bet · GQ01NU8 · 2003-04-16 00:00:00 — Enligt uppgiftbereds ärendet inom Regeringskansliet.För fördjupad beredning av de nu aktuella motionerna harinom utskottets kansli upprättats en rapport omutlokalisering av statliga myndigheter, vilken ger en merdetaljerad bild över beslut och effekter avutlokalisering.Utskottets ställningstagandeEfter omställningsarbetet i form av utvecklingsprogram förkommuner med anledning av strukturomvandlingar inomFörsvarsmakten (skr. 1999/2000:33, bet. 1999/2000:NU10)har det vuxit fram en ökad medvetenhet om att enutlokalisering inte kan ses som en isolerad engångsåtgärd;tvärtom bör en helhetssyn anläggas på utvecklingsarbetet ide berörda orterna. Från statsmakternas sida gäller detatt stärka kommunernas förmåga att arbeta långsiktigt ochstrategiskt med näringslivsutveckling för att ta till varabefintliga resurser på ett mer effektivt sätt.De ovan redovisade och tillämpade principerna förutlokalisering av statliga myndigheter utgår enligtutskottets uppfattning från kriterier som bör gevägledning vid lokalisering av nya myndigheter ellerenheter. Bland annat bör alltid en annan lokaliseringsortän övervägas. När det är fråga om enomlokalisering skall myndigheten också efter denna kunnautföra sina arbetsuppgifter effektivt.Vidare är utgångspunkten att kan förvänta sigatt regeringen underställer ärenden om lokalisering avstatlig verksamhet som är av större vikt eller på annatsätt av principiellt intresse för bedömning ochbeslut. Självklart föreligger alltid möjligheten förutskott och riksdag att göra bedömningen att det intefinns skäl att ta ställning i ett lokaliseringsärende.I flera här aktuella motioner finns önskemål som påolika sätt skulle leda till andra resultat ilokaliseringsfrågorna.Utskottet är medvetet om att det finns ett stortintresse för lokaliseringsfrågor och anser därför att deutvärderingar som pågår kan ge ytterligare underlag fördessa känsliga överväganden. Det kan förväntas attutvärderingarna av ITPS och Statskontoret rörande såvälomställningsarbetet efter strukturomvandlingarna inomförsvaret som arbetsmetoden i sig kan ge nyautgångspunkter för det framtida arbetet. Vilka mål ärmöjliga att uppnå och vilka restriktioner finns? Vad ärett effektivt omställningsarbete? Sådana frågor är viktigaatt få svar på.Utskottet anser - i likhet med vad regeringen anför iovan citerat brev - att lokaliseringen av statligamyndigheter är en viktig framtidsfråga och att flerstatliga arbeten bör placeras utanför och deandra storstadsregionerna. Möjligheterna att öka andelenstatliga arbeten utanför dessa regioner bör tas till vara,inte minst för att motverka den ojämna regionalautvecklingen i Sverige.När det gäller önskemålen om lokaliseringen avFastighetsmäklarnämnden respektive språkråd börenligt utskottets mening den pågående beredningen avlokaliseringsfrågorna avvaktas.Sammanfattningsvis anser utskottet att de nu gällandeprinciperna för utlokalisering av statliga myndigheter börföljas i överensstämmelse med de grunder somarbetsmarknadsutskottet förordat och uttalat.Samtidigt måste det finnas en öppenhet för att nyautredningsresultat kan visa på nya vägar.Med hänvisning till vad som anförts anser inte utskottetatt det finns behov av något uttalande från riksdagenssida med anledning av de nu aktuella motionsyrkandena. Deavstyrks således.ServicefrågorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör med hänvisning till vidtagnaåtgärder och pågående arbete avslå motionsyrkandenom kommersiell och offentlig service. Jämförreservation 9 (m, fp, kd, c).MotionernaI motion 2002/03:N313 (s) hänvisas till Glesbygdsverketsuppgifter om minskningar av antalet butiker i anser att statens ägardirektiv, med inriktningmot lönsamhet, för vissa statliga bolag som Posten ochSvenska Spel i detta avseende står i motsättning tillregeringens ambition att utveckla hela landet.Ägardirektiven bör därför ses över. Ett bredareserviceutbud sägs underlätta glesbygdsbutikernasöverlevnadsmöjligheter.I motion 2002/03:N319 (s) begärs en översyn avglesbygdsstödet och särskilt stödet till kommersiellservice. Trots att kommunerna har fått ökade kostnader förhemsändning av varor har den statliga ersättningen varitoförändrad , är argumentet.I motion 2002/03:N320 (s) uppmärksammas problemet medatt små butiker konkurreras ut av stormarknader ochvaruhus. Motionärerna menar att marknadskrafternasrationaliseringsiver inom detaljhandeln medför attkonsumenterna får sämre service och sämre närhet tillbutiker. De föreslår att utarmningen av servicen ifackhandeln bör studeras i ett längre perspektiv inomramen för en utredning och att mål för framtiden samlas ien handlingsplan.Vikten av små butiker för nödvändig service pålandsbygden framhålls i motion 2002/03:N326 (s). Medhänvisning till ett exempel i kritiserar detillämpningen av de nuvarande stödreglerna, enligt vilkaglesbygdsbutiker endast får stöd under en viss kvotperiod.Motionärerna vill att reglerna om stöd tillglesbygdsbutiker ses över.Motionärerna bakom motion 2002/03:N398 (s) betonarvärdet av god tillgång på service i Västsverige.På landsbygden sägs både byskolor och lanthandel varacentrala för att upprätthålla en god livsmiljö. Problemetmed att skärgårdskommuner får ökade kostnader, men inteintäkter, för säsongsinflyttade äldre, berörs också imotionen. Motionärerna anser att förutsättningarna förskolor, affärer och annan service på landsbygden bör sesöver och pekar också på byalags och andrasamverkansgruppers betydelse för utveckling i landsbygd.I Moderata samlingspartiets kommittémotion 2002/03:N304förespråkas att det skapas möjligheter för småföretagareeller ekonomiska föreningar att ta över grundläggandesamhällsservice som post, apotek, systembolag ochliknande. Samlokalisering av olika typer av serviceframhålls också som ett medel att undvika att hotadetjänster försvinner. Den främsta fördelen med ovanståendeförslag sägs vara ökad flexibilitet och anpassning tilllokala behov.I den folkpartistiska kommittémotionen 2002/03:N267betonas vikten av att staten tar ansvar för sinkärnverksamhet - postservice, apotek, polis ochrättsmyndigheter - i hela landet. Motionärerna menar attkärnverksamhet allt oftare dras in utan tillfredsställandeförklaring och att utvecklingen kan hota helabygder. Även kommunernas ansvar, i form avlandsbygdsskolor och säkrande av en god hemtjänst,betonas. Motionärerna vill införa ett särskilt anslag istatsbudgeten för upphandling av grundläggandesamhällsservice i regionalpolitiskt utsatta områden. Deförordar också att den grundläggande samhällsservicentryggas i lag.Kristdemokraterna anför i sin kommittémotion2002/03:N307 att förslag om att postoch lanthandel skall tillhandahålla ett grundservicepaketbör beaktas för att undvika serviceneddragningar iglesbygd, landsbygd och småorter. Upphandlingsmodeller somgynnar lokala småföretag i stället för storskalighet börutvecklas. förslag om servicepunkterinnebär en samling av gemensamma tillgångar för att medutgångspunkt i lokala förutsättningar garantera engrundservicenivå inom rimligt avstånd.Motionären bakom motion 2002/03:N275 (kd) föreslårsamordning av grundläggande samhällsservice i glesbygd.Post och lantbrevbärare sägs också vara en viktig funktionpå landsbygden för såväl äldres sociala kontakter som försmåföretagare. I motionen förordas att staten verkar förbildandet av s.k. lokala nav som kan garantera engrundservicenivå inom rimliga avstånd.I motion 2002/03:N341 (c) framhålls affärens betydelseför att få människors vardagsliv att fungera. Motionärernamenar att neddragningar av statlig service många gångerförsvaras med att ansvaret för servicen kan föras över påortens affär. Ansvar för lanthandlare att anslåsamhällsinformation bör dock följas av ersättning. Stödettill lanthandlare och ersättning för hemsändning av varorbör samordnas och höjas. bör gratistillhandahålla spel i affärer som erhåller sådant stöd.Dessa åtgärder sägs alla främja det regionalpolitiskamålet att människor skall ha tillgång till likvärdigservice över hela landet. Motionärerna vill att ensärskild utredning skall tillsättas för att samordnainsatserna för uppfyllande av detta mål.Centerpartiet hävdar i motion 2002/03:N345 att det ärtotalt oacceptabelt att den statliga grundläggandeservicen utanför tätorterna brister. För att komma tillrätta med detta föreslås att de myndigheter vars servicebrister får på sig att komma på ett acceptabeltkompensationssystem. Om så inte görs måste lagstiftningkunna tillgripas för att garantera servicen. Om enansvarig myndighet inte kan ge en tillfredsställandeförklaring till varför mål inte uppfylls skallden kunna placeras för direktförvaltning under respektivedepartement.I motion 2002/03:N376 (c) framhålls regeringens ansvarför att de samhällsägda bolagen tar sitt ansvar förservicen i hela landet. En viktig del i detta sägs stödettill lanthandeln vara. Med anledning av det börägardirektiven i de statliga bolagen innehålla enskyldighet att utse apoteksombud och systembolagsombud.Regeringen bör också åläggas att se till att Svenska Speloch ATG finns utanför tätorterna. Ansvaret för atthandikappanpassa postservicelokaler på landsbygden behöveräven klarläggas.Motionärerna bakom motion 2002/03:N302 (mp) hänvisartill , som konstaterat att destatliga verken inte tar sitt regionalpolitiska ansvar närdet gäller lokalisering av egna verksamheter. Följaktligenanser motionärerna att det krävs starkare styrning av ochtydligare direktiv till statliga verk och bolag för attdessa inte skall överge mindre orter och glesbygd vidåtstramningar. Basservicens betydelse för en positivutvecklingsspiral vad gäller den sociala strukturen på enort nämns också.Vissa kompletterande uppgifterInledningStatens ansvar för att övervaka tillgången på kommersiell service(varmed främst avses tillgång till dagligvaror ochdrivmedel) åvilar i första hand , medanGlesbygdsverket har motsvarande ansvar gällande tillgångenpå offentlig service (varmed avses servicefunktioner somtillhandahålls av såväl statliga som kommunala aktörer).Konsumentverket och har den 14 mars 2003ingått ett samverkansavtal kring målet om godtillgänglighet till service i alla delar av landet.Samverkan skall primärt ske i form av informationsutbyteoch samrådsförfaranden.I regleringsbrev för ges verket iuppdrag att lämna förslag till hur politikområdet Regionalutvecklingspolitik bör följas upp och utvärderas avseendeden del av målet som gäller tryggandet av en godservicenivå i alla delar av landet. Uppdraget skallredovisas till senast den 31 december2003.Kommersiell serviceFörordningen (2000:284) om stöd till kommersiell servicebeskriver fyra stödformer: investeringsbidrag,landsbygdslån, servicebidrag samt hemsändningsbidrag.Gällande servicebidragen till näringsidkare kan nämnas attbidrag får lämnas högst , men att bidrag kan lämnasunder om det finns synnerliga skäl. Vidare kanerinras om att näringsutskottet behandlade enfråga om kommersiell service i sitt budgetbetänkande2002/03:NU2. Utskottet menade att det var positivt att dedå aktualiserade frågorna skulle undersökas närmare i enöversyn som meddelat att det avsågatt initiera. I regleringsbrev till för år2003 fick verket i uppdrag att genomföra en översyn avbestämmelserna för hemsändningsbidrag i förordningen omstöd till kommersiell service. Uppdraget skall redovisastill och Näringsdepartementetsenast den 30 april 2003.I budgetpropositionen för skriver regeringen(utgiftsområde 19 s. 28) att stöd till kommersiell serviceunder beviljats för ca 43 miljoner kronor.Regeringen anser att åtgärderna bidragit till attupprätthålla servicenivån i gles- och landsbygd.Regeringen har gjort särskilda satsningar påtryggande av kommersiell service, framhålls det ipropositionen.I mars 2002 tilldelade regeringen länsstyrelser ochregionala självstyrelseorgan sammanlagt 20 miljoner kronori extra medel för stöd till lokala utvecklingsprogram förkommersiell service, som ett led i att motverkaytterligare försämringar på området. harregeringens uppdrag att stödja berörda länsstyrelser ochsjälvstyrelseorgan i framtagande av programmen, liksom förlöpande uppföljning och utvärdering (N2002/6171/ ).Verket skall redovisa tillRegeringskansliet hur framtagandet av de lokalautvecklingsprogrammen för kommersiell service löper. Iregeringens instruktioner sägs att innehållet i de lokalautvecklingsprogrammen bör förankras i breda partnerskapdär företrädare för kommuner, lokalt näringsliv,serviceinrättningar samt lokala utvecklingsgrupper ingår.På så vis antas programmen ta hänsyn till lokaltvarierande förutsättningar och samlade resurser.Regeringen har också beviljat Konsumentverketytterligare sammanlagt under perioden2002-2004 för att utveckla och testa nya lösningar inomdet kommersiella serviceområdet (N2002/1515/RP (delvis)).Projekten som stöds genom detta anslag bör, enligtdirektiven, helst avse nya samordningslösningar ochinnehålla modern informationsteknik för att utvecklaflexibla servicelösningar.En del av dessa medel är riktade mot projekt förlanthandlare via programmet Affär på landet, som är ettsamarbete mellan och FöreningenLandsbygdshandelns Främjande. Affär på landet är ettkompetens- och utvecklingsprogram. Programmaterialet finnsatt tillgå skriftligen samt via ett Internetstöd avsettför regionala och lokala aktörer som arbetar medprogrammet. I regi finns ocksåLanthandelsdatabasen, som innehåller uppgifter sombeskriver lanthandelns lokala marknad och som särskiltriktar sig till företagare och anställda ilandsbygdshandeln, planeringsansvariga i kommuner och"byalag" på landsbygden.Utvecklingen av antalet dagligvarubutiker är, enligtGlesbygdsverkets rapport av offentligservice i gles- och landsbygder, fortsatt negativ. Underår 2001 minskade antalet dagligvarubutiker enligt verketsrapportering med ca 70 butiker, motsvarande . Det finnsännu inga uppgifter om utvecklingen för , menGlesbygdsverket gör bedömningen att inget tyder på annatän att det skett en ytterligare minskning under detta år.Verket uppger att den bild som framkommer frånlänsstyrelser och regionala självstyrelseorgan tyder påatt det i de flesta län försvunnit någon eller någrabutiker under det senaste året.Av granskning framgår även attkonkurrensen från stormarknader, lågprisetableringar ellerköpcentrum i tätorter av länsstyrelser och regionalasjälvstyrelseorgan bedöms vara en starkt bidragande orsaktill minskningen av dagligvarubutiker i gles- ochlandsbygd. anser därför att frågan omexternetableringarnas betydelse för serviceutvecklingen isåväl landsbygd som stadskärnor bör utredas grundligtinnan ytterligare etableringar genomförs.Offentlig serviceInledningsvis kan nämnas att regeringen ibudgetpropositionen understryker den kommersiellaservicens - i synnerhet lanthandelns - betydelsen förtillgången till offentlig service, då ortens affär oftatjänar som serviceställe även för offentligttillhandahållna tjänster. Detta samband framhålls även sommycket centralt i översikt överutvecklingen av offentlig service i gles- och landsbygderunder år 2002.I förordningen (1998:1634) om regionaltutvecklingsarbete betonas att statliga myndigheter i godtid skall samråda med om de avser att minskaeller dra in service i gles- och landsbygdsområden.Länsstyrelsen och myndigheter skall med bl.a. kommuner ochprivata intressenter undersöka möjligheterna att genomsamordning av olika verksamheter upprätthålla serviceninom området. Som tidigare nämnts är förordningen förnärvarande under omarbetning inom undervåren 2003.Med anknytning till frågan om samordning kan nämnas attKonsumentverket, byggt på slutsatser i en undersökningverket låtit göra om ombudsfunktioner hos lanthandlare,tagit initiativ till ett s.k. centralt samordningsforummed deltagare från , , ,m.fl. Syftet är att skapa ett forum församverkan och samråd när det gäller arbetet med de lokalautvecklingsprogrammen för kommersiell service m.m.De centrala samordningforumen skall också diskuteravidareutveckling av den s.k. Servicedatabasen, somadministreras gemensamt av ochGlesbygdsverket. Inom Servicedatabasen insamlas ochtillgängliggörs uppgifter om allmänhetens tillgång tillfem servicetyper: dagligvaror, post, bank, systembolag ochapotek. Det pågår också förberedelser för att lägga utstatistik om bensinstationer, och posttjänsterna skallkompletteras med information om lantbrevbärare.Glesbygdsverket har kartlagt tillgänglighet till vissoffentlig service: skolor, vårdcentraler och sjukhus.Dessa data uppges vara tänkta att integreras medServicedatabasen så snart som möjligt.Av översikt över utvecklingen avoffentlig service i gles- och landsbygder för år 2002framgår att förändringarna i utbudet av service avseendeantalet ombudsfunktioner inte varit särskilt stort underdetta år. I några län har ett mindre antal ombudförsvunnit men det har även tillkommit ett antal nyaombud, vilket innebär små nettoförändringar. Som tidigarenämnts betonar det starka beroendet mellantillgången på dagligvaruhandel och tillgången påombudsfunktioner från de statliga bolagen. Butikernauppges ofta vara en förutsättning för att den service somtillhandahålls av de statliga bolagen skall kunna finnaskvar i gles- och landsbygdsområden.Glesbygdsverket anser att det är viktigt attambitionerna i propositionen om en politik för tillväxtoch livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4) fullföljs påserviceområdet. Verket menar att det därför bör utformasen tydligare styrning och tydligare instruktioner för destatliga bolagen att ta ansvar även för utvecklingen igles- och landsbygder. Dessutom bör, enligtGlesbygdsverket, tillsynsverksamheten förstärkas genombl.a. utökat stöd i lag och förordning samt i resurser förtillsynsmyndigheterna. Slutligen sägs att ägardirektiv börinnehålla krav på bolagen att beakta möjligheter tillsamordning av service.Avslutningsvis kan nämnas att år 2002tog fram en rap-port (Skolan mitt i byn) i vilkenerfarenheter från nedlagda och nedläggningshotade byskolorredovisas och analyseras. Rapporten innehåller ettdiskussionsunderlag och en "checklista" för kommuner somställs inför frågan om en eventuell nedläggning av enbyskola.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening är frågorna om en god service föralla delar av landet av mycket stor betydelse. konstaterade vid förra årets behandling avproposition 2001/02:4 om en politik för tillväxt ochlivskraft i hela landet är det glädjande att regeringenmed den nya regionala utvecklingspolitiken tar etthelhetsgrepp, som innefattar ett antal olika instrumentför att uppnå det nya målet om en god servicenivå i helalandet.Motionskraven om grundservice inom rimliga avstånd kaninte sägas innebära någon stor skillnad i förhållande tillmålsättningen för den regionala utvecklingspolitiken. Detär, enligt utskottets uppfattning, viktigt att dessa målgörs så tydliga och utvärderingsbara som möjligt.Utskottet ser därför positivt på att Glesbygdsverketgivits i uppdrag att lämna förslag till hur politikområdetbör följas upp och effektutvärderas avseende den del avmålet som gäller tryggandet av en god servicenivå i alladelar av landet. Det är även av stort värde att uppgifterom servicenivån i landet på vissa områden görstillgängliga genom Servicedatabasen. Däremot anser inteutskottet att det är aktuellt att i lag lägga fast en vissservicenivå i hela landet, vilken skulle gälla under allabetingelser.Utskottet anser att den oro som framkommer både i vissamotioner och från för att en minskning avantalet dagligvarubutiker kan få negativa effekter påmedborgarnas tillgång till såväl kommersiell som offentligservice måste tas på allvar. Det är därför värdefullt attregeringen föreslår en fortsättning av den förra åretintroducerade modellen med lokala utvecklingsprogram förkommersiell service. Med hänsyn till att dessa programutarbetas på länsnivå eller motsvarande och i samarbetemed berörda aktörer, ges goda möjligheter till helhetssyn,delaktighet och förankring i breda partnerskap.Utöver de lokala utvecklingsprogrammen föreslårregeringen att ytterligare satsas underde kommande åren på att testa och utveckla nya lösningarinom det kommersiella serviceområdet. Utskottet anser attdetta är en välkommen och nödvändig åtgärd för att genomökat samarbete mellan servicegivare på lokal nivå skapabättre möjligheter att bibehålla en god servicenivå i helalandet. Betoningen på nya samordningslösningar ochanvändande av modern informationsteknik för att utvecklaflexibla servicelösningar motsvarar även vad somefterlyses i många motioner. Med anledning av yrkandena imotionerna 2002/03:N319 (s) och 2002/03:N341 (c) påminnerutskottet om den översyn av hemsändningsbidraget somKonsumentverket givits i uppdrag att genomföra.Från och vissa motionärer efterlysesstarkare styrning av statliga verk och bolag att ta sittansvar för tryggande av en god servicenivå i glesbygd.Enligt förordningen om regionalt utvecklingsarbete måstestatliga myndigheter samråda med länsstyrelsenom de avser att minska eller dra in service i gles- ochlandsbygdsområden. Utskottet anser inte att det i nulägetfinns behov av förändrade regelverk men vill dockframhålla vikten av att samrådsförfarandet utnyttjas tillatt finna lösningar som medför att en god servicenivå kanupprätthållas.Med hänvisning till vad som anförts får de väcktamotionerna anses besvarade gällande servicefrågor.Riksdagen bör således avslå samtliga här behandlademotionsyrkanden.Landsbygds- och skärgårdsfrågorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör med hänvisning till vidtagnaåtgärder och pågående arbete avslå motionsyrkandenom landsbygds- och skärgårdsfrågor. Jämförreservation 10 (m, fp, kd, c).MotionernaMotionären analyserar i motion 2002/03:N317 (s) orsakertill utflyttning och kommer till slutsatsen att detprimärt är ungdomar som flyttar samt att mindre tätorterär hårdare drabbade av sådan utflyttning än ren landsbygd.Därefter uppmärksammas betydelsen av företagande ocharbete, skolor av god kvalitet, samordning föratt trygga god samhällsservice samt möjligheten till enaktiv fritid som faktorer för att kunna vända den negativabefolkningsutvecklingen i mindre tätorter.I motion 2002/03:N362 (s) framhålls betydelsen av lokalaoch regionala nätverk - mellan myndigheter, kommuner,organisationer och näringsliv - för framväxt av företag.Motionärerna menar att en av regionalpolitikens viktigasteuppgifter måste vara att stärka förutsättningarna för attskapa varaktiga arbetstillfällen utifrån småskaligaföretagsidéer under lokala förutsättningar och villkor.Detta åstadkoms genom ökad samverkan som gör grundläggandeservice tillgänglig för alla.I motion 2002/03:N372 (s) betonas vikten av likvärdigalevnadsvillkor i hela landet, med utgångspunkt iförhållandena i . Länet sägs ha en godlivsmiljö och stora utvecklingsmöjligheter, men ha problemmed stora avstånd, vikande befolkningstal, medförandeextra stora kostnader för offentlig service och lokaltnäringsliv. Det kommunala utjämningssystemet sägs därförvara av stor betydelse för att kunna ge ekonomiskaförutsättningar för en samhällsservice som är likvärdigmed andra delar av . I övrigt efterlyses åtgärdersom riktade ekonomiska incitament till företagare,utlokalisering av statlig verksamhet, olika satsningar påinfrastruktur, fortsatt utveckling av samtett "folkhemsstöd" för att få fler att bosätta sig iglesbygdsområden.I motion 2002/03:N381 (s) konstateras att det i glesbygdär svårt att bibehålla tidigare nivåer av offentligservice beroende dels på kostnaden, dels påkompetensbrister. Som ett sätt att mildra detta problemföreslår motionären en samordning mellan olika delar avoffentlig förvaltning, exempelvis polis, tull ochkustbevakning. Med utbildningsinsatser skulle tjänstemäninom någon av verksamhetsgrenarna även kunna utföratjänster inom de andra.