentastrukturen inom den offentliga sektorn hållerlönerna nere, vilket får livslånga konsekvenser förkvinnorna i form av minskat utrymme för sparande,möjlighet att äga sin bostad m.m. Om monopolen brytsoch det blir fler arbetsgivare ökar möjligheternaför den arbetssökande/anställda att påverkaarbetstid, arbetsvillkor och lön. Folkpartietsstrategi för att bekämpa de orättvisalöneskillnaderna bygger på tre fundament: 1) Höjningav de kvinnodominerade yrkenas status. Med flerarbetsgivare ökar konkurrensen om arbetstagarna ochunderbetald vårdpersonal kan ställa krav på högrelöner. 2) Avskaffande av den direktalönediskrimineringen genom ändamålsenliga metodersom lönestatistik och bättre och tydligare modellerför arbetsvärdering. 3) Medvetet och genomtänktarbete för att rekrytera fler chefer inom bådeprivat och offentlig sektor (yrk. 9).Kristdemokraterna konstaterar i motion A242 attinkomsterna fördelar sig mycket olika mellan män ochkvinnor och att skillnaderna ökar ju manarbetat. Skillnaderna är något större mellan män ochkvinnor i den offentliga sektorn än i den privata.Många olika faktorer styr löneutvecklingen såsomtillgång och efterfrågan, löneläge på orten ochindividuella prestationer. Det har också betydelseatt kvinnor ofta söker sig till ett begränsat antalyrken och arbetsplatser, vilket pressar ned lönen.Det är viktigt att de offentliga monopolen bryts såatt de anställda inom dessa yrken kan välja mellanolika arbetsgivare. Lönen avspeglar dock ocksåvärderingar. anser att JämO bör fåi förnyad uppgift att i samarbete medarbetsmarknadens parter hitta ett accepterat ochfungerande arbetsvärderingsinstrument som kan gevägledning för så objektiva värderingar som möjligt.Det är enligt motionen av största vikt att parternainvolveras i det fortsatta arbetet med att finnaredskap att undanröja lönediskrimineringen (yrk.20).Vänsterpartiet hänför sig i motion A365 tillKvinnomaktutredningens förslag. Regeringen bör tainitiativ till ett partsgemensamt organ med uppgiftatt verka för en genomtänkt icke-diskriminerandelokal lönesättning (yrk. 1 delvis).Centerpartiet påtalar i kommittémotion A366 attSverige inte kommit tillrätta med löneklyftan. Attkvinnor tjänar mindre än män leder till skillnader ikonsumtionsförmåga och till bristande jämställdhet ifamiljelivet. Rättvisa löner är en nyckelfråga, menarbetet för detta visar inga entydiga framgångar.Den segregerade arbetsmarknaden bidrar ytterligaretill löneklyftan mellan män och kvinnor. Med störrekonkurrens inom exempelvis vårdsektorn skapas detalternativa arbetsmarknader för personalen,mestadels kvinnor, vilket kan leda till enrättvisare lönesättning. Det krävs nu flera steg föratt bredda kvinnornas arbetsmarknad genom möjlighetför de anställda att överta offentlig verksamhet ochgenom att förbättra möjligheterna att få F-skattsedel. Det är också viktigt att de s.k. mjukayrkena uppvärderas. Regeringen bör utforma enlångsiktig plan för detta (yrk. 10 och 11).I en enskild motion, A215 av ochAnn-Kristine (båda s), betonarmotionärerna att statliga och kommunalaförvaltningar, verk och bolag bör vara föregångarenär det gäller att finna former för könsneutralalönesystem som ger kvinnor och män lika lön för likaeller likvärdigt arbete (yrk. 3).I en annan enskild motion, A275 av (båda s), sägs det attlönediskrimineringen fortsätter att vara ett av deallvarligaste jämställdhetsproblemen inte bara inomEU utan också på den svenska arbetsmarknaden.Regeringen måste diskutera fram effektiva lösningar,t.ex. genom att stärka roll ilönebildningen och i samarbetet med JämO.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill inledningsvis något beröra de olikabegreppen lön och inkomst eftersom det i skildasammanhang ofta görs en sammanblandning. SCB har isin lönestatistiska årsbok beskrivitskillnaden mellan dessa begrepp. Lön är denersättning som en person får för utfört arbete ochden uttrycks för en given tidsenhet, t.ex. kronorper timme eller månad. För att underlätta jämförelseräknas tim- och deltidslöner om till heltidslön.Inkomst är ett vidare begrepp än lön. Förutominkomst av arbete ingår även bl.a. kapitalinkomsteroch transfereringar som bostadsbidrag,föräldrapenning och studiemedel. Inkomsten påverkasav om en person arbetar hel- eller deltid, övertideller är frånvarande. redovisas inkomsten iform av årsinkomst.Detta innebär att skillnaden mellan en persons lönoch hennes inkomst kan vara mycket stor. Enligt SCBär det viktigt att vara medveten om denna skillnadinte minst när jämförelser görs mellan kvinnor ochmän. En kvinna och en man kan ha exakt samma lön menom någon av dem t.ex. arbetar deltid eller är hemmaofta för vård av sjukt barn kan deras inkomsterskilja sig avsevärt. Inkomstskillnader mellankvinnor och män uppstår alltså redan som en effektav att kvinnor oftare än män arbetar deltid ochoftare är frånvarande på grund av vård av barn.Löneskillnaderna mellan kvinnor och män är mindre äninkomstskillnaderna.En större andel, drygt hälften, av deoffentliganställda kvinnorna arbetar deltid än av deprivatanställda kvinnorna, . Motsvarandesiffror för männen är ca 20 respektive . Närman gör jämförelser av inkomstskillnader mellankvinnor och män inom respektive sektor har dessaförhållanden en inverkan.Den lönestatistik som SCB producerar och somMedlingsinstitutet ansvarar för ger möjlighet attjämföra löner på många olika områden. En viktigfråga som statistiken ger svar på är just hurlöneskillnaden mellan kvinnor och män ser ut.Statistiken visar att den skillnadenfortfarande är stor. Kvinnor tjänar genomsnittligtbetydligt mindre än män. För hela arbetsmarknaden är- som redovisats ovan - kvinnors lön i förhållandetill mäns lön . Ser man till offentligrespektive privat sektor blir motsvarande siffror respektive . När SCB i sina beräkningar tarhänsyn till skillnader i ålder, utbildning,arbetstid och sektor mellan kvinnor och män(standardvägning) blir kvinnornas lön som andel avmännens för hela arbetsmarknaden, för denoffentliga sektorn och för den privata.Skillnaden är ofta störst i yrkesgrupper därkönsfördelningen är jämn eller där andelen män ärhög. Statistiken visar också att betydligt fler mänän kvinnor finns bland dem som har de högstalönerna.Ytterligare information som kan utläsas urstatistiken är bl.a. hur löneskillnaderna varierarmellan regionerna. har den störstalöneskillnaden mellan könen. Kvinnors lön iförhållande till mäns är där att jämföra medt.ex. övre där motsvarande siffra är 86 %.Här finns yrkessammansättningen i de olikaregionerna med som en förklaring.I detta sammanhang kan också nämnas det EU-projekt, on Equal Pay (), somsamordnas av JämO. Förutom ingår ,och som transnationella parter. , den och detransnationella parterna finansierar tillsammansprojektet. Projektets mål är att minska lönegapetmellan kvinnor och män. Genom att sprida metoder ochverktyg för könsneutrala lönesystem vill projektetnå arbetsgivare och fackliga organisationer i privatoch offentlig sektor och hjälpa dem att sätta i gångarbetet med att ta fram könsneutrala lönesystem.Projektet inleddes och kommer attavslutas våren 2003.Utskottet vill för sin del framföra följande.Att åstadkomma mer jämställda löner och att kommatill rätta med de s.k. osakliga löneskillnaderna ärav hög politisk prioritet. Mycket återstår att göra.Utskottet kan ge rätt i att det krävs enallmän press uppåt på de kvinnodominerade yrkenainom skola, vård och omsorg. Statusen måste höjas.Utskottet kan också hålla med omatt det är många faktorer som styr löneutvecklingenoch instämma i beskrivning av vadlöneklyftorna leder till. Könsuppdelningen påarbetsmarknaden är ett stort problem i sammanhanget.Man måste bekämpa de mönster som skapar dennasegregation. är utbildnings- ochyrkesvalen i hög grad könsbundna liksom mångaarbetsgivares val av arbetskraft, vilket också gårigen i de arbetsmarknadspolitiska programmen.Utskottet kan konstatera att EU i sinarekommendationer med anledning av handlingsplanenför ökad sysselsättning har rekommenderat Sverigeatt göra mer. Även CEDAW var bekymrat över deosakliga löneskillnaderna och den könssegregeradearbetsmarknaden i den ovan berörda FN-rapporten.Utskottet har erfarit att regeringen inom kortkommer att tillsätta en särskild utredare som skallanalysera den könssegregerade arbetsmarknaden.Enligt uppgift skall utredaren arbeta med etthelhetsperspektiv och utvärdera de åtgärder somvidtagits inom olika politikområden och eventuelltföreslå ytterligare åtgärder. Utskottet välkomnar ensådan utredning.Utskottet kan däremot inte som vissa av partiernase att konkurrensutsättning och ett brytande av des.k. offentliga monopolen är den givna vägen mot merjämställda löner. I stället handlar det om att geparterna verktyg för att i förhandlingar och avtalåstadkomma mer jämställda löner. Det har skett genomde nya reglerna om lönekartläggning och löneanalys ijämställdhetslagen. Utskottet har tidigare i dettabetänkande beskrivit de uppgifter som har på området. Lagreglerna harännu inte varit i kraft så länge att de kan väntasha fått fullt genomslag. Det nästa steget är, närreglerna varit i kraft , en förstautvärdering. Enligt vad statsministern angivit iregeringsförklaringen skall utfallet avlagskärpningen analyseras noga, och om så krävsskall lagen kunna skärpas ytterligare. Utskottetåterkommer till denna fråga i nästa avsnitt.Med anledning av förslag om ettorgan som verkar för en icke-diskriminerande lokallönesättning vill utskottet hänvisa till att enbärande tanke i jämställdhetslagens regler motosakliga löneskillnader är att lagreglerna skallstödja parternas egna ansträngningar att uppnåresultat genom samverkan på arbetsplatsen, ijämställdhetsarbetet och i löneförhandlingarna.Parternas eget engagemang i förhandlingar ochkollektivavtal är förutsättningen för att resultatskall uppnås den vägen. Att ansvaret i första handvilar på parterna utesluter inte att det finns behovav en mer samlad kunskap på området. Här kommer JämOin i bilden. En av ombudsmannens särskildaarbetsuppgifter är just att utveckla och spridametoder för könsneutral lönesättning så att osakligalöneskillnader mellan kvinnor och män avskaffas.Inom myndigheten bedrivs som nämnts projektetLönelots, som arbetar med metodutveckling,utbildning och opinionsbildning. Vänsterpartietsönskemål om ett organ som verkar för icke-diskriminerande lönesättning och som kan erbjudahjälp och utbildning får därför anses redan varatill stor del tillgodosett. I sammanhanget finnsockså skäl att uppmärksamma Medlingsinstitutetsuppdrag i fråga om jämställdhet i lönebildningen.Utskottet kan slutligen ansluta sig till vad somsägs i motion A215 om vikten av att de offentligaarbetsgivarna och de offentligägda företagen börvara föregångare i arbetet för jämställda löner.Likaså kan utskottet instämma med motion A275 måste finna effektiva lösningar. Som framgår avredovisningen ovan har lönediskrimineringsfrågan högprioritet. I den tidigare omnämnda skrivelsen omjämställdhetspolitiken som skall avlämnas senare iår skall regeringen också lämna fram enhandlingsplan för det fortsatta arbetet.Sammanfattningsvis kan utskottet konstatera attdet pågår arbete med att sprida metoder och verktygför att åstadkomma mer jämställda löner.Bakomliggande faktorer, som den könssegregeradearbetsmarknaden, skall analyseras. Effekterna avskärpningarna av jämställdhetslagen kommer attutvärderas om ytterligare någon tid. Någon anledningför att ta några initiativ på områdetfinns därför inte. Motionerna A215 yrkande 3 (s),A241 yrkande 9 (fp), A242 yrkande 20 (kd), A275 (s),A365 yrkande 1 i denna del (v) och A366 yrkandena10 och 11 (c) avstyrks.Jämställdhetslagen m.m.Utskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas motioner medanknytning till jämställdhetslagen. Detgäller bl.a. betydelsen avjämställdhetsplanerna och reglerna omlönekartläggning, den särskilda bestämmelsenom möjligheten att förena förvärvsarbete ochföräldraskap och skadestånden ijämställdhetsmål. Utskottet behandlar ocksåen motion om att arbetsgivare skall förbjudasatt ställa frågor om planerade graviditeter.Utskottet, som konstaterar att de ändringar ilagen som genomfördes sedankommer att utvärderas, avstyrker motionerna.Jämför reservationerna 7 (kd) och 8 (fp, c).Vissa bakgrundsuppgifterJämställdhetslagen (1991:433) innehåller förutom ensamverkansregel två grupper av materiella regler,aktiva åtgärder och förbud mot diskriminering. I denförra gruppen av regler finns en bestämmelse (5 §)som anger att arbetsgivaren skall underlätta förbåde kvinnliga och manliga arbetstagare att förenaförvärvsarbete och föräldraskap.Lagen skärptes med verkan fr.o.m. den 1 januari2001 efter förslag i proposition 1999/2000:143.Lagens diskrimineringsförbud samordnades med övriglagstiftning mot diskriminering i arbetslivet närdet gäller skyddsnivå, terminologi och struktur.Diskrimineringsförbudet utvidgades till att omfattaarbetssökande under hela anställningsförfarandet ochgäller även om inte något anställningsbeslutfattats. De tidigare presumtionsreglerna avskaffadesliksom de bevisregler som innebar att arbetsgivarenssyfte kunde få betydelse vid prövningen. De ersattesav en enhetlig bevisregel enligt EG:sbevisbördedirektiv.En definition av begreppet likvärdigt arbetefördes in i lagen. Bedömningen skall göras efterkriterier som kunskap och färdigheter, ansvar ochansträngning.Det infördes en ny bestämmelse om s.k.lönekartläggning. Syftet skall vara att upptäcka,åtgärda och förhindra osakliga skillnader i lön ochandra arbetsvillkor. Arbetsgivaren skall varje årkartlägga och analysera bestämmelser och praxis omlöner och andra anställningsvillkor liksomlöneskillnader mellan kvinnor och män som utförarbete som är att betrakta som lika ellerlikvärdigt.Arbetsgivaren skall bedöma om de löneskillnadersom förekommer har direkt eller indirekt samband medkön.Resultatet av kartläggningen och analysen skallvarje år redovisas i en handlingsplan för jämställdalöner. I planen skall arbetsgivaren ange vilkalönejusteringar och andra åtgärder som behövs föratt uppnå lika lön för lika och likvärdigt arbete.Planen skall innehålla en kostnadsberäkning och angeinom vilken tid lönejusteringarna skall varagenomförda. Skyldigheten att upprätta en plan gällerinte arbetsgivare som vid senaste kalenderårsskiftesysselsatte färre än tio arbetstagare.Det anges i lagen att arbetsgivare ocharbetstagare skall samverka för jämställdhet iarbetslivet och främja lika möjligheter tilllöneutveckling för kvinnor och män. För attkollektivavtalsbärande arbetstagarorganisationerskall kunna samverka med arbetsgivaren vidkartläggning och analys och vid upprättandet avhandlingsplanen har de rätt att av arbetsgivaren fåden information som de behöver för ändamålet.Tystnadsplikt gäller för information om lön ellerandra förhållanden som rör en enskild arbetstagare.Lagändringarna innebar också att JämO kan fåtillträde till arbetsplatser för att kunna göraundersökningar av betydelse för ombudsmannenstillsyn enligt lagen.En central arbetstagarorganisation i förhållandetill vilken arbetsgivaren är bunden avkollektivavtal ges rätt att i vissa fall göraframställning om vitesföreläggande införJämställdhetsnämnden. Ett sådant föreläggande skallockså kunna riktas mot staten som arbetsgivare.Regler om rätt till föräldraledighet finns iföräldraledighetslagen (1995:584). I den lagen finnsockså regler om skydd för den som begär ellerutnyttjar sin rätt till föräldraledighet. Sådantskydd kan även följa av anställningsskyddslagen(LAS) eller under vissa förutsättningar avjämställdhetslagen.Frågan om skydd för gravida och föräldraledigaarbetstagare har genom ett tilläggsuppdrag omfattatsav den uppgift som haft att seöver den arbetsrättsliga lagstiftningen. Uppdragetredovisades i sin helhet i en departementspromemoria(Ds 2002:56) . I promemorianläggs det fram ett förslag om utvidgat skydd förföräldralediga. Ett särskilt förbud mot attdiskriminera föräldralediga införs iföräldraledighetslagen. Utredningen föreslår ocksåen ändring i lagen om anställningsskydd (LAS) sominnebär att uppsägningstiden för en föräldraledigarbetstagare som blir uppsagd på grund avarbetsbrist skall börja löpa först när arbetstagarenhelt eller delvis återupptar sitt arbete.Jämställdhetslagen utgår i vissa delar från EG-rätten. Flera avgöranden i rör gravidaoch föräldralediga. En dom, Mål C-109/00 TeleDanmark, har föranlett vissa slutsatser i densvenska , SOU 2002:18, ombehovet av att införa ett förbud för arbetsgivareatt fråga en arbetssökande kvinna om graviditet ochsammanhängande frågor.MotionerKristdemokraterna tar upp frågan omjämställdhetsplanernas betydelse och funktion imotion A242. Partiet konstaterar att endast knappt25 % av de privata företagen med fler än tioanställda har en jämställdhetsplan, trots att lagenkrävt detta .