bet · GQ01SFU10 · 2003-05-20 00:00:00 — Det gäller säkert ocksådubbelarbetande kvinnor.Kristina : Vi är många här som kankommentera det här med kvinnors situation. Jag villunderstryka det säger: Det är skillnad påsjukdom och sjukfrånvaro. Orsak till sjukdom är oftaannorlunda än orsak till sjukfrånvaro. De flesta avoss som sitter här har säkert olika typer avsjukdom diagnostiserad, och i vår ålder medicinerarvi ofta för någonting också, men vi är intesjukfrånvarande på grund av det. Det är bara enliten del av dem som är sjuka som ärsjukfrånvarande. Då handlar det inte om sjukdomenprimärt, utan naturligtvis det andra rekvisitet föratt ha rätt till sjukskrivning, det vill säga att hanedsatt arbetsförmåga i förhållande till de krav somgäller på ens jobb. Det är viktigt att vi hållerisär detta.En del av dina frågor handlade egentligen inte omsjukfrånvaro utan skillnader i hälsa mellan män ochkvinnor och om det har samband med att kvinnor harvarit dubbelarbetande. För att svara på detta medett generationsperspektiv behövs en typ av studiersom vi inte har gjort. Vi har inte tittat påbetydelsen av att ha varit exponerad, som vi säger,för dubbelarbete . Men jag vill ändåkraftigt hävda att detta inte är något nytt och attde flesta kvinnor har varit yrkesarbetande i långatider. Vi hade under några årtiondendå medelklassens kvinnor i stora delar inte varyrkesarbetande. Ofta ser det också egentligen ut såi andra länder. En stor del av kvinnorna äryrkesarbetande, men då är det svart i stället. Detär det som skiljer från många andra länder:Här har de flesta en vit anställning och kan då varasjukfrånvarande.I de studier där man har tittat på samspelet,precis som sade jag vill ändå understrykadet mellan att ha ett yrkesarbete, ha en partneroch ha barn, de tre faktorerna, har man ställtfrågan: Klarar kvinnor av alla dessa tre roller?Nästan alla studier av detta visar att de kvinnorsom har alla tre rollerna är friskast. Yrkesarbetehar den viktigaste rollen där. Att ha en partner ärviktigt både för män och kvinnor. Studierna är intelika entydiga när det gäller barn som en tydligfriskhetsfaktor, men när det gäller sjukfrånvarofinns det inget sådant tydligt samband. Det hittarvi i också. Jag ska prata mer om densedan, men inte om den här frågan, så jag säger detnu. Det finns inget tydligt samband mellan attkvinnor har barn och sjukskrivning. Däremot är deten faktor som nämns ofta i massmedier , och mankan undra varför.Anita (): Jag har en fråga till StaffanMarklund. Vi pratar om regioner, och som ni hör ärjag från . I Bunkeflo i har man idrott påschemat, och det har visat sig att barnen blirfriskare och presterar bättre i skolan. överförman det här sättet att se på att motion är viktigtäven till arbetslivet.Då undrar jag: Har ni gjort någon forskning där nitittar på arbetsplatser som har friskvård som en deli den dagliga arbetssituationen för arbetstagare ochpå det sättet kanske får en friskare arbetskraft?Staffan : Jag har själv inte gjort den typenav studier, men mitt allmänna intryck av de studiersom finns publicerade är att om man nu försöker attstrikt vetenskapligt mäta effekterna av olika typerav motionsprogram, kostvanor, antirökkampanjer ochliknande på arbetsplatser, så ser man att de nästanalltid är positiva. Men effekten är ofta inte direkti den meningen att muskelmassan växer eller attsyreupptagningsförmågan förbättras för dem sommotionerar . Det är inte helleratt förvänta sig.Vi kan också belägga att den här typen av programsällan är skadliga, och det är inte oviktigt.Motionsgymnastik bland finska poliser är faktisktskadligt. Det är den vanligaste skadeorsaken blandde finska poliserna. Men det var en kuriositet.Det vi tror är möjligen att den här typen avprogram ger en signal till de anställda attarbetsgivaren bryr sig och att det spelar roll. Detleder också till 45 minuters återhämtning, vilket ärviktigt i dagens arbetsliv. Så vi propagerargenerellt för den här typen av program.Man kan säga att forskarna ofta är lite besvikna:Varför blir effekterna inte tydligare? Det kan hängaihop med selektion. De som ligger närmast risken attbli sjukskrivna är till exempel inte med på det här.Det är ungdomarna, och de är hälsosamma redan. Detär väldigt svårt att få till stånd program som desom behöver det bäst verkligen är med på. Men jaghåller med: Det är åtgärder som är viktiga attgenomföra.Sven (): Det är en intressant diskussion vihar i det här passet om ett brett perspektiv påohälsan och sjukskrivningarna. Tyvärr tenderar judebatten att ofta vara ganska begränsad bara tillarbetslivet. Det är väldigt positivt att vi för denhär breda diskussionen, och jag hoppas att den härhearingen kan vara en utgångspunkt för en breddaddiskussion också. Vi hade besök av iutskottet för sedan, och han uttryckte det såatt ohälsan beror på att människor inte fårlivspusslet att gå ihop, och det är precis det somdet handlar om.Jag skulle vilja haka på tidigare talare. harbåde och ställt frågorkring det här med det breda perspektivet. Jag villbara göra ett litet tillägg och ställa en fråga tillStaffan . Du talar om de här tredjedelarna:arbetslivet, privatlivet och den sista tredjedelensom var lite odefinierad. Jag skulle vilja fråga:Vilka möjligheter finns det att fördjupa en mertvärsektoriell forskning? Du har själv sagt att detbehövs mer pengar, och det kan jag ha fullförståelse för, men vilka andra hinder ser du föratt kunna bredda forskningen och framför allt föratt kunna binda ihop de här delarna och se vilkasamband de har med varandra? Att beforska varjetredjedel för sig låter sig säkert göras, men hurkan man se sambanden, vilka hinder finns det fördet, och vad kan vi göra för att övervinna dem utöver att anslå mer pengar?Staffan : Det är väldigt viktigt, sett urforskningssynpunkt, att man håller fast vid det härintresset även om sjukfrånvaron halveras. Mittbekymmer som forskare är att vi tenderar attintressera oss för frågorna en och en. Vi hade enomfattande arbetslöshetsforskning som börjadepublicera sina resultat precis när ingen varintresserad av den, nämligen när arbetslösheten hadesjunkit tillbaka. Den startade i början av 90-talet.Det är väldigt stor risk att vi råkar ut för sammasak igen, alltså att ni politiker och allmänhetentotalt tappar intresset för sjukfrånvaron när densjunker. Då gäller det för oss forskare, och denorganisatoriska struktur som finns kring det här,att gneta på även när sjukfrånvaron är låg. Annarskommer vi inte att ha några svar när vi behöver dem.Långsiktighet är väldigt viktigt.Sedan menar jag att det finns en struktur förtvärdisciplinär forskning, och det finns ganskamånga forskningsmiljöer. Man kan se att det nu pågåren hel del spännande aktiviteter på det härforskningsområdet. Det jag tror att de allra flesta det har vi talat om med anledning av tidigarefrågor är inne på är att vi framför allt behöverbättre belysa problemen kring balansen mellanprivatliv och arbetsliv. Det andra har Kristinaredan varit inne på, att vi behöver longitudinellastudier. Skälet till att vi ibland har svårt attveta vad som är höna och ägg är att vi tittar på detvid en och samma tidpunkt. Då finns alltid riskenatt vi tror att vi förklarar någonting, men iverkligheten är det bara samma fenomen som får olikarepresentationer.Jag skulle vilja säga att vi behöver enfortsättning även när det finns ett mindresjälvklart intresse för det, nämligen omsjukfrånvaron är låg, och vi behöver longitudinellastudier.Kenneth (): En del frågor har redan berörtshär, och berörde statistiken, somegentligen inte är tillgänglig. Jag skulle vilja atthan återaktualiserar möjligheten att få viktigkunskap genom den statistik som försäkringskassornade facto har . Till vilken nytta kan detvara för fortsatt forskning och därmed möjlighetenatt påverka ett bättre hälsoläge i vårt land?Marklund nämnde också i all haströrelsemekanismer, men det kanske vi kommer tillbakatill i ett senare skede, så jag väntar med denfrågan.Staffan : Jag menar att vi i stort sett harett väldigt bra statistikunderlag, och det blirbättre. Jag har det något tveksamma nöjet att sittai , och det är klart att man kan sägaatt dataregistren har varit lite gammalmodiga, mende håller på att bli väldigt moderna. Det är väldigtbra även för forskningen. De är i huvudsak till föratt man ska kunna sköta administrationen bättre.Det leder också till att det är viktigt ochmöjligt att försäkringskassorna lokalt/regionalt görstudier. Vi har olika hypoteser beroende på var vibor, vilken disciplin vi tillhör och i övrigt. Detstimuleras ju av . Det finns nätverk som harutvecklats ganska mycket , och där ärjag uteslutande positiv.Det är fortfarande en brist att vi inte harordning på diagnoskoder och yrke isjukförsäkringsregistret. Vi har diagnoskoder iförtidspensionsregistret, och därför har vi mycketbättre kunskap om förtidspension på diagnossidan.Det där går att utveckla ännu mer. Det är viktigtatt ni som jobbar regionalt ser ävenförsäkringskassorna som kunskapsverksamheter. Förmig var det lite förbryllande, när jag först kom ini försäkringskassebranschen, att det inte alls sågut som i till exempel att man avsattepengar för lokala kunskapsutvecklingsprojekt, utandet var en verksamhet där man trodde att man redanvisste allt. har det där förändrats radikalt. Jagtror att det är viktigt att ni som jobbar iförsäkringskassorna också stöder den härverksamheten, så att de som jobbar med det känneratt det finns intresse för den kunskap de hämtar in.Jag kan dra några väldigt spännande studier som hargjorts just lokalt på försäkringskassorna, men detkanske jag kan göra efteråt.Anna : Jag kan inte låta bli att göra litereklam för ett register som vi precis har lagt utsom vem som helst kan använda, nämligen sjukfrånvaroper kommun, med en mängd andra data om kommunensamtidigt. Det kan man nu hämta hos oss: rfv.se.Anna Lilliehöök (m): Hur man än ser på det här, trorjag att det är viktigt att hautgångspunkten från individen. Det ligger väldigtnära frågan om attityder. Jag är just nu lite oroad.Åke var inne på frågan om tid ochrehabilitering, att möta individen . Det kanskeinte bara har med den fysiska effekten att göra,utan framför allt möjligheten att påverka. Min lillaprivata teori, som inte är så konstig, är att detgäller att påverka individens bild av sin situation.Nu förlänger man arbetsgivarperioden. På en litenarbetsplats har en enskild chef kanske aldrig råkatut för det här problemet i hela sitt liv, och hanhar antagligen inte särskilt stora förutsättningaratt klara av det. Den andra person som individenmöter är läkaren, och därmed är det i stort settslut . kommer man såsmåningom att anmälas tillförsäkringskassa. Då är vi snart uppe i fyra, femoch antagligen man tar tag i det pånågot sätt. Jag har svårt att se att det kan gåmycket fortare. Jag skulle vilja ha till frågan om rehabilitering i tid.Jag har också en annan oro. Om man har varit bortaså mycket som har arbetsplatsen sannoliktinte haft någon större möjlighet att möta individeni den här situationen. Det kan hända att det blir enkonflikt med chefen, vilket inte heller är heltosannolikt när det inte fungerar. Det är intekonfliktfritt när det inte fungerar.Jag skulle vilja att och kommenterar följande sak. Man har iStockholm gemensamt med ochlandstinget börjat sätta upp team dit patienter kanremitteras. Tanken är att de ska kunna komma inväldigt . Det första rör just smärta, rygg,leder och muskler. Kan ni säga hur försäkringskassanser på detta och hur det har fungerat? Vet AnnaHedborg om det har gjorts på andra håll?Åke : När det gäller en individ som är iriskzonen eller som är sjukskriven är det väldigtviktigt att han blir sedd och att det är någon sombryr sig om honom. Det finns studier som visar attbara det att man ringer upp den som är sjukskriven,att någon bryr sig om honom, gör att han kommertillbaka tidigare.Det vi tror på är att utbilda teamledare för attkänna igen när saker och ting är på gång. Det ärinte säkert att den person som hjälper till, ställerupp och jobbar över är allra bäst för hela teamet,utan det kanske är den som håller på att bliutbränd. Jag anser att det är väldigt viktigt attutbilda teamledare i det här. Det gäller just attkänna igen de som är i riskzonen. Det är minkommentar till det.Anna : Det är inte så mycket att säga. Detfinns ganska mycket arbete i gång kring den typen avsamverkan. Det finns bland annat i kölvattnet avsamarbetspengarna, och även dem förutan. Det kanskevore bättre att få en direktkommentar frånStockholm, om de kan berätta precis hur deras försökser ut.Henrik : Jag känner mig smickrad att få jobbai denna framtidsbransch. Det här har lett till i allra högsta grad har ökat kontaktytornamellan sjukvården och kassan, sjukvården ocharbetsgivarna, arbetsgivarna och kassan. Jag tyckeratt det känns stimulerande.Det vi håller på med i är ett projekttillsammans med , att etablera ettåtagande visavi medborgarna när det gäller vilkaförväntningar de kan ha på en rehabilitering, ochdet gäller primärt de muskulära åkommorna. Det skabörja verka från . Jag ser detsom ett ömsesidigt åtagande i nära samarbete mellanrespektive parter. Jag tror att det är oerhörtmycket att vinna på det.Men man skulle önska att det var ännu tidigare somman fick kontakt med patienten, därför att nu blirdet snarare än sjukskrivningsperiodenminus , det vill säga från förstakontakten. Jag tror att det är det viktiga.Sten Tolgfors (m): Jag har två frågor kring detbreda perspektivet. Den ena gäller hur attityderutvecklas. Jag har en temaundersökning framför migdär en möjlig tolkning är att debatten har gjort attmänniskor har kommit att blitveksammare till om det är okej att sjukskriva sigav andra skäl. Det är alltså färre som svarar attdet är glasklart rätt att stanna hemma om det ärstressigt på jobbet, problem i familjen och manvantrivs med jobbet. Å andra sidan är man justtveksammare. Man har inte kommit till uppfattningenatt det är entydigt fel, utan man är tveksammare.Det finns ett undantag från det, och det gällerfrågan om det är rätt att vara hemma om man villvara ledig . Där har andelen personersom sagt att det är rätt ökat entydigt, även om detär väldigt små tal. Det intressanta med denundersökningen är: Kan debatten i sig påverkasjukskrivningsbenägenheten, därför att den påverkarattityder, om människor förstår att det är allvarnu?Den andra underliggande frågan är legitimiteten isystemet. Finns det de som tycker att systemet äröverutnyttjat, att det inte har legitimitet och attockså de därför kan opta ut eller tycka att det ärokej att vara hemma för att bara vara ledig ett pardagar?Vill ni kommentera hur ni ser på detta, inte minstRiksförsäkringsverket.Den andra frågan handlar om följande. Jag utgårfrån att sjukskrivningarna delvis är något slagsmätare på de allmänna samlade livsvillkoren iSverige, hur det är att bo och leva i , hurman kan hantera den situationen. För många har detkommit att bli det enda andningshålet i livet. Detär alltså en blandning av skäl som har med arbeteoch familj att göra, en lång rad olika saker. Mankänner sig helt enkelt pressad i livets alla delar.Då blir det viktigt vad orsakerna tillsjukskrivningen är.Flera har sagt här att vi inte ska bry ossså mycket om det utan att det viktiga nu är vad vikan göra åt det. Men för att vi ska veta vad som ärrätt sak att göra måste vi också veta vad det är somorsakar att sjukskrivningarna ökar. Detta är eninvändning. Någon jämförde med ett hus som brinneroch att man då först ska släcka. Ja, men vad det ärsom brinner avgör vilket släckningsmedel mananvänder.Jag tror att det är väldigt farligt att börja sedet här bara i ett sektorsperspektiv: är detsocialförsäkringsperspektivet, och vi som sitter häri dag representerar mycket det, och sedan glömmer videt andra. Människor lever inte i sektorsperspektiv.Människor lever sina liv i den fulla kostcirkeln, såatt säga.Jag vill gärna ha en kommentar till det här. Jagtror nämligen att man måste se politikens alla delaroch människors hela liv för att kunna påverka hursjuktalen utvecklas, och då kommer det att krävas enlång rad olika åtgärder, inte bara sektorsåtgärder.Anna : Jag är övertygad om att attityder kanpåverkas. Naturligtvis kan de påverkas både imisstroende riktning och i tilltroende riktning närdet gäller föreställningar om vad som är legitimtoch inte legitimt att göra. Hur viktiga vi än tyckeratt vi själva är, tror jag att en av de absolutviktigaste saker som har hänt är att detta intelängre är bara en fråga försocialförsäkringssektorn.En kommentar till frågeställningen omsjukfrånvaron är att jag är övertygad om att det somhar hänt på sjukfrånvarosidan samlar upp väldigtmycket ofärd i samhället just . Den hamnar just nui hög grad i sjukfrånvaro. Många företrädare förolika delar av samhället är nu också medvetna om,tycker jag mig uppleva, att detta är ett stortsamhällsproblem. Det är svårt, men det är någontingsom berör alla.För att just attitydpåverkan ska kunna få någonkraft är det viktigt att det blir många sändare iden samhällsdiskussion som är en nödvändighet föratt det ska hända någonting på det här området. Föratt ta myndighetssfären, bör inte baraRiksförsäkringsverket känna sig berört utan ocksåSocialstyrelsen, AMS, och allamöjliga. Så är det . Det har blivit en allmänfråga på ett helt annat sätt än vad det var för baraett par år sedan. Likadant vittnade om attarbetsgivarna på ett helt annat sätt är medvetna omhur viktiga de här frågorna är.Jag tror att det är den absolut bästaförutsättningen för att det verkligen ska händanågonting. Jag är helt övertygad om att det ärmöjligt att påverka attityder, och att det ärviktigt att påverka attityder.Sedan är det här större och svårare än de riktigtenkla svaren, att det är sjyst att vara borta ettpar dagar. Den korta frånvaron har nämligen inteökat, utan det är den långa som har ökat. Där är detinte någon överensstämmelse mellan de ganska småförändringstalen och hur folk beter sig.Staffan : Det är viktigt att skilja mellantvå olika begrepp. Det ena är attityder, precis somdu påpekar och som också var inne på. Defluktuerar lite grann. De är väldigt känsliga förhur man ställer frågan, hur man mäter och i vilkensituation man mäter. Men det vi ofta har varit merintresserade av är det vi kallarvärderingsförskjutningar. Då menar vi attvärderingar är något lite mer robust.Det som har varit aktuellt i det här sammanhangetär tre typer av värderingar. Den ena är synen påarbete, om arbete är viktigt eller oviktigt i ensliv eller om det är viktigt i största allmänhet. Därfinns det väldigt dåligt med longitudinella studierså att man kan följa . Däremot kanman jämföra svenskar med andra länders befolkningar.Vi är ohyggligt lutheranska vi blir i stort settfrälsta genom arbete i fortfarande. Vi ärförstås inte lutheranska i så hög grad i övrigt.Det andra gäller det vi brukar kallaorganisationslojalitet, alltså om vi ställer upp förden som har anställt oss. Där ligger vi ocksåväldigt högt i jämförelse med andra länder. Vi ärohyggligt lojala med våra arbetsgivare. Vi jobbargärna över om arbetsgivaren ber om det och försökergöra så gott vi kan. Det är förstås en positivegenskap.Det tredje, som också var inne på, rörsocialförsäkringarnas legitimitet, alltså hur vi serpå det system vi har. Där är det också förbryllandehögt och stabilt.Alla verkar alltså gilla det här systemet som niägnar all tid ni har åt att försöka ändra på. Det ären väldig stabilitet i breda befolkningslager.Socialförsäkringssystemet har, och har haft sedanmätningarna började, en väldigt hög grad avuppskattning av svenska folket. Det finns förståsvariationer, men i stort sett är det så.Christer Hogstedt: Jag ser ingen direkt motsättningmellan att man undersöker vad orsakerna är till denökade sjukskrivningen och hur man skulle kunnapåverka och minska den. Jag tycker att det verkarsom om de skulle kunna komplettera varandra ganskabra. Vad jag sade tidigare var att jag ser ettunderskott i forskningen kring interventionsdelenoch att det kanske är den som behöver kompletteras,inte precis att man skulle minska orsakssökandet.Det pågår en lång rad åtgärder. Vi vet ganskamycket om orsakerna också. Man gör försök medtrepartssamtal med olika försöksverksamheter. Det ärvårt intryck att där den egentliga motorn skullekunna sitta för att hålla ihop och driva det vidareär där pengarna betalas ut. Vi tror alltså attförsäkringskassan kommer att ha en nyckelrollfortsättningsvis i fråga om att hålla ihop de häravstämningsmötena, att driva fram utvecklingen, intebara vänta på dem utan vara aktiva, och att debehöver mer stöd för det.När det slutligen gäller metaforer är det alltidlite farligt att dra dem för långt, till liknelsermed bränder och annat. Men jag tror inte att mananvänder brandsläckningsmedel efter vad som orsakadebranden utan efter vad det är som brinner.Rygg-, led- och muskelbesvärKristina : Tack för att jag har fått komma hit ochprata om det som jag har forskat på . Staffanberättade om, att sjukfrånvaron har gått upp och nedoch att intresset för den här typen av forskning hargått upp och ned. Jag tror att vi behöver ställafrågorna lika mycket kring vad det är som gör attden går ned, som den gjorde ibland . Detvet vi också väldigt lite om.Jag ska nu redovisa data från det projekt somStatens beredning för medicinsk utvärdering harstartat om sjukförsäkring. Vi är tio forskare somtvärvetenskapligt jobbar med det här för att försökafå fram den kunskap som finns om sjukfrånvaro. SBUjobbar alltså med att ta fram kunskap som hälso- ochsjukvården ska kunna ha som underlag för sittarbete. Man gör detta systematiskt. Tanken är söker de studier som finns med ljus och lykta,inte de som man råkar känna till. De som man råkarkänna till stöder ofta ens egen uppfattning. Detgäller att systematiskt verkligen hitta alla typerav studier och sedan kvalitetsvärdera dem. Man kaninte bara ta resultaten rakt över, utan man måstevärdera kvaliteten på studierna och sedan se vilkenvetenskaplig evidens det finns kring vissa frågor.Det är det vi jobbar med.Syftet i det här projektet är att identifierapositiva och negativa konsekvenser av sjukskrivningoch förtidspension men också att kartläggaforskningsområdet och identifiera vita fält.Det här skiljer sig rätt mycket från andra SBU-projekt, för det är inte en specifik sjukdom, inteen specifik behandlingsmetod, vi tittar på. Detfinns få randomiserade kontrollerade studier alltså sådant som vi ofta tycker att man bör görainom det här området. Därför handlar det om attvärdera andra typer av studier. Flera av de härstudierna är inte gjorda i medicinsk miljö, vilketockså är ovanligt för SBU.Jag vill börja med att säga en sak som blirväldigt tydlig när man försöker samla in de studiersom finns, och det handlar lite om er situation. Vivet att kostnaderna för sjukfrånvaron ochförtidspensionen är ungefär lika stora somstatens kostnader för hälso- och sjukvård.Om vi då tittar på den forskning som finns inom dehär två olika sektorerna kan man mäta den på olikasätt. Man kan mäta antalet studier som ärpublicerade. Man kan mäta forskningsanslag som gårtill olika riktningar. Man kan mäta antalprofessorer inom områdena. Hur man än mäter får mansamma förhållande.Vi har alltså väldigt mycket mindre forskning omsjukfrånvaro än vi har om hälso- och sjukvård ochandra medicinska områden. Det påverkarbeslutsfattare i alla situationer, inte minst er,men också handläggare och läkare,de som ska fatta beslut om sjukskrivning förenskilda individer. Man har väldigt mycket mindrekunskapsunderlag att basera detta på, vilket inte ärlätt för er. Det är i stället mycket åsikter ochattityder, som alla människor har kring det här. (Bild 29) Om man nu tittar på den forskning somfinns, vilket är vårt uppdrag, kan man indela den påolika sätt. Ett sätt att indela den är detta. Denstora majoriteten av forskning om sjukfrånvarohandlar om orsaker till sjukfrånvaron. Varför ärfolk sjukskrivna? Varför blir de som är sjukskrivnamer sjukskrivna eller återgår till arbete?Det finns en del studier om sjukskrivningspraxis:Hur sjukskriver läkare? Vad påverkar hur läkaresjukskriver?