bet · GQ01TU6 · 2003-05-20 00:00:00 — Båda dessa verksamheter kommer att hamna inom ramen förett och samma regelverk, nämligen lagen om elektronisk kommunikation.Detta ger möjlighet att medge viss annan användning så länge den inte över-stiger en viss andel av den totala överföringskapaciteten.Utskottet delar regeringens uppfattning om att gränsen för viss annan an-vändning bör sättas så högt att den medger utveckling av nya tjänster som kanskapa ett mervärde för digital-TV och digitalradio och möjliggörautnyttjande av ledig kapacitet. Utskottet bedömer också att kan framståsom en lämplig andel, även om det ur konkurrenssynpunkt kan vara lämpligtatt börja med en mindre andel för att utröna eventuell påverkan på konkurren-sen.Utskottet delar inte motionärernas uppfattning om att ytterligare analyseroch verkliga prov bör utföras och utvärderas innan andelen införs rättsligt.Som framgått av avsnittet om politiska mål m.m. kommer den nya lagen omelektronisk kommunikation att följas upp och utvärderas. Utskottet utgår ifrånatt frågan om storleken på den andel av den digitala kapaciteten i frekvensut-rymmet som kan förenas med annan användning än digital utsändning avradioprogram kan komma att bedömas i det sammanhanget.Mot bakgrund av det anförda har således uttskottet inget att erinra mot attdet i lagen fastslås att maximalt kan användas för annan verksamhet.Utskottet avstyrker därmed motion T13 (fp) yrkande 4.Utskottet har i övrigt inget att erinra mot vad regeringen i propositionenförslår om rätt att använda radiosändare.6 Rätt att använda nummerUtskottets förslag i korthetRegeringen föreslår bl.a. att regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer skall få fastställa nationella nummerplanerför elektronisk kommunikation. De nationella nummerplanernaskall vara utformade så att elektroniska kommunikationsnät ochelektroniska kommunikationstjänster kan nås på ett likvärdigt sätt.Utskottet har inget att erinra mot vad regeringen föreslår om rätt attanvända nummer.Utskottet behandlar här vad regeringen i propositionen anför om rätt att an-vända nummer (s. 155-163).6.1 Regeringens förslagNationella nummerplanerRegeringen föreslår att regeringen eller den myndighet som regeringen be-stämmer skall få fastställa nationella nummerplaner för elektronisk kommu-nikation. De nationella nummerplanerna skall vara utformade så att elektro-niska kommunikationsnät och elektroniska kommunikationstjänster kan nåspå ett likvärdigt sätt.Den som bedriver anmälningspliktig verksamhet eller tillhandahåller elek-troniska kommunikationstjänster i samtrafik med sådan operatör skall varaskyldig att följa fastställda nummerplaner.Tillstånd att använda nummerRegeringen föreslår att nummer ur en nationell nummerplan skall få användasendast efter tillstånd. Regeringen eller den myndighet som regeringen be-stämmer skall kunna meddela föreskrifter om tilldelningsprinciper.Villkor som är fogade till tillstånd att använda nummerRegeringen föreslår att tillstånd att använda nummer ur nationell nummerplanskall kunna förenas med tillståndsvillkor angående- vilket slag av tjänst som numret skall användas för,- faktiskt och effektivt utnyttjande av numren,- skälig giltighetstid med förbehåll för eventuella ändringar i den na-tionella nummerplanen,- åtaganden som har gjorts i samband med att tillstånd beviljats för num-mer efter ett förfarande med allmän inbjudan till ansökan samt- skyldigheter som följer av tillämpliga internationella avtal i fråga om an-vändning av nummer.InbjudningsförfarandeRegeringen föreslår att tillstånd att använda nummer av betydande ekono-miskt värde får beviljas efter allmän inbjudan till ansökan. Tilldelningenskall då ske genom jämförande urvalsförfarande, anbudsförfarande, lottningeller genom en kombination av dessa förfaranden.Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddelaföreskrifter om innehållet i en allmän inbjudan och om förfarandet i övrigt.6.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot vad regeringen i propositionen föreslår omrätt att använda nummer.7 Överlåtelse av tillstånd att använda radiosändareeller nummerUtskottets förslag i korthetRegeringen föreslår bl.a. att tillstånd eller del av tillstånd att använ-da radiosändare eller nummer får överlåtas. En överlåtelse skall en-dast vara giltig efter medgivande från den myndighet som meddelattillståndet.Utskottet har inget att erinra mot vad regeringen föreslår om över-låtelse av tillstånd att använda radiosändare eller nummer.Utskottet behandlar här vad regeringen i propositionen anför om överlåtelseav tillstånd att använda radiosändare eller nummer (s. 163-165).7.1 Regeringens förslagRegeringen föreslår att tillstånd eller del av tillstånd att användaradiosändare eller nummer får överlåtas. En överlåtelse skall endast varagiltig efter med- givande från den myndighet som meddelat tillståndet.Medgivande skall lämnas bl.a. under förutsättning att det inte finns skälatt anta att överlåtelsen inverkar menligt på konkurrensen och att det intefinns något annat skäl mot det.7.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet har inget att erinra mot vad regeringen i propositionen föreslår omöverlåtelse av tillstånd att använda radiosändare eller nummer.8 Samtrafik och andra former av tillträdeUtskottets förslag i korthetUtskottet har inget att erinra mot regeringens förslag om samtrafikoch andra former av tillträde och avstyrker motionsförslagen. Föratt undvika en utdragen tillståndsprocess ser utskottet som en möj-lighet för sektorsmyndigheten att kunna avgöra ett tillståndsärende idet enskilda fallet även om ett avslagsbeslut i ett bygglovsärendeför uppförande av mast för en radioanläggning inte har prövats ihögre instanser.Jämför reservationerna 1 (m, c) och 2 (m, kd).Utskottet behandlar här vad regeringen i propositionen anför om samtrafikoch andra former av tillträde (s. 165-204) jämte motionerna 2002/03:T10 (m)yrkandena 1 och 3, 2002/03:T11 (c) yrkande 2, 2002/03:T12 (kd) yrkande 2,2002/03:T463 (kd) yrkande 3 samt 2002/03:T516 (s).8.1 Regeringens bedömningar och förslagDefinitionerRegeringen föreslår att en definition av samtrafik skall införas i lagen.Regeringen bedömer att definitioner av tillträde, accessnät och roaming intebehöver införas i lagen.Allmänna skyldigheter och skyldigheter som kan åläggas ett företag ifråga om tillträdeSom en allmän utgångspunkt gäller enligt artikel 4.1 i tillträdesdirektivet enskyldighet för operatörer av allmänna kommunikationsnät att förhandla medvarandra om samtrafik i syfte att tillhandahålla allmänt tillgängliga elektro-niska kommunikationstjänster så att tillhandahållandet av och samverkanmellan tjänster kan säkerställas inom hela gemenskapen. I direktivet angesskyldigheter avseende tillträde rörande bl.a. insyn, icke-diskriminering, pris-kontroll och kostnadsredovisning.De i direktivet angivna skyldigheterna avseende tillträde eller samtrafikfår i princip inte införas för andra operatörer än sådana som angetts haett be- tydande inflytande på en viss marknad. I syfte att fullgörainternationella åtaganden eller följa gemenskapslagstiftningen och för atttrygga slut- användarnas tillgång till vissa speciellt viktiga tjänster, ärdet dock i vissa angivna fall möjligt enligt tillträdesdirektivet attinföra sådana skyldigheter för andra marknadsaktörer, på samma sätt som förnärvarande gäller för sy- stem med villkorad tillgång för digitalaTV-tjänster. Så är fallet när det bl.a. gäller följande företag ochskyldigheter.a) Företag som kontrollerar slutanvändarnas tillträde kan åläggas skyl-dighet att t.ex. bedriva samtrafik i syfte att säkerställa attslutanvändarna kan nå varandra.b) Företag som tillhandahåller gränssnitt för tillämpningsprogram (API) kanåläggas skyldighet att på rättvisa, rimliga och icke-diskriminerande vill-kor tillhandahålla tillträde till API i syfte att garantera attslutanvändarna får tillgång till digitala radio- och TV-sändningstjänster.c) Företag som tillhandahåller elektroniska programguider (EPG) kanåläggas skyldighet att på rättvisa, rimliga och icke-diskriminerande villkortillhandahålla tillträde till EPG i syfte att garantera att slutanvändarna fårtillgång till digitala radio- och TV-sändningstjänster.d) Företag som driver ett elektroniskt kommunikationsnät kan åläggasskyldighet att gemensamt utnyttja faciliteter eller annan egendom - inbegripetfysisk samlokalisering - eller vidta åtgärder för att underlätta samordningenav offentliga arbeten när företagen saknar andra möjliga utvägar på grund avatt miljö, folkhälsa eller allmän säkerhet behöver skyddas eller därför att målför fysisk planering behöver uppnås.Europeiska gemenskapernas kommission har fastställt riktlinjer som myn-digheterna på nationell nivå skall följa när det gäller att fastställa omdet råder effektiv konkurrens på en viss marknad och om ett företag har ettbetydande inflytande på marknaden. Riktlinjerna grundas på principerna inomkonkur- renslagstiftningen.Beaktas skall också att det nya bärs upp av en allmän strä-van mot att marknaden för elektronisk kommunikation skall utvecklas så attden generella konkurrensrätten skall vara ett tillräckligt instrument för attvärna en effektiv konkurrens. Frågan om förhållandet mellan åtgärder enligtsektorsregleringen och ingripanden enligt konkurrensrätten bör därför belysasnärmare.I enlighet med tillträdesdirektivet skall lagen om elektronisk kommuni-kation innehålla en generell skyldighet för en operatör av ett allmänt kommu-nikationsnät att förhandla om samtrafik med den som tillhandahåller elleravser att tillhandahålla allmänt tillgängliga elektroniska kommunikations-tjänster.Skyldigheter för företag med betydande inflytande på en marknadGenom den analys som skall göras av de relevanta marknaderna klarläggs omkonkurrensen är effektiv eller inte. Om man vid denna analys kommer framtill att konkurrensen inte är effektiv, vilket även inbegriper en bedömning avhur konkurrensen kommer att utvecklas , är det rimligt att anta attvissa allvarliga konkurrensproblem har identifierats. Under sådana förhållan-den torde det vara aktuellt att ålägga i varje fall någon skyldighet för attfrämja konkurrensen på den aktuella marknaden.Det kan beträffande vissa marknader vara ändamålsenligt att en skyldighetsom fastställs utformas att gälla generellt på denna marknad. Ett sådant fallkan vara en förpliktelse att tillhandahålla tillträde till accessnät.På andra marknader däremot kan förhållandena vara sådana att det inte ärlämpligt att en skyldighet utformas att gälla generellt på marknaden. Skyldig-heter kan då behöva utformas individuellt i förhållande till var och en sombeviljas tillträde.Oavsett om en skyldighet har utformats generellt eller individuellt får detankomma på myndigheten att avgöra utifrån omständigheterna hur detaljeratbeslutet skall vara, dvs. hur noggrant skyldigheter och rättigheter samt förut-sättningarna för dessa skall bestämmas.Skyldigheter som kan åläggas företag som inte har ett betydande inflytandepå en marknadSamtrafikNär det gäller de skyldigheter som kan åläggas även andra företag än sådanasom anses ha betydande inflytande på en marknad ger direktiven inte någotklart besked om när skyldigheterna kan och skall införas. En utgångspunktär emellertid att skyldigheter bör åläggas företaget först när det saknasförutsätt- ningar att på frivillig väg och inom rimlig tid trygga de målsom anges i arti- kel 8 i ramdirektivet, dvs. bl.a. främjande av konkurrensoch av de intressen som medborgarna i Europeiska unionen har. Ett införandeav skyldigheter bör därför kunna aktualiseras för att uppnå största möjliganytta för slutanvändar- na.Generellt sett bör man vara restriktiv med ingripanden på en marknad därkonkurrensen fungerar i stort sett tillfredsställande. Skyldigheten som häravses bör inte användas för att rätta till mindre störningar på en annars fungerande marknad. Det måste här - liksom i övrigt - råda en proportionalitetmellan åtgärder och problemets art.Regeringen har ovan tagit ställning för att sådana särskilda skyldighetersom samtrafikskyldighet och skyldighet att lämna andra former av tillträdeinte skall införas genom allmänna förpliktelser enligt lag utan i stället för-pliktas efter bedömningar i enskilda fall genom förvaltningsbeslut.I artikel 5.1 i tillträdesdirektivet anges att de nationella reglerings-myndigheterna, i den utsträckning som är nödvändig för att säkerställa attslutanvändarna kan nå varandra, skall kunna införa skyldigheter för företagsom kontrollerar tillträde till slutanvändarna, bl.a. när detta ärmotiverat skyl- digheten att bedriva samtrafik mellan deras nät om dettainte redan sker. En motsvarande bestämmelse behöver införas i lagen.Skyldigheter för företag som kontrollerar tillträde till slutanvändareskall alltså kunna åläggas genom förvaltningsbeslut med stöd av lag.Med transitering avses vidarebefordring av signaler från ett avsändarnät tillett mottagarnät via ett mellanliggande nät. Med den ordning som här föreslåsi den nya lagen, med möjlighet för tillsynsmyndigheten att ålägga sam-trafikförpliktelser i enskilda fall, måste det bero på omständigheterna i detenskilda fallet om transiteringsskyldighet ingår. Såsom utredningen har angi-vit kan en förpliktelse att bedriva samtrafik - mot bakgrund av syftet medsamtrafikskyldigheten, dvs. att säkerställa att slutanvändarna kan nå varandra- också omfatta en skyldighet att på begäran transitera trafik från en origine-rande till en terminerande operatör. Detta behöver dock inte anges i lagtexten.På Internetmarknaden fungerar samtrafiken . När det gällerframför allt bredbandsnät och marknaderna för mobila tjänster kan docksåväl in- som utlåsningseffekter uppstå för slutkunder anslutna till enviss operatör. Det bör i första hand vara inom området för mobiltelefonisom problem med avbruten samtrafik skulle kunna befaras med den nya lagen.Med hänsyn till tillträdesdirektivets utformning och de risker som ett stortantal remissinstanser ser med att avskaffa den allmänna samtrafikskyldighe-ten finns det enligt regeringens bedömning inte anledning att ytterligare be-gränsa de åtgärder som får vidtas för att uppnå syftet att slutanvändarna skallkunna nå varandra.Samtrafikskyldighet eller andra åtgärder som åläggs den som kontrollerartillträde till slutanvändare enligt den särskilda bestämmelsen om detta skallske mot marknadsmässig ersättning. Såsom har varit fallet bör regio-nala skillnader inom landet i prissättningen inte förekomma, t.ex. vad avsersamtrafikavgifter.Regeringen instämmer vidare i utredningens och Post- och telestyrelsensbedömning med hänsyn till erfarenheterna av tillämpningen av den nuvarandegenerella skyldigheten att bedriva samtrafik i 32 § telelagen att det vidlagens ikraftträdande finns ett fortsatt behov av regler för förpliktelserom att bedriva samtrafik med stöd av tillträdesdirektivet och föreslårdärför att 32 § telelagen skall gälla övergångsvis till dess attmyndigheten sett över behovet av att besluta om särskilda förpliktelser omsamtrafik med stöd av lagen om elek- tronisk kommunikation, dock längst ettår efter ikraftträdandet.SamlokaliseringEnligt artikel 12.2 i ramdirektivet får medlemsstaterna, särskilt när företagensaknar andra möjliga utvägar genom att miljö, folkhälsa eller allmän säkerhetbehöver skyddas eller genom att mål för fysisk planering behöver uppnås,föreskriva gemensamt utnyttjande av "faciliteter" eller egendom (inbegripetfysisk samlokalisering) för ett företag som driver ett elektroniskt kommuni-kationsnät eller vidta åtgärder för att underlätta samordningen av offentligaarbeten endast av offentligt samråd under vilket alla berördaparter måste ges tillfälle att yttra sig.Sådana föreskrifter om gemensamt utnyttjande eller samordning får inne-hålla regler för fördelning av kostnaderna för det gemensamma utnyttjandetav faciliteterna eller egendomen. Artikeln innebär inte att medlemsstaternamåste förplikta företag att samlokalisera. Det finns dock möjlighet för med-lemsstaterna att ha regler om samlokalisering av miljöskäl och liknande hän-syn. Sådana förpliktelser skall föregås av samråd.Skyldigheten att gemensamt utnyttja faciliteter eller egendom kan enligtartikel 12 i ramdirektivet åläggas företag som driver ett elektroniskt kommu-nikationsnät. För att driva ett sådant kommunikationsnät med hög täcknings-grad måste nätoperatören ha tillgång till olika nätdelar, såsom ledningar,byggnader, , antenner och antennsystem. Med ett flertal operatörer somagerar på olika marknader för tillhandahållande av nät kan effekten bli att ettstort antal nätdelar, såsom för radioanläggningar för mobila kommuni-kationstjänster, kommer att behöva uppföras. Byggandet av ett stort antal nätkan medföra att kvoten för vad som rimligen kan tålas med hänsyn till kravenpå hållbar utveckling - inkluderat bl.a. skydd för människors hälsa - vidnatur- och miljöutnyttjande samt till målen för den fysiska planeringen i lan-det redan har uppfyllts.I samband med utbygganden av tredje generationens mobiltelefoni (UMTS) haroperatörerna själva uppgivit problem med att erhålla bygglov som skäl föratt erhålla förlängd tid för utbygganden enligt tillståndsvillkoren.Problem med att erhålla bygglov har berott på attbefolk- ningen i omgivningen motsatt sig uppförandet på grund avmiljöhänsyn. När ett företag i ett sådant läge inte längre har någragenomförbara alternativ, t.ex. genom att bygglov för att uppföra en mastför en radioanläggning inte kan er- hållas, bör obligatoriskt gemensamtutnyttjande av faciliteter eller egendom kunna vara lämpligt. Regeringenanser därför att det är viktigt med en sådan möjlighet att tvinga fram ensamlokalisering och ett gemensamt utnyttjande av infrastrukturen för dessafall.Det sagda innebär att skyldigheten enligt nu aktuell artikel får användasmot en operatör under förutsättning att det föreligger starka skäl, såsom ettbehov av skydd för miljö, folkhälsa och allmän säkerhet. Avgörandet omförutsättningarna är uppfyllda måste prövas från fall till fall mot bakgrund avvid bedömningstidpunkten gällande skydds- och planeringsregler i bl.a. mil-jöbalken, (1987:10) och strålskyddslagen (1988:220).För tillämpning av denna bestämmelse bör det föreligga ett påtagligt behov avgemensamt utnyttjande av egendom eller annat. Det bör stå klart att alternativlokalisering är svår att genomföra av miljöskäl eller de andra hänsyn somnämnts. Bestämmelsen är inte avsedd för samtrafik eller i övrigt för skyldig-het för nätinnehavare att ge utrymme för överföringar i tråd utan avser samlo-kalisering och annat gemensamt utnyttjande av egendom.Regeringen redovisar i propositionen resultatet av en rapport från () om exponering för radiofrekventa fält ochmobiltele- foner. Resultatet visar att strålningen visserligen varierarstarkt mellan olika platser i landet - med högsta värden i storstad utomhusoch i närheten av radio- och - men som mest uppgick till under entusendel av de rekommendationer som utarbetats av ICNIRP (InternationalCommission on Non-Ionizing Radiation Protection) och som antagits avEuropeiska unionen. Dominerande bidrag till denna exponering kom frånbasstationer för mobil- telefoni och från TV-sändningar.De tekniska eller driftsmässiga villkoren bör knyta an till de standarder somtas fram inom ramen för Europeiska unionens standardiseringsverksamhet.Även standardiseringsarbetet i andra relevanta forum bör beaktas. I övrigttorde tillämpningen av möjligheten att ålägga företag tekniska eller driftsmäs-siga villkor få bygga på förutsättningarna i varje enskilt fall.Såsom bl.a. framgår ovan bör skyldigheter angående samtrafik och annattillträde inte regleras generellt i lag, utan i stället kunna åläggas ienskilda förvaltningsbeslut. De tillämpande organen måste därför ges ettrelativt stort handlingsutrymme inom vissa angivna ramar.En grundläggande princip är att en inskränkning från det allmännas sida avden enskildes rätt att använda sin egendom förutsätter att det föreligger enrimlig balans eller proportionalitet mellan vad det allmänna vinner och denenskilde förlorar på grund av inskränkningen.Regeringen föreslår att en operatör av ett allmänt kommunikationsnät skallvara skyldig att förhandla om samtrafik med den som tillhandahåller elleravser att tillhandahålla allmänt tillgängliga elektroniska kommunikations-tjänster.Den som kontrollerar tillträde till slutanvändare skall kunna förpliktas attmot marknadsmässig ersättning bedriva samtrafik eller vidta annan åtgärdsom krävs för att säkerställa att slutanvändare kan nå varandra.Skyldighet avseende insyn, icke-diskriminering, särredovisning, tillgodo-seende av rimliga krav på samtrafik och andra former av tillträde, priskontrolleller kostnadsredovisning skall åläggas den som bedömts ha ett betydandeinflytande på en viss bestämd marknad. En sådan förpliktelse skall syfta tillatt skapa effektiv konkurrens på marknaden.Varje operatör skall härutöver kunna åläggas att mot marknadsmässig er-sättning tillhandahålla samlokalisering eller andra möjligheter till gemensamtutnyttjande av egendom eller annat, om det krävs för att skydda miljö, folk-hälsa eller allmän säkerhet eller för att uppnå mål för fysisk planering.Särskilt om tillträde till accessnätFörordningen (EG) nr 2887/2000 om tillträde till accessnät har för Sverigesdel inneburit att Sonera - som ägare av nästan samtliga metallbaseradeaccessnät inom fast telefoni - numera är skyldigt att dels erbjuda andra ope-ratörer tillgång till det metallbaserade accessnätet under vissa villkor, delstillgodose varje rimlig begäran om tillträde till detta accessnät.Tillträde till det metallbaserade accessnätet skall ske enligt sammavillkor och vara av samma kvalitet som för det nätägande bolagets egenorganisation, alternativt dess associerade bolags tjänster. En ansökan omtillträde får endast avslås på grundval av objektiva kriterier som hörsamman med teknisk genomförbarhet eller om det anses nödvändigt att bevaranätverksintegriteten.Priset för tillträde till det metallbaserade accessnätet och tillhörande faci-liteter skall enligt förordningen vara kostnadsorienterat.De skäl som låg bakom införandet av EG-förordningen gör sig enligt re-geringen fortfarande gällande. Alltjämt är det så att nytillkomna operatörerinte i tillräcklig grad disponerar över någon väl utbyggd alternativ nätinfra-struktur, även om utvecklingen med lokala nät för datakommunikation (), metallbaserade eller optikfiberbaserade, och elnätsom accessnät vunnit visst insteg . Därtill kommer användningenav kabel-TV-nät och yttäckande radioaccess (FWA - Access).Det lokala metallbaserade accessnätet i det fasta kretskopplade telefonnätetär fortfarande ett av de minst konkurrensutsatta segmenten på den liberalise-rade telemarknaden. Någon förändring av detta förhållande kan inte ses underöverskådlig tid. Det finns därför starka skäl som talar för att reglerna omtillträde till det metallbaserade accessnätet skall tillämpas även i framtiden.Det är alltså viktigt att möjligheten för regleringsmyndigheten att förpliktaden som har ett betydande inflytande på marknaden för tillträde till accessnätfinns med i det nationella regelverket från första början. Detta tryggas genomförslaget till ny lag om elektronisk kommunikation.Däremot avvisar regeringen tanken på en lagfäst generell skyldighet attlämna tillträde till accessnät. Skälen för detta är att en sådan ordning skulleinnebära en skärpning och utvidgning av det nya bestämmel-ser.Regeringen föreslår att tillsynsmyndigheten skall kunna förplikta enoperatör att lämna tillträde till sitt accessnät.