bet · GQ01UU8 · 2003-05-15 00:00:00 — Det är därför viktigt att stärka säkerhetsrådets förmågaatt fatta beslut, och en reformering av måste genomföras.Utskottets ställningstagandeUtskottet menar att är kärnan i den internationellarättsordningen och att arbetet med att reformera rådet måste komma attfokusera på att nå enighet om ökad öppenhet och effektivitet i rådetsarbete, samt att skapa en medlemskrets som bättre speglar dagensvärld. De ständiga medlemmarna har ett särskilt ansvar för rådetsförmåga att agera. Utskottet menar att de så långt som möjligt böravstå från att använda vetorätten eller att hota med detta. Sverigeförespråkar en överenskommelse mellan de permanenta medlemmarna om ensjälvpåtagen begränsning av vetorätten och att den heltavskaffas.Utskottet konstaterar vidare att kunde inte FN:s stadgaanvändas som det var tänkt då låsningar mellan stormakterna i hög gradpräglade rådets arbete under det . Efter det kalla krigetsslut har förhållandena förändrats och FN har stora möjligheter attagera, förutsatt att stadgan och det befintliga regelverket används pårätt sätt. I första hand krävs dels politisk vilja frånmedlemsländernas sida, dels att de permanenta medlemmarna isäkerhetsrådet tar det speciella ansvar som ett medlemskap innebär.Utskottet konstaterar att en reform av säkerhetsrådet måste innebäraen ökad representation av utvecklingsländerna samt en bättre balans iden geografiska spridningen bland säkerhetsrådets medlemsstater. AllaFN:s medlemsstater har att vinna på en reform som kan leda till ettmer representativt säkerhetsråd. En sådan reform bör dock lämnautrymme för en senare översyn så att säkerhetsrådet fortsättningsvislättare kan anpassas till en föränderlig värld.Sverige deltar aktivt i för säkerhetsreformfrågor(OEWG) för att få till stånd en snar reform både av antalet medlemmaroch av arbetsformerna i säkerhetsrådet. Då frågan om en reform avsäkerhetsrådet debatterades i generalförsamlingen under hösten 2002valde att, i stället för att traditionsenligt stå bakom ettnordiskt anförande, framföra ett nationellt tal där argumenten fördesfram för en partiell utvidgning i närtid med ett antal icke permanentamedlemmar, och med en översyn om 10-15 år.Utskottet understryker avslutningsvis i denna del vikten av att FN,säkerhetsrådet och den internationella rättsordningen inteundermineras, och att enstaka länder eller grupper av länder inteställer sig över den internationella rätten.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor sommotionsledes väckts är besvarade och avstyrker därmed motionerna2002/03:U6 (m), 2002/03:U7 (kd) yrkande 7, 2002/03:U212 (c) yrkande 1,2002/03:U276 (mp) yrkande 4, 2002/03:U311 (mp) yrkandena 2, 5 och 6samt 2002/03:U322 (m) yrkande 22.3 FN och mänskliga rättigheterI motion 2002/03:U8 (fp) yrkande 5 liksom i motion 2002/03:U228 (fp)yrkande 3 framhålls att främjandet av de mänskliga rättigheterna är enav FN:s mest angelägna uppgifter. Enligt motionärerna bör Sverigeintensifiera sitt arbete för att försvara och förbättra skyddet för demänskliga rättigheterna. Detta bör göras genom de internationellaorganisationer där har möjlighet att påverka verksamheten, somi FN, EU och . Det bör också ske inom ramen för Sverigesbilaterala samarbete med andra länder. I motion 2002/03:U8 (fp)yrkande 9 konstaterar motionärerna att regeringen i skrivelsen lämnaren redogörelse för FN-frågor för tiden . Motionärernaframhåller att i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna (MRK)har, , utsetts till ordförandeland, och dettaär till stor skada för trovärdigheten för FN-arbete med de mänskligarättigheterna. Förspelet till detta beslut tycks till stor del ha ägtrum , och motionärerna menar att det är en brist iskrivelsen att regeringen inte redogör för de svenska positionerna ochdet svenska agerandet i den process som lett fram till dennasituation.I motion 2002/03:U224 (m) yrkande 3 liksom i motion 2002/03:U322 (m)yrkande 21 understryks att de mänskliga rättigheternas universalitetmåste vara en hörnsten i svensk utrikespolitik. Svenskt bistånd skallinte utgå till statsmakter som grovt och systematiskt kränker demänskliga rättigheterna och förtrycker sina medborgare. skallinom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik betonakravet på mänskliga rättigheter och demokrati. bör kräva i får en rapport om och genomför enårlig debatt om läget beträffande mänskliga rättigheter och demokratii medlemsländerna.I motion 2002/03:U228 (fp) yrkande 2 understryks att ett demokratisktstyrelseskick är det enda styrelseskick som är människan värdigt.Demokrati utgör på flera sätt grunden för etablerandet av mänskligarättigheter, och bör intensifiera sitt arbete med att försvaraoch förbättra skyddet för de mänskliga rättigheterna. Detta bör görasdels genom de internationella organisationerna, dels genom Sverigesbilaterala samarbete med andra länder.En grundläggande utbildning för alla människor är nödvändig för att deskall bli medvetna om sina rättigheter. I motion 2002/03:U284 (kd)yrkande 22 framhålls att utbildning är nödvändig eftersom den i sigkan lägga grunden för att människor skulle våga kräva att derasmedborgerliga rättigheter tillgodoses. Undervisningen måste innehållavärden som främjar ett demokratiskt tänkande och som utgår från attalla grupper och individer i samhället har lika värde.I motion 2002/03:U296 (kd) yrkande 1 framhålls att brott mot mänskligarättigheter sker i alla länder - är inget undantag. Det behövsen fördjupad diskussion om rättigheternas värde och giltighet, liksomom hur de skall främjas i praktiken - även i . I yrkande 6konstateras att de stater som skriver under olika MR-konventionerförbinder sig att garantera att medborgarnas rättigheter respekteras irespektive land. Eftersom det i många länder förekommer grovakränkningar av de mänskliga rättigheterna har det vuxit fram ett behovav en förstärkning av internationella övervakningsmekanismer, varsuppgift är att bevaka att konventionsstaterna efterlever sinaförpliktelser.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att situationen beträffande de mänskligarättigheterna i världen debatteras inom FN. Diskussionernaförs främst i generalförsamlingens tredje utskott och i kommissionenför mänskliga rättigheter (MRK). Både inför generalförsamlingens möteoch inför MRK:s session utarbetas rapporter som närmare beskriversituationen i ett stort antal länder vad gäller något specifikt tema,t.ex. tortyr, diskriminering och dödsstraff.Utskottet konstaterar att valet av som ordförande i åretskommission för mänskliga rättigheter (MRK) föregicks av omfattandekonsultationer, främst mellan olika regionala grupperingar. Självavalet genomfördes och detta val, liksom envärdering av det libyska ordförandeskapet, kommer att redovisas iregeringens skrivelse som täcker perioden . gör sigskyldigt till grova och omfattande kränkningar av de mänskligarättigheterna, men beslutet om det libyska ordförandeskapet är en delav FN-systemets roterande beslutsordning och organisation. Sverigesoch även EU:s inflytande över denna process var mycket begränsad.Skyddet av mänskliga rättigheter är enligt en av FN:sfrämsta uppgifter och en del av arbetet för att skapa internationellfred och säkerhet. har därför ett mandat att agera motde grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna som hotar freden.Utskottet har tidigare konstaterat att aktivt stödjer FN:sgeneralsekreterares ansträngningar att - inom ramen för detkonfliktförebyggande arbetet - få säkerhetsrådet att ta ett störreansvar i dessa frågor. Detta kan bl.a. komma att kräva en förstärkningav de nuvarande övervakningsmekanismerna, som bl.a. har till uppgiftatt bevaka att konventionsstaterna efterlever sina förpliktelser.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2002/03:U8 (fp)yrkandena 5 och 9, 2002/03:U224 (m) yrkande 3, 2002/03:U228 (fp)yrkandena 2 och 3, 2002/03:U296 (kd) yrkande 6 samt 2002/03:U322 (m)yrkande 21.Utskottet konstaterar att regeringen överlämnade enskrivelse till (skr. 2001/02:83) "En nationell handlingsplanför de mänskliga rättigheterna". Av handlingsplanen framgår attregeringen avser att med jämna mellanrum återkomma till föratt samlat redovisa hur arbetet med mänskliga rättigheter på nationellnivå fortskrider. Genomförandet av handlingsplanen innebär bl.a. attmyndigheter med särskilt ansvar för mänskliga rättigheter, liksomkommuner och landsting, kommer att uppmärksammas på sitt ansvar. Fördetta krävs utbildning, och det är viktigt att kunskapen om mänskligarättigheter stärks hos dessa aktörer. Den nya myndigheten förlevande historia, som inrättas , kommer bl.a. att spela enviktig roll när det gäller sådana utbildningsinsatser.Information till allmänheten om mänskliga rättigheter är enbetydelsefull uppgift, och utskottet har inhämtat att regeringenplanerar att utarbeta en informationsstrategi om mänskliga rättighetermed information om vilka aktörer i det svenska samhället som arbetarmed dessa frågor. Den hemsida om mänskliga rättigheter som lanseradesför är ett led i detta arbete.Internationellt verkar regeringen för att öka kunskapen om demänskliga rättigheterna bland såväl civil som militär personal inom FNliksom i regionala organisationer som . stödjer ocksågenom sitt multilaterala och bilaterala bistånd utbildning avnyckelgrupper som t.ex. polis och åklagare i samarbetsländer och gervidare stöd till insatser som genomförs av högkommissarien förmänskliga rättigheter, för insatser för att främja och förbättrakunskapen om de mänskliga rättigheterna i de olika FN-organen.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2002/03:U284 (kd)yrkande 22 samt 2002/03:U296 (kd) yrkande 1.4 FN och internationella konventionerDen antogs i en internationell konvention omavskaffandet av alla former av rasdiskriminering. Konventionenförespråkar förbud mot rasistiska och fascistiska organisationer.Enligt motion 2002/03:U261 (fp) yrkande 1 behöver konventionrevideras och utvidgas så att den inbegriper alla typer av hatpolitik.Motionären menar att det är tydligt att det inte enbart ärhögerextrema hot som underminerar demokratin i världen utan attvänsterns extrema tendenser spelar en allt större roll i desammanstötningar som försöker stoppa det internationella samarbetet.Vidare krävs, i yrkande 2, att aktiva politiker och alla andramedborgare har en plikt att stå upp mot våldet, att fördöma allt taloch alla handlingsplaner som bygger på hat och våld.I motion 2002/03:U296 (kd) yrkande 2 framhålls att ofta nämnssom ett mönsterland vad gäller mänskliga fri- och rättigheter. Sverigehar gott rykte vad gäller utarbetandet av nya konventioner förmänskliga rättigheter och i regel också att snabbt ratificera dem.Sverige har emellertid endast givit konvention om skyddför de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna status somlag. Att upphöja viktig konventionstexter till lag skulle innebära attsvenska medborgare skulle kunna få påstådda kränkningar mot demänskliga rättigheterna prövade i . Motionärerna menaratt den bör redovisa vilka internationellakonventioner och tilläggsprotokoll som inte har ratificeratoch återkomma med tydliga förklaringar om anledningen till detta.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att principen om icke-diskriminering bildarbasen för hela det system av rättsregler som skapats för de mänskligarättigheterna. I FN:s konvention om de medborgerliga och politiskarättigheterna stadgas att ingen åtskillnad får göras på grundval avras, hudfärg, kön, språk, religion, politisk eller annan åsikt,nationellt eller socialt ursprung, egendom, härstamning eller annanställning.Vid FN:s världskonferens mot rasism, främlingsfientlighet ochrelaterad intolerans 2001 rekommenderades FN:s kommission förmänskliga rättigheter att förbereda kompletterande internationellaregler för att stärka det internationella instrument mot rasism,rasdiskriminering, främlingsfientlighet och relaterad intolerans ialla dess aspekter. Denna översyn kommer att inledas under år 2003.FN:s har tillsatt särskilda tematiska rapportörer motsåväl rasism som mot religiös intolerans. Dessa kommer att utarbetarapporter till () och till FN:s generalförsamling.Vid den genomförda i togs beslut om attverka för att skall utvidga konvention omrasdiskriminering till att även täcka alla former av politiskaaktiviteter som har sitt ursprung i hat och våld.Frågor om rasism, främlingsfientlighet och diskriminering har fåttökad uppmärksamhet inom EU-samarbetet. I artikel 29 i fördraget om EUsägs att unionens mål skall vara att ge medborgarna en högsäkerhetsnivå genom att bland medlemsstaterna utforma gemensammainsatser på områdena polissamarbete och straffrättsligt samarbete samtgenom att förebygga och bekämpa rasism och främlingsfientlighet. GenomAmsterdamfördragets artikel 13 ges rådet befogenhet att vidta lämpligaåtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etnisktursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder ellersexuell läggning. finns Europeiskt centrum för övervakningav rasism och främlingsfientlighet, vars primära uppgift är att förseEU:s medlemsländer med objektiva, tillförlitliga och jämförbarauppgifter om rasism, främlingsfientlighet och antisemitism.År 2001 var FN:s år för dialog mellan civilisationer. generalförsamlingen vikten av dialog mellancivilisationer, och en resolution antogs med och EU sommedförslagsställare.Utskottet konstaterar att fäster stor vikt vid ett fungerandesystem för internationell uppföljning vad avser staters efterlevnadoch respekt för de mänskliga rättigheterna. Under det senasteårtiondet har ett mycket stort antal stater anslutit sig till de olikakonventionerna, och därigenom också förpliktat sig att inkomma medårliga rapporter till FN:s övervakningskommittéer.Utskottet konstaterar vidare att det för är en självklarhetatt uppfylla sina konventionsåtaganden liksom alla åtaganden ienlighet med deklarationer och handlingsplaner antagna vidinternationella FN-konferenser. Uttryck härför är bl.a. den nationellahandlingsplanen för mänskliga rättigheter liksom den nationellahandlingsplanen mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi ochdiskriminering.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2002/03:U261 (fp)yrkandena 1 och 2 samt 2002/03:U296 (kd) yrkande 2.5 FN och folkrättenI motion 2002/03:U8 (fp) yrkande 1 framhålls att aktivamedlemskap i är ett av fundamenten för svensk utrikespolitik.Sverige har drivit en aktiv biståndspolitik,bl.a. i kampen mot apartheid i , men även stora ideellainsatser runt om i världen genom enskilda organisationer. harockså försökt vara en för förföljda människor. Motionärernamenar att det är ett bekymmer att folkrätten allt oftare åberopas avodemokratiska makthavare som argument för att de skall få fortsättaatt ostört förfölja och mörda sina egna medborgare. bör därförgå i spetsen för en fortsatt förnyelse av folkrätten och bedriva enaktiv människorättspolitik.I motion 2002/03:U212 (c) yrkande 3 framhåller motionärerna att det ärav stor vikt att kontinuerligt följa upp de åtaganden som gjorts ochgörs vid FN:s konferenser. Målet måste vara att konventioner och avtalnaturligt och integrerat skall utgöra normer som genomsyraröverstatliga, storregionala eller nationella överenskommelser ochlagstiftning, och bör mer aktivt verka för att den globalarättsnorm som FN-systemet representerar stärks.I motion 2002/03:U228 (fp) yrkande 9 framhålls att främjandet av demänskliga rättigheterna är en av FN:s mest angelägna uppgifter.Folkrätten har varit och är ett viktigt instrument i byggandet av enfredligare värld. Fredliga konfliktlösningsmekanismer måste utvecklasvidare. FN är fortfarande den enda organisation som med någonauktoritet kan tala på hela mänsklighetens vägnar och därför behövervärlden FN, men FN-systemets brister måste erkännas och hanteras. Iyrkande 10 krävs att bör gå i spetsen för en fortsattförnyelse av folkrätten så att den entydigt blir ett stöd för enskildaindividers grundläggande rättigheter.I motion 2002/03:U272 (v) yrkande 7 framhålls att den svenskaregeringen måste verka för att FN utarbetar metoder och andra typer avsanktioner mot stater som begår brott mot folkrätten eller mot demänskliga rättigheterna. Utvecklingen i t.ex. har främst drabbatoskyldiga i stället för dem som är ansvariga för brotten.I motion 2002/03:U296 (kd) framhålls att folkrätten består av ensamling internationella traktater, konventioner, förklaringar,resolutioner och av sedvanerätt. Folkrätten har traditionellt settutgått från avtal mellan stater, och har principer ommänskliga rättigheter fått allt starkare gehör. Motionärerna menar, iyrkande 3, att aktivt måste driva en förnyad folkrätt medmänniskan i centrum och där mänskliga rättigheter uppvärderas.I motion 2002/03:U311 (mp) yrkande 11 framhålls att FN måste spela enmycket mer aktiv roll för fred, säkerhet och nedrustning i världen. FNmåste som organisation skifta fokus till att förebygga krig ochsvältkatastrofer mer än att, som , komma in i processen först närkatastroferna är ett faktum. I yrkande 12 krävs att icke-våldsprincipen måste bli den huvudprincip som all konflikthanteringutgår från och endast i enstaka fall, då alla andra möjligheter tillfredlig konflikthantering är uttömda, bör militära ingripanden kunnagenomföras.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att svensk utrikespolitik skall främja respektenför de mänskliga rättigheterna. Omsorgen om och försvaret av demänskliga rättigheterna är en integrerad och central del av densvenska utrikespolitiken. Den präglar agerande i globala ochregionala forum och genomsyrar de bilaterala kontakterna med andraländer.Genom en integrering av de mänskliga rättigheterna iutvecklingssamarbetet verkar för att dessa respekteras,skyddas, främjas och tillgodoses i samarbetsländerna. De mänskligarättigheterna utgör en standard för innehåll och arbetssättvad gäller utveckling, genomförande och utvärdering av det svenskautvecklingssamarbetet. Genom att anamma ett människorättsperspektivtillförs ett särskilt värde till utvecklingssamarbetet eftersom denenskilda individen därmed ställs i centrum. Som medlem i FN harSverige enligt artiklar 55 och 56 förbundit sig att vidtaåtgärder i samarbete med organisationen för att främja allmän aktningoch respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter föralla, utan åtskillnad med avseende på ras, kön, språk eller religion.De mänskliga rättigheterna är en del av folkrätten, och fästersedan gammalt stor betydelse vid att alla stater respekterarfolkrätten. Att folkrätten i sin helhet upprätthålls är särskiltviktigt för små och medelstora stater. Förtryck och kränkningar avindividens rättigheter leder ofta till instabilitet och väpnadkonflikt såväl inom som mellan länder och kan i förlängningen fåkonsekvenser för internationell fred och säkerhet. Utskottetkonstaterar att strävan är att främja respekten för demänskliga rättigheterna därmed också har en säkerhetspolitiskbevekelsegrund.Utskottet har tidigare konstaterat att aktivt driver en linje- i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna liksom i andra FN-organ - som kan sägas innebära en förnyad folkrätt med människan icentrum där de mänskliga rättigheterna uppvärderats. Utskottet menarvidare att arbetet med att förnya folkrätten och stärka de mänskligarättigheterna måste intensifieras, och att på ett positivtsätt har drivit på en förnyelseprocess, och bl.a. varit mycket aktivtvad gäller inrättandet av den permanenta internationellabrottmålsdomstolen. har även i FN:s generalförsamlingframhållit att staters suveränitet inte kan användas som sköld motgrova kränkningar av mänskliga rättigheter.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2002/03:U8 (fp)yrkande 1, 2002/03:U212 (c) yrkande 3, 2002/03:U228 (fp) yrkandena 9och 10, 2002/03:U296 (kd) yrkande 3 och 2002/03:U311 (mp) yrkande 11.Utskottet konstaterar vidare att mycket aktivtverkat för att stärka FN:s kapacitet för konfliktförebyggandeverksamhet. har också varit pådrivande när det gällerutvecklingen av praktiska förebyggande icke-våldsinstrument inom FN-systemet, t.ex. i form av vapeninspektionsregimer som Unmovic i Irakeller genom sanktionsregimer. har bl.a. under 2002 och 2003lett arbetet i den s.k. Stockholmsprocessen för att utvecklariktlinjer för en effektivare användning av riktade sanktioner som ettförebyggande instrument.Utskottet konstaterar vidare att när säkerhetsrådets beslut inteåtlyds kan rådet vidta olika åtgärder för att få besluten genomförda,t.ex. kan ärendet hänvisas till för ettrådgivande yttrande. Om ett land hotar eller bryter deninternationella freden eller begår en våldshandling, kan rådet införaekonomiska och andra sanktioner. Det kan också godkänna användning avvåld, som slutlig utväg när andra fredliga medel att lösa tvisten harprövats och visat sig verkningslösa.Sverige är ett av de länder som leder processen inom FN:sgeneralförsamling avseende en ny resolution om konfliktförebyggandeåtgärder och som syftar till att vidareutveckla riktlinjerna för FN:sarbete inom detta område. Inom FN-systemet verkar också för enmer systematisk samordning och uppföljning av ett tidigtvarningssystem inom det konfliktförebyggande arbetet. Inom ramen förFN:s fredsbevarande och fredsbyggande insatser har även aktivtverkat för en utveckling av de civila komponenterna i dessa insatser.I syfte att förbättra kapacitet att bidra med expertis på detcivila området har ett samverkanscentrum för katastrof- ochfredsinsatser upprättats i , den s.k. . Akademins huvuduppgift är utbildning och samträning förgenomförande av fredsmissioner och katastrofinsatser. arbetarockså för att stärka det internationella samfundets kapacitet attförhindra spridningen av lätta vapen och har bl.a. deltagit aktivt iarbetet med att utveckla FN:s handlingsprogram för lätta vapen.Med vad som ovan anförts anser utskottet att de frågor som motionernaväckt är besvarade och avstyrker därmed motionerna 2002/03:U272 (v)yrkande 7 samt 2002/03:U311 (mp) yrkande 12.6 Internationella brottmålsdomstolenI motion 2002/03:U8 (fp) yrkande 10 konstateras att i juli 1998undertecknade 120 länder ett avtal om att inrätta en oberoendeinternationell brottmålsdomstol (ICC). Beslutet att inrätta domstolenär ett av de senaste årens framsteg på området för mänskligarättigheter. När 60 länder ratificerat Romstadgan kunde arbetet idomstolen inledas, och den trädde i kraft . Underhösten 2002 föreslog att samtliga EU-länder och anslutningsländerskulle ingå bilaterala avtal med syftet att inte överlämna varandrasmedborgare till domstolen. Motionärerna framhåller att detta äroacceptabelt och att inget lands medborgare skall kunna undantas frånatt åtalas och ställas till svars inför domstolen. bör därförfortsätta att arbeta för att domstolens befogenheter inte inskränksoch att Romstadgan upprätthålls i full utsträckning. Liknande kravframförs även i motion 2002/03:U228 (fp) yrkande 12, där motionärernakräver att bör driva på att fler stater, inklusive ,ratificerar Romstadgan om ICC och, i yrkande 13, att enskiltoch i EU-sammanhang bör vara pådrivande i arbetet med att verka föratt fler stater ratificerar Romstadgan och att bör verka motatt EU-länder ingår bilaterala överenskommelser med om att intekunna åtala amerikanska militärer och diplomater i ICC.I motion 2002/03:U212 (c) yrkande 4 framhålls att FN:s medlemsstatermåste stötta och tillhandahålla erforderliga personella, ekonomiskaoch andra resurser till de institutioner som vuxit fram inom FN-systemet, som t.ex. .