yttr · GP05SoU2y · 2002-01-01 00:00:00 — Partnerskap och adoption Till lagutskottet har beslutat bereda socialutskottet tillfälle att avge yttrande över proposition 2001/02:123 Partnerskap och adoption jämte de med anledning av propositionen väckta motionerna. I propositionen föreslår regeringen att registrerade partner skall ges möj-lighet att prövas som adoptivföräldrar. Det skulle innebära att två partner gemensamt kan adoptera ett barn och att en partner kan adoptera den andra partnerns barn. Vidare föreslås att registrerade partner och homosexuella sambor skall kunna utses att som särskilt förordnade vårdnadshavare gemensamt utöva vårdnaden om ett barn. Propositionen innehåller även ett förslag om tillfällig föräldrapenning till homosexuella sambor. För att de föreslagna lagändringarna om adoption skall kunna genom-föras föreslås att europeiska konvention om adoption av barn sägs upp. Eftersom det inte går att bestämt säga när uppsägningen av konvention kan träda i kraft, föreslår regeringen att lagändringarna träder i kraft den dag regeringen bestämmer. , som uppvaktats av barnpsykiatern , begränsar sitt yttrande till att avse förslagen att registrerade partner skall kunna prövas som adoptivföräldrar och att registrerade partner och homosexuella sambor skall kunna utses gemensamt till särskilt förordnade vårdnadshavare. Yttrandet i denna del omfattar även motionerna L17 (m), L19 (s), L20 (s), L22 (m) yrkandena 1 och 2, L23 (m), L24 (fp), L25 (kd, m, c) samt L26 (kd) yrkandena 1-7. yttrar sig vidare över motion L21 (v) yrkandena 1 och 4 om kravet på manliga och kvinnliga förebilder utanför adoptionsrelationen respektive om socialnämndens s.k. hemutredningar i adoptionsärenden. Bestämmelser om adoption finns i 4 kap. . En adoption innebär att barnet i rättsligt hänseende betraktas som adop-tantens barn och inte som barn till sina biologiska föräldrar. För adoption krävs tillstånd av domstol. Bedömningen utgår från principen om barnets bästa. Domstolen får således ge sitt tillstånd endast om adoptionen är till fördel för barnet. Dessutom krävs att den som vill adoptera barnet har uppfostrat det eller vill uppfostra det eller att det annars med hänsyn till det personliga förhållandet mellan sökanden och barnet finns särskild anledning till adoptionen (4 kap. 6 §). En adoption kräver som regel samtycke av barnet. Är barnet under , krävs normalt samtycke också av barnets föräldrar. Innan domstolen beslutar skall yttrande in-hämtas från socialnämnden. När det gäller internationella adoptioner krävs i vissa fall medgivande från socialnämnden. Finns det redan när barnet tas emot ett adoptionsbeslut som gäller här i landet, behövs inget sådant medgivande från socialnämnden. Om det däremot är fråga om att ta emot ett barn i syfte att sedan adoptera det, skall medgivande inhämtas. I fall barnet har hemvist utomlands, skall medgivandet dessutom inhämtas innan barnet lämnar landet. skall utreda förhållandena i det enskilda hemmet och förutsättningarna för vård där (s.k. hemutredning). Medgivande får lämnas endast om den som vill adoptera har tillfredsställande kunskaper om barn och barns behov och har blivit informerad om den planerade adoptionens innebörd. Medgivandet upphör att gälla om barnet inte har tagits emot i hemmet från det att medgivandet lämnades (6 kap. 12 § socialtjänstlagen (2001:453)). Makar får adoptera gemensamt och den ena maken får också adoptera den andre makens biologiska eller adopterade barn (s.k. styvbarnsadoption). Registrerade partner däremot får varken gemensamt eller var för sig adoptera barn, inte heller i form av styvbarnsadoption. Det finns däremot inget hinder uppställt i lag för en homosexuell person som inte är partner i ett registrerat partnerskap att adoptera. I rättspraxis har efter sakkunnigutlåtanden dock ansetts att utländska adoptivbarn har en i psykologiskt hänseende svårare situation än andra barn och att risken för psykiska störningar hos barnet blir oacceptabelt stora om man till detta lägger den psykiska påfrestning det innebär att växa upp med en homosexuell adoptivförälder (se rättsfallet RÅ 1993 ref. 102). I propositionen redovisas vad som gäller i andra jämförbara länder rörande möjligheterna för registrerade partner att adoptera. I och får en registrerad partner styvbarnsadoptera den andra partnerns barn, om inte barnet är adopterat från utlandet. I är styvbarnsadoption möjlig för registrerade partner. När det gäller barn som har adopterats från ett annat land är en förutsättning dock att en sådan styvbarnsadoption tillåts i det landet. I är såväl gemensam adoption som styv-barnsadoption tillåten i homosexuella parförhållanden men endast beträf-fande barn som har hemvist i . Begränsningen i neder-ländsk rätt är motiverad av att man i flera andra länder föredrar att lämna barn till makar och att om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner har begränsats till adop-tioner som görs av makar och av en person ensam. Med hänsyn till de internationella relationerna ansågs det inte tillrådligt att främja mellan-statliga adoptioner till två personer av samma kön. Begränsningen till styvbarnsadoptioner i norsk rätt har motiverats av liknande skäl. Det är inte känt vilka närmare överväganden som har gjorts i och . Vid bedömningen av om det finns skäl att upprätthålla skillnaden mellan makar och registrerade partner avseende möjligheten att adoptera bör enligt regeringen utgångspunkten vara att lagstiftaren så långt som möjligt är neutral mellan äktenskap och partnerskap när det gäller samlevnadsformernas rättsverkningar. Registrerade partner bör i lagen uteslutas som adoptanter endast om de på ett mera generellt plan inte kan anses uppfylla de krav som ställs på adoptivföräldrar. Om registrerade partner tillåts adoptera måste däremot samma krav på individuell lämplighet och prövning av denna ställas också på sådana par. En ändring av gällande regler bör vidare vara sakligt motiverad utifrån principen om barnets bästa. Principen om barnets bästa är enligt regeringen väl förankrad i svensk rätt och kommer även till uttryck i . Enligt skall barnets bästa komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller av privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ (artikel 3). Principen om barnets bästa skall tillämpas på alla områden och gäller också i lagstiftningsarbetet. Konventionen kräver inte att barnets bästa skall vara utslagsgivande, men barnets bästa skall finnas med och väga tungt i vågskålen när åtgärder som rör barn vidtas. När det gäller adoption ställer konventionen strängare krav. Konventionsstaterna skall säkerställa att barnets bästa främst beaktas (artikel 21). Detta har ansetts innebära att inga andra intressen, vare sig ekonomiska, politiska eller adoptanternas intressen, får ta över eller jämställas med barnets. Bestämmelser kan vara i strid med konventionen om de t.ex. är inflexibla när det gäller omständigheter som hänför sig till adoptivföräldrarna eller adoptivbarnen. Förslagen i propositionen om adoption och vårdnad grundar sig på förslagen från Kommittén om barn i homosexuella familjer (2001:10). I propositionen hänvisas till den forskning rörande barns förhållanden i homosexuella familjer som kommittén tagit del av. Regeringen redovisar även de kompletterande studier som kommittén låtit göra. I propositionen upplyses att många av remissinstanserna kritiserat forskningsunderlaget och menat att man inte kan dra några generella slutsatser av det. Regeringen instämmer i att forskningsunderlaget har vissa brister och att det måste bedömas med försiktighet. Det hänger inte minst samman med att gruppen homosexuella är en s.k. dold population, vilket innebär att det är praktiskt taget omöjligt att göra ett slumpmässigt urval som sedan undersöks. Som flera remissinstanser framhåller saknas det undersökningar av barn som har adopterats av homosexuella, och många av barnen i undersökningarna har inte bott i en homosexuell familje-bildning under hela sin uppväxt. Kommittén konstaterar dock att studierna har utförts i enlighet med de undersöknings- och urvalsmetoder som är vedertagna för dolda populationer, och studierna synes enligt regeringen även i övrigt uppfylla de vetenskapliga krav som ställs på sådan forskning för att den skall godtas som tillförlitlig. Enligt regeringens mening ger forskningen underlag för bedömningen även om forskningsresultaten alltså inte är fullt ut generaliserbara. Regeringen anför att forskningen för det första visar att adopterade barn kan vara särskilt sårbara på grund av sin bakgrund. Ett barn som överges och lämnas bort för adoption gör en betydande känslomässig förlust. Barnets erfarenhet av separationen lever kvar och kan komma till uttryck i livet som är särskilt känsliga, t.ex. i puberteten eller vid en skilsmässa i familjen. Barnet måste vid olika tillfällen i livet ägna energi åt att bearbeta att han eller hon har blivit övergiven, kommer från en annan miljö och kanske har ett annorlunda utseende. De allra flesta adoptiv-barn kan förhålla sig till sin bakgrund utan att den psykiska hälsan påverkas. Studier har dock visat en överrepresentation av adoptivbarn inom barn- och ungdomspsykiatrin samt vad gäller placeringar vid hem för dygnsvård. Enligt regeringen står det tämligen klart att utlandsfödda adoptivbarn kan ha särskilda problem under uppväxten. Regeringen framhåller vikten av att adoptivföräldrarna stöttar och hjälper barnet. Om ett adoptivbarn växer upp i en trygg och kärleksfull familj där föräldrarna stödjer barnets sökande efter svar på frågor om sin bakgrund och adoptionen, har barnet goda möjligheter att hantera de konflikter och kriser som kan uppkomma, anförs det. Enligt regeringens mening finns det inte skäl att anta något annat än att registrerade partner allmänt sett skulle kunna tillgodose de särskilda behov av omsorg som adoptivbarn har på grund av sin bakgrund. Forskningen visar inga skillnader jämfört med makar i fråga om förmågan att ge barn praktisk och känslomässig omsorg och omvårdnad. Man har inte heller funnit några skillnader när det gäller barnens könsutveckling eller psykologiska och sociala utveckling. Regeringen berör därefter frågan om det skulle innebära en alltför stor psykisk påfrestning för ett adoptivbarn att växa upp i en familj där de vuxna är registrerade partner. Många remissinstanser befarar att det skulle innebära en stor risk för psykisk ohälsa om barnet förutom sitt annorlunda ursprung även skulle bli tvunget att hantera familjens särskilda situation. Regeringen konstaterar att man i de undersökningar som kommittén tagit del av har funnit att vissa barn upplever en homosexuell familje-situation som ett problem när det gäller förhållandet till kamraterna, inte minst under de tidiga tonåren. Regeringen anser att den oro som vissa barn kan känna måste uppmärksammas men att det också är viktigt att notera att de allra flesta av barnen inte har känt någon oro på grund av föräldrarnas homosexualitet. Flertalet av de barn som har upplevt homosexualiteten som besvärlig påpekar att svårigheterna har gått över och att rädslan för att vara annorlunda dämpas . Forskningen talar för att om det finns starka positiva känslomässiga band mellan barnet och de vuxna finns det som regel goda förutsättningar att hantera frågor som rör familjens speciella situation. En annan slutsats som kan dras är att det är angeläget att de vuxna är öppna om sitt förhållande och att familjesituationen inte är omgärdad med förbud och hemligheter. Regeringen påpekar att forskningen om barn som växer upp med homosexuella vuxna inte specifikt rör adopterade barn, vilket inne-bär en viss osäkerhet. Sammantaget gör regeringen ändå bedömningen att den erfarenhet som finns om adopterade barn och om barn som växer upp med homosexuella vuxna med tillräcklig säkerhet talar för att registrerade partner kan klara av att hantera den känsliga situation som adopterade barn kan befinna sig i på grund av partnernas homosexualitet. När det gäller omgivningens syn bör också tilläggas att man i , i synnerhet bland yngre personer, har ett alltmer fördomsfritt förhållnings-sätt mot homosexuella. Det pågår en betydande förändring i positiv riktning i inställningen till att ha en homosexuell person som vän, granne eller arbetskamrat, anförs det. Regeringen framhåller att utgångspunkten för lagstiftningen om vårdnad, boende och umgänge är att ett barn behöver nära kontakt med både sin far och sin mor. En adoption leder dock normalt till att kontakten mellan barnet och dess biologiska föräld-rar bryts och att adoptivföräldrarna övertar de biologiska föräldrarnas roll när det gäller omvårdnaden och fostran. I den mån barnet inte växer upp med adoptivföräldrar av olika kön, är det viktigt att barnet har tillgång till en manlig och en kvinnlig förebild, dvs. en man eller en kvinna utanför adoptionsrelationen som har en tillräckligt nära kontakt med barnet och som kan vara en god förebild. Undersökningsresultaten ger enligt regeringen vid handen att registrerade partner allmänt sett kan erbjuda en god uppväxtmiljö i det avseendet. Regeringen gör bedömningen att det skulle vara till barnens bästa om det fanns möjlighet till styvbarnsadoption i registrerade partnerskap, dvs. att en partner adopterar den andre partnerns biologiska eller adopterade barn. En styvbarnsadoption kan i vissa fall innebära fördelar för ett barn, särskilt när faderskapet inte är fastställt eller när barnet tidigare är adopterat av en ensamstående. Adoptionen kan öka barnets ekonomiska, sociala och rättsliga trygghet, inte bara familjen lever tillsammans utan också ifall de vuxna skulle separera eller styvföräldern avlida. Adoptionen medför bl.a. att barnet får rätt till underhåll från styvföräldern och arvsrätt efter denne och dennes släktingar. De skäl som kan tala för styvbarnsadoption gör sig gällande i lika hög grad i partnerskap som i äktenskap. Visserligen skulle tryggheten delvis kunna uppnås genom andra åtgärder, t.ex. upprättande av testamente, men regeringen anser att det skulle vara värdefullt om det fanns möjlighet till en mera generell trygghet i dessa fall. Regeringen anser inte att det föreligger skäl att begränsa möjligheterna att adoptera till partnerns biologiska barn och hänvisar därvid till vad som ovan anförs om partners förmåga att hantera adoptivbarns särskilda svårigheter. Det finns inte heller anledning att i lagen kräva t.ex. att barnet skall ha vistats i . Regeringen anser vidare att registrerade partner skall kunna adoptera gemensamt, vilket i praktiken innebär att de ges möjlighet att adoptera barn från andra länder. Regeringen hänvisar till sin tidigare redovisade bedömning att det inte finns något som talar för att registrerade partner allmänt sett inte skulle kunna tillgodose de särskilda behov som utländska adoptivbarn har. Om inte bara makar utan även partner kunde adoptera gemensamt, skulle fler lämpliga adoptiv-föräldrar finnas tillgängliga som kan erbjuda trygghet, vilket i och för sig ligger i barnens bästa. Emellertid måste också beaktas vad som kan antas vara andra länders inställ-ning. Regeringen anför att ett stort antal remissinstanser motsätter sig kommitténs förslag med hänvisning till att det i många ursprungsländer finns en negativ syn på homosexuella som adoptanter. Remissinstanserna befarar att en möjlighet till adoption för partner därför kan leda till att länderna blir misstänksamma mot som mottagarland och att det kan bli svårare för makar och ensamstående att adoptera. Regeringen redovisar resultatet av den undersökning som kommittén gjort bland de 25 ursprungsländer som lämnar flest barn för adoption till . Av undersökningen drar regeringen för det första den slutsatsen att de ursprungs-länder som svenska adoptionsorganisationer samarbetar med inte annat än undantagsvis kommer att acceptera registrerade partner som adoptanter . Lagrådet har ifrågasatt lämpligheten av att genomföra en lagstiftning som i detta hänseende inte kan förväntas få något praktiskt genomslag. I många länder håller dock attityden till homosexuella på att ändras i positiv riktning, och det kan tänkas att det finns andra, nya länder som skulle kunna bli aktuella som ursprungsländer. Mot den bakgrunden anser regeringen att det förhållandet att en lagändring sålunda skulle få en begränsad effekt inte i sig bör hindra att den genomförs om den annars är motiverad. Enligt regeringen talar kommitténs undersökning vidare för att svenska regler om adoption för partner inte generellt skulle påverka makars möjlighet att adoptera. Endast ett ursprungsland svarade att en sådan risk finns medan nio av de tillfrågade länderna svarade att det inte finns någon risk för makars adoptionsmöjlighet. Regeringen framhåller att det dock finns en risk för att en del enskilda adoptionsorganisationer och barnhem blir tveksamma mot adoptanter från och kanske temporärt stoppar adoptioner hit. Risken kan antas vara större för att ursprungsländerna blir mer restriktiva när det gäller ensamstående adoptanter. En ensamstående homosexuell adoptant kan ju senare ingå partnerskap och den andra partnern styvbarnsadoptera barnet. Enligt regeringens bedömning är risken för negativa konsekvenser för makar och ensamstående emellertid inte så stor att den bör hindra att det införs en möjlighet för registrerade partner till gemensam adoption också från utlandet. Avslutningsvis gör regeringen bedömningen att det ligger i barnens bästa att registrerade partner kan adoptera och att det inte är motiverat att i lagen upprätthålla ett generellt hinder mot adoption. Naturligtvis krävs det att adoptionen i det enskilda fallet är till fördel för barnet och att lagens övriga krav är uppfyllda. När det gäller prövningen av de sökandes lämplighet att adoptera är det av grundläggande betydelse att förhållandet är seriöst och stabilt och att sökandena är mogna och ansvarskännande. För barnets identitetsutveck-ling är det enligt regeringen viktigt att barnet får möjlighet till ett naturligt umgänge med personer av båda könen och att barnet kan erbjudas en varaktig och god manlig och kvinnlig förebild i sin närhet. I NIA:s anges att det är de sökandes samlade förutsättningar som skall bedömas i varje enskilt ärende, bl.a. de sökandes ålder, språk, tidigare och nuvarande förhållan-den, relationer till släkt och omgivning, personlighet samt kunskap om och erfarenhet av barn. För sökande som är registrerade partner kan det enligt regeringen därutöver behöva tas vissa särskilda hänsyn. En öppen kommunikation mellan barnet och föräldrarna om familjesituationen och de konflikter som kan uppstå till följd av den är avgörande för hur barnets psykologiska och sociala livsvillkor utvecklas. Det bör därför finnas öppenhet kring partnerskapet, och familjesituationen bör inte vara om-gärdad med förbud och hemligheter. Partnerna bör kunna hantera om-givningens attityder, ha beredskap att möta barnets tankar om familjen och ha en positiv inställning till det motsatta könet, anförs det. Sökandens nätverk och möjligheten att erbjuda barnet goda och varaktiga manliga och kvinnliga förebilder är en naturlig del i den helhetsbedömning som skall göras. Det gäller när ensamstående adopterar och har av regeringen inte bedömts behöva framgå av lagtexten. Med hänsyn framför allt till den risk som lagändringen kan innebära för makars och ensamståendes möjlighet att adoptera från andra länder avser regeringen att ge berörda myndigheter i uppdrag att kontinuerligt följa upp konsekvenserna av lagändringen. Därvid skall undersökas ursprungsländernas reaktion och utvecklingen när det gäller internationella adoptioner liksom förhållandena för de barn som adopteras. Förslag skall lämnas på de åtgärder som kan visa sig motiverade. En första rapport skall lämnas efter ikraftträdandet. Regeringen anför att lagändringen vid behov kommer att utvärderas även på annat sätt. I propositionen upplyses att regeringen har tillsatt en utredning om internationella adoptioner som skall överväga bl.a. hur hemutredningarna kan förbättras (dir. 2001:93). Utredningen skall beskriva de bedömningsproblem man möter i och ge förslag på hur problemen kan hanteras. Utredningen skall överväga hur länsstyrelsernas tillsynsfunktion kan förstärkas vad beträffar kvalitet och uppföljning i hemutredningarna. Utredningen skall också undersöka om det nuvarande systemet för stöd och rådgivning tillgodoser adoptiv-familjernas behov. Uppdraget skall redovisas . Eftersom förslaget om adoption kan komma i konflikt med europeiska konvention om adoption av barn föreslår regeringen att frånträder denna konvention. Regeringen anser att tillräckliga skäl härför föreligger, bl.a. mot bakgrund av att en uppsägning inte innebär att barns rättsskydd vid adoption försvagas eller att hänsynen till barnets bästa äventyras. När det gäller om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner anför regeringen att denna konvention inte hindrar att bestämmelser införs som ger partner möjlighet att gemensamt adoptera barn men att dessa adoptioner inte kommer att omfattas av konventionen och dess system med samarbete. Bestämmelser om vårdnad finns i 6 kap. . Frågor om vård-nad skall alltid avgöras efter vad som är bäst för barnet (2 a §). Bedömningen är beroende av en prövning av samtliga omständigheter i det enskilda fallet. Vid avgörandet skall hänsyn tas till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad. Den omständigheten att en förälder är homo-sexuell hindrar inte i sig att föräldern får vårdnaden om sitt barn. Ett barn står normalt under vårdnad av båda föräldrarna eller en av dem. I vissa fall, t.ex. om en förälder brister i omsorgen eller avlider, kan vårdnaden emellertid anförtros åt en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Registrerade partner och homosexuella sambor kan inte utses att som särskilt förordnade vårdnadshavare gemen-samt utöva vårdnaden om ett barn. Regeringen föreslår i propositionen att registrerade partner och homosexuella sambor skall kunna utses att som särskilt förordnade vårdnadshavare utöva vårdnaden om ett barn. Flera remissinstanser har anmärkt att barn för vilka det blir aktuellt att särskilt förordna vårdnadshavare ofta är särskilt sårbara på ett liknande sätt som adoptivbarn. Liksom när det gäller gemensam adoption invänds att det skulle innebära en belastning för barnet att växa upp i en familj där de vuxna är av samma kön och att det finns risk att barnets psykiska hälsa skadas. I linje med den bedömning som har gjorts beträffande partnerskap och adoption anser dock regeringen att registrerade partner och homosexuella sambor allmänt sett skulle kunna erbjuda en sådan uppväxtmiljö som behövs för att hantera eventuella problem och att de bör kunna utses gemensamt till särskilt förordnade vårdnadshavare. I fyra motioner yrkas avslag på regeringens förslag. I motionerna L26 av m.fl. (kd) (yrkandena 1-7) och L25 av Skånberg m.fl. (kd, m, c) anförs bl.a. att ingen har rätt till barn, vare sig hetero- eller homosexuella par, men att alla barn har rätt till föräldrar av båda könen. En förebild utanför familjen är inte detsamma som en förälder. Motionärerna åberopar vidare adopterade barns särskilda utsatthet och att det torde innebära en ökad belastning för dessa barn att adopteras av ett homosexuellt par. Förslaget att låta homosexuella par adoptera strider vidare mot princip om barnets bästa och konventionens försiktighetsprincip samt mot . Om förslaget genomförs kommer med all sannolikhet de adoptioner som sker enligt nu gällande regler att stoppas. Motionärerna framhåller även att barnexperterna i kommittén tagit avstånd från kommitténs slutsatser samt att remissinstanserna framfört stark kritik mot utredningens förslag. I motion L17 av och () anförs att det inte finns någon rätt att bli förälder men att barn har rätt att växa upp under så goda och stabila förhållanden som möjligt.