bet · GR01KU10 · 2003-12-11 00:00:00 — Det skall enligthandboken starkt understrykas att detendast är i verkliga undantagssituationersom regeringen i stället förremissbehandling eller remissmöte kan takontakt med berörda myndigheter underhand och ha överläggningar med dessa.Vidare framhålls att det måste i varjefall bedömas om situationen är sådan attremissbehandling kan underlåtas.Som en riktlinje i fråga omlagrådsremisser anges att en kontakt på ett tidigt stadium ipropositionsarbete med rättssekretariatetpå det egna departementet och eventuelltmed Justitiedepartementetsgranskningsenhet för att göra klart omLagrådets yttrande bör inhämtas (s. 93).I handboken framhålls att beskedet behövsdels för planeringen av Lagrådets arbete,dels för planeringen av det egna arbetet.Det understryks att lagrådsgranskningenibland kräver både avsevärd tid ochavsevärda insatser avpropositionsskrivaren. Lagrådet behöverockså tid för att skriva sitt yttrande.Enligt handboken skall gemensamberedning vara avslutad och utkast tilllagrådsremiss ha delats inomRegeringskansliet innan lagrådsremissenbeslutas av regeringen. Vidare gäller ifråga om lagrådsremisser attarbetstagarorganisationer skallinformeras och eventuell överläggning meddessa ske.När det gäller riktlinjer i fråga omarbetet med att utarbeta en propositionefter lagrådsremissen påpekas attLagrådets granskning resulterar i ettgranskningsyttrande i form av ettprotokoll (s. 98 f.). Sedan departementethar fått Lagrådets protokoll måste manenligt handboken där ta ställning till desynpunkter och förslag som Lagrådet harframfört i protokollet. Detta görs närpropositionen utarbetas.Vidare anges att under den särskildaunderrubriken i propositionensavsnitt Ärendet och dess beredningredogörs kortfattat för hur Lagrådetssynpunkter påverkat propositionensinnehåll, och där anges också vilkabilagenummer lagrådsremissens lagförslagoch Lagrådets yttrande får. Omlagrådsremissens lagförslag stämmeröverens med propositionens lagförslagskall detta enligt handboken anmärkas ochbilagan med lagrådsremissens lagförslagutelämnas. I övriga fall biläggs de avlagrådsremissens lagförslag eller dedelar av dessa som avviker frånpropositionens.Enligt handboken bör det dessutom underrubriken anges i vilka avsnittLagrådets synpunkter har kommenterats,vilket kan göras både under avsnittetSkälen för regeringens förslag ochavsnittet Författningskommentar. Ipromemorian sägs vidare att det är braatt redan under rubriken tala omatt Lagrådets synpunkter följts i alltväsentligt, om så är fallet. I varje fallmåste det tydligt framgå av propositionenvilka synpunkter som accepterats. Likasåmåste det enligt handboken föras entydlig argumentation i de delar därLagrådets synpunkter inte följs.Därutöver anförs i handboken attpropositionen sedan skall skickas ut pådelning. I handbokens avsnitt om delninganges att sådan skall genomföras i så godtid att de mottagande departementendisponerar minst för attgranska texten och lämna synpunkter (s.90). Undantag från femdagarsregeln kanenligt handboken beviljas avdepartementens kontaktperson iStatsrådsberedningen.I fråga om delningen anförs vidare attdet bör avsättas rejält med tid förarbetet med delningssynpunkterna (s. 91).Det framhålls att det inte är ovanligtatt detta arbetsmoment kräver delsupprepade kontakter, diskussioner ochföredragningar, dels en bearbetning avtexten.Enligt handboken är delningsförfarandetinte avslutat förrän departementet harfått svar på delningen fråndepartementets kontaktperson hosStatsrådsberedningen,granskningsenhetoch budgetavdelning.Först därefter kan ärendet tas upp tillbeslut på ett regeringssammanträde ochtrycklov sedan ges.Tidigare granskningUnder /2000 genomfördeutskottet en granskning avseende olikaaspekter av beredningen avlagstiftningsärenden (bet. 1999/2000:KU10s. Bland annat granskadesförekomsten av remissmöten. Utskottetansåg att ett skriftligt remissförfarandeär och bör alltid vara det normala sättetför att inhämta synpunkter frånutomstående under beredningen av ettlagförslag (a. bet. s. 24). Planeringenav ett ärende borde enligt utskottet varaså god att inte remissmöten måstetillgripas på grund av bristande tid.Utskottet framhöll att ett remissmötedäremot kan fylla en funktion först ochfrämst för att komplettera ett skriftligtremissförfarande.Utskottet anförde vidare bl.a. att enannan fråga var vad som bör gälla närförslaget i en proposition avvikerväsentligt från vad som föreslagits i detbetänkande som remissbehandlats. Även omett sådant förslag hade diskuterats påett remissmöte kunde det enligt utskottetifrågasättas om beredningskravet kundeanses uppfyllt.En annan aspekt som togs upp rörandeberedningen av lagstiftningsärenden varlagrådsgranskningen. Granskningen hadeomfattat närmare 200 propositioner, varav140 hade granskats av Lagrådet. Utskottetnoterade att Lagrådet hade i ett tiotalav dessa riktat kritik som kunde tyda påatt det funnits brister i beredningen avärendet (a. bet. s. 36). I flera fallhade Lagrådet vänt sig mot attlagstiftningen inte hade samordnats medannan lagstiftning i ett lagkomplex. Inågra fall hade kritiken avsett detförhållandet att den föreslagnaregleringen varit komplex ochsvårbemästrad.Utskottet framhöll att Lagrådetssynpunkter hade lett tillatt vissa frågor hade tagits urpropositionerna för ytterligare utredningeller att bristerna kunnat läkas innanpropositionerna avlämnats. I andra fallhade förslaget lagts fram men fortsattutredning hade aviserats.Lagrådsgranskningen hade enligt utskottetdärigenom kunnat fylla en viktig funktioni arbetet för att åstadkomma en godkvalitet i lagstiftningsarbetet.Utskottet ville emellertid understrykavad framhållit redanår 1977 (Ds 1977:10). För attgranskningskapaciteten i Lagrådet skallkunna utnyttjas på bästa sätt ilagstiftningsarbetet är det av betydelseatt det förslag som underställs Lagrådetsgranskning har så god kvalitet sommöjligt. Det innebar uppenbarligen enmisshushållning med resurserna i Lagrådetom detta skulle behöva ägna en större delav sin verksamhet åt frågor som borde haklarats av under det beredande arbetet iregeringens kansli.Vidare konstaterade utskottet attregeringen till övervägande del hade valtatt följa Lagrådets förslag. Närförslagen inte hade följts haderegeringen genomgående argumenterat försitt ställningstagande. Utskottet saknadedärför anledning att ifrågasättaregeringens beslut att lägga framförslagen. Utskottet ville dock liksomvid granskningen (bet.1997/98:KU10) rent allmänt understrykaatt det är angeläget att Lagrådetscentrala roll i lagstiftningsarbetet inteurholkas.Utskottet anförde därutöver attredaktionella ändringar och sakligaändringar av enkel beskaffenhet ofta hadegjorts i propositionernas lagtexterjämfört med lagtexterna ilagrådsremisserna. Enligt utskottet vardet självfallet angeläget att de förslagtill lagtext som lämnas till riksdagenhar så hög kvalitet som möjligt.Förekomsten av redaktionella ändringarefter lagrådsgranskningen kunde därför iprincip inte ifrågasättas. Utskottetansåg att det dock fanns en risk attredaktionella ändringar och sakligaändringar av enkel beskaffenhet kanpåverka regleringen på ett sätt som intevarit avsett. Det var enligt utskottetdärför angeläget att lagtexten har högstamöjliga kvalitet redan när den granskasav Lagrådet. Utskottet framhöll att juhögre kvalitet de remitterade förslagenhar, desto mer kangranskningsverksamheten i Lagrådetinriktas på väsentligheter.Den nu aktuella granskningenUtskottets begäran om svar på vissafrågorSom angetts ovan har den inom utskottetföretagna granskningen av till riksdagenavlämnade propositioner gettvid handen att Lagrådet i dryga tiotaletyttranden framfört synpunkter som rörtveksamhet i fråga om förslagsförenlighet med grundlagarna ellerEuropakonventionen eller som annars tarsikte på grundläggande frågor om förslagsberedning eller förslags lagtekniskakvalitet i mer allmänna termer. Utskottethar som ett led i sin granskning begärtsvar från på följandefrågor:1) Vilka åtgärder vidtar regeringen föratt hålla hög kvalitet (när det gällerfrämst krav på rättssäkerhet,enhetlighet, konsekvens och klarhet) isina lagförslag?2) Vilka beredningsåtgärder har vidtagitsinom efter Lagrådetsyttrande i lagärendena rörandestraffansvar för människohandel(prop. 2001/02:124),ändringar i lagen om offentligupphandling m.m. (prop. 2001/02:142),märkningsdirektivet om tobaksvaror(prop. 2001/02:162. Avseende dettaärende bör redovisning inte endastavse beredningen av ärendet införavlämnandet av propositionen tillriksdagen, utan också hur regeringeni övrigt författningsarbete harbeaktat Lagrådets synpunkter. ),skatteregler mot handel med skalbolag(prop. 2001/02:165),sekretessen hos vissa ombudsmän (delav prop. 2001/02:191),straffrättsliga sanktioner motöverträdelser av EG:spunktskatteregler för alkohol, tobakoch mineraloljor (prop. 2002/03:10),utvidgning av reglerna om framskjutenbeskattning vid vissa andelsbyten(prop. 2002/03:15)?Av redovisningen bör särskilt framgåvilka beredningsåtgärder som Lagrådetssynpunkter har föranlett.När det gäller ärendena om ändringar ilagen om offentlig upphandling m.m. samtom sekretessen hos vissa ombudsmänredovisas inte i respektive propositionnågon samlad bild av i vad mån regeringenhar följt Lagrådets synpunkter. Utskottetönskar därför också en sådan redovisning.3) Utskottet har noterat att det ilagärendet rörande ändringar i lagen omoffentlig upphandling har i proposition2001/02:142, s. 131 (vilken utgör förstasidan i bilaga 5, som rubricerats"Lagrådets yttrande") angetts "Utdrag urprotokoll vid sammanträde 2002-03-01-04",medan datumet enligt uppgift frånLagrådet skall vara . Även ilagärendet beträffande sekretessen hosvissa ombudsmän har ett annat datumangetts i propositionen än vad som enligtLagrådet utgör datumet för sammanträdet.I proposition 2001/02:191, s. 182, angessålunda "Utdrag ur protokoll vidsammanträde , medan datumetenligt Lagrådet är . Vad äranledningen till att det i nämndapropositioner har återgetts ett annatdatum för Lagrådets sammanträde än vadsom enligt Lagrådet är datumet förrespektive sammanträde?Promemoria från RegeringskanslietRegeringskansliet har som svar påutskottets begäran överlämnat enpromemoria upprättad inomJustitiedepartementet den 11 november2003, bilaga 5.1.Som svar på utskottets fråga 1 anförs ipromemorian att det som är typiskt ochtämligen unikt för regeringsarbetet äratt det i stor utsträckning ärgrundlagsreglerat. I promemorianframhålls att det i regeringsformen sägsatt det skall finnas ett regeringskanslii vilket det ingår departement för skildaverksamhetsgrenar. Det finns ocksåbestämmelser om hur beredningen avregeringsärenden går till, hur ärendenskall avgöras, hur många som skallnärvara för att regeringen skall varabeslutsför, vem som är föredragande ochvem som skall skriva under besluten. Deterinras vidare om att regeringsformeninnehåller bestämmelser omremissförfarandet och Lagrådetsgranskning.Därutöver påpekas att det iförordningen (1996:1515) med instruktionför finns närmarebestämmelser om Regeringskanslietsuppgifter, arbetsfördelning ochorganisation. Instruktionen kompletterasmed arbetsordning för Regeringskanslietoch med arbetsordningar för respektivedepartement.I promemorian framhålls att rättschefenenligt instruktionen ansvarar för att detutarbetas förslag till lagar och andraförfattningar. Rättschefen skall vakaöver lagenlighet, följdriktighet ochenhetlighet vid beredningen avförfattningar. Han eller hon svarar ocksåför den slutliga granskningen avförslagen.Rättschefen i Statsrådsberedningen ochexpeditionschefen i Justitiedepartementethar enligt promemorian ett särskiltövergripande ansvar förförfattningsarbetet och för beredningenav ärenden. Den förstnämnde skall bl.a.särskilt svara för sådan samordning inomRegeringskansliet i rättsliga ochspråkliga frågor som främjar enhetlighetoch hög kvalitet i lagstiftning ochförvaltning. Rättschefen kan i det syftetge ut handböcker, riktlinjer och annatmaterial. Expeditionschefen iJustitiedepartementet skall enligtpromemorian i samarbetet med rättschefeni Statsrådsberedningen vaka överlagenlighet, följdriktighet ochenhetlighet i författningsförslag,förslag till samt främja en enhetlighandläggning av ärenden inomRegeringskansliet. I promemorian anförsatt de båda skall medverka till attspråket i författningar och andra beslutblir så enkelt och klart som möjligt.Vidare påpekas i promemorian atträttschefen i Statsrådsberedningen hargett ut handböcker både förförfattningsskrivning (Gröna boken, Ds1998:66) och propositionsarbetet(, Ds 1997:1).Enligt promemorian anordnarRegeringskansliets förvaltningsavdelningkontinuerligt utbildning iförfattningsskrivning ochpropositionsskrivning för anställda iRegeringskansliet.Därutöver framhålls attRegeringskansliets expeditions- ochrättschefer gemensamt har utarbetatchecklistor för propositionsarbetet.Kvaliteten i lagstiftningsarbetetdiskuteras enligt promemorian regelbundeti denna krets.I promemorian anförs slutligen attJustitiedepartementets granskningsenhetframför allt arbetar med juridisk ochspråklig granskning av bl.a.propositioner, skrivelser till ,lagrådsremisser, kommittédirektiv, lagarinför kungörande, förordningar ochtillkännagivanden. Inga sådana texter fårtryckas förrän enheten granskat dem.Enligt promemorian är huvuduppgiften attgranska texterna ur konstitutionellsynvinkel, att uppmärksamma andracentrala rättsliga ochförfattningstekniska frågor samt attbevaka texternas allmänna kvalitet ochbegriplighet. Vid enheten arbetar såväljurister som språkexperter.De särskilt granskade lagärendenaSom redovisats ovan har utskottetbeslutat att i vissa lagärenden från 2002begära en redovisning frånRegeringskansliet av vilkaberedningsåtgärder som har vidtagits inomRegeringskansliet efter Lagrådetsyttrande. Nedan redogörs för denredovisning som harlämnat i respektive lagärende som svar påutskottets fråga 2, och i förekommandefall fråga 3. För vart och ett avärendena lämnas dock först en redogörelseför Lagrådets synpunkter och enkortfattad kommentar till innehållet irespektive proposition och behandlingen iriksdagen.Straffansvar för människohandel()Regeringen beslutade attinhämta Lagrådets yttrande över förslagtill lag om ändring i brottsbalken.Lagrådet konstaterade i ett yttrandeden att förslaget inteavsåg straffansvar för människohandel iallmänhet utan var begränsat tillmänniskohandel för sexuella ändamål(prop. 2001/02:124 s. 54 f.). Attförslaget begränsats på detta sätt syntesenligt Lagrådet endast bero på att detinte ansetts föreligga beredningsunderlagför en allmän reglering. Lagrådetframhöll att med hänsyn till utformningenav vissa internationella instrumentrörande människohandel, till varsanpassning det skulle krävas framtidaändringar i svensk lagstiftning, förefölldet svårt att tänka sig att degrundläggande rekvisiten skulle ges olikautformning för olika former avmänniskohandel. Mot den bakgrundenframstod det enligt Lagrådet somuppenbart att det fortsattaberedningsarbetet måste omfatta ävenmänniskohandel för sexuella ändamål. Omdet nu framlagda förslaget genomfördeskunde det alltså inte bli annat än entillfällig reglering.Vidare anförde Lagrådet att ävenbortsett härifrån framstod förslaget intesom i alla hänseenden genomarbetat. Blandannat anmärkte Lagrådet på att det ivissa hänseenden användes mycketobestämda rekvisit på ett sätt som ivarje fall stod i mindre godöverensstämmelse med kraven på klar ochtydlig strafflag.Avslutningsvis framhöll Lagrådet attvikten av att beträffande människohandeltillgodose de intressen av samladlagreglering, adekvata straffskalor ochinternationell enhetlighet, som betonadesi lagrådsremissen, närmast måste ansestala mot att genomföra en tillfälligpartiell reform på ett begränsat område.Övervägande skäl syntes enligt Lagrådettala för att införandet av ett särskiltstraffansvar för människohandel bordeanstå till dess att ettberedningsunderlag som omfattade ävenfrågan om anslutning till ochgenomförande av relevanta internationellainstrument fanns att tillgå. Om det ändåbedömdes som angeläget att införa enlagreglering på detta område borde enligtLagrådet i varje fall de nu föreslagnabestämmelserna göras till föremål förytterligare bearbetning med beaktande avde synpunkter som anförts i yttrandet.Under dessa förhållanden fann Lagrådetdet inte nödvändigt att framföradetaljanmärkningar mot den föreslagnalagtexten.I proposition 2001/02:124, som beslutadesden , lade regeringen framförslag om ett nytt brott i brottsbalkenbenämnt människohandel för sexuellaändamål. Regeringen delade inte Lagrådetsbedömning att införandet av ett sådantstraffansvar borde anstå (s. 19 f.).Enligt regeringen framstod det inte somförsvarbart att avvakta med förslag tilladekvat straffrättslig lagstiftning motmänniskohandel som syftar till sexuellexploatering av offren till dess attprocessen med införskaffande avberedningsunderlag även i andra delar ochden vidare beredningen i dessa delar hadekunnat avslutas. Regeringen framhöll attdetta gällde särskilt då frågornaskomplexitet kunde leda till att dennaprocess riskerade att dra ut på tiden.När det gällde Lagrådets synpunkt att,i det fall en lagreglering ändå skulleinföras, de föreslagna bestämmelsernaborde göras föremål för ytterligarebearbetning med beaktande av desynpunkter som Lagrådet framfört, anförderegeringen att den "i dessa delar beaktatLagrådets synpunkter och i vissutsträckning tillgodosett dem" (a. prop.s. 7).Riksdagen antog regeringens förslag tilllag om ändring i (bet.2001/02:JuU27, rskr. 2001/02:270).Regeringskansliets redovisning: Ipromemorian anförs att Lagrådets yttrandeföredrogs för den politiska ledningen isedvanlig ordning. En analys avlagrådsyttrandet gjordes därefter påtjänstemannanivå av ansvarig enhet samtbereddes med ansvarig rättschef.Granskningsenheten var inkopplad iärendet. Resultatet av analysen avlagrådsyttrandet samt förslag tilljustering av lagtexten med anledning avLagrådets yttrande föredrogs därefter förden politiska ledningen som gjordeställningstagandet att gå fram medförslagen. Inget ytterligareberedningsunderlag bedömdes somnödvändigt. Ett utkast till propositiondelades därefter, i sedvanlig ordning,till berörda enheter/departement inomRegeringskansliet. Lagstiftningsärendettogs därefter upp med den politiskaledningen inför regeringsbeslut omproposition den 14 mars 2002.Vidare påpekas att i propositionenStraffansvaret för människohandel (prop.2001/02:124) anges under avsnitt 3,Ärendet och dess beredning, attregeringen har beaktat Lagrådetssynpunkter och i viss utsträckningtillgodosett dem. När det gäller fråganom införandet av ett särskiltstraffansvar för människohandel bordeanstå till dess att ettberedningsunderlag som omfattar ävenfrågan om anslutning till relevantainstrument finns att tillgå gjorderegeringen en annan bedömning änLagrådet. I promemorian hänvisas tillavsnitt 5.3 i propositionen för enutförligare redogörelse för detta. Vidareanförs att när det gäller utformningen avdet föreslagna brottet har regeringenbeaktat Lagrådets synpunkter samt i vissutsträckning tillgodosett dem. Därutöverhar vissa ändringar av främstredaktionell karaktär gjorts. I avsnitt5.4 samt i författningskommentarenredogörs för hur regeringen har beaktatLagrådets synpunkter när det gällerutformningen av det föreslagna brottet.Ändringar i lagen om offentligupphandling ()Regeringen beslutade den 21 februari 2001att inhämta Lagrådets yttrande överförslag till lag om ändring isekretesslagen (1980:100) och lag omändring i lagen (1992:1528) om offentligupphandling.Lagrådet avlämnade sitt yttrande den 12mars 2002 (i proposition 2001/02:142, s.131 har dock som datum angetts2002-03-01-04). När det gällde förslagettill lag om ändring i sekretesslagen, somrörde den s.k. upphandlingssekretessen i6 kap. 2 §, hade Lagrådet tämligenomfattande synpunkter rörande förslagetsförhållande till rättsordningen i övrigtoch beträffande föreskrifternasförhållande till varandra (prop.2001/02:142 s. 132). Synpunkterna rördeockså problem som kan uppstå vidrättstillämpningen.I fråga om förslaget till lag omändring i lagen om offentlig upphandlinganförde Lagrådet rörande en viss paragrafatt man inte uppnådde det angivna syftetmed förslaget. Lagrådet framhöll vidareatt ingen saklig ändring av gällande rättavsågs, varför bestämmelsen torde kunnaundvaras. Bestämmelsen grundade sig inteheller på något remissbehandlatlagförslag. Lagrådet ansåg sig därförinte kunna tillstyrka förslaget.Beträffande förslaget till en helt nyparagraf om särskilda kontraktsvillkorinvände Lagrådet att förslaget intesyftade till att förändra rådanderättsläge. Enligt Lagrådet varregleringen också mycket allmänt hållen,och den preciserade inte i vilkahänseenden som särskilda villkor fårställas upp. Vidare ifrågasatte Lagrådetom en lagreglering av föreslagenutformning, med tämligen vagamotivuttalanden, bidrar till att förupphandlande enheter och leverantörerklargöra var gränserna går för vad somkan tillåtas som särskildakontraktsvillkor. Det i remissen omtaladeuppdraget till enligt Lagrådet inteanses som en från lagstiftningssynpunkttillfredsställande lösning på problemetmed bristande tydlighet. Av betydelse förLagrådets tveksamhet inför den föreslagnaregleringen var också att det intefunnits något utarbetat lagförslag frånUpphandlingskommitténs sida på vilketremissinstanserna hade kunnat gesynpunkter. Lagrådet tillade att dettedde sig motiverat att iakttaförsiktighet inför att i nuvarande skedesöka gripa in med lagstiftning pånationell nivå när det gäller sådanaEG-rättsliga frågeställningar som här varfallet. Med hänsyn till det anförda kundeLagrådet inte tillstyrka att regleringeninfördes.I proposition 2001/02:142, som beslutadesden , redovisade regeringeninte i någon sammanfattande form i vilkaavseenden den hade följt respektive inteföljt Lagrådets synpunkter (s. 15). Närdet gäller de av Lagrådet avstyrktaförslagen till ändringar i lagen omoffentligt upphandling valde regeringenatt ändå lägga fram förslagen, dock meden viss ändring i förhållande tillförslaget i lagrådsremissen. I bådafallen hänvisade regeringen till attEG-kommissionen hade lagt fram förslagtill ett nytt direktiv om offentligupphandling. Behandlingen i enrådsarbetsgrupp av detta förslag innebarenligt regeringen att direktivetsannolikt skulle komma att innehållabestämmelser av liknande slag. Regeringenansåg i båda fallen att de nya reglernakunde införas innan direktivet antagits.Riksdagen antog regeringens förslag utomsåvitt avsåg en fastställd gräns fördirektupphandling (bet. 2001/02:FiU12,rskr. 2001/02:324).Regeringskansliets redovisning: Ipromemorian anförs att beredning av såvällagrådsremissen som propositionen påsedvanligt sätt har skett genom gemensamberedning och delning iRegeringskansliet. Därutöver har ,,och SvensktNäringsliv beretts tillfälle att underhand yttra sig över förslagen. Ävendiskrimineringsombudsmännen har berettstillfälle att yttra sig.Enligt promemorian föranledde Lagrådetssynpunkter när det gällde förslaget tilländring i sekretesslagen en ingåendediskussion mellan i första handFinansdepartementet ochJustitiedepartementets grundlagsenhet.Den analys som gjordes ledde tillslutsatsen att den EG-rättsligaregleringen förutsätter att denupphandlande enheten gör ensekretessprövning av vilka uppgifter somfår lämnas ut om tilldelningsbeslutet.Det grundläggande kravet på likabehandling av leverantörer innebär vidareatt innehållet i och utformningen av deupplysningar som leverantörerna får måstevara identiska. Den lagkonflikt somLagrådet befarande bedömdes därför intevara för handen.I fråga om förslagen till lag omändring i lagen om offentlig upphandlingbeträffande kriterier för miljömärkensamt särskilda kontraktsvillkorföranleddes förtydligandet i lagen av denosäkerhet vid tillämpningen somframkommit i olika sammanhang. Regeringenansåg mot den bakgrunden att det varangeläget att införa en bestämmelse somklart visar att det finns möjlighet atthänvisa till kriterier för miljömärkensamt att ställa särskilda villkor för huruppdraget skall genomföras.