bet · GQ01JUU8 · 2003-03-13 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet en radmotioner från den allmänna motionstiden . Imotionerna tas upp olika frågor om ungalagöverträdare. Det handlar bl.a. ombrottsförebyggande åtgärder i vid bemärkelse, t.ex.genom åtgärder som stärker familjen, om ett nyttpåföljdssystem för unga lagöverträdare och omdrogtester på barn.Utskottet avstyrker samtliga yrkanden och hänvisarbl.a. till att gällande regelverk är ändamålsenligasamt till pågående utrednings- och beredningsarbete.I ärendet finns 11 reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Tidiga åtgärder m.m.Riksdagen avslår motionerna 2002/03:Ju236yrkandena 2 och 11, 2002/03:Ju249 yrkandena 5 och6, 2002/03:Ju280 yrkande 10, 2002/03:Ju353 yrkande 1, 2002/03:Ju364 yrkande 1 och2002/03:Ju366 yrkande 1.Reservation 1 (m, fp, kd, c)2. Neuropsykiatriska funktionshinderRiksdagen avslår motion 2002/03:Ju310.Reservation 2 (fp, kd)3. Ungdoms- och jourdomstolar m.m.Riksdagen avslår motionerna 2002/03:Ju340yrkande 5 samt 2002/03:Ju365 yrkandena 2 och 3.Reservation 3 (fp, kd)4. åtgärderRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Ju360 samt2002/03:Ju365 yrkandena 1 och 4.Reservation 4 (fp, kd)5. Nytt påföljdssystemRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Ju213yrkandena 5-8, 2002/03:Ju236 yrkandena 1, 7 och 9 samt 2002/03:Ju280yrkandena 4, 8 och 9.Reservation 5 (m)6. MedlingRiksdagen avslår motion 2002/03:Ju365 yrkandena7-9.Reservation 6 (kd)7. Information om föräldrarsskadeståndsansvarRiksdagen avslår motion 2002/03:Ju213 yrkande1.Reservation 7 (m)8. Polisstöd åt föräldrarRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Ju213yrkande 2, 2002/03:Ju280 yrkande 6 och2002/03:Ju281 yrkande 7.Reservation 8 (m)9. Registrering av barnRiksdagen avslår motion 2002/03:Ju213 yrkande3.Reservation 9 (m, fp)10. Drogtest av barn under 15 årRiksdagen avslår motionerna 2002/03:Ju213yrkande 4, 2002/03:Ju236 yrkande 14,2002/03:Ju280 yrkande 7, 2002/03:Ju281 yrkande 6,2002/03:Ju366 yrkande 5, 2002/03:So251 yrkande 6samt 2002/03:Ub554 yrkande 4.Reservation 10 (m)Reservation 11 (kd)den 13 mars 2003På justitieutskottets vägnarJohan PehrsonFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: JohanPehrson (fp), (), (), (), (),(), (),Elisebeht (), (), YilmazKerimo (s), (), (), (), (), JoeFrans (s), () och ().2002/03JuU8Utskottets övervägandenI detta betänkande behandlar utskottet en radmotioner från den allmänna motionstiden år2002 som rör unga lagöverträdare. Ibetänkandet tas upp frågor om bl.a. familjensoch skolans brottsförebyggande betydelse, ettnytt påföljdssystem för unga, medling,polisstöd åt föräldrar och drogtest av barnunder . Utskottet avstyrker samtligayrkanden och hänvisar bl.a. till att gällanderegelverk är ändamålsenliga samt tillpågående utrednings- och beredningsarbete.Jämför reservationerna 1-11.InledningI detta betänkande behandlar utskottet ett antalmotioner från den allmänna motionstiden som rörunga lagöverträdare. Som en allmän bakgrund kanredan här nämnas att påföljdssystemet för ungalagöverträdare ständigt är föremål för utvärderingaroch förbättringar.År 1995 infördes bestämmelser som bl.a. syftadetill att öka snabbheten vid förfarandet hos polis,åklagare och domstol. Vidare skulle vid domstolarnamål mot ungdomar normalt handläggas avdomare med särskild fallenhet för uppgiften (prop.1994/95:12, bet. 1994/95:JuU1).Våren 1998 beslutade om förändringar ipåföljdssystemet för unga lagöverträdare (prop.1997/98:96, bet. 1997/98:JuU21). De nya reglernaträdde i kraft . Regleringeninnebar en uppstramning av åtgärderna när ungdomarbegår brott, bl.a. infördes en möjlighet attöverlämna den unge till sluten ungdomsvård vidallvarlig brottslighet, där påföljden annars måstebli fängelse.Efter en översyn av bestämmelserna förhandläggning av ungdomsmål genomfördes vissaändringar av bl.a. rätten till offentlig försvarare,medverkan vid huvudförhandlingen ochutredningar rörande brottsmisstänkta barn under 15år. De nya bestämmelserna trädde i kraft den 1 juli2001 (prop. 2000/01:56, bet. 2000/01:JuU18).Nu pågår åter en omfattande översyn av detallmännas ingripanden vid ungdomsbrott. Arbetet, somleds av en särskild utredare (dir. 2002:95), skallvara avslutat . Iutredningsdirektiven anförs att påföljdssystemet förunga lagöverträdare som skall bygga påprincipen att barn och ungdomar som begått brott iförsta hand skall bli föremål för insatser inomsocialtjänsten. Det måste vara en ambition att deåtgärder som vidtas skall syfta till att åstadkommaen positiv förändring och att främja en gynnsamutveckling, genom bl.a. vård och utbildning. För attuppnå detta måste hänsyn tas till den unges helalivssituation. I uppdraget ingår att analysera hurbehovet av en nationell samordning av kompetens- ochmetodutveckling och spridande av allmän informationoch kunskap kan tillgodoses när det gällerungdomsbrott och det allmännas ingripande medanledning därav. Utredaren skall samråda med berördamyndigheter, bl.a. (),samt i dialog med ochUngdomsstyrelsen inhämta kunskap om de ungas åsikteri berörda frågor.Tidiga åtgärder m.m.I motionerna Ju236 (m), Ju249 (c), Ju280 (m), Ju353(fp), Ju364 (fp) och Ju366 (kd) understryks viktenav tidiga insatser när det gäller att förebygga attbrott begås av barn och ungdomar. Åtgärder somsyftar till en starkare värdeöverföring begärs.Härvid framhålls familjens, skolans ochföreningslivets betydelse.Utskottet har ofta gjort uttalanden om familjensoch skolans brottsförebyggande betydelse och i olikasammanhang understrukit vikten av en snabb ochändamålsenlig reaktion när barn och ungdomar begårbrott (senast i bet. 2001/02:JuU9).Utskottet konstaterade då att den nuvaranderegleringen av handläggningen av ungdomsmål ställerkrav på ett nära samarbete mellan ,polisen, åklagarna och domstolarna. Regleringen ärutformad för att åstadkomma en snabb handläggninggenom tidiga kontakter mellan berörda myndighetersamtidigt som behovet av specialisering inomrättsväsendet i fråga om barns och ungdomarsbrottslighet tillgodoses. Föräldrarnas medverkangaranteras på flera sätt. Till exempel skallföräldrar eller andra vårdnadshavare normalt kallastill förhör som äger rum med barnet eller den unge,och de skall också underrättas om tidpunkten för endomstolsförhandling. Härtill kommer att det åliggersocialtjänsten att utforma åtgärder som rör barn ochunga i samråd med vårdnadshavaren och, i tillämpligafall, med den unge själv.Utskottet underströk vidare den stora betydelsesom föräldrarna har för att barn och ungdomar skallfå goda uppväxtvillkor, och utskottet ifrågasatteinte heller föräldrarnas ansvar för barns ochungdomars fostran. Föräldrarna har en nyckelroll närdet gäller att få barn och ungdomar att avstå frånatt begå brott. Det sagda innebar emellertid enligtutskottet inte att det inte vilar ett ansvar ocksåpå t.ex. skolan, fritidsförvaltningen ochsocialtjänsten, inte minst i fråga om att tidigtuppmärksamma problem bland barn och unga samt att isamråd med föräldrarna och andra närstående sätta ininsatser till nytta för barnet eller den unge. Isituationer när ett barn eller en ung person harsvårigheter som manifesteras i brottslighet framhöllutskottet att det var extra viktigt med ett närasamarbete mellan familjen och berörda myndigheter.Sammanfattningsvis delade utskottet den uppfattningom vikten av normöverföring och goda uppväxtvillkorför barn och unga som kom till uttryck i de dåaktuella motionerna. Utskottet kunde ocksåkonstatera att arbetet på området hade deninriktning som efterfrågades i motionerna. Det fannsdärför inte någon anledning för att tanågot initiativ.Utskottet har ingen annan uppfattning nu ochavstyrker bifall till motionerna Ju236, Ju249,Ju280, Ju353, Ju364 och Ju366 i här behandladedelar.I motion Ju310 (kd) tas särskilt sikte på att barnmed neuropsykiatriska funktionshinder, t.ex. ADHD,tidigt uppmärksammas och att åtgärder sätts in ibrottsförebyggande syfte.Utskottet har även tidigare behandlat densärskilda frågan om barn med neuropsykiatriskafunktionshinder, (bet.2001/02:JuU9). För en utförlig redogörelse avfrågans läge hänvisas till detbetänkandet.Från inhämtade utskottet dåatt det bedrevs forskning rörande sambanden mellanneuropsykiatriska störningar och kriminalitet vidverkets avdelningar i och Göteborg.Utskottet noterade också att man inom ramen för deriskbedömningar som gjordes vid riksmottagningen iKumla hade uppmärksammat problemet med att fleraintagna hade denna typ av störning.Utskottet uppmärksammade även BRÅ:s rapportKriminell utveckling - Tidiga riskfaktorer ochförebyggande insatser (2001:15). Där gesen översiktlig bild av nationell och internationellkunskap om tidiga individ- och familjefaktorer sommedför ökad risk för att utveckla allvarlig ochlångvarig kriminalitet. I rapporten granskas ocksåbefintlig kunskap om tidiga insatser för att minskarisken för kriminell utveckling bland särskiltutsatta barn. Rapporten belyser också vad som görs iSverige på detta område. I rapporten anförs bl.a.att mödravården, barnavården, barnomsorgen, barn-och ungdomspsykiatrin, skolan och ärcentrala instanser i arbetet med att tidigtförebygga kriminell utveckling. Kritik riktas irapporten mot berörda myndigheters arbete med tidigabrottsförebyggande insatser. Det påpekas bl.a. attvetenskapligt förankrade metoder sällan tillämpasoch att det ofta saknas systematisk dokumentationvad gäller insatser, metoder och resultat.I det ärendet inhämtade utskottet ett yttrandefrån socialutskottet (2001/02:SoU4y) som i sin turhade inhämtat yttrande från konstaterade, efter att haredovisat synpunkter och tidigareriksdagsbehandling av hithörande frågor m.m., attett omfattande arbete pågick på flera fronter föratt såväl identifiera som stödja personer med bl.a.neuropsykiatriska funktionsstörningar.Socialutskottet fann sammanfattningsvis inte skälatt frångå den i yttrandet redovisade principiellainställningen att inte borde prioriteravissa sjukdomar framför andra och ansåg därför attde då aktuella motionerna borde avslås.Det kan tilläggas att i sittyttrande till socialutskottet bl.a. underströk attbetydelsen av tidig upptäckt av barn medneurologiska utvecklingsavvikelser/neuropsykiatriskafunktionsstörningar för att förhindra sekundäraproblem hade betonats i såväl internationella somnationella studier. ansåg bl.a. attsamhällets enda möjlighet att kunna ge alla barn ochspecifikt gruppen barn med s.k. neurologiskautvecklingsavvikelser/neuropsykiatriskafunktionsstörningar en god och sundutvecklingssituation var att upprusta hälsovårdenoch elevvården inom förskola och skola med kompetensatt förstå, basutreda och pedagogiskt stödja barnmed funktionssvårigheter och därmed också bättreuppmärksamma barn med svårigheter av annat slag.Justitieutskottet konstaterade att det i dåaktuella motioner aktualiserades frågor om en gruppbarn och ungdomar med mycket stora behov av stödfrån föräldrar och andra närstående och frånsamhället. När det gällde tidiga förebyggandeinsatser måste utskottet emellertid också konstateraatt dessa borde ske inom ramen för ,hälso- och sjukvårdens och skolans arbete. Inomdessa myndighetsområden pågick också en hel delarbete. Också inom kriminalvården hade problematikenuppmärksammats när det gäller vuxna och visst arbetepågick. Utskottet instämde i motionärernasuppfattning att tidiga insatser här liksom i andrafall med stor sannolikhet verkar brottsförebyggande.Utskottet var emellertid inte berett att göra någramer detaljerade uttalanden i saken; det ankom intepå utskottet att avgöra frågor om t.ex.prioriteringar inom barnhälsovården eller skolan.Därefter har presenterat enkunskapsöversikt om ADHD hos barn och vuxna.Kunskapsöversikten skall bl.a. ge stöd för enkunskapsbaserad vård och behandling, metodutvecklingoch annat förbättringsarbete. anseratt ADHD utgör ett funktionshinder. Ikunskapsöversikten diskuteras bl.a. diagnostiseringoch olika behandlingsmetoder. Detta är frågor somligger utanför justitieutskottets beredningsområde.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning ifrågan. Motion Ju310 avstyrks.Ungdoms- och jourdomstolar m.m.I motion Ju340 (kd) begärs att det införs särskildaungdomsrotlar inom åklagarorganisationen och imotion Ju365 (kd) begärs att det inrättas ungdoms-och jourdomstolar.Utskottet har tidigare behandlat liknande frågor(senast i bet. 2001/02:JuU9).I lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser omunga lagöverträdare (LUL) finns bl.a. bestämmelserom handläggningen av ungdomsmål. Dessa genomgick engenomgripande översyn . De nya bestämmelsernaträdde i kraft (prop. 1994/95:12,bet. 1994/95:JuU1, rskr. 1994/95:39, SFS 1994:1760).Nyheterna rörde i första hand arbetet hos polis,åklagare och i domstol men gällde ävensocialtjänsten. De nya reglerna syftade till enbättre och snabbare handläggning av mål och ärendendär personer misstänks för brott.Avsikten var att förkorta tiden mellan brott ochreaktion samt att skapa förutsättningar för ettbättre samarbete mellan de myndigheter som berörsnär ungdomar misstänks för brott. Ytterligare enviktig ambition var att skapa förutsättningar förbättre kontakter mellan den unge och hans föräldrareller andra fostrare. Det övergripande syftet varatt den nya ordningen skulle ha enbrottsförebyggande effekt. En utvärdering avreformen (se Handläggning av ungdomsmål - enutvärdering av ungdomsmålsreform, SOU1999:108) visade enligt utredningen ett i huvudsakpositivt resultat. Ytterligare förbättringar kundedock göras, vilket föranledde regeringen att läggafram ännu en proposition i ämnet (prop. 2000/01:56, bet. 2000/01:JuU18).Den nuvarande regleringen ställer sålunda krav påett nära samarbete mellan , polisen,åklagarna och domstolarna. Regleringen är utformadför att åstadkomma en snabb handläggning genomtidiga kontakter mellan berörda myndighetersamtidigt som behovet av specialisering inomrättsväsendet i fråga om barns och ungdomarsbrottslighet tillgodoses.Ett permanent snabbförfarande för brottmål medjourdomstol och frågan om särskilda jourdomstolarför unga lagöverträdare har diskuterats vid fleratillfällen utan att leda till någon lagstiftning.Nackdelarna med de system som diskuterats har varitbl.a. kostnaderna för ett jourdomstolssystem ocholika praktiska problem, t.ex. att ge den misstänkteskäligt rådrum. I betänkandet Snabbare lagföring 4 -Ett snabbförfarande för brottmål (SOU 2002:45)föreslår Beredningen för rättsväsendets utvecklingett snabbförfarande där avsikten bl.a. är attundvika dessa nackdelar. Genomförandet avsnabbförfarandet skall enligt betänkandet inledasmed en försöksverksamhet.Utskottet har inhämtat att betänkandet bereds inomRegeringskansliet tillsammans med betänkandetSnabbare lagföring 3 - Snatteribrott (SOU 2002:44)och att avsikten är att lägga fram en lagrådsremissunder hösten 2003.Enligt utskottet bör det pågåendeberedningsarbetet inte föregripas. Motionerna Ju340och Ju365 i här behandlade delar bör avslås.Socialtjänstens åtgärderI motion Ju360 (s) begärs ett ökat samarbete mellankriminalvården/närpolisen, ochskolan. I motion Ju365 (kd) efterfrågas en översynav insatser mot minderårigabrottslingar, i första hand i syfte att få tillstånd effektivare åtgärder inom , ochunderstryks vikten av att socialnämnderna upprättarde vårdplaner lagstiftningen kräver.Våren 1998 beslutade som nämnts ovan omförändringar i påföljdssystemet för ungalagöverträdare (prop. 1997/98:96, bet. 1997/98:JuU21). Reglerna trädde i kraft den 1 januari 1999.Regleringen innebar en uppstramning av åtgärdernanär ungdomar begår brott. Möjligheten att överlämnaden unge till vård inom finns kvar,men en förutsättning för denna påföljd är attsocialnämnden lämnat in en vårdplan till rätten ochatt de planerade åtgärderna kan anses tillräckligtingripande med hänsyn till brottslighetensstraffvärde och art samt den unges tidigarebrottslighet. Ett överlämnande till socialtjänstenkan förenas med böter eller en föreskrift omungdomstjänst. Den sistnämnda påföljden liknarsamhällstjänst och skall fullgöras i socialtjänstensregi. Slutligen infördes ett krav på socialtjänstenatt återrapportera till åklagaren om den planeradevården inte kommer till stånd. Möjligheten attundanröja den ådömda påföljden ökade i och meddetta.Brottsförebyggande rådet () fick tillsammansmed och Statens institutionsstyrelsei regeringens uppdrag att följa upp ochutvärdera påföljdsreformen för unga lagöverträdare.I sin rapport Vad händer med unga lagöverträdare(2002:19) gör BRÅ bedömningen att reformen haftvissa effekter, men att den inte är helt genomförd.Vidare konstaterar BRÅ att det är svårt att förenasocialtjänstlagens behovsprincip med destraffrättsliga principerna, när det gäller insatserför unga lagöverträdare. behöver,enligt BRÅ, bl.a. om möjligt få på sigatt utreda och föreslå lämplig insats. Den behöverockså få ökad kunskap om vilka insatser för ungalagöverträdare som är verksamma för att förebyggafortsatt brottslighet. För att bidra till attpåföljden överlämnande till vård inom socialtjänstenskall fungera bättre kan domstolar och åklagare istörre utsträckning än bistå iutbildning samt utveckla rutiner för samverkan medsocialtjänsten.I den inledningsvis nämnda översynen av detallmännas ingripanden vid ungdomsbrott framhålls attBRÅ:s utvärdering skulle komma att utgöra ettbetydelsefullt kunskapsunderlag för de fortsattaställningstagandena till påföljdernas framtidautformning. Utvärderingen skulle också kunna kommaatt föranleda tilläggsdirektiv.Utskottet kan inte finna annat än attmotionsönskemålet om en översyn av socialtjänstensinsatser mot minderåriga brottslingar i stort fåranses vara tillgodosett genom den utvärdering somBrottsförebyggande rådet har gjort. Vad avser övrigamotionsyrkanden bör enligt utskottet den nutillsatta utredningens om det allmännas ingripandenvid ungdomsbrott arbete inte föregripas ochutskottet föreslår därför att motion Ju360 samtmotion Ju365 i här behandlade delar avslås.Nytt påföljdssystemI motionerna Ju213, Ju236 och Ju280 (alla m) begärsmed olika grad av precisering ett nyttpåföljdssystem för unga lagöverträdare. Motionärernaanser att det behövs intensifierade insatser motungdomsbrottslighet. Sammanfattningsvis innebärmotionskraven att påföljden överlämnande till vårdinom avskaffas och ersättas med en nyfrihetsberövande påföljd - ungdomsstraff - som skallverkställas på särskilda kriminalvårdshem ikriminalvårdens regi. skall en ordning medvillkorligt fängelse för unga införas och, enligtett yrkande i motion Ju213, en möjlighet att kunnadöma unga till ett s.k. weekendfängelsestraffutredas. Vidare bör reglerna om särbehandling ipåföljdshänseende av unga som fyllt 18 men inte 21år tas bort.I motion Ju280 (m) begärs även att varje kommun isamverkan med närpolisen skall ta fram enhandlingsplan för hur ungdomskriminalitet skallmotverkas lokalt och att åtgärder som medling,familjerådslag och tillrättavisning skall kunna skeäven om förundersökning inte är aktuell. I sammamotion understryks också rättskedjans normerandeverkan.När det gäller påföljdssystemet i stort för ungalagöverträdare hänvisas till vad som anförts ovan.Härutöver kan följande nämnas.Då beslutade om nya åtgärder(se ovan) infördes en möjlighet att överlämna denunge till sluten ungdomsvård vid allvarligbrottslighet, där påföljden annars måste blifängelse. Detta är en tidsbestämd påföljd med ettmaximum som verkställs på institutionersom drivs av (SiS).Verkställigheten regleras i lagen (1998:603) omverkställighet av sluten ungdomsvård.I finns regler om särbehandling avunga lagöverträdare. Av 30 kap. 5 § följer att detkrävs synnerliga skäl för att en person skall kunnadömas till fängelse för brott han begått . Vidare gäller att för brott som någon begåttefter det att han fyllt men innan han fyllt 21år fängelse endast får dömas ut om det med hänsyntill gärningens straffvärde eller annars finnssärskilda skäl för det. Den unges ålder skalldessutom enligt 29 kap. 7 § beaktas vidstraffmätningen.Vid sin behandling av hithörande frågor (bet. 2001/02:JuU9) avvisade utskottet förslaget omatt avskaffa kravet på särskilda skäl för att dömapersoner i åldern till fängelse. I avvaktanpå resultatet av den översyn av påföljdssystemet förunga lagöverträdare som regeringen då hade aviseratsåg utskottet heller ingen anledning att ändrauppfattning i fråga om respektivekriminalvårdens ansvar för de unga. Utskottet ansågvidare att med hänvisning tillberedningsläget inte borde uttala sig om villkorligtfängelse, och när det gällde weekendfängelse intogutskottet samma avvisande inställning som tidigare.Regeringen har som framgått ovan nu tillsatt denaviserade utredningen.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning ochkonstaterar att det med hänsyn till detutredningsarbete som pågår inte finns någonanledning för att nu göra några uttalandenmed anledning av här behandlade yrkanden imotionerna Ju213, Ju236 och Ju280.MedlingI motion Ju365 (kd) tas frågor om medling upp.Motionärerna begär att medlingsverksamheten skall fåett tydligt regelverk och att det skall vara möjligtatt meddela åtalsunderlåtelse om den unge deltagit imedling. Lagföring skall alltså kunna ske genommedling.Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlatliknande yrkanden, senast i samband med regeringensproposition Medling med anledning av brott (prop.2001/02:126, bet. 2001/02:JuU26). I propositionenföreslog regeringen en ny lag om medling medanledning av brott. Lagen har karaktär av ramlag förmedlingsverksamhet som anordnas i ellerstatlig regi. Syftet med regleringen är främst atttillgodose kraven på rättssäkerhet när medling medanledning av brott anordnas av stat eller kommun.Med medling avses i lagen att en gärningsman och ettbrottsoffer möts inför en opartisk medlare medanledning av ett brott för att tala om brottet.Förslaget innebar i huvudsak följande. Medling kankomma i fråga för gärningsmän i alla åldrar. Förgärningsmän får dock medling ske endastom det finns synnerliga skäl. Syftet med medlingenär främst att gärningsmannen skall få ökad insikt ombrottets konsekvenser och att brottsoffret skall gesen möjlighet att bearbeta sina upplevelser avbrottet. Det bör även vara möjligt att låta mötetutmynna i någon form av avtal mellan parterna.Medlingen skall vara frivillig för båda parter. Ommedling befinns vara lämpligt i det enskilda falletbör inget brott som är polisanmält och erkäntuteslutas från medling. Medling bör kunna äga rum ialla stadier av rättsprocessen. När det gäller bl.a.medlingens ställning i den rättsliga processen, somaktualiseras genom den nu aktuella motionen, gjorderegeringen bedömningen att ytterligare övervägandenkrävdes. Regeringen föreslog därför inte någonreglering i dessa delar.Utskottet, som vid ett flertal tillfällen uttalatsig positivt om medling för unga lagöverträdare,välkomnade regeringens förslag och anförde bl.a. attmedling kan vara till nytta både för gärningsmannenoch för brottsoffret. Gärningsmannen kan komma tillinsikt om brottets konsekvenser för såväl egen somför brottsoffrets del, och medlingen kan därigenomvara ett sätt att minska risken för återfall ibrott.Utskottet tillstyrkte propositionen. Den nya lagen trädde i kraft den 1juli 2002.I direktiven till den ovan nämnda översynen av detallmännas ingripanden vid ungdomsbrott berörs olikafrågor om medling med anledning av brott (dir.2002:95).Enligt direktiven bör det finnas utrymme för att iframtiden utveckla medling till att spela en merframträdande roll i påföljdssystemet för ungalagöverträdare, vilket torde kunna leda tillfördelar för såväl brottsoffer som samhället istort. För att medling skall kunna utvecklas i dennariktning krävs dels att medling kommer till stånd påett konsekvent och strukturerat sätt, dels attmedling visar sig ha sådan effekt att den upplevssom ett trovärdigt inslag i samhällets reaktion medanledning av brott. Frågan måste därför bli föremålför ytterligare överväganden. Utredningen skallenligt sina direktiv följa utvecklingen avmedlingsverksamheten i landet och överväga vilkenställning i rättsprocessen medlingen bör ha samt hurden bör organiseras.