yttr · GP05BoU4y · 2002-01-01 00:00:00 — Regional samverkan och statlig länsförvaltning Till har beslutat bereda bostadsutskottet tillfälle att avge yttrande över proposition 2001/02:7 Regional samverkan och statlig länsförvaltning jämte eventuella motioner. behandlar i yttrandet förslagen i de delar de kan anses beröra utskottets beredningsområde. Det gäller främst förslagen avseende roll och uppgifter m.m. Utskottet behandlar dessutom de förslag som avser formerna för den regionala samverkan inom länen och fortsättningen av försöksverksamheten med regional ansvarsfördelning, dvs. frågor som har anknytning till länsstyrelsernas framtida roll och uppgifter. I yttrandet tillstyrker utskottet regeringens förslag om att det skall vara möjligt att i samtliga län införa ett kommunalt samverkansorgan för regional utveckling i länet. Utskottet ställer sig även bakom regeringsförslaget beträffande omfattningen och utformningen av den fortsatta försöksverksamheten i de nuvarande försökslänen. I fråga om försökslänens befogenheter inom ramen för de nya samverkansorganen pekar dock utskottet på vikten av att lagförslaget utformas så att försökslänen får de i jämförelse med övriga län vidgade befogenheter som avses. Samtliga behandlade motionsförslag avstyrks av utskottet. När det gäller de förslag i propositionen som avser länsstyrelserna tillstyrker utskottet såväl att regeringen skall utse styrelse som att försöksverksamheten med vidgad samordnad länsförvaltning i förlängs med . Motstående motionsförslag avstyrks. Även övriga motionsförslag avstyrks av utskottet. Det gäller bl.a. förslag om avveckling av landshövdingeämbetet och . Till yttrandet har fogats sex avvikande meningar (m), (v), (kd), (c), (fp) samt (mp). Formerna för regional samverkan Försöksverksamheten med ändrad regional ansvarsfördelning pågår en försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning i fyra län. De län som omfattas är , , och . För de tre förstnämnda länen leddes försöksverksamheten efter beslut av (prop. 1996/97:36, bet. 1996/97:KU4, rskr. 1996/97:77). Försöket utvidgades till att också omfatta det då bildade . Beslutet om utvidgning fattades i anslutning till beslut om att bilda det nya länet (prop. 1996/97:108, bet. 1996/97:BoU13, rskr. Försöksverksamheten regleras i en särskild försökslagstiftning, och den skall i samt-liga län pågå till utgången av . Regionala självstyrelseorgan är en samlingsbenämning för de olika organ som har övertagit de uppgifter som ingår i den ändrade ansvarsfördelningen enligt försökslagstiftningen. De fyra försökslänen arbetar med olika typer av representationssystem. län och tillämpar direktval, genom att i dessa län utgör det regionala självstyrelseorganet. För att markera att landstingen i de nybildade länen har regionala utvecklingsuppgifter får respektive betecknas regionfullmäktige. Motsvarande ändring av beteckning får även ske från till . Ett byte av beteckning innebär inte någon förändring i de befogenheter eller åtaganden har enligt lag eller annan författning. Genom försöksverksamheten tillförs landstingen i dessa län nya uppgifter avseende regional utveckling. I är kommunen och dess direktvalda fullmäktigeförsamling den instans som tagit över det regionala utvecklingsansvaret. har, , de uppgifter som i andra län åvilar . Förändringen innebär att nya uppgifter integrerats i den kommunala verksamheten. I län tillämpas en regionförbundsmodell där de folkvalda församlingarna i kommunerna och utser de politiska representanterna till förbundsfullmäktige. I förbundet finns funktioner som överförts dels från statliga organ, dels från länets kommunförbund och i den del som inte rör hälso- och sjukvård. Regeringen föreslår i propositionen att det i samtliga län skall vara möjligt att bilda ett kommunalt samverkansorgan för regional utveckling i länet. Ett samverkansorgan utgörs av ett kommunalförbund där samtliga kommuner är medlemmar och där även kan vara medlem. I län respektive kan utgöra samverkansorgan. I kan utgöra samverkansorgan. Regeringen gör bedömningen att ytterligare erfarenheter bör vinnas av en direktvald regional nivå och verksamheten bör här fortsätta ytterligare en mandatperiod och bli föremål för utvärdering. Samverkansorganet skall utarbeta program för länets utveckling och samordna utvecklingsinsatser i länet för genomförande av programmet. Det får befogenhet att besluta om länsplaner för regional infrastruktur samt rätt att besluta om vissa statliga medel för regional utveckling. I de nuvarande försökslänen får samverkansorganen även under nästa mandatperiod beslutanderätt över motsvarande regionalpolitiska medel som de beslutar om, i avvaktan på en utvärdering av det fortsatta försöket. Ett av samverkansorganet fastställt program för länets utveckling skall beaktas av alla statliga myndigheter som bedriver verksamhet i länet, t.ex. vid beslut om fördelning av statliga medel som har betydelse för den regionala utvecklingen i länet. Samverkansorganet avses få ansvaret för utveckling och förankring av tillväxtprogram för kommande programperiod. Regeringen avser att ta initiativ till en allmän översyn av uppgiftsfördelningen mellan staten, kommunerna och landstingen. I avvaktan på denna översyn och ytterligare erfarenheter från verksamheten i län och inleds inga ytterligare försök med direktvalda regionala organ. Den lagstiftning som reglerar försöksverksamheten med ändrad regional ansvarsfördelning i fyra län upphör vid utgången av . När det gäller finansieringen av de nya samverkansorganens verksamhet redovisar regeringen bedömningen att staten bör finansiera vissa administrationskostnader som hör samman med programarbete, hantering av regionala utvecklingsmedel, statliga krav på uppföljning och utvärdering samt sekretariat för arbetet med att utforma tillväxtprogram och beredning av strukturfondsansökningar. Propositionen i sin helhet avvisas i motionerna K11 (kd), K12 (kd) yrkande 1 samt K19 (mp) yrkande 1. Enligt motion K12 (kd) bör i stället det förslag genomföras som den () lagt fram i sitt betänkande Regionalt folkstyre och statlig länsförvaltning (SOU 2000:85) - yrkande 2. Kommitténs förslag innebär bl.a. att försöksverksamheten skall fortsätta . Därefter skall försöken enligt motionen permanentas - yrkande 4. Även i motion K19 (mp) förs fram alternativ till regeringens förslag. I motionen föreslås bl.a. att försöksverksamheten i enlighet med PARK:s förslag skall förlängas - yrkandena 2 och 3. Ett förslag med i princip samma innebörd förs också fram i den under allmänna motionstiden väckta motion K381 (mp) yrkande 12. I motionerna K7 (c) yrkande 1 samt K15 (fp) yrkande 1 yrkas avslag på propositionen med undantag av förslaget om att fortsätta försöksverksamheten med vidgad samordnad länsförvaltning i . Avslagsyrkandet i motion K15 (fp) omfattar inte heller förslaget om att upphäva lagen om val av ledamöter i länsstyrelses styrelse. Enligt motion K7 (c) bör i stället försöksverksamheten förlängas och dessutom utökas - yrkandena 2 och 3. I motion K15 (fp) förordas däremot endast en förlängning av nuvarande försöksverksamhet - yrkande 3. Förslagen i motionerna K8 (m), K13 (m) och K18 (v) bygger på förutsättningarna att samverkansorgan skall kunna bildas i alla län. Motionärerna delar däremot inte helt regeringens uppfattning om den fortsatta försöksverksamhetens omfattning. Förslagen i motionerna K8 (m) yrkande 1 samt K13 (m) innebär att försöksverksamheten bör fortsätta oförändrad och med tillämpning av nuvarande lagstiftning i län. Enligt motion K8 (m) yrkande 2 bör inte heller ingå i den försöksverksamhet som kommer att bedrivas med stöd av lagen om samverkansorgan. I motion K18 (v) föreslås dels att den nuvarande lagstiftningen skall förlängas så att försöksverksamheten kan fortgå oförändrad i samtliga försökslän - yrkande 1, dels att ytterligare län, som redan ansökt om detta, skall kunna ges rätt att påbörja en motsvarande försöksverksamhet - yrkande 4. Dessutom förordas i motionen att det framlagda lagförslaget om samverkansorgan skall förtydligas så att det av lagen klart framgår att de nuvarande försökslänen får en oförändrad beslutsrätt beträffande medel för regional utveckling - yrkande 3. I två under allmänna motionstiden väckta motioner föreslås att försöksverksamheten skall permanentas . Enligt motion K371 (c) yrkande 15 skall de pågående direktvalda regionförsöken i , och permanentas. Förslaget i motion K372 (fp) yrkande 1 omfattar däremot endast en permanentning av det pågående försöket i län. Frågan om finansieringen av de nya samverksansorganen tas upp i motion K16 (m). Enligt motionens yrkande 5 bör regeringen i budgetpropositionen , eller på annat sätt, ge tydliga anvisningar som så långt möjligt begränsar administrationskostnaderna för samverkansorganen, eftersom kostnaderna till en del kommer att finansieras av staten. Med anledning av vad som i proposition och motioner föreslagits om möjligheterna att inrätta samverkansorgan och omfattningen m.m. av den fortsatta försöksverksamheten vill utskottet anföra följande. Det förslag som läggs fram genom propositionen innebär att det i samtliga län kan bildas samverkansorgan som tar över en del av de uppgifter och det ansvar som länsstyrelserna har. Utskottet delar uppfattningen att länen bör ges denna möjlighet. Denna fråga kan dock inte ses skild från frågan om i vilken omfattning och med vilken inriktning den nuvarande försöksverksamheten bör fortgå. När det gäller den nu pågående försöksverksamheten är innebörden av regeringens förslag att försöken kan fortsätta i , , och , och då med stöd av den nya lagen om samverkansorgan. Förslag om att inskränka den fortsatta försöksverksamheten genom att inte låta ingå i den förs fram i en motion. Utskottet delar inte denna uppfattning. Försöksverksamheten har tillkommit för att erfarenheter skall vinnas av hur det regionala ansvaret kan fördelas mellan och andra regionala organ. En förutsättning för att tillräckliga erfarenheter skall kunna vinnas är bl.a. att försöken pågår under en tillräckligt och att de har en tillräcklig omfattning. Det är mot den bakgrunden värdefullt att försöksverksamheten nu kan fortgå med i huvudsak oförändrat innehåll i samtliga försökslän. Genom att den fortsatta försöksverksamheten sker inom ramen för den nya samverkanslagen ges den också en något annorlunda utformning . Samverkansorganen erhåller i förhållande till vad försökslänen har inskränkta befogenheter att besluta om användningen av medel. Regeringen anser dock att de nuvarande försökslänen under nästkommande mandatperiod skall ha större befogenheter än övriga samverkansorgan. De skall till skillnad från övriga samverkansorgan t.ex. kunna besluta om företagsstöd. Gemensamt för alla samverkansorgan är att befogenheterna att besluta om fördelning av statsbidrag till regionala kulturinstitutioner upphör. Utskottet delar uppfattningen att försökslänen bör ha större befogenheter än övriga län. Den fråga som, mot denna bakgrund, kan ställas är om det lagförslag som regeringen nu lagt fram ger utrymme för en fortsatt försöksverksamhet av den omfattning som beskrivs i motivtexten. Utskottet har bl.a. uppmärksammat att samverkansorganens rätt att besluta om användningen av vissa statliga medel beskrivs något annorlunda i försökslagen än i den nya lagen om samverkansorgan. I försökslagen anges att beslutanderätten avser "regionalpolitiska och andra utvecklingsmedel", medan det i regeringens lagförslag anges att den omfattar "vissa statliga medel för regional utveckling". Enligt utskottets mening kan det mot den nu beskrivna bakgrunden finnas anledning att överväga om en justering av lagförslaget erfordras för att försökslänen skall kunna få de befogenheter som uppenbarligen avsetts. Med det nu anförda ställer sig utskottet bakom regeringens förslag. Motstående motionsyrkanden avstyrks. I propositionen behandlar regeringen också vissa frågor om roll, uppgifter och organisation. En utgångspunkt för regeringens ställningstaganden är att staten behöver en stark och kompetent statlig länsförvaltning för att hantera de statliga uppgifter som inte kan eller bör skötas på central nivå och som är av stor betydelse för ett nationellt agerande. Det finns enligt rege ringen också goda möjligheter att utveckla i den önskade riktningen. De bedömningar regeringen mot denna bakgrund redovisar innebär bl.a. att skall ges en tydligare roll som förvaltningsmyndighet på regional nivå, ett ökat samordningsansvar på det statliga området samt en markerad roll som kunskapsorganisation och organ för tillsyn, uppföljning och utvärdering. Sammanfattningsvis innebär regeringens bedömningar att konsekvent bör användas för statliga förvaltningsuppgifter som inte kan eller bör skötas på central nivå. Där det är lämpligt bör statliga regionala verksamheter inordnas i . roll skall stärkas när det gäller tillsyn, uppföljning och utvärdering. I motion K8 (m) yrkande 3 begärs en översyn av roll och uppgifter. Det finns enligt motionen ett behov av att renodla verksamhet ytterligare. Översynen bör därför inriktas på vilka uppgifter som bör ligga på länstyrelsen. Regeringen aviserar i propositionen sin avsikt att initiera en samlad översyn av styrningen av verksamhet och ansvarsfördelningen i förhållande till andra statliga myndigheter. En översyn som i allt väsentligt svarar mot förslaget i motionen torde därmed komma till stånd utan att gör ett särskilt tillkännagivande om detta. Länsstyrelsereformen innebar bl.a. att försågs med en lekmannastyrelse som utses av . Regeringen föreslår i propositionen att nuvarande, av utsedda, styrelser avvecklas när deras mandatperiod går ut. Regeringen avser i stället att själv utse styrelse . Enligt förslaget bör en förvaltningsmyndighet med så många olika och viktiga uppgifter ha en styrelse för att främst tillgodose insynskraven i verksamheten. Det är viktigt att regeringen bär det fulla politiska ansvaret för verksamhet. Ledamöterna i styrelsen bör därför utses av regeringen. uttalas att styrelsen bör vara mindre än för att få en effektiv ledning av verksamheten. Regeringens förslag i denna del omfattas även det av avslagsyrkandena i motionerna K7 (c) yrkande 1, K11 (kd), K12 (kd) yrkande 1 samt K19 (mp) yrkande 1. verksamhet är enligt motion K16 (m) bl.a. att omsätta politiska beslut. Det är enligt motionen därför högst rimligt att styrelsen avspeglar den politiska majoritet som finns i länet. Styrelsen bör därför även fortsättningsvis utses på samma sätt som - yrkande 8. I motion K18 (v) lämnas två alternativa förslag till hur styrelse bör utses. I det fall dagens försökslagstiftning förlängs bör regeringen utse styrelse i försökslänen och i övriga län - yrkande 5. någon förlängning inte kommer till stånd bör i stället utse styrelsen i samtliga län - yrkande 6. Förslaget om att regeringen skall utse styrelse är bl.a. avsett att klargöra att det är regeringen som har det fulla politiska och verksamhetsmässiga ansvaret för verksamhet. Det ligger enligt utskottets mening ett betydande värde i att ledningsansvaret på detta sätt läggs fast. Mot den föreslagna ordningen kan invändas att den skulle kunna leda till att den lokala förankringen går förlorad. I propositionen uttalar dock regeringen att de som i styrelse skall företräda de allmänna intressena bör vara väl förtrogna med länets förhållanden. Det innebär att styrelse även fortsättningsvis kan förutsättas få en god lokal förankring. Regeringens förslag tillstyrks med hänvisning härtill. Samtliga motionsförslag avstyrks. Vidgad samordnad länsförvaltning på I propositionen föreslås också att den försöksverksamhet som pågår enligt lagen (1997:1144) om försöksverksamhet med vidgad samordnad länsförvaltning i skall förlängas , dvs. till utgången av . Försöksverksamheten syftar till att få erfarenheter av huruvida traditionellt sektorsstyrda verksamheter kan bedrivas inom ramen för en samordnad länsförvaltning på . har en särställning som region genom sitt begränsade befolkningsunderlag och sin geografiska avgränsning. Vikten av att behålla vissa myndighetsfunktioner på har varit en av utgångspunkterna för beslutet att förlägga försöksverksamheten med vidgad samordnad länsförvaltning till . Försöksverksamheten i denna del har ingen annan koppling till försöksverksamheten med ändrad regional ansvarsfördelning än att den sammanfaller i tiden, och den bör enligt regeringen därför behandlas som ett sätt för staten att pröva alternativa organisationsformer. Regeringens förslag beträffande fortsatta försök på har inte mött andra invändningar än att det omfattas av de förslag om avslag på propositionen i sin helhet som förs fram i motionerna K11 (kd), K12 (kd) yrkande 1 samt K19 (mp) yrkande 1. Den särställning som har som region med sitt begränsade befolkningsunderlag och sin geografiska avgränsning motiverar enligt utskottets mening att den pågående försöksverksamheten med vidgad samordnad länsförvaltning förlängs med . Utskottet tillstyrker regeringens förslag. Motstående motionsförslag avstyrks. Övriga frågor avseende länsstyrelserna Utskottet behandlar i detta avsnitt två motioner från allmänna motionstiden som bl.a. avser landshövdingeämbetet. Målsättningen är enligt motion K371 (c) att hela skall bestå av regioner med självstyre som kan ta över statens regionala uppgifter. Vid en sådan utveckling bör såväl landshövdingeämbetet som länsstyrelserna i sin nuvarande form avvecklas - yrkande 17. Även förslaget i motion K381 (mp) yrkande 13 innebär att landshövdingeämbetet bör avvecklas, men bara i försökslänen. Utskottet delar inte motionärernas syn på hur länsstyrelserna bör ledas. Oavsett om det är fråga om samtliga länsstyrelser eller enbart om länsstyrelserna i försökslänen finns det ingen anledning att frångå dagens ledningsstruktur. Det bör också påpekas att när staten utser styrelse kommer detta att innebära att större tydlighet skapas kring och därmed också landshövdingens roll. När det gäller förslaget om att avveckla länsstyrelserna kan utskottet konstatera att de förutsättningar som ställs upp i motionen för att en avveckling skall kunna ske inte är för handen. Utskottet delar inte heller av principiella skäl uppfattningen att länsstyrelserna bör avvecklas. Motionerna avstyrks med hänvisning till det nu anförda. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (-), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). (), (-), () och () anser: Formerna för regional samverkan Det är vår principiella uppfattning att samhällsorganisationen inte bör bestå av fler än två nivåer med direktval och beskattningsrätt. Det är också mot den bakgrunden som vi tidigare motsatt oss att det införs regionala självstyrelseorgan, eftersom det skulle innebära att en ny politisk, och kommunerna överordnad, nivå skulle tillskapas. Den enda del av landet där det kan finnas förutsättningar för ett sådant organ är . Med hänvisning till de historiska och regionala förhållandena har vi också tidigare ställt oss positiva till att ett regionförbund på försök bildats i det nya län. Utvärderingar av försöken har visat att den demokratiska förankringen är mindre god. Det framgår bl.a. av bristen på medborgarintresse för den regionala utvecklingsplaneringen. Förhoppningarna om en vitalisering av partipolitiken har heller inte infriats. Det uteblivna folkliga stödet för regionförsöken är en besvärande omständighet. I har man startat ett intensivt arbete med att föra en dialog med berörda kommuner, näringsliv, universitet och högskolor. På detta sätt utvecklar man ytterligare den regionala identiteten. En verklig regional identitet byggs upp underifrån, genom samarbete inom bl.a. näringsliv, utbildning och kultur. Därför kan vi inte ställa oss bakom förslaget att den nuvarande försökslagstiftningen skall upphöra vid utgången av , såvitt gäller län. Försöksverksamheten bör fortgå enligt det regelverk som gällde då verksamheten inleddes. Det innebär att försöket i län bör fortsätta i oförändrad form t.o.m. utgången av . Enligt den ordning för regional samverkan som föreslås skall kommuner och landsting ges möjlighet att bilda samverkansorgan i form av ett kommunalförbund. Förutsättningen är att samtliga kommuner i länet deltar. Vi kan ställa oss bakom ett sådant förslag just därför att det bygger på frivillighet. Därför kan vi inte ställa oss bakom förslaget att den nuvarande försökslagstiftningen skall upphöra vid utgången av , såvitt gäller län. Försöksverksamheten bör fortgå enligt det regelverk som gällde då verksamheten inleddes. Det innebär att försöket i län bör fortsätta i oförändrad form t.o.m. utgången av . När det gäller motsätter vi oss även fortsatta försök enligt förslaget till samverkansorgan. Erfarenheterna visar att försöket i inte fallit väl ut och att försöksordningen inte har den förankring som finns i län. Vi anser i stället att kommunerna i skall få samma möjlighet som kommuner i övriga län att sluta sig samman i frivilliga samverkansorgan. Vi instämmer i den uppfattning som kommer till uttryck i propositionen, att det finns behov av en samlad och långsiktig översyn av uppgifts- och ansvarsfördelningen mellan de olika nivåerna i samhället. Det är en fråga av principiell betydelse som bör utredas noggrant. Utgångspunkten bör bl.a. vara att landstingen efterhand bör avvecklas som politisk nivå. Regeringen anför att en sammanhållen och effektiv statlig länsförvaltning är ett prioriterat intresse vid organisering av den regionala statsförvaltningen. Det är viktigt att länsstyrelsernas ansvar för samordning av de statliga insatserna i det regionala utvecklingsarbetet vidareutvecklas och preciseras. Länsstyrelsernas roll föreslås stärkas när det gäller tillsyn, uppföljning och utvärdering. Vi delar regeringens uppfattning att det är angeläget med en effektiv statlig länsförvaltning och att det därför bör genomföras en översyn av länsstyrelsernas roll och uppgifter. Av propositionen framgår inte klart vilket uppföljningsansvar länsstyrelserna skall ha i län med samverkansorgan. Detta bör preciseras närmare. Det finns ett behov av att renodla länsstyrelsernas verksamhet ytterligare. Regeringen bör därför omgående tillsätta en utredning vars uppgift skall vara att se över vilka uppgifter länsstyrelserna egentligen skall ha. () och () anser: Formerna för regional samverkan Det finns enligt vår mening en rad starka skäl som talar för att den regionala nivån måste stärkas. En stark regional nivå ökar den politiska tydligheten, förbättrar den regionala demokratin och möjliggör en regional mobilisering. Dessutom vitaliseras engagemanget bland förtroendevalda och regioninvånarna så att det ökande avståndet mellan politiken och människors vardag motverkas. Den politiska tydligheten och möjligheten att utkräva politiskt ansvar blir störst om ett direktvalt regionfullmäktige väljs som högsta beslutande organ. Ett regionfullmäktige innebär inte någon utökad organisation, utan är en omfördelning av ansvar, resurser och kompetens. Det är heller inget överorgan till kommunerna, utan en nödvändig komplettering av en regional demokrati. Inom försöksverksamhetens ram finns även självstyrelseorgan som valts indirekt. Där begränsas möjligheterna för medborgarna att utkräva politiskt ansvar, vilket gör den modellen mindre demokratisk. De förslag som regeringen nu presenterar har inte en utformning som leder till ökad regional demokrati. I stället tycks förslagen syfta till att stärka det centrala statliga inflytandet i regionerna. Det är ingen önskvärd utveckling. vill därför ha en fortsatt försöksverksamhet som ger självstyrelseorganen makt att bestämma i de frågor som berör regionens utveckling. Ytterligare försöksverksamhet bör inrättas, företrädesvis i en region i norra . En möjlighet att påbörja ytterligare försök utifrån de ansökningar som inkommit bör därför öppnas. Självstyrelseorganen bör få bestämma över fördelningen av bl.a. regionala projektmedel och EU-stöd. Den övergripande målsättningen måste vara att fördjupa den lokala och regionala demokratin.