bet · GQ01UU15 · 2003-04-08 00:00:00 — Svenskt deltagande i Förenta nationernasfredsoperation i SammanfattningUtskottet behandlar i detta betänkande regeringensproposition /03:58 Svenskt deltagande i Förentanationernas fredsoperation i Demokratiska republikenKongo. har berett försvarsutskottettillfälle att yttra sig över propositionen ochdärvid erhållit yttrande 2002/03:FöU5y.Försvarsutskottet tillstyrker i sitt yttranderegeringens förslag.I betänkandet föreslår utskottet att riksdagenbifaller proposition 2002/03:58 och medger attregeringen ställer en väpnad styrka bestående avhögst 90 personer till förfogande för deltagande iFörenta nationernas fredsoperation i Demokratiskarepubliken under åren 2003-2004.Utskottets förslag till riksdagsbeslutRiksdagen bifaller proposition 2002/03:58 och medgeratt regeringen ställer en väpnad styrka bestående avhögst 90 personer till förfogande för deltagande iFörenta nationernas fredsoperation i Demokratiskarepubliken under åren2003-2004.Stockholm den 8 april 2003På utrikesutskottets vägnarUrban AhlinFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: UrbanAhlin (s), (), (),(), (), (), (), (), AgneHansson (c), (), (), (), (),(), (), HåkanJuholt (s) och ().2002/03UU15Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningFN:s fredsoperation i ,MONUC, upprättades genom säkerhetsrådets resolution1279 (se bilaga 1) . Operationenshuvudsakliga uppgift skulle vara att övervakaavtalet om eldupphör som undertecknades i ijuli . Till en början bestod den av 90militära sambandsofficerare, men säkerhetsrådetutökade mandatet för styrkan till 5537 personer, inklusive 500 militärobservatörer. FN-operationens utplacering förhindrades till en börjanav regeringen i Kin-shasa, och var endast 200militärobservatörer på plats. Utplacering av truppinleddes först när kom till makten ijanuari 2001. uppgick den faktiskastyrkan till ca 4 200 personer, vilket låg under dendå mandaterade nivån för insatsen.Den 9 november 2001 gav säkerhetsrådet genomresolution (se bilaga 2) stöd för inledandet avfas III i MONUC:s verksamhet, vilket innebar attMONUC steg för steg skall inleda arbetet med attbistå i att avväpna, demobilisera och repatrieraväpnade grupper som de huvudsakligauppgifterna enligt fas II, att utreda påstådda brottmot vapenvilan och övervaka tillbakadragandet avutländska trupper, skall fortsätta. På grund av deti vissa delar labila säkerhetsläget och bristandeinformation från parterna om väpnade trupper harMONUC tidigare haft svårt att genomföra detta arbetei någon större utsträckning. Avtalen i ochLuanda mellan regeringen i Kin-shasa och Rwandarespektive samt det snabba tillbakadragandetav utländska trupper har dockskapat nya och bättre förutsättningar för attavväpna, demobilisera och repatriera väpnadegrupper.Mot bakgrund av denna positiva utvecklingbeslutade säkerhetsrådet genom resolution (sebilaga 3) att öka styrkan förMONUC till 8 700 personer och förskjuta tyngdpunktenför verksamheten österut för att snabbt kunna biståi frivillig avväpning, demobilisering ochrepatriering av väpnade grupper. Planeringen avMONUC:s fortsatta arbete under fas III beskrivs igeneralsekreterarens specialrapport från den 10september 2002. Den militära komponenten kommer attökas genom upprättande av en framåtriktad styrka somhuvudsakligen skall bestå av två insatsstyrkoromfattande vardera 1 700 personer. Dessa styrkorkommer att vara baserade i Kindu och menha kapacitet att förflytta sig tilldemobiliseringsorter i de östra delarna av landetför att svara för punktsäkerhet, stödja uppbyggnadenav demobiliseringsläger, förstöra vapen ochammunition som samlats in samt för viss minröjning.Den första insatsstyrkan kommer att bemannas avförband från och beräknas vara operativ iKindu . Den andrainsatsstyrkan skall sättas upp först närgeneralsekreteraren rapporterat till säkerhetsrådetatt mer kapacitet behövs för att hantera det samladeantalet personer som är föremål för avväpning,demobilisering och repatriering.Regeringen gav Försvarsmakteni uppdrag att genomföra en rekognosceringsresa tillDR för att inhämta fördjupat beslutsunderlaginför ett eventuellt svenskt deltagande med enflygfältsenhet till MONUC, och (Försvarsdepartementet) har därefter kompletteratuppdraget med att anmoda Försvarsmakten att redovisaalternativa möjligheter för ett sådant svensktbidrag.Sverige har först under hand och sedan formelltden fått förfrågan från FN om attbidra med flygfältskapacitet till MONUC.Försvarsmakten redovisade den 10 januari 2003alternativa möjligheter för ett svenskt bidrag ochförordade en flygfältsenhet bestående av ca 90personer. Enheten förutsätts svara för flygledning,meteorologi, passagerarservice, säkerhetskontroll,trafikledning, lasthantering och brandbekämpninginom flygfältet. En sådan enhet bedömdes kunna vararedo för avresa till området efter attbeslut fattas om att vidta förberedelser och inledarekrytering. Rekrytering av personal och anskaffningav material förutsätts i huvudsak kunna ske frånFörsvarsmaktens grundorganisation. Kostnaden förinsatsen beräknas uppgå till ca 200 miljoner kronorför en 12-månaders-period.I avvaktan på en formell förfrågan anvisadeFörsvarsdepartementet den 31 januari 2003Försvarsmakten att planera och vidta förberedelserför en svensk insats i enlighet med Försvarsmaktensförordande.Enligt den formella förfrågan från FN ärinriktningen att det svenska förbandet skall bemannaoch ansvara för drift av ett flygfält i Kindu ochvara klart för avresa till området i månadsskiftetmaj-juni 2003. är Kindustabsplats för den nya sektorn 5, som kommer attutgöra centrum för MONUC under inledningen av fasIII. Enligt uppgifter från FN:s enhet förfredsbevarande operationer kommer ett kinesisktfältsjukhus och ett ingenjörsförband också att varaplacerade där. Definitivt besked om grupperingsplatsför den svenska enheten väntas inom kort.Försvarsmakten genomförde under perioden 22februari-1 mars 2003 en rekognosceringsresa till med besök hos MONUC. Besöket bekräftade attinsatsen kan genomföras av ett svenskt förbandenligt planering. Försvarsmakten planerar, underförutsättning att ger sitt medgivande, atten förtrupp skall avresa till området 2003.Utrikesutskottet har berett försvarsutskottettillfälle att yttra sig över propositionen ochdärvid erhållit yttrande 2002/03:FöU5y.Inför ärendets beredning har utskottet erhållitföredragningar från ochFörsvarsmakten.BakgrundÅren efter det att Fristaten 1960 blevsjälvständig från kolonialmakten prägladesav stor politisk oro med ett flertal rebell- ochsjälvständighetsrörelser som ofta verkade med direktstöd från utländska regeringar. Genom en statskupp1965 lyckades generalmajor tamakten i landet, som 1971 kom att heta Zaire.Mobutus vid makten präglades av korruption,maktmissbruk och växande despotism. I slutet av 1996inleddes ett väpnat uppror mot Mobutus korruptaregim. Det hade sin upprinnelse i de massivaflyktingströmmar in i östra delarna av somföljde efter det att tutsidominerade RwandanPatriotic (RPF) slog tillbaka mot de ansvarigaför folkmordet och tog makten i sommaren1994. En stor del av flyktingarna var medlemmar avden besegrade rwandiska armén (ex-FAR) ochhutumilisen interahamwe, som var ansvariga förfolkmordet på omkring 800 000, huvudsakligentutsier. Från flyktingläger i fortsatte dessagrupper att genomföra räder in i . Mobutuvidtog inga kraftfulla åtgärder mot miliserna somsnarast utnyttjade situationen till attdestabilisera . Det som började som en rörelseför att garantera säkerheten till följd avflyktingströmmarna in i landet utvecklades snabbttill en rebellrörelse med sikte på att störtaregeringen i . intog rebellernaKinshasa, under ledning av och medstöd av regeringarna i och . Mobutuflydde landet och övertog makten ilandet, som utropades till Demokratiska republikenKongo.Hoppet om att Mobutoregimen skulle ersättas av enmer demokratisk och ansvarsfull regering blev intelånglivat. styre var auktoritärt ochodemokratiskt, och relationerna med hans viktigasteallierade, och , försämrades snabbt.Säkerhetsproblemen i östra kvarstod, och iaugusti 1998 gick och ånyo in medmilitär trupp i DR för att i samarbete medlokala rebellgrupper försöka störta frånmakten. Utvecklingen eskalerade snabbt till ettregelrätt krig, vilket som mest kom att involveraåtta , inklusive , Zimbabweoch som skickade trupp för att stödjaregeringen i Kin-shasa. Parternas exploatering av DR Kongosnaturresurser, bl.a. diamanter och mineraler, harsedan kommit att spela en central roll i konfliktenoch har bidragit till att förlänga den.Den 10 juli 1999 undertecknades i mellan DRKongos regering och regeringarna för ,, , och ett avtal omeldupphör. De dominerande rebellgrupperna i DRKongo, Mouvement pour la du (MLC)och Rassemblement Congolais pour la Démocratie (RCD)undertecknade avtalet snart därefter. De trecentrala elementen i avtalet är överenskommelse omfullständigt tillbakadragande av alla utländskatrupper från kongolesiskt territorium, avväpning ochdemobilisering av väpnade grupper (främst ex-FAR ochinterahamwe) samt genomförandet av en inter-kongolesisk dialog mellan alla kongolesiska parter ikonflikten, den politiska oppositionen och detcivila samhället, i syfte att demokratisera landet.Parterna begärde också en fredsbevarande FN-styrka.De följande 18 månaderna efter undertecknandetskedde dock inga framsteg i fredsprocessen. Istället fortsatte stridigheterna.I januari 2001 mördades ochefterträddes som president av sin son, JosephKabila. Fredsprocessen fick nytt liv under dennesledning. Regeringen i godkändeutplaceringen av FN-trupp, och parternas trupperdrogs tillbaka från frontlinjen i enlighet med ettnytt gemensamt avtal.Under 2002 har betydande framsteg gjorts ifredsprocessen. undertecknades iPretoria ett avtal mellan regeringen i ochRwanda om tillbakadragande av all rwandisk truppfrån kongolesiskt territorium samt avväpning ochdemobilisering av ex-FAR och interahamwe i DR Kongo.Avtalet är ett försök att lösa två av de viktigasteutestående frågorna i och gav nyttmomentum i fredsprocessen. Ett annat avtalundertecknades i Luandamellan regeringen i och omtillbakadragande av ugandisk trupp från kongolesisktterritorium samt om samarbete och normalisering avrelationerna mellan länderna. Under hösten 2002överraskade många bedömare genom enomfattande truppreträtt från DR , vilkenövervakades och verifierades av MONUC och Sydafrikai enlighet med avtalet. Även tillbakadragandet avstyrkor från , och harfortsatt och verifierats . Den 17december 2002 slöts i inom ramen för deninter-kongolesiska dialogen ett avtal om enövergångsregering, vilket innebär att en övergångsperiod , att följas avdemokratiska val, sitter kvar som president med fyravicepresidenter från vardera regeringen, denpolitiska oppositionen och de två viktigasterebellrörelserna, och MLC.Ett avtal som reglerar regeringens ochparlamentets sammansättning under den tvåårigaövergångsperioden undertecknades i av deinblandade parterna den 2 april 2003.Propositionens huvudsakliga innehållRegeringen föreslår i proposition 2002/03:58 attriksdagen medger att regeringen ställer en väpnadstyrka bestående av högst 90 personer tillförfogande som ettsvenskt bidrag till den FN-ledda insatsen MONUC iDemokratiska republiken propositionen redogör regeringen för bakgrundentill utvecklingen i DR , för utvecklingen vadgäller det internationella samfundets engagemang ilandet samt för förutsättningar för ett svensktdeltagande i fredsoperation under FN:s ledning ochregeringens bedömningar kring detta.Regeringen konstaterar i propositionen attFörsvarsmakten i sitt underlag den 10 januari 2003förordade ett svenskt deltagande med enflygfältsenhet bestående av omkring 90 personer fördrift och bemanning av en flygplats i östra delarnaav DR . Försvarsmakten bedömde att förbandetskulle kunna vara klart för transport efter ett beslut om planering ochrekrytering av personal till insatsen. Vidareframhålls att regeringen den 31 januari 2003instruerat Försvarsmakten att planera och vidtaförberedelser för en sådan svensk insats.Av propositionen framgår att de närmareförutsättningarna för svenskt deltagande i MONUCkommer att regleras genom ett avtal (Memorandum ofUnderstanding) mellan och FN, vilketreglerar de interna förhållandena mellan ochMONUC. Förhandlingar om ett sådant avtal kommerenligt planerna att påbörjas under första delen avmars i . Vidare kommer den rättsligastatusen för den svenska styrkans personal attregleras genom ett s.k. Status of Forces Agreement() mellan och FN.Regeringen redogör i propositionen även för vilkahumanitära insatser och biståndsinsatser som Sverigeoch det internationella samfundet hargenomfört i landet.Utskottets övervägandenUtskottet kan inledningsvis konstatera att det underdet har skett stora framsteg ifredsprocessen i DR med fredsavtal mellanregeringen i landet och regeringarna i ochUganda samt efterföljande tillbakadragande avutländska trupper från kongolesiskt territorium.Därtill har den inter-kongolesiska dialogenresulterat i ett avtal om en övergångsregering somundertecknats av regeringen, oppositionen och de tvåviktigaste rebellgrupperna.Trots framstegen menar utskottet att storautmaningar kvarstår för att uppnå fred ochstabilitet i landet. Genomförandet av det politiskaavtalet kräver god vilja och eftergifter av samtligaparter. Det tredje centrala elementet iLusakaavtalet, avväpning, demobilisering ochrepatriering av rwandisk milis, vars verksamhet iöstra fortsatt att utgöra ett säkerhetshotmot , återstår att genomföras. Ettmisslyckande med detta skulle kunna leda tillförnyad militär konflikt med risk för att landetkastas in i en än djupare kris med allvarligaregionala effekter. I den nordöstra delen av landet,i , pågår och fördjupas också en merlokal men oroande konflikt med tydliga tecken påfortsatt inblandning av grannländerna.Fortsatt starkt internationellt engagemang ärenligt utskottets mening nödvändigt för att föra denpolitiska processen framåt. Därtill krävs en starkFN-ledning och ett välfungerande MONUC som förmåraxla den centrala roll som operationen har somstabiliserande faktor i DR . Detta är en viktigförutsättning för en effektiv process för avväpning,demobilisering och repatriering av väpnade styrkor.Utskottet menar att nödvändiga resurser måsteställas till MONUC:s förfogande för attfredsoperationen skall kunna genomföras.Sverige har ett långvarigt engagemang i Kongo.Svenska missionsorganisationer har varit verksamma ilandet och är fortfarande aktivamed omfattande social verksamhet i Kivu, ,och Bas Kongo.Det svenska humanitära biståndet till DR ,som kanaliserats genom FN, internationella ochsvenska enskilda organisationer samt olika kyrkoruppgick till ca 90 miljoner kronor.Behovet av humanitära insatser från detinternationella samfundet kommer att förbli stortunder . På grund av det labilasäkerhetsläget i de östra och nordöstra delarna avlandet har hjälporganisationer endast mycketbegränsat tillträde till drabbade områden. Utskottetmenar att en effektivt genomförd process avdemobilisering, avväpning och repatriering är enförutsättning för att det humanitära biståndet skallkunna nå ut till alla behövande människor.Utskottet vill även erinra om att mellan1960 och 1964 deltog i den FN-operation somupprättades för att återställa ordning och förhindrainbördeskrig efter det att Katangaprovinsenförklarade sig självständig 1960. Totalt deltogSverige med över 6 000 man.Utskottet vill vidare framhålla att harvarit engagerat i fredsprocessen. I MONUC, somhittills har varit en observatörsmission, harSverige deltagit med fem militära observatörer ochtre civilpoliser. Vidare har två tjänstemän frånUtrikesdepartementet varit sekonderade för attarbeta med fredsprocessen i landet. har ävengivit finansiellt stöd till parternas gemensammamilitära samt givitfinansiella bidrag till den inter-kongolesiskadialogen.Utskottet finner det därför naturligt att Sverigelämnar ett väsentligt bidrag till fredsoperationenMONUC även fortsättningsvis, i synnerhet som den nuutvecklas till en förbandsmission för att mer aktivtstödja fredsprocessen i landet.Fredsprocessen är inne i ett avgörande skede, ochdet är av vikt att det internationella samfundetlämnar sitt stöd. blir den första EU-medlemsstaten och det första västlandet som ställerupp med militär trupp till MONUC. Utskottet harerfarit att det svenska erbjudandet har mottagitsmycket positivt av FN som har förhoppningen att detkan bidra till att fler västländer kan ställa uppmed trupp i FN-insatser utanför den europeiskakontinenten. framhåller i sittyttrande att insatsen är ett viktigt bidrag för attstärka förmågan för MONUC i det kritiska läget ifredsprocessen. delar dennabedömning och menar att den svenska insatsen ävenbidrar till att stärka trovärdigheten för MONUC:sverksamhet inom ramen för fredsprocessen.Utskottet kan konstatera att inte harbidragit med militär trupp i FN:s fredsoperationer,men väl i FN-mandaterade operationer, sedan insatseri Unpredep i avslutades i februari 1999.Utrikesutskottet anser därför, liksomförvarsutskottet, att sänder en tydligsignal om det starka svenska stödet för FN:sfredsverksamhet genom att återigen bidra med trupp ien FN-ledd fredsoperation.Enligt 10 kap. 9 § regeringsformen får svenskväpnad styrka sändas till annat land om riksdagenmedger det, om det är medgivet i lag som angerförutsättningarna för åtgärden eller om skyldighetatt vidta åtgärden följer av internationellöverenskommelse eller förpliktelse som har godkäntsav riksdagen.Regeringen gör i propositionen bedömningen attstyrkans sammantagna storlek och sammansättningmedför att den bör betraktas som en väpnad styrka iregeringsformens mening. Vidare redovisar regeringensom sin bedömning att MONUC har ett mandat underkapitel VII i FN:s stadga som går utöverfredsbevarande styrkors rätt till självförsvar.Regeringen vill av dessa skäl inhämta riksdagensmedgivande till att sända en väpnad styrka om högst90 personer till DR under tolv månader2003-2004 för deltagande i FN:s fredsoperation.Det är utskottets bedömning att ett svenskt bidragtill denna fredsoperation är av stor vikt. Detsvenska bidraget avspeglar, menar utskottet, såvälvårt engagemang för freden i DR som vår viljaatt aktivt bidra till kris- och konflikthantering iAfrika.I propositionen redovisar regeringen att densvenska insatsen skall utgöras av en flygfältsenhetmed möjlighet att bistå med de tjänster som ärnödvändiga för verksamhet vid ett flygfält:flygledning, meteorologi, passagerarservice,säkerhetskontroll, trafikledning, lasthantering ochpassagerarservice.Utskottet finner att landets storlek och bristandeinfrastruktur gör MONUC starkt beroende avflygtransporter. Under genomförandet av avväpning,demobilisering och repatriering av väpnade grupperkommer behovet av flygtransporter att ökaytterligare både för att tillgodose interna behovvid utökningen av insatsen och för att möjliggöratransporter vid repatriering av avväpnade grupper.Utöver de mobila flygfältsenheter som kommer attvara knutna till insatsstyrkorna har FN behov avstationära flygfältsenheter som stöd för MONUC:srörelsefrihet i de östra delarna av landet. FN hartidigare haft svårt att erhålla sådana bidrag frånmedlemsländer och har i stället varit tvunget attlösa uppgifterna genom civila kontrakt, vilketmedfört förseningar och högre kostnader. Militäraförband är dessutom, menar utskottet, att föredraeftersom de ger högre flexibilitet ochtillgänglighet samt minskar risken för störningar iverksamheten.Utrikesutskottets bedömning, liksomförsvarsutskottets, är att insatsen är väl avvägdoch svarar mot ett väsentligt behov inom MONUC.Regeringen beräknar att totalkostnaden förinsatsen uppgår till ca , varavca avser 2003 och ca 80 miljonerkronor avser 2004. Utgifterna skall belasta sjätteutgiftsområdets anslag, 6:1, Förbandsverksamhet,beredskap och fredsfrämjande truppinsatser m.m.I sitt yttrande till utrikesutskottet framhållerförsvarsutskottet bl.a. följande:Försvarsmakten har i en föredragning förutskottet närmare redogjort för enhetensuppgifter, förläggning, verksamhetsområde m.m.och därvid bl.a. redovisat att risken bedöms varamycket liten för att den svenska styrkan skallutsättas för ett väpnat angrepp i Kindu-området.Det är snarare de medicinska och sanitäraförhållandena - och i begränsad omfattning ävenviss kriminalitet - som kan utgöra någon fara förden personal som deltar i missionen.Försvarsmakten framhåller därför i detsammanhanget att det medicinska understödet tillförbandet är osedvanligt omfattande.Försvarsmakten räknar med att styrkan skallvara på plats i Kindu i början av juni månad2003.Försvarsutskottet tillstyrker sålunda attriksdagen medger att regeringen ställer en väpnadstyrka bestående av högst 90 personer tillförfogande för deltagande i Förenta nationernasfredsoperation i i12 månader under åren 2003-2004.Utrikesutskottet delar försvarsutskottetsuppfattning och föreslår mot bakgrund av det anfördaatt bifaller proposition 2002/03:59 ochmedger därmed att regeringen ställer en väpnadstyrka bestående av högst 90 personer tillförfogande för deltagande i Förenta nationernasfredsoperation i i 12månader under åren 2003-2004.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenI proposition 2002/03:58 Svenskt deltagande iFörenta nationernas fredsbevarande operation iDemokratiska republiken föreslår regeringenatt medger att regeringen ställer enväpnad styrka bestående av högst 90 personer tillförfogande för deltagande i Förenta nationernasfredsoperation i i 12månader under åren 2003-2004.Bilaga 2Försvarsutskottets yttrande2002/03:UU15Svenskt deltagande i Förentanationernas fredsoperation iDemokratiska republiken utrikesutskottetUtrikesutskottet har berett försvarsutskottettillfälle att yttra sig över proposition 2002/03:58Svenskt deltagande i Förenta nationernasfredsoperation i ,jämte eventuella motioner.PropositionenFörenta nationernas (FN) fredsoperation iDemokratiska republiken (MONUC) inrättades inovember 1999. antogsäkerhetsrådet resolution som beslutade om enutökning av MONUC med ytterligare 3 200 personertill en styrka på 8 700 personer. Bakgrunden tillutökningen av insatsen var det snabba och omfattandetillbakadragandet av utländska trupper under hösten2002 och behovet att snabbt komma i gång med arbetetatt frivilligt avväpna, demobilisera och repatriera(DD&R) väpnade grupper i framför allt de östra ochnordöstra delarna av (DR ).I den rapport från somligger till grund för säkerhetsrådets resolution,betonar generalsekreteraren att DD&R ställer högakrav på militär logistisk kapacitet och därförefterfrågar särskilt understödjande funktioner tillhuvudstyrkan, däribland militära flygfältsenhetermed kapacitet inom bl.a. flygledning, meteorologi,trafikledning och lasthantering. Generalsekreterarenpåpekar vidare att sådana grundläggande militäralogistikförband har varit svåra att erhållafrån medlemsländer. fick under hösteninformellt en förfrågan från FN att bidra med ensådan enhet.Försvarsmakten förordade ettsvenskt deltagande med en flygfältsenhet beståendeav omkring 90 personer för drift av en flygplats iöstra delarna av DR Kongo.Den 18 februari 2003 överlämnade FN en formellförfrågan till att bidra med enflygfältsenhet till MONUC. Enligt förfrågan ärinriktningen att flygfältsverksamheten skallbedrivas i området kring i östra ochatt förbandet skall vara klart för avresa tilloperationsområdet i månadsskiftet maj/juni 2003.Enheten förutsätts svara för flygledning,meteorologi, passagerarservice, säkerhetskontroll,trafikledning, lasthantering och brandbekämpninginom flygfältet. Kostnaden för insatsen beräknasuppgå till ca för en 12-månadersperiod. För att kunna möta FN:s tidskrav fören insats anvisade Försvarsdepartementet den 31januari 2003 Försvarsmakten att planera och vidtaförberedelser för en svensk insats i enlighet medFörsvarsmaktens förordnande. Försvarsmakten planeraratt en förtrupp skall avresa till området april/maj 2003.Försvarsutskottets övervägandenLandets storlek och bristande infrastruktur görMONUC starkt beroende av flygtransporter.