yttr · GP05SfU1y · 2002-01-01 00:00:00 — De senaste årens ekonomiska återhämtning med ökad sysselsättning och reformer har dock gynnat barnfamiljerna. Utskottet anser i likhet med regeringen att utvecklingen pekar mot en fortsatt förbättring av barnfamiljernas ekonomi. vände också trenden med ett minskat barnafödande, och antalet födda barn ökade till nivå, drygt 90 000 födda barn. Ökningen beräknas fortsätta . Målet för den ekonomiska familjepolitiken är att inom ramen för den generella välfärden stödja barnfamiljerna och därmed minska de ekonomiska skillnaderna mellan familjer med och utan barn. Utskottet delar regeringens bedömning att det familjeekonomiska stödet bör utformas så att barnfamiljerna får ett ökat handlingsutrymme och bättre möjligheter att själva påverka sin ekonomiska situation. Stödet till de mest utsatta grupperna måste dock fortsättningsvis vara starkt. Ambitionen måste enligt utskottets mening vara att kombinera en politik för sysselsättning och tillväxt med en politik för rättvisa. Utskottet delar också regeringens avsikt att långsiktigt verka för att ta bort fattigdomsfällor och minska marginaleffekterna. Utskottet vill i sammanhanget understryka att har lämnat sitt slutbetänkande Ur fattigdomsfällan (SOU 2001:24). Utredningen har med utgångspunkt i en analys av de samlade effekterna för barnfamiljer av skatter, bidrag och avgifter lämnat förslag till inriktning av de ekonomiska familjestöden, barnbidrag, underhållsstöd och bostadsbidrag. Betänkandet har remissbehandlats och regeringen avser att lämna en principproposition till . Utskottet ser positivt på den föreslagna höjningen av garantinivån i föräldraförsäkringen. Höjningen avser de dagar som ersätts med belopp motsvarande förälderns sjukpenninggrundande inkomst och innebär att grundnivån i föräldraförsäkringen höjs per dag fr.o.m. . Utskottet välkomnar också regeringens aviserade förslag om en höjning av grundnivån i föräldraförsäkringen till per dag 2003 och till per dag 2004. Reformkostnaden för samtliga höjningar uppgår till ca . Utskottet vill även peka på att en rad insatser redan har beslutats i syfte att förbättra situationen för barnfamiljerna och även öka barnafödandet. Bland annat har beslutat om att förlänga föräldrapenningen med ersättning motsvarande förälderns sjukpenning och att sammanlagt med ersättning motsvarande förälderns sjukpenning reserveras för modern respektive fadern. Vidare införs kontaktdagar inom den tillfälliga föräldrapenningen. Också vidtagna åtgärder utanför politikområdet får stor betydelse för barnfamiljernas ekonomi, exempelvis införandet av maxtaxa, dvs. en viss högsta avgift inom förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag och avstyrker motionerna Fi291 yrkandena 4 och 5, Fi292 yrkandena 9 och 10, Fi293 yrkandena 3 och 4 samt Fi294 yrkandena 7 och 8. Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten omfattar AP-fonden samt premiepensionssystemet. Som en del av ålderspensionsreformen har AP-fondens betalningsansvar renodlats till att endast omfatta ålderspension. Således redovisas ATP i form av förtidspension och efterlevandepension under utgiftsområdena 10 respektive 11. AP-fonden har i stället tagit över betalningsansvaret från statsbudgeten för den folkpension i form av ålderspension som utbetalas till pensionärer med ATP. Tilläggs- och inkomstpensionen belastar AP-fonden. Premiepensionen betalas ut från premiepensionssystemet. I propositionen beräknas utgifterna för ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten till för , till för och till för . beräknas de totala utgifterna för ålderspensioner vid sidan av statsbudgeten bli högre än beräkningen ekonomiska vårproposition. Ökningen förklaras dels av ett högre antagande om inkomstindex, dels högre antagande om prisbasbeloppet och dels mindre förändringar i sättet att prognostisera ålderspensionsutgifterna. Dessa faktorer förklarar även högre beräknade belopp jämfört med vårpropositionen. kommer utgifterna för den bosättningsbaserade delen av folkpensionen till pensionärer som också uppbär tilläggspension att föras från Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten till utgiftsområde 11. Denna överföring av kostnader förklarar trendbrottet i utgiftsutvecklingen . antog ett förslag om automatisk balansering av det nya ålderspensionssystemet. Målet är att säkra systemets finansiella stabilitet och följsamhet mot den demografiska och ekonomiska utvecklingen. Den automatiska balanseringen innebär att systemets skulder aldrig överskrider systemets tillgångar. Om den ekonomiska ställningen i fördelningssystemet visar sig bli så stark att det är omotiverat att behålla ytterligare överskott i systemet, skall det finnas möjlighet att fördela detta överskott till de försäkrade inom systemet. De faktorer som styrt utgiftsutvecklingen är prisbasbeloppets utveckling, antalet personer med intjänad pension och medelpoängen för de nyblivna pensionärerna. I samband med att de reformerade intjänandereglerna trädde i kraft introducerades en ny faktor, inkomstindex. Genom införandet av årlig följsamhetsindexering fr.o.m. årsskiftet 2001/02 kommer prisbasbeloppet inte längre att ha samma betydelse för utgifterna. ATP för ålderspensionärer födda och tidigare skall följsamhetsindexeras och födda . Följsamhetsindexeringen innebär att pen sionerna huvudsakligen skall följa den allmänna löneutvecklingen i samhället. Detta innebär att även pensionärerna får ta del av eventuella reallönehöjningar. Likaså gäller det motsatta förhållandet, om den allmänna standardutvecklingen i form av löner sjunker kommer också pensionerna att anpassas efter detta. Ålderspensionsutgifterna från AP-fonden uppvisar en årlig ökning. Detta beror på att medelpoängen för nyblivna pensionärer är högre, men också på att det totala antalet pensionärer med ATP ökar. De kvinnor som börjar uppbära pension har haft en klart starkare anknytning till arbetsmarknaden än de tidigare generationerna. Antalet kvinnor som uppbär pension från ATP ökar således . Utbetalningarna från premiepensionssystemet under kommer att utgöra en mycket liten del av de totala pensionsutgifterna. har - i förhållande till regeringens förslag - beräknat utgifterna för budgetåren 2002, 2003 och 2004 till 110, 170 respektive högre belopp. , och beräkningar överensstämmer med regeringens. differenser syftar inte på några förslag om sakliga förändringar inom ålderspensionssystemet utan är en följd av att partiet bruttoredovisat förslag som påverkar pensionsutbetalningarnas storlek. Utskottet har inget att erinra mot regeringens beräkningar. Socialförsäkringarna finansieras av allmän pensionsavgift, socialavgifter, statlig ålderspensionsavgift och allmänna skattemedel. Allmän pensionsavgift tas ut enligt lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift för finansiering av försäkringen för inkomstpension och tilläggspension enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension och tilläggspension i form av ålderspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Avgiften betalas av den enskilde och beräknas på ett underlag som består av inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete till den del summan av inkomsterna inte överstiger 8,07 förhöjda prisbasbelopp. Avgiften utgör av avgiftsunderlaget. Avgiften är till viss del avdragsgill vid taxeringen och till viss del medges skattereduktion. Avgiften betalas inte av den vars inkomster för året understiger av prisbasbeloppet. Den nya socialavgiftslagen (2000:980), som trädde i kraft , innebär främst en lagteknisk och språklig bearbetning av de tidigare bestämmelserna om socialavgifter samt en anpassning till den nya socialförsäkringslagen (1999:799). Socialavgifter utgörs av arbetsgivaravgifter och egenavgifter och tas ut för att finansiera systemen för social trygghet. Arbetsgivaravgifter beräknas på ett underlag som består av lön och andra skattepliktiga förmåner som en arbetsgivare utger till anställda. Den totala avgiftssumman för är av avgiftsunderlaget, varav sjukförsäkringsavgiften utgör och ålderspensionsavgiften . Egenavgifter betalas på ett underlag som består av inkomst av annat förvärvsarbete. En egenföretagare betalar socialavgifter av avgiftsunderlaget, varav sjukförsäkringsavgift och ålders-pensionsavgift . Vid beräkning av arbetsgivaravgifterna gäller att en arbetsgivare får göra avdrag av avgiftsunderlaget, dock högst med , vilket motsvarar en årlig lönesumma om . När det gäller beräkning av egenavgifter får avdrag göras av avgiftsunderlaget, dock högst med , vilket motsvarar ett avgiftsunderlag om . Statlig ålderspensionsavgift tas ut enligt lagen (1998:676) om statlig ål-derspensionsavgift för finansiering av försäkringen för inkomstgrundad ålderspension. Avgiften betalas på vissa socialförsäkringsersättningar m.m. till den del dessa ersättningar tillsammans med övriga pensionsgrundande inkomster inte överstiger 8,07 förhöjda prisbasbelopp. Dessutom skall statlig ålderspensionsavgift betalas på pensionsgrundande belopp (fiktiv inkomst som grundar pensionsrätt bl.a. för föräldrar till små barn) . Avgiften betalas inte på ersättningar och inkomster som för året understiger av prisbasbeloppet. Arbetsgivare och egenföretagare skall också enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift betala allmän löneavgift . I budgetpropositionen föreslås att för godkänner en i särskild bilaga redovisad beräkning av statsbudgetens inkomster. Inkomsten, netto, av socialavgifter och allmän pensionsavgift beräknas uppgå till . Beloppet inkluderar inkomst av särskild löneskatt och allmän löneavgift på sammanlagt . ökade socialavgifterna (arbetsgivaravgifter, egenavgifter och särskild löneskatt) med . fram beräknas de sammanlagda intäkterna öka med ca . I huvudsak beror utvecklingen på den antagna förändringen i lönesumman. Stödet till företagen i form av nedsatta socialavgifter beräknas 2001 uppgå till totalt . Som redovisas nedan gör regeringen bedömningen att nedsättningen av socialavgifter i stödområde A bör utvidgas till av avgiftsunderlaget. Till följd härav förväntas nedsättningarna öka till 2002. Jämfört med beräkningen ekonomiska vårproposition ökar intäkterna med . Såvitt gäller den allmänna pensionsavgiften tyder det preliminära taxeringsutfallet på att intäkterna är lägre än i beräkningen i vårpropositionen. I propositionen föreslås som en del i regeringens förslag till grön skatteväxling att såväl det allmänna som det särskilda grundavdraget höjs med , vilket i det lägsta och det högsta inkomstskiktet motsvarar av prisbasbeloppet. Vidare föreslås att den särskilda skattereduktionen ersätts med ett högre allmänt grundavdrag och att avdraget till följd härav höjs med 0,11 prisbasbelopp till av prisbasbeloppet för inkomster . Som en följd av detta föreslås i propositionen att den allmänna pensionsavgiften och den statliga ålderspensionsavgiften inte skall tas ut på inkomster som understiger av prisbasbeloppet 2002 respektive av prisbasbeloppet 2003. Vidare föreslås att pensionsgrundande inkomst skall fastställas endast om summan av inkomsterna uppgått till av prisbasbeloppet 2002 och av prisbasbeloppet 2003. Större delen av stödområde A omfattades av en nedsättning av socialavgifterna. Nedsättningen godkändes dock inte av eftersom den inte var förenlig med statsstödsriktlinjerna. Enligt regeringen är det angeläget att återinföra en stimulansåtgärd inom stödområdet. Åtgärden bör särskilt stimulera småföretagandet och den lokala servicen samt ha sin utgångspunkt i den generella nedsättning av socialavgiftsunderlaget som redan gäller enligt socialavgiftslagen. Inom stödområde A bör nedsättningen i stället vara . Regeringen, som anser att stimulansåtgärden bör införas från , avser att återkomma till med ett förslag med denna inriktning. I motion Fi291 yrkande 6 begärs att nedsättningen av socialavgifterna i ökas. Av motion N350 av Per m.fl. (m), som bereds av näringsutskottet, framgår förslagets närmare innebörd. I motionen anges att det av regeringen aviserade förslaget om en regional nedsättning av socialavgifterna i stödområde A får ses som ett första steg på vägen att sänka skatter och avgifter för alla företag. Under alla förhållanden är denna form av regionalpolitik att föredra framför bidragspolitik. Motionärerna anser emellertid att fler branscher i stödområde A bör få sänkta avgifter, t.ex. renskötsel, jordbruk, fiske och transporter. I motion Fi292 yrkande 8 begärs att arbetsgivaravgifterna sänks på lönesummor . För egenföretagare utökas den nedsättningsberättigade lönesumman till . ökas nedsättningen till . Förslagen beräknas minska statens inkomster med 2003 och med 2004. I motion Fi293 yrkande 6 begärs att reduktionen av arbetsgivaravgiften skall ökas från . Motionärerna anser vidare att lönesummegränsen bör höjas till för arbetsgivare och till för egenföretagare fr.o.m. . Förslagen innebär en minskning av statens inkomster med 2002. I motionerna Sk489 yrkande 25 av m.fl. (c) och N263 yrkande 12 av m.fl. (c) finns likalydande yrkanden. I motion Sk489 yrkande 26 begärs beslut att reduktionen av arbetsgivaravgiften skall beräknas på den årliga lönesumman och inte som på en lönesumma. Enligt motionärerna behövs en sådan ändring för företag med stora säsongsvariationer. I samma motions yrkande 27 begärs beslut om riktade sänkningar av arbetsgivaravgiften för inrättande av övergångsmarknader. Motionärerna anser att sådana riktade sänkningar är nödvändiga för att ge arbetslösa förutsättningar att få anställning. I motion Fi294 yrkande 5 begärs sänkta arbetsgivar- och egenavgifter i den privata tjänstesektorn. Förslaget beräknas minska statens inkomster med 2002. Enligt nuvarande bestämmelser i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter är bl.a. fysisk person skyldig att lämna självdeklaration när hans eller hennes bruttointäkter av tjänst och av aktiv näringsverksamhet under beskattningsåret uppgått till sammanlagt av prisbasbeloppet. En höjning av det allmänna grundavdraget kommer enligt vad utskottet har erfarit att få till följd att gränsen för skyldigheten att lämna självdeklaration och kontrolluppgift skall höjas till av prisbasbeloppet. Därmed kommer inkomster som understiger denna gräns inte att läggas till grund för taxering. En proposition härom är aviserad . Eftersom taxeringen tjänar som underlag för beräkning av avgifter och av pensionsgrundande inkomst tvingas utskottet konstatera att ett höjt allmänt grundavdrag medför, förutom att den nedre inkomstgränsen för betalning av allmän pensionsavgift och statlig ålderspensionsavgift måste höjas i motsvarande mån, att detsamma gäller för gränsen för fastställande av pensionsgrundande inkomst. Utskottet anser det olyckligt om en annars vällovlig skatteväxling leder till att enskilda personers ålderspension påverkas. Pensionsrätt skall enligt förslaget inte fastställas trots att en försäkrad har inkomster som uppgår till nästan (prisbasbelopp). förslagen innebär att pensionsavgift inte skall betalas om inkomsterna understiger detta belopp, kan förändringar av grundavdraget och därmed deklarationsskyldigheten medföra att enskilda personer får svårt att bilda sig en uppfattning om vilka inkomster som kommer att läggas till grund för den framtida pensionen. Utskottet godtar dock regeringens förslag om höjd gräns för fastställande av pensionsgrundande inkomst liksom förslagen avseende pensionsavgifterna. Om ytterligare höjning av det allmänna grundavdraget blir aktuell, finns det skäl att överväga om den indirekta kopplingen mellan ett höjt grundavdrag och den nedre gränsen för att fastställa pensionsgrundande inkomst kan bibehållas. Med detta påpekande tillstyrker utskottet regeringens förslag till ändringar i lagen om allmän pensionsavgift, lagen om inkomstgrundad ålderspension och lagen om statlig ålderspensionsavgift (lagförslag 3.5, 3.6, 3.11 och 3.12). När det gäller och krav på sänkta arbetsgivaravgifter anser utskottet att det inte finns utrymme vare sig för en generell sänkning av socialavgifterna eller en höjning av lönesumman. Utskottet kan inte heller ställa sig bakom krav på en generell sänkning av arbetsgivar- och egenavgifterna inom den privata tjänstesektorn. Utskottet noterar i övrigt att revisorer - på förslag av utskottet - har gjort en granskning av den nedsättning av socialavgifterna om som infördes . Revisorerna konstaterar i förslag till (2001/02:RR2) att syftet med stödet är att stimulera nyanställningar och uppmuntra egenföretagande. Konstruktionen av stödet innebär dock att sysselsättningseffekterna blir begränsade, medan de statsfinansiella konsekvenserna blir stora. Orsaken härtill är framför allt att nedsättningen endast i begränsad omfattning påverkar företagens anställningsbeslut. Revisorerna anser att regeringen bör ges i uppdrag att redovisa effekterna av nedsättningen av socialavgifterna och att utvärderingen i första hand bör avse sysselsättningseffekter. Revisorerna har föreslagit att som sin mening skall ge regeringen detta till känna. Beträffande yrkande om att reduktionen av arbetsgivaravgifterna skall beräknas på den årliga lönesumman har utskottet i sitt av godkända betänkande 2000/01:SfU5 avstyrkt ett liknande motionsyrkande. I betänkandet behandlade utskottet regeringens proposition 2000/01:8 Ny socialavgiftslag, vari anfördes att betalningsperioden för arbetsgivaravgifter enligt socialavgiftslagen av både systematiska och pedagogiska skäl bör vara densamma som i skattebetalningslagen. Utskottet ansåg att bestämmelserna om beräkning och betalning av arbetsgivaravgifterna av administrativa skäl då inte kunde ändras. Utskottet vidhåller denna inställning. Vad gäller förslag om ökad nedsättning av socialavgifterna i konstaterar utskottet att regeringen avser att återkomma med förslag om en regional stimulans i stödområde A i form av en nedsättning av socialavgifterna med sammanlagt av visst avgiftsunderlag. Regeringen har numera i en lagrådsremiss lämnat förslag till lag om i vissa områden utvidgat särskilt avdrag enligt socialavgiftslagen (2000:980). Lagen föreslås träda i kraft . I lagrådsremissen föreslås bl.a. att avdraget vid beräkning av arbetsgivaravgifterna i första hand skall avse sjukförsäkringsavgiften och därefter föräldraförsäkringsavgiften. Detsamma föreslås gälla avdraget från egenavgifterna. Såvitt gäller egenavgifter föreslås att avdraget dessutom skall avse arbetsskadeavgiften och efterlevandepensionsavgiften. Utskottet vill påpeka att det avdrag på vid beräkning av arbetsgivaravgifter som gäller avser enbart arbetsmarknadsavgiften. När det gäller motsvarande avdrag vid beräkning av egenavgifter görs det i första hand på arbetsmarknadsavgiften, men därefter på sjukförsäkringsavgiften, arbetsskadeavgiften, efterlevandepensionsavgiften och föräldraförsäkringsavgiften. Utskottet har i sitt av godkända betänkande 2000/01:SfU1 s. 31 bl.a. pekat på de stora förändringar som skett i strukturen för socialavgifter och avgiftsuttag i avsikt att skapa bättre samstämmighet mellan inkomster och utgifter i socialförsäkringen. Utskottet anförde i samband därmed att finansieringen av de olika försäkringsgrenarna hade blivit mer renodlad. Genom att inkomster och utgifter för olika försäkringar lättare kan följas ökar enligt utskottet trovärdigheten för socialförsäkringssystemen. Någon exakt samstämmighet mellan förväntade inkomster och utgifter för t.ex. sjukförsäkringen hade dock inte eftersträvats. Smärre och tillfälliga skillnader mellan inkomster och utgifter borde enligt utskottet kunna finnas utan att det föranleder justeringar av avgiftsnivån. Utskottet hänvisade till den nya socialavgiftslagen och till lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. I sistnämnda lag preciseras vad de olika socialavgifterna skall finansiera. Utskottets principiella inställning är att det bör finnas ett tydligt samband mellan de socialavgifter som erläggs och de olika förmåner som dessa avgifter skall finansiera. Ett sådant samband är lagfäst i den nya lagen om fördelning av socialavgifter. En regional nedsättning av socialavgifter avsedd att bl.a. stimulera småföretagandet i det aktuella stödområdet måste betraktas som en del av regionalpolitiken. Mot bakgrund av vad som anförts om ett tydligt samband mellan avgifter och förmåner kan det ifrågasättas om det är lämpligt att för en sådan regional åtgärd ta i anspråk avgifter som är avsedda att finansiera vissa preciserade sociala förmåner, t.ex. sjukpenning och föräldrapenningförmåner. Eftersom det finns avgifter/löneskatter som inte har till syfte att finansiera sådana förmåner förutsätter utskottet att det i den fortsatta beredningen noga prövas om det finns alternativ till de i lagrådsremissen föreslagna avgifterna. Utskottet vill i övrigt erinra om att för den tidigare generella nedsättningen av socialavgifterna i stödområde A, som upphörde , finns ett särskilt anslag Ersättning för nedsättning av socialavgifter under utgiftsområde 19. Från anslaget täcktes det bortfall av avgiftsinkomster som följer av lagen (1990:912) om nedsättning av socialavgifter. Utskottet noterar att det i budgetpropositionen föreslås att nämnda lag skall upphöra att gälla vid utgången av 2001. Med dessa påpekanden godtar utskottet, såvitt avser socialavgifter och allmän pensionsavgift, regeringens beräkning av statsbudgetens inkomster för . Utskottet avstyrker i motsvarande delar motionerna Fi291 yrkande 6, Fi292 yrkande 8, Fi293 yrkande 6, Sk489 yrkandena 25-27, N263 yrkande 12 och Fi294 yrkande 5. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). , , och (alla m) anser att utskottets yttrande i nedan angivna avseenden borde ha följande lydelse: Utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar Moderata samlingspartiet konstaterar att regeringen vill fortsätta att anslå budgetmedel till vissa invandrartäta bostadsområden i storstäderna. Vi anser emellertid att andra vägar som är effektivare och bättre och innebär en mindre belastning på statsbudgeten bör prövas. Vi menar att en av de viktigaste uppgifterna är att skapa social och geografisk rörlighet i det svenska samhället. Detta kan uppnås bl.a. genom att bostadsmarknaden och arbetsmarknaden avregleras, vilket i sin tur får positiva effekter på integrationen. Anslaget Integrationsåtgärder bör inte tillföras mer resurser och anslaget Utvecklingsinsatser i storstadsregionerna bör avvecklas. Vi motsatte oss att ett särskilt integrationsverk inrättades och anser nu att verket bör läggas ned. Dessutom anser vi att anslaget Ombudsmannen mot etnisk diskriminering bör flyttas till utgiftsområde 14 Arbetsliv. Slutligen avvisar vi ökningen av anslaget till hemutrustningslån. Vi föreslår i enlighet med motion Fi291 yrkandena 4 och 5 en, i förhållande till regeringens förslag, minskning av utgiftsramen för med och för budgetåren 2003 och 2004 med 373 respektive . Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp De ökande sjukskrivningarna - - avspeglar en växande ohälsa och har därmed en allvarlig social baksida. Detta kräver en rad åtgärder som syftar till att vända trenden för ohälsan i arbetslivet. Vi avvisar regeringens strategi för att motverka ohälsa i arbetslivet och anser att sjukskrivningar måste handhas på ett medicinskt genomtänkt sätt. Utbildningen i försäkringsmedicin måste förbättras för sjukskrivande personal som en fördjupad samverkan mellan , företagsläkaren och arbetsledningen på den försäkrades arbetsplats fordras för de många patienter som har oklara sjukdomssymtom. En genomtänkt användning av sjukskrivning minskar antalet långtidssjukskrivna och antalet förtidspensionärer. För att skall kunna höja kvaliteten på rehabiliteringsverksamheten föreslår vi att , utöver vad regeringen föreslagit, anslås till försäkringskassorna bl.a. till 500 heltidstjänster. Vi föreslår vidare att sjukskrivningar till följd av trafikskador förs över till trafikskadeförsäkringen i syfte att avlasta sjukförsäkringen.