yttr · GP05AU1y · 2002-01-01 00:00:00 — Ramar för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv Till finansutskottet har berett berörda utskott tillfälle att yttra sig över budgetpropositionen för bl.a. avseende den ekonomiska politiken och förslag till statsbudgeten för , utgifternas fördelning på utgiftsområden och beräkningen av statsinkomsterna i de delar som berör respektive utskotts beredningsområde. , som har beredningsansvaret för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv, yttrar sig i det följande om utvecklingen på arbetsmarknaden m.m. Utskottet kommenterar också oppositionens förslag till ramar i respektive partimotion framför allt när det gäller finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen. Utvecklingen på arbetsmarknaden m.m. De makroekonomiska förutsättningar som förslagen i budgetpropositionen bygger på utgår från beräkningar t.o.m. , dvs. före händelserna i . Den prognostiserade utvecklingen av sysselsättningen och arbetskraftsutbudet bedöms i propositionen medföra att arbetslösheten, mätt som årsgenomsnitt, i riket som helhet sjunker till . Regeringen framhåller dock att osäkerheten om den internationella konjunkturen är stor. görs inga prognoser. I stället görs en baskalkyl där svensk ekonomi går mot ett normalt resursutnyttjande. Med hänsyn till osäkerheten i bedömningen av den framtida konjunkturutvecklingen kompletteras denna baskalkyl med två sidokalkyler. Sysselsättningen bedöms växa med . Den svaga utvecklingen av antalet sysselsatta förklaras av att den demografiska utveck lingen verkat återhållande på grund av att andelen personer i åldrarna respektive ökar. I dessa åldersgrupper är sysselsättningsgraden betydligt lägre än genomsnittet på grund av studier och pensioneringar. Den öppna arbetslösheten beräknas ligga på , medan den reguljära sysselsättningen för befolkningen uppgår till , dvs. något under regeringens s.k. sysselsättningsmål. I högtillväxtkalkylen kan sysselsättningsmålet om sysselsatta uppnås. Lågtillväxtkalkylen utgår från att den nuvarande konjunkturavmattningen blir mer utdragen, vilket leder till att sysselsättningen faller och den öppna arbetslösheten stiger. Den senaste månadsstatistiken från AMS och SCB samt KI:s månadsbarometer AMS respektive SCB:s mätningar, som redovisats efter budgetpropositionens avlämnande, visar båda på en fortsatt relativt stark arbetsmarknad. AMS konstaterar i sin månadsstatistik för september att arbetslösheten fortsätter nedåt och faller över i stort sett hela landet, men minskningstakten är i avtagande. Arbetslösheten uppgick till av arbetskraften, att jämföra . Efterfrågan på arbetskraft fortsätter att försvagas och en ökning av ungdomsarbetslösheten börjar märkas. Varslen fördubblades jämfört med samma månad och uppgick till 5 700, vilket dock är betydligt mindre än då 7 500 personer varslades. Antalet nyanmälda platser vid arbetsförmedlingarna har minskat med 9 000 jämfört med och uppgick till drygt 32 000. Nedgången är enligt AMS särskilt påtaglig i verkstadsindustrin. SCB:s arbetskraftsundersökningar () för september redovisar en ökning av antalet sysselsatta. Även antalet arbetslösa har ökat, men den relativa arbetslösheten har minskat till , en nedgång med en tiondels procentenhet jämfört med . Arbetskraften motsvarar av befolkningen , att jämföra . Antalet utförda arbetstimmar i genomsnitt är ungefär lika stort som . SCB följer också upp regeringens sysselsättningsmål, dvs. andelen sysselsatta på den reguljära arbetsmarknaden i . uppgick andelen till . SCB redovisar samma varseltal som AMS, dvs. Liksom enligt AMS-statistiken har de nyanmälda platserna minskat i antal, från 38 200 till 31 300 . KI:s månadsbarometer för september anger att flera branscher redovisar eller förutser fallande sysselsättning, men det finns variationer, och några branscher planerar för fortsatt ökad sysselsättning. Övriga mätningar och prognoser Bilden av en avmattning på arbetsmarknaden vad gäller nya platser bekräftas av antalet orubricerade platsannonser enligt TCO:s s.k. platsannonsindex som sjönk antalet i förhållande före. har , som den beskrivit det nuvarande läget som ovanligt svårbedömt, reviderat ned tillväxtprognosen för . Även ett antal privata prognosinstitut som presenterat prognoser i tiden efter budgetpropositionens avlämnande gör antaganden om lägre tillväxtsiffror än regeringen. I fråga om arbetslöshetsnivån varierar dessa bedömningar mellan några tiondels procentenheter och en procentenhets högre arbetslöshet än propositionens antagande om . I en rapport, "Samhällsekonomiska förutsättningar för lönebildningen i ", som KI publicerade framhålls den osäkerhet som präglar den internationella bilden och som skulle kunna äventyra regeringens sysselsättningsmål. Även om det finns flera orosmoln och tecken på en försvagad arbetsmarknad kan det vara värt att notera att antalet sysselsatta har ökat trots den ekonomiska avmattningen. Jämfört med bedömningen i vårpropositionen är sysselsättningsgraden högre . En annan iakttagelse är svårigheten att dra säkra slutsatser av varseltalen. finns ingen klar bild av i vilken utsträckning varslen faktiskt fullföljs genom uppsägningar av personal. finns det exempel på att varsel återkallats till följd av ökad orderingång. Som framhålls i propositionen är de statliga utgifterna känsliga för förändringar av arbetslöshet och priser. En höjning av den öppna arbetslösheten ökar utgifterna under det statliga utgiftstaket med ca . Detta förhållande gör det särskilt angeläget att budgetförslagen bygger på så säkra och realistiska prognoser som möjligt, något som arbetsmarknadsutskottet framhållit . Händelserna och därefter har otvivelaktigt ökat osäkerheten om den ekonomiska utvecklingen och med den utvecklingen på arbetsmarknaden. anser inte att det finns underlag för att frångå de bedömningar som budgetpropositionens förslag vilar på. Det är dock enligt utskottets mening av största vikt att det finns en beredskap för att på olika sätt möta en sviktande arbetsmarknad. Om utvecklingen skulle leda till en stigande arbetslöshet måste nya åtgärder sättas in. Utskottet vill understryka att den ökade belastning på statsbudgeten som ett försämrat arbetsmarknadsläge skulle medföra inte får gå ut över de höjningar av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen som regeringen redan aviserat. Som utskottet framhållit i flera sammanhang är det är nödvändigt för försäkringens legitimitet att en 80-procentig ersättning kan utges inte bara till personer med de allra lägsta inkomsterna utan också till försäkrade i mer normala inkomstlägen. Oppositionens förslag särskilt i fråga om arbetslöshetsförsäkringens finansiering Såväl , som föreslår betydligt mindre utgiftsramar än regeringen på utgiftsområdena 13 och 14. Det är av olika skäl inte helt lätt att jämföra de olika förslagen vare sig sinsemellan eller med regeringens förslag. Exempel på detta är att något parti tillgodoräknar sig effekterna av sina förslag redan under nästa budgetår, medan andra räknar med mer successiva effekter. Ett annat exempel på svårigheten att göra jämförelser finns i motion, som förordar att en stor del av utgifterna på utgiftsområde 13 förs över till utgiftsområde 14. I den mån tydliga redovisningar saknas av vilka nyckeltal om t.ex. arbetslöshetsnivå som oppositionens förslag baseras på utgår utskottet från att de sammanfaller med regeringens antaganden. Gemensamt för , är att de räknar med betydligt mindre utgifter på utgiftsområde 13 till följd av förändringar av arbetslöshetsförsäkringens finansiering. Även räknar med lägre utgifter. Det nuvarande finansieringssystemet innebär i korthet följande. Arbetslöshetskassorna bidrar till finansieringen genom den s.k. finansieringsavgiften, som är relaterad till antalet medlemmar och den genomsnittligt utbetalade dagpenningen i arbetslöshetskassan i fråga. Kassan skall enligt 48 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor för varje medlem till staten betala motsvarande av den under det löpande verksamhetsåret genomsnittligt utbetalade dagpenningen enligt den s.k. inkomstbortfallsförsäkringen. En tolftedel av detta belopp skall kassan månatligen inleverera till staten. Därutöver betalas för varje medlem en s.k. utjämningsavgift för finansiering av ett utjämningsbidrag som är gemensamt för kassorna. Avgiften motsvarar 3 pro-cent av den gällande högsta dagpenningen Enligt 41 § samma lag skall arbetslöshetskassorna ta ut medlemsavgifter som tillsammans med andra inkomster får antas täcka förvaltningskostnader, de nyssnämnda avgifterna och övriga utgifter. Kassan har möjlighet att besluta om olika medlemsavgifter för olika medlemskategorier, om det finns skäl för det. - I den mån dessa avgifter inte är tillräckliga finansieras den resterande delen med allmänna skattemedel. Arbetsmarknadsavgiften enligt socialavgiftslagen (2000:980) uppgår till av avgiftsunderlaget och skall enligt 9 § lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter finansiera bl.a. arbetslöshetsersättning. Även aktivitetsstödet till personer som uppfyller förutsättningarna för inkomstrelaterad ersättning finansieras med denna avgift. Arbetsmarknadsavgiften inbringade till staten . beräknas inkomsterna från avgiften till . - De försäkrades insatser är alltså inte relaterade till arbetslöshetsnivån i sig i kassan utan till den dagpenning som kassans arbetslösa medlemmar har, vilken i sin tur är kopplad till löneläget bland kassans medlemmar. På detta sätt innebär finansieringssystemet att lönehöjningar kan gå ut över hela medlemskol Medlemmarnas faktiska bidrag till försäkringens finansiering genom finansieringsavgiften uppgick till totalt . Enligt statistik från utbetalade arbetslöshetskassorna totalt som grundbelopp och inkomstrelaterad ersättning. föreslår en allmän arbetslöshetsförsäkring som finansieras med en försäkringspremie som relateras till månadslönen. Premien skall motsvara av ersättningsberättigade inkomster och vara avdragsgill vid inkomstbeskattningen. räknar med att premien skall inbringa vilket tillsammans med andra utgiftsminskningar skulle leda till lägre utgifter på området. - Utskottet kan konstatera att finansieringsmodellen har likheter med det system som beslutades av , då en lag antogs om allmän avgift för finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet. Avgiften skulle efter uppgå till av inkomsten och tas ut på inkomster upp till 7,5 basbelopp. Detta system var kopplat till förändringar i arbetslöshetsförsäkringen, som beslutades . De nya reglerna återställdes i huvudsak . förslag innebär att självfinansieringsgraden ökas till inom en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. På detta sätt skulle arbetslöshetens kostnader göras synligare. Den enskilde skulle kompenseras genom sänkt inkomstskatt. räknar partiet med minskade utgifter för försäkringen med mer än . Även vill ha en ökad självfinansieringsgrad, uttryckt som "ungefär 1/3 av premien". Detta skall motsvaras av en skattesänkning. På anslaget för arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd beräknar partiet ett drygt 11,7 miljarder lägre belopp . räknar med lägre utgifter som effekt av höjd medlemsavgift till i kombination med sänkt tak för ersättningsnivån till . räknar med besparingar även som följd av den samordning av olika försörjningsstöd som partiet föreslår. har flera invändningar mot den modell som förordar. Den slopade anknytningen till arbetslöshetskassan kan innebära ett minskat ansvar för att kostnaderna hålls nere; den nuvarande kopplingen till dagpenningnivån innebär indirekt ett ansvar för lönenivån inom kassans område. Förslaget är dessutom fördelningspolitiskt tveksamt bl.a. med hänsyn till avdragsrätten för avgiften. Av förslag framgår inte uttryckligen vad självfinansieringen skulle relateras till. Om det är fråga om faktiskt utbetald ersättning kan man till en början konstatera att denna blir känd först i efterhand som den av olika skäl kan vara svår att prognostisera. Utbetalningarna kan variera relativt kraftigt år beroende på konjunkturen och sammansättningen av de arbetslösa, vilket väcker frågan om premien skall fluktuera eller jämnas ut över tiden. Det framgår inte heller av partimo tion om egeninsatsen skall relateras till utgifterna för samtliga försäkrade eller för medlemmarna i en viss kassa eller för någon annan avgränsad grupp av försäkrade. Utskottet har också invändningar mot en så kraftig egeninsats som det kan bli fråga om särskilt i ett svagt arbetsmarknadsläge med hög arbetslöshet. Dessutom framstår systemet som administrativt krångligt. Alldeles oavsett detta ser utskottet det som orealistiskt att förändringarna skulle kunna genomföras så snabbt att de gav kraftiga utslag på budgeten , vilket tycks räkna med. Det nu framförda gäller i än högre grad förslag. Vad slutligen gäller förslag anser utskottet att detta skall avvisas redan med hänsyn till förslaget om sänkt tak för ersättningen. Detta skulle i praktiken innebära att stora grupper försäkrade inte skulle få en 80-procentig ersättningsnivå. Sammanfattningsvis anser utskottet att oppositionens budgetförslag i de nu berörda delarna bygger på förutsättningar som inte kan accepteras. Som framgått ovan anser utskottet att de bedömningar och antaganden som regeringens budgetförslag vilar på bör godtas trots de stora osäkerhetsfaktorerna. Utskottet vill avslutningsvis framhålla att det finns ett antal problem som måste uppmärksammas även om arbetsmarknaden skulle fortsätta att vara stabil. Trots de senaste årens starka arbetsmarknad finns det personer som har haft svårt att etablera sig. Sysselsättningsgraden bland de äldre måste öka ytterligare. Detsamma gäller funktionshindrade och utomnordiska grupper. Den regionala obalansen är fortfarande stor. Vissa regioner har hög arbetslöshet och låg sysselsättningsgrad. Arbetslösheten är stor bland personer med lägre utbildning. Deltidsarbetslösheten är fortfarande oacceptabelt hög. Antalet långtidsinskrivna har minskat , men personer med långa inskrivningstider är ändå alltför många. I slutet av hade 46 000 personer varit arbetslösa eller i program . Situationen ställer stora krav på arbetsmarknadspolitiken. Det handlar om att hålla vakanstiderna nere och att medverka till att arbetsgivarna kan rekrytera den personal som efterfrågas så att s.k. flaskhalsar undviks. Det handlar också om insatser för att förbättra förutsättningarna för dem med svag eller ingen anknytning alls till arbetsmarknaden. måste den allmänna beredskapen vara god inför risken av en försvagad arbetsmarknad med ökat tryck på arbetsmarknadspolitiken. Det kan bli nödvändigt att öka volymen arbetsmarknadspolitiska program för att förhindra en ökad öppen arbetslöshet. I sammanhanget finns det också skäl att framhålla betydelsen för hela arbetsmarknaden av en väl fungerande lönebildning. Oppositionens förslag utgår samtliga från betydligt lägre volymer arbetsmarknadspolitiska program, om än i olika grad. Detta förstärker bilden av att förslagen inte är realistiska. Dagens situation och osäkerheten om den framtida utvecklingen gör det ännu mer angeläget att ha en kraftfull beredskap för att uppnå sysselsättningsmålet . Allra sist vill utskottet betona att målet om full sysselsättning står kvar även om det på kortare sikt skulle bli nödvändigt att inrikta sig på insatser för att förhindra ökande arbetslöshet. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och Carlinge Wisberg (v). Utvecklingen på arbetsmarknaden m.m. (m+kd+c+fp) av (), (), (), (), (), (), () och () som anför följande. Den bild av svensk ekonomi som tecknas av regeringen i budgetpropositionen bygger bl.a. på information och antaganden som gjorts t.o.m. . Budgetpropositionen förhandlades således fram mellan regeringen och dess stödpartier före terrorattackerna i . Redan före terrorattackerna framstod regeringens bedömningar som väl optimistiska. bedömer vi dem som orealistiska. Regeringen medger att bedömningarna är osäkra men tar inte konsekvenserna av den osäkerheten. Den internationella konjunkturutvecklingen är nu ytterst svårbedömbar vilket inte minst illustreras av de olika slutsatser som dras av några av de mer kända konjunkturbedömarna , vilka reviderat sina konjunkturprognoser eller på annat sätt kommenterat konjunkturutvecklingen . Liksom majoriteten i utskottet konstaterar vi att prognoserna innefattar antaganden om lägre BNP-tillväxt än den regeringen utgått från. Också bedömningarna vad gäller utvecklingen av den öppna arbetslösheten är mer pessimistiska än regeringens. Bedömningen vad gäller den öppna arbetslösheten ligger i intervallet 3,9-4,. Då är en liten och öppen ekonomi är den internationella konjunkturutvecklingen viktig för svensk tillväxt, sysselsättning och lönebildning. Vi har sett tydliga tecken på en svagare internationell konjunkturutveckling än vad som tidigare förutspåtts. Den snabba och kraftiga nedgången i den för så viktiga telekomindustrin kan nämnas som ett oroande exempel. Den redan svaga konjunkturen har dämpats ytterligare . är dessvärre inte särskilt väl rustat inför en kommande lågkonjunktur. Enligt AMS månadsstatistik för september månad har den öppna arbetslösheten bland ungdomar ökat med inte mindre än 7 000 personer . Antalet nyanmälda platser vid arbetsförmedlingarna uppgick till drygt 32 000 vilket är 11 000 färre än och 9 000 färre än . Antalet deltagare i arbetsmarknadspolitiska program var ca 100 400 enligt AMS. Antalet varsel om uppsägning har ökat påtagligt och uppgick till 5 700, vilket är en fördubbling jämfört med . Vi är starkt oroade över att ungdomsarbetslösheten ökat liksom antalet varsel om uppsägning. En ökning av varslen innebär visserligen inte automatiskt att arbetslösheten kommer att öka. Däremot indikerar ett ökat antal varsel att sysselsättningen avtar. Minskningen av de nyanmälda platserna indikerar även den en svag sysselsättningsutveckling . Regeringen förutspår att den öppna arbetslösheten kommer att uppgå till som ett årsgenomsnitt. De faktiska siffrorna visar dock en betydligt högre arbetslöshet än så. Om man inkluderar även de latent arbetssökande, personer som deltar i arbetsmarknadspolitiska program och undersysselsatta visar SCB:s statistik från AKU-undersökningarna att det verkliga antalet arbetslösa personer uppgick till omkring 600 000 personer. Siffrorna fördelar sig enligt följande. Öppet arbetslösa 178 000 I arbetsmarknadspolitiska program 100 400 Latent arbetssökande 121 000 Trots de senaste årens högkonjunktur visar en jämförelse med läget att antalet sysselsatta är lägre än under konjunkturtoppen då. Antalet sysselsatta var som mest 4,5 miljoner år 1990 mot dagens 4,2 miljoner. Sysselsättningsgraden var som ett årsgenomsnitt medan den endast uppgår till strax . Den öppna arbetslösheten uppgick då till . Bara av arbetskraften deltog i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, att jämföras med dagens . Trots den höga arbetslösheten råder det brist på arbetskraft i vissa branscher och områden (t.ex. byggnadsbranschen och inom vård och omsorg). råder stora regionala olikheter. Den totala obalansen (dvs. öppet arbetslösa och deltagare i arbetsmarknadspolitiska program) var enligt AMS i medan den låg som lägst i på . Äldre, invandrare och personer med utländsk bakgrund och funktionshindrade har fortfarande en oacceptabelt låg sysselsättningsgrad och alltför höga arbetslöshetstal. Till detta kommer den dramatiska ökningen av antalet sjukskrivningar och förtidspensioner. Antalet sysselsatta ökade med 206 900 personer. ökade antalet sjukfrånvarande med 125 000. Det innebär att den faktiska sysselsättningen bara ökat från till . av sysselsättningsökningen motsvaras alltså av en ökning i sjukfrånvaron, se diagram nedan. Utvecklingen av det växande antalet sjukskrivna framstår alltmer som ett av de allvarligaste problemen på den svenska arbetsmarknaden. Enligt regeringens egen bedömning kommer den öppna arbetslösheten att öka mot slutet av kommande treårsperiod. Den svagare utvecklingen detta och riskerar att leda till att både den öppna arbetslösheten och den totala arbetslösheten ökar . Regeringen tar lätt på de varningstecken som arbetsmarknaden uppvisar. Vi är starkt kritiska till att regeringen och nu trots den dramatiska vändningen i förutsättningarna för den ekonomiska utvecklingen förhåller sig så passiva och inte tycks gör några egna bedömningar av behovet av revideringar av budgeten. Den osäkerhet som råder om den framtida ekonomiska utvecklingen manar oss till försiktighet. riskerar att drabbas hårt och det är absolut nödvändigt att ha beredskap för ett försämrat arbetsmarknadsläge med stigande arbetslöshet. En höjning av den öppna arbetslösheten ökar utgifterna under det statliga utgiftstaket med ca . En snabbt vikande ekonomi förvärrar en dåligt fungerande arbetsmarknad. Regeringen blundar för detta och vidtar inte de nödvändiga strukturella reformer och strategiska skattesänkningar som är nödvändiga för att ge den svenska ekonomin utvecklingskraft. Vi är övertygade om att en helt annan politik måste till för att komma till rätta med de strukturella problemen på arbetsmarknaden. Den ekonomiska politiken måste långsiktigt stärka incitamenten till företagande, arbete och utbildning. Skattesänkningar behövs på arbete, företagande och hus- Företagarnas villkor måste förbättras, en allmän avreglering måste genomföras, offentliga monopol slopas och socialförsäkringarna reformeras. Sammantaget är vi mycket oroade för utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden. Försämringar i ekonomin innebär ökningar i statens utgifter. Vi anser att det är angeläget att nu hålla utgifterna nere, och vi föreslår i våra olika partimotioner lägre ramar för utgiftsområdena 13 och 14 än regeringen. Ramar för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv (m) av (), (), () och () som anför följande. Vi moderater föreslår att ramen för utgiftsområde 13 bestäms till , och . Vi föreslår att en allmän arbetslöshetsförsäkring införs. Den bör vara en omställningsförsäkring och administreras av staten. Dagens fasta avgifter ersätts med en försäkringspremie vars storlek relateras till månadslönen. Premien skall vara av ersättningsberättigad inkomst och vara avdragsgill vid inkomstbeskattningen. Det överskott som finns i dagens a-kassor bör överföras till den nya försäkringen. Genom att införa en sådan premie räknar vi med att utgifterna under utgiftsområdet kan minska med och med åren 2003 respektive 2004. Förslaget om egenfinansiering av en ny arbetslöshetsförsäkring förutsätter att de skattesänkningar vi moderater föreslår i vår motion om den ekonomiska politiken, Fi291, genomförs. Vad gäller förmedlingsverksamhet anser vi att förmedling av arbete skall vara individuell och effektiv. Andra aktörer än staten skall kunna bedriva arbetsförmedlingsverksamhet. Lokala arbetsförmedlingar bör avknoppas från AMS. Rekryteringsföretag kan hjälpa nya grupper av arbetssökande. Specialistförmedlingar bör kunna växa fram och bemanningsföretagen vidga sina arbetsfält. Arbetsförmedling skall vara kostnadsfri för den som är arbetslös. En ny effektiv myndighet bör ersätta AMS. Den skall ansvara för att godtagbara förmedlingstjänster erbjuds över hela landet, administrera schabloniserade arbetsmarknadspolitiska stöd som flytt- och starta-eget-bidrag och fördela de medel som anslås över statsbudgeten för övriga insatser. Flera av de arbetsmarknadspolitiska programmen och aktivitetsgarantin bör slopas till förmån för mer individuellt inriktade insatser. Utbildning bör utgöra den dominerande insatsen. Sammantaget föreslår vi att utgiftsområdet minskas i förhållande till regeringens förslag med , med och med . Vi föreslår att ramen för utgiftsområde 14 bestäms till , och . Vi föreslår en delvis annan myndighetsstruktur än regeringen på utgiftsområdet. (JämO) och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) bör läggas samman med Ombudsmannen mot etnisk diskriminering och till en ombudsmannamyndighet. uppdrag begränsas och anslagna medel reduceras.