yttr · GP05MJU3y · 2002-01-01 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets yttrande Verksamheten i Europeiska unionen Till utrikesutskottet har beslutat bereda bl.a. miljö- och jordbruksutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelse 2001/02:160 om EU - Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen , jämte motioner i de delar som berör miljö- och jordbruksutskottets beredningsområde. Utskottet har beslutat avge yttrande över valda delar av avsnitt 24 Livsmedelspolitiken och avsnitt 26 Miljö. I yttrandet behandlar utskottet motionerna 2000/01:MJ711 (c) yrkande 13, 2001/02:U302 (c) yrkandena 2 och 5 samt 2001/02:U348 (mp) yrkandena 1-4, 8-10, 11 (delvis) och 12-14. När det gäller genetiskt modifierade livsmedel, antog ett förslag till en ny förordning om genetiskt modifierade livsmedel och foder. Förslaget omfattar en ny godkännandeprocedur för livsmedel och foder samt nya märkningsregler. Godkännandeproceduren för livsmedel kommer att bygga på den nuvarande förordningen om nya livsmedel och livsmedelsingredienser men innebär förändringar framför allt beträffande medlemsstaternas roll i riskvärderingen. Enligt förslaget kommer märkningen att bli mer långtgående än dagens regler. Livsmedel kommer enligt förslaget bl.a. att märkas även om man inte kan påvisa förekomsten av DNA och/eller protein i produkten. Den nya förordningen beräknas träda i kraft först . Beträffande genmanipulerade livsmedel framhålls i motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 11 delvis att flexibla regler som möjliggör en progressiv och offensiv politik är en viktig del i att utveckla arbetet på detta område. Enligt motionärerna krävs det tuffare regler när det gäller genmanipulerade livsmedel. Genetiskt modifierade organismer (För att förstå varför Kommissionen avser lägga fram ett förslag om hur märkning och spårbarhet av GMO i de olika stegen i produktionskedjan skall kunna ske är följande bakgrund av viktGMO) har i Europeiska unionen främst reglerats genom direktiv /220/EEG om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer och förordningen om nya livsmedel och livsmedelsingredienser, 258/97/EG. Ett nytt direktiv (2001/18/EG) om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön antogs (med publicering i EGT ). Det nya direktivet kommer successivt att ersätta det gamla direktivet 90/220/EEG. Enligt det nya direktivet skall GMO och produkter som är GMO märkas så att det klart framgår att de är GMO. Direktivet säger att varje land är skyldigt att se till att märkningen av GMO efterlevs. Dessutom inför finns krav på att varje medlemsstat skall införa system för spårbarhet av GMO i alla hanteringssteg i distributionskedjan. Det nya direktivet behandlar även frågan om oavsiktliga inblandningar av icke EU-godkända GMO i produkter som släpps ut på EU-marknaden. I direktivet föreskrivs att för produkter där tillfälliga eller tekniskt oundvikliga spår av godkända GMO inte kan uteslutas, får ett lägsta gränsvärde fastställas under vilket dessa produkter inte skall behöva märkas. Kommissionens förordning (EG nr 49/2000) om obligatoriska uppgifter vid märkning av vissa livsmedel som framställts från genetiskt modifierade organismer innebär utöver de uppgifter som föreskrivs i direktivet (79/112/EEG) om märkning m.m. av livsmedel, att ett tröskelvärde på införs för oavsiktlig kontaminering med GMO. Märkningskravet gäller inte förekomst av GMO under denna gräns. Kommissionens förordning (EG 50/2000) om märkning av livsmedel och livsmedelsingredienser som innehåller genetiskt modifierade tillsatser och aromer eller sådana som framställts av GMO innebär en utvidgning av märkningsbestämmelserna till tillsatser och aromer. I samband med att det nya direktivet (2001/18/EG) antogs utlovade kommissionen att man den avsågsnarast möjligt skulle lägga fram ett förslag om märkning och spårbarhet av GMO och produkter framställda från GMO. presenterade kommissionen sitt förslag till förordning om spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade organismer och spårbarhet av livsmedel och foderprodukter som är framställda av genetiskt modifierade organismer och om ändring av direktiv /18/EG (KOM 2001 [182] slutlig). presenterade kommissionen även ett förslag till förordning om genetiskt modifierade livsmedel och foder (KOM 2001 [425] slutlig). Förslagen i de båda förordningarna avser delvis samma frågor (i den del de avser det system som skall säkerställa märkning av produkter framställda från GMO). Förslaget om spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade organismer och spårbarhet av livsmedel och foderprodukter som är framställda av genetiskt modifierade organismer går ifrån det nuvarande systemet med analys av DNA och protein. Det nya förslaget innebär att alla produkter tillverkade av en GMO skall märkas. Detta inbegriper t.ex. raffinerade oljor och produkter tillverkade av majssirap. GMO skall godkännas om de kan visas vara säkra. Riskbedömningen skall vara oberoende och öppen. Allmänheten skall kunna lämna synpunkter under godkännandeprocessen. Förslaget om genetiskt modifierade livsmedel och foder innebär att en riskbedömning av alla livsmedel och foder skall ske innan de kan godkännas. Förslaget innebär utökad märkning. Märkningen skall säkerställa en valmöjlighet. Godkännandeproceduren förändras - den nya livsmedelsmyndigheten skall stå för riskbedömningen. Riskbedömningen skall vara oberoende och öppen. Allmänheten skall kunna lämna synpunkter under godkännandeprocessen. Det anförda tillgodoser i allt väsentligt syftet med motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 11 delvis. Utskottet föreslår därför att motionen lämnas utan vidare åtgärd i berörd del. Hållbar utveckling och integration av miljö i andra politikområden m.m. Vid toppmötet i enades EU:s stats- och regeringschefer om en strategi för hållbar utveckling som syftar till att kunna garantera EU:s medborgare ekonomisk stabilitet, social trygghet och en ren och hälsosam miljö. Strategin är en del av ordförandeskapets slutsatser (artiklarna 19-32). Alla nya viktiga förslag till beslut inom större politikområden i EU skall bedömas med avseende på deras ekonomiska, sociala och miljömässiga effekter. Miljödimensionen läggs till den s.k. Lissabonstrategin om unionens ekonomiska och sociala utveckling för hållbar tillväxt och full sysselsättning. I strategin för hållbar utveckling prioriteras fyra områden: bekämpande av klimatförändringar, säkerställande av hållbara transporter, undanröjande av hot mot folkhälsan samt förvaltning av naturresurser på ett mer ansvarsfullt sätt. Ett antal mål och åtgärder fastställs inom varje område. Vid rådets möte antogs slutsatser om uppföljningen av hållbarhetsstrategin. På transportområdet pekas på att åtgärder för att uppmuntra till mera effektiva och renare former för transport måste antas i överensstämmelse med kommissionens vitbok om transportpolitiken . Enligt motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 1 skall i ministerrådet fortsätta att aktivt verka för att få miljöfrågorna på dagordningen, t.ex. genom att driva frågan om ett ramprogram för integrering av miljöfrågorna i övrig verksamhet, även under det spanska ordförandeskapet. Regeringen bör dessutom verka för att beslut inom EU skall föregås av en grundlig kontroll gentemot en checklista med gällande miljöprinciper (yrkande 4). Vidare framhålls att många miljöindikatorer är komplicerade och svåröverskådliga för gemene man. För att råda bot på detta har ett system för s.k. ekologiska fotavtryck introducerats av miljöorganisationer över hela . Beräkningarna visar hur mycket en enskild individs aktivitet påverkar miljöns tillstånd. Regeringen skall verka för att systemet med ekologiska fotavtryck skall kunna implementeras i EU:s ekonomiska politik (yrkande 8). En miljökommitté bör enligt yrkande 2 inrättas som enligt fastlagda principer för miljöpolitiken granskar förslag till beslut. Dessutom bör regeringen verka för att användandet av miljökonsekvensbeskrivningar, strategisk miljökonsekvensanalys och miljöcertifiering såväl i offentlig förvaltning som i den privata sektorn ges en större tyngd i gemenskapspolitiken (yrkande 9). Enligt yrkande 13 måste den s.k. miljögarantin (artikel 95 i EG-fördraget) stärkas. Regeringen bör driva denna fråga med kraft under nästa regeringskonferens. Nämnda miljögaranti är ännu inte värd namnet. Vidare yrkas att EU:s fördragstexter skall kompletteras med ytterligare ett antal miljöprinciper i syfte att stärka miljöns konstitutionella ställning inom EU. Detta skulle vara en viktig signal om att det förebyggande miljöarbetet måste stärkas. En viktig miljöprincip som inte finns med i gällande fördrag är substitutionsprincipen (yrkande 10). Fördragens miljöprinciper skall ges en bindande karaktär (yrkande 12). Ett oerhört viktigt område är transportpolitiken där det enligt motionärerna är särskilt angeläget att skapa gynnsamma förutsättningar för att styra över väg- och lufttransporter av både gods och personer till järnväg och sjöfart samt förbättra möjligheterna för kollektivtrafiken. Skall EU kunna leva upp till sina åtaganden enligt Kyotoprotokollet är en förändring av nuvarande trafik- och transportsituation nödvändig (yrkande 14). Som redovisas i skrivelsen skrevs hållbar utveckling in i EG- och Unionsfördragen genom Amsterdamfördraget, och en förstärkning gjordes av principen om integration av miljö i andra politikområden (artikel 2 i Unionsfördraget respektive artikel 6 i EG-fördraget). Vid Europeiska rådets möten i och i sattes ett arbete i gång inom de olika ministerråden med att ta fram strategier för integration av miljö i syfte att uppnå hållbar utveckling. Beslutet har successivt vidgats till att numera omfatta nio politikområden: transport, energi, jordbruk, utveckling, inre marknad, industri, den externa politiken, fiske samt ekonomiska och finansiella frågor. Den vid toppmötet i antagna strategin för hållbar utveckling innebär att alla nya viktiga förslag till beslut inom större politikområden i EU skall bedömas med utgångspunkt från deras ekonomiska, sociala och miljömässiga effekter. Som framhålls i skrivelsen innebär detta att miljödimensionen läggs till den s.k. Lissabonstrategin om unionens ekonomiska och sociala utveckling för hållbar tillväxt och full sysselsättning. På Göteborgstoppmötet konstaterades vidare att sektorsintegreringen måste fortsätta, att samordningen mellan sektorerna måste förbättras och att rådet i sina olika konstellationer skall ta hänsyn till målen i hållbarhetsstrategin och i det sjätte miljöhandlingsprogrammet. En gemensam ståndpunkt beträffande miljöhandlingsprogrammet antogs av EU:s miljöministrar på rådsmötet . Programmet blir det sjätte i ordningen och ersätter det femte, som gällde för 1990-talet. Rådets beslut innebar en rad förstärkningar i förhållande till kommissionens förslag, vilket lades fram , bl.a. genom fler mål och tydligare tidtabeller. Det sjätte miljöhandlingsprogrammet skall bidra till att miljöhänsyn integreras i alla gemenskapens politikområden och bidra till att hållbar utveckling uppnås. I programmet anges fyra prioriterade områden för gemenskapsåtgärder: 1. klimat, 2. natur och biologisk mångfald, 3. miljö, hälsa och livsmiljö samt 4. naturresurser och avfall. För varje område anges mål för vad som skall uppnås inom programperioden. Dessutom skall sju tematiska strategier tas fram av kommissionen för att fastställa ytterligare mål och åtgärder när det gäller luftkvalitet, marin miljö, resursanvändning, bekämpningsmedel, avfallsåtervinning, mark samt stadsmiljö. Det sjätte miljöhandlingsprogrammet är föremål för förlikningsförhandlingar enligt den s.k. medbestämmandeproceduren. Enligt utskottets bedömning är syftet med motion 2001/02:U348 (mp) yrkandena 1 och 4 med det anförda i allt väsentligt tillgodosett. Utskottet föreslår därmed att motionen lämnas utan vidare åtgärd i berörda delar. När det gäller det i motion 2001/02:U348 yrkande 8 framförda förslaget om s.k. ekologiska fotavtryck bör enligt utskottets mening uppmärksammas att även andra förslag presenterats för att motverka miljöindikatorernas komplexitet och svåröverskådlighet. Sådana förslag är exempelvis rättvist miljöutrymme och ekologisk skuld. Enligt utskottets mening finns det ingen anledning att i detta sammanhang förespråka ett bland flera olika förslag på detta område. Utskottet föreslår därmed att motionen avstyrks i berörd del. Ett EG-direktiv om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan trädde i kraft . Direktivet ställer krav på miljöbedömning av de planer och program som tas fram och antas av myndigheter och som kan antas ge betydande miljöpåverkan. Meningen är att denna påverkan därigenom skall kunna undvikas eller mildras. Planens eller programmets miljöpåverkan skall beskrivas utförligt, och alternativa lösningar skall redovisas. Hänsyn skall tas till miljöbedömningen innan planen eller programmet antas och allmänhetens deltagande skall garanteras. Direktivet gäller de planer och program som anger förutsättningarna för projekt som kräver miljökonsekvensbeskrivning enligt direktiv /337/EEG och som utarbetas för ett antal viktiga samhällssektorer, som exempelvis jord- och skogsbruk, energi, transporter och fysisk planering. Det gäller också de planer, och program som kräver en bedömning enligt art- och habitatdirektivet, 92/43/EEG. Medlemsländerna skall genomföra direktivet i sin egen lagstiftning. Vidare trädde och rådets förordning (EG) nr 761/2001 av om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS) i kraft . Målet med EMAS skall vara att främja en fortsatt förbättring av organisationernas miljöprestanda genom att organisationerna utarbetar och genomför ett miljöledningssystem. Mot bakgrund av det anförda finner inte utskottet något särskilt uttalande med anledning av motion 2001/02:U348 yrkandena 2 och 9 påkallat. Utskottet föreslår därmed att berörda motionsyrkanden avstyrks. är genom medlemskapet i EU bundet av den rättsordning som gäller för Europeiska gemenskapen (EG). EG:s direktiv kan kräva en fullständig harmonisering av medlemsstaternas nationella regler men kan också ange endast de minimikrav som måste garanteras (s.k. minimi-direktiv). Att rättsakten kräver en fullständig harmonisering på ett område innebär i princip att den gemensamma kravnivå som föreskrivs måste genomföras i alla medlemsstater. Den rättsliga grunden för detta slag av direktiv är artiklarna 94 och 95 i EG-fördraget (tidigare artiklarna 100 och 100a) som syftar till upprättandet av den inre marknaden med dess krav på fri rörlighet för varor och tjänster. I artikel 95 i EG-fördraget finns den s.k. miljögarantin som under vissa förutsättningar ger en medlemsstat möjlighet att besluta om strängare regler än dem som angetts i direktiv som grundar sig på denna artikel. Frågan om att stärka den s.k. miljögarantin har varit föremål för uppmärksamhet. I samband med behandling av regeringens förslag om svenska miljömål - delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130) föreslog utskottet att ett yrkande om att stärka miljögarantin skulle lämnas utan åtgärd med hänvisning till svårigheten att bedöma hur långt miljögarantin i praktiken sträcker sig, då någon praxis ännu inte vuxit fram. beslutade i enlighet med utskottets förslag (bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). Med det anförda föreslår utskottet att motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 13 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller de i motion 2001/02:U348 (mp) yrkandena 10 och 12 framförda synpunkterna beträffande vissa miljöprinciper vill utskottet anföra följande. Vissa grundläggande principer för miljöarbetet finns redan i fördraget som antogs på regeringskonferensen i , t.ex. försiktighetsprincipen och principen om att förorenaren betalar (se artikel 174 punkt 2). Europeiska kommissionen presenterade en vitbok om en framtida kemikaliestrategi i gemenskapen. I den av kommissionen föreslagna strategin framhålls som ett viktigt mål att främja ersättning av farliga ämnen med sådana som är mindre farliga om det finns lämpliga alternativ. Enligt kommissionen kommer det ökade ansvaret för användare i senare led av tillverkningskedjan och den förbättrade informationen till allmänheten att skapa stor efterfrågan på ersättningskemikalier som testats i tillfredsställande omfattning och som är säkra för den avsedda användningen. Som regeringen framhåller i skrivelsen antog rådet under sista ordförandeskapsmånad slutsatser om den framtida kemikaliepolitiken inom EU. Slutsatserna är ett svar på kommissionens vitbok. Beslutet banar nu vägen för en förändring av synsättet när det gäller kemikalier i EU där syftet är att minska användningen av farliga kemikalier. Av framgår att man i vissa frågor vill gå mindre långt än vad rådet gjort i sina slutsatser, i andra frågor har man dock en strängare inställning. Kommissionen har tillsatt åtta arbetsgrupper som skall utarbeta förslag till underlag för den revidering av kemikalielagstiftningen som är nödvändig för att målen skall nås. Utskottet konstaterar avslutningsvis att det är angeläget att verka för att får ett sådant innehåll att de frågor som har betydelse för möjligheterna att uppnå en giftfri miljö kan lösas. Bland annat produktvalsprincipen bör få vara vägledande i arbetet med att begränsa risker från användningen av kemikalier som sådana och i varor. Som framhölls i samband med behandlingen av ovan nämnda förslag till svenska miljömål är det synnerligen angeläget att verka för att unionens gemensamma kemikaliestrategi, som skall utformas, får ett innehåll som kan bidra till att lösa många av de frågor som har betydelse för möjligheterna att nå en giftfri miljö (bet. 2001/02:MJU15). Med det anförda föreslår utskottet att motion 2001/02: U348 (mp) yrkandena 10 och 12 lämnas utan vidare åtgärd i den mån dess syfte inte kan anses tillgodosett. antog en strategi för att integrera miljöhänsyn och hållbar utveckling i transportpolitiken. arbetade som ordförandeland aktivt med den första uppföljningen och översynen av strategin. Uppföljningen resulterade i att transportrådet antog en resolution om integrering av miljö och hållbar utveckling i transportpolitiken. Som framhålls i skrivelsen har transportministrarna genom resolutionen enats om en definition av ett hållbart transportsystem. Definitionen lyfter fram de sociala, ekonomiska och ekologiska krav som måste ställas på ett hållbart transportsystem. Transportministrarna betonar också att integrationen av miljöhänsyn kan och bör ske på ett sätt som skapar nya affärsmöjligheter, stimulerar ekonomisk tillväxt och bidrar till nya arbetstillfällen. Resolutionen lyfter också fram ett antal prioriteringar för de närmaste årens arbete. Till prioriteringarna hör bl.a. att kommissionen uppmanas att analysera målstyrning som ett medel för att uppnå hållbara transporter samt utarbeta en EU-strategi för introduktion av förnybara drivmedel i transportsystemet. Nästa uppföljning av strategin skall ske under det danska ordförandeskapet. presenterade kommissionen en vitbok om den gemensamma transportpolitiken fram . tar sin utgångspunkt i tre grundläggande problemkomplex: tilltagande trängsel, förväntad trafiktillväxt till följd av unionens utvidgning och behovet av att integrera transporterna i målet om en hållbar utveckling. antog rådet slutsatser om uppföljningen av den ovan nämnda hållbarhetsstrategin. På transportområdet pekas på att åtgärder för att uppmuntra till mera effektiva och renare former för transport måste antas i överensstämmelse med kommissionens vitbok om transportpolitiken fram . Behovet av att stärka järnvägarnas roll nämns särskilt. EU och medlemsstaterna uppmanas att anta övergripande åtgärder för att vända de negativa trenderna, särskilt inom nyckelområden som transport, energi och jordbruk. Det rör sig bl.a. om system för infrastrukturavgifter och att anta direktiv om energiskatter och att stegvis avskaffa subventioner som kan ha en skadlig inverkan på miljön. Avslutningsvis vill utskottet framhålla att ett framtida hållbart transportsystem förutsätter att alternativa transportformer skapas och att ett minskat bilberoende eftersträvas där alternativ finns. Det är dessutom angeläget att vidta långsiktiga åtgärder för att skapa en infrastruktur för hållbar utveckling. Som framhölls i samband med behandling av regeringens förslag i Svenska miljömål - delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02: MJU3) har dagens godstransportsystem negativa konsekvenser för miljön. Orsakerna står att finna i den internationella marknadens krav i kombination med brister i befintlig infrastruktur och fordonens prestanda. Miljöanpassning kan uppnås bl.a. genom överföring av gods till mer miljövänliga transportalternativ (t.ex. från väg till järnväg). En av de viktigaste faktorerna som påverkar överföringen av gods från väg till järnväg är den gränsöverskridande spårtrafikens funktion. Vidare uppmärksammades att det finns åtskilliga hinder för utvecklingen av de gränsöverskridande järnvägstransporterna inom EU, såväl organisatoriska hinder som höga banavgifter. Regeringen framhöll i detta sammanhang bl.a. sin avsikt att vara fortsatt pådrivande i EU:s arbete för att effektivisera de gränsöverskridande järnvägstransporterna. Det anförda tillgodoser enligt utskottets mening i allt väsentligt syftet med motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 14, och utskottet föreslår att motionsyrkandet avstyrks. Utvidgningsförhandlingarna gick framåt i snabb takt . För hade utvidgningen fortsatt högsta prioritet. Förutom att verka för viktiga förhandlingsprinciper såsom differentiering, framsteg på egna meriter och möjlighet till att komma i kapp länder som inlett förhandlingar tidigare, framhöll bl.a. vikten av fortsatta framsteg i kandidatländernas anpassning och tillämpning av och betydelsen av att följa färdplanen. ståndpunkter i förhandlingarna utgick från att begränsa antalet och omfattningen av övergångslösningar för tillämpning av . I det sjätte miljöhandlingsprogrammet betonas även det globala ansvaret, bl.a. genom att miljöhänsyn skall integreras i unionens samtliga externa relationer. Enligt motion 2001/02:U302 (c) yrkande 2 är utvidgningen av EU till viktig för miljön. Genom att man ställt miljökrav på ansökarländerna har deras miljöpåverkan minskat och kommer att fortsätta att minska. Detta är mycket positivt. EU skall ställa hårda miljökrav på ansökarländerna. Kraven får dock inte bli så hårda att ansökarländerna upplever dem som omöjliga att uppnå. Det är bättre att få in länderna i EU och där arbeta gemensamt för att minska deras miljöpåverkan än att isolera dem utanför EU genom alltför hårda krav. Motsvarande synpunkter redovisas även i motion 2000/01:MJ711 (c) yrkande 13. I motion 2001/02:U302 (c) framhålls vidare att miljöförstöringen inte känner till nationsgränser. Miljöproblemens gränsöverskridande karaktär gör att samarbete över nationsgränserna är ett absolut måste. EU kan och bör spela en större roll i detta sammanhang. De mest påtagliga globala miljöhoten är klimatförändringar och uttunningen av ozonskiktet. Vattenbrist är ett annat hot som kan skapa grogrund för uppslitande konflikter. Att ta steget in utan att arbeta för en lösning på dessa problem är förödande. Hållbar utveckling är en nödvändig förutsättning för att fred och säkerhet skall bli varaktiga tillstånd. Internationellt samarbete är av yttersta vikt för att komma till rätta med dessa problem. måste spela en aktiv roll i detta samarbete och aktivt arbeta med frågorna i internationella organ som EU och FN (yrkande 5). bör enligt motion 2001/02:U348 (mp) yrkande 3 inom EU verka för utökade anslag och befogenheter till Europeiska miljöbyrån. De utsläppsminskningar inom vissa områden som skett i kandidatländerna har haft stor betydelse även utanför dessa länder när det gäller såväl luftburna föroreningar som föroreningar till . Denna minskning berodde till en början på att anpassningen till marknadsekonomin ledde till en väsentligt minskad produktion.